prot · GO0975 · 2001-03-07 00:00:00 — Naturligtvis står jag bakom allaVänsterpartiets reservationer, men vi har valt att lyftafram två stycken. Jag yrkar således bifall till reserva-tionerna 3 och 4.Fru talman! Jag har en stark tro på människan ochkärleken. Jag har här försökt att tydliggöra det. Detvar därför jag en gång engagerade mig i politiken.Det var inte för att stifta lagar som diskriminerar ochsärskiljer utan för att förändra den lagstiftning som diskriminerar människor, i det här fallet för att viär kapabla att älska.Anf. 32 () replik:Fru talman! läser inte det han kri-tiserar. Vi vill att äkta par och registrerade par inteska straffas för att de har registrerat sig eller gift sig. Ifråga om de regler som gäller ensamstående sympati-serar jag med : För de personerna,särskilt om de har barn, är det besvärligt. Men jagtalar inte om dem. Jag talar om dem som lever till-sammans och som gör det bara därför att det straffarsig att gifta sig eller registrera sig. Tycker inte TassoStafilidis att det är någonting att ta upp?Anf. 33 () replik:Fru talman! Självklart är det en viktig fråga somBerit tar upp. Jag kan inte förstå den moti-vering som för fram. Det är en otydligmotivering. Jag förstår inte på vilket sätt straffet ut-faller i lagstiftningen. Det kanske kanutveckla.Anf. 34 () replik:Fru talman! Jag har redan gjort det i mitt anföran-de. Om det var otydligt kanske ochjag kan diskutera det sedan. Jag tyckte att jag taladeganska tydlig svenska.Jag tycker inte, som säger, attkärlek och kärlekshandlingar är någonting för politi-ker. Det är mycket privat. Politikerna kan inte göranågonting om kärleken tar slut. Däremot kan politi-kerna se till att de som lever tillsammans inte diskri-mineras för att de har talat om för omvärlden att de ärett par.Anf. 35 () replik:Fru talman! Även jag skulle vilja att tillvaron sågut så, att lagstiftningen inte blandade sig i människorskärlek. Men lagstiftningen gör faktiskt det. Så längelagstiftningen lägger sig i människors kärlek är detockså mycket viktigt att vi i lagstiftningen är tydligaoch inte sätter oss över människors fria val. Vissthandlar hela äktenskapslagen och partnerskapslagenom kärlek. Även äktenskapsskillnad tas upp. lyfter ju fram frågan om vad som händernär kärleken tar slut.Visst regleras kärleken och människors val av lag-stiftningen. tar upp att människorväljer att inte gifta sig eller ingå partnerskap på grundav att de blir straffade. Det straffet har jag inte kunnatfå någon klarhet i.Självklart ska vi fortsätta diskussionen. Jag tarockså gärna en diskussion tillsammans med BeritAdolfsson. Kanske kan vi lyfta upp frågan för attfaktiskt belysa kärleken, Berit.Anf. 36 ():Fru talman! Jag yrkar för räk-ning bifall till reservationerna 2, 9 och 11.Äktenskapet är en institution som av hävd etable-rats i de flesta civiliserade samhällen till värn förbarnen. Människans avkomma kräver lång och om-sorgsfull omvårdnad vilken bäst utövas av barnetsföräldrar i samverkan. För att sålunda främja en var-aktig relation har äktenskapet instiftats som en juri-disk och social form för relationen mellan föräldrarnainbördes och barnets förhållande till föräldrarna.Äktenskapet har visat sig bäst främja varaktiga rela-tioner mellan personer som har gemensamma barn.Samboförhållanden som ursprungligen etablera-des mellan par som inte ville gifta sig utan som villeha en fri relation har blivit nästan den vanligasteformen för samlevnad mellan unga människor, åt-minstone så länge paret inte fått barn. Till skydd förden svaga parten i förhållandet har sambolagen till-kommit. Många uppfattar sambolagens regelsystemsom likvärdigt med äktenskapslagstiftningen, vilketnaturligtvis inte är fallet. Sambolagen är delvis tving-ande och det är oklart när förhållandet utvecklas där-hän att lagen är tillämplig.Lagstiftaren bör, för att främja en god uppväxt förbarnen, verka för varaktiga relationer mellan föräld-rarna. Detta sker bäst i äktenskapets form. Någonalternativ juridisk lösning bör inte finnas. Tydlighet,ansvar och personlig integritet talar för att sambola-gen bör upphöra.Alla människor ska ha klart för sig att det är för-enat med ett stort ansvar att sätta barn till världen, ettansvar som gäller . Att människor en-bart flyttar ihop och därefter skaffar barn utan ettrejält ställningstagande inför såväl sig själva somomvärlden är inte tillrådligt, särskilt såvitt avser för-hållandet till barnet och dess uppväxt.Staten kan aldrig ersätta det fulla föräldrastödet.Det går heller inte att köpa sig fri från sitt sociala ochbiologiska ansvar. Vi kan notera att den i sär-klass största grupp i samhället som har det svårt ärensamstående mödrar.Det som jag har sagt låter mycket högtidligt. Jagtänkte på kärlekstal här tidigare. har jaglämnat manuskriptet.Jag noterar att det står så här i den 12februari : "Ny forskning: Så undviker ni kärleks-fällorna". Vad står det då sedan? Bland elva budordför att leva lycklig i alla sina dagar står följande:"Gift er så fort som möjligt." Bredvid finns en bild påkungaparet, på kungens kyss. Det står också följande:"Att gifta sig eller inte. Att gifta sig direkt verkar varadet bästa för förhållandet. Bor man först ihop ett tagoch sedan gifter sig ökar risken för skilsmässa. Attaldrig gifta sig är den minst stabila relationen. "Det är resultatet av någon undersökning som någ-ra människor har ägnat sig åt. Man får ta det för vadman vill. Det är ändå rätt kul att läsa en sådan upp-maning i Expressen.Sedan tänker jag gå över på frågan om en värde-kommission. Det är en provokation att yrka på i en lagstiftande församling ska tillsätta en vär-dekommission. Bara namnet leder tankarna till juridikoch stränga herrar som sitter och ska utreda ansvars-förhållanden. Själva ordet är olyckligt. Å andra sidanhar vi inte kunnat hitta på något bättre.I botten är det frågan om att man har blivit varsevärdetomrummet i västerlandet. Alltfler börjar inseatt det finns ett värdetomrum. Vad menar man då meddet?Tidigare hade vi traditionella kulturbärare. Vi ha-de familjen, skolan, kyrkan, medierna. är dettveksamt om de institutionerna finns kvar som kul-turbärare i någon egentlig mening. Det vacklar påsina håll och kanter. Att kyrkan är långt ute åt vänsteri många avseenden är helt klart. Familjen är mer ellermindre slagen i spillror. Skolan vacklar fram ochklarar nästan inte elementär vardagsetik. Mediernahar blivit en kommersialiserad historia som knappastutgör ett seriöst inslag i samhällsdebatten.Man kan fråga sig vad man ska hitta på i stället.Det är förmodligen inte alldeles enkelt. Men det be-höver inte vara fel att den lagstiftande församlingeninitierar en aktivitet där man belyser, analyserar ochinventerar de värden som skulle bära upp det civila,demokratiska rättssamhället. Det är inte längre själv-klart åt vilket håll samhället kommer att gå. ställa sig frågan vilken etik som blir bindandeoch styr om vi inte har någon gud.Man behöver bara titta på aktiehandeln på börsenoch insiderhandeln för att börja fundera över denvarggrop vi lever i, i många sammanhang. Visserli-gen bekänner vi oss till en hel del värden. Men i rea-liteten handlar det om att bara ta för sig. Vi får ett alltfränare samhälle. Det kan vara en poäng i att diskute-ra det.Det kanske inte finns något naturligt forum längreatt resonera i på ett seriöst sätt. Det är alltså inte frågaom att ta fram ett organ som ska besluta om vad somär sanning, , som jag såg i ert särskil-da yttrande. Jag tror kanske inte heller att ni tror att vimenar det. Men för tydlighetens skull så är det intedet som det är fråga om.Det är lite knepigt med värden. Det är inte demateriella värdena som vi ska belysa och diskuterautan de immateriella. Vi kan ju tillsätta utredningarom regionala missförhållanden, tillgångar på malmeroch skog, uttag av skog etc. i all oändlighet. Det harvi inga som helst problem med. Men att så att sägabelysa, inventera och analysera värdegrunden kan viinte göra - det är tabu - när det i själva verket kanskeär värdegrunden som oftast är det som är absolut mestviktigt och mest styrande för hur det ska gå för oss.De särskilda yttrandena har lite grann belyst attfrågan inte är helt död. Många partier känner sigmanade att åtminstone yppa någonting i detta hänse-ende. Och vi ser den diskussion som harlyft fram om Förintelsen och också om marxismenoch kommunismens illdåd. Det finns alla möjligasaker som vi kanske skulle behöva ha en värdediskus-sion om. Även är inne på det även omman kan fundera över i vilka sammanhang detta skaske.Jag noterar också att en vänsterpartist har tankarkring detta behov av det etiska samtalet.Frågor om dödshjälp, aborter, genteknik ochoändligt mycket annat blir aktuella vartefter. Detfinns som sagt mycket att resonera kring.Trots den lite märkliga beteckningen tycker vi attdet är av vikt att få till stånd ett forum för debatt omdessa ting.Med detta tackar jag för mig, fru talman.Anf. 37 ():Fru talman och övriga lyssnare! Jag vill börja medatt säga att vi i står bakom utskottsmajo-ritetens förslag som rör äktenskap, samboende ochpartnerskap utom när det gäller mom. 8 om anslut-ningskraven, där jag yrkar bifall till reservation 6.Centerpartiets utgångspunkt är att män och kvin-nor ska betraktas som likvärdiga parter inom denfamiljerättsliga lagstiftningen. Vårt engagemangunder åren har varit stort för att jämställa parternasåväl inom äktenskap och samboförhållande som videxempelvis separationer, där det har varit viktigt attmakars tillgångar delas rättvist dem emellan.Angående nuvarande sambolag så står vi bakomatt den successivt har medfört ett starkare skydd förden svagare parten, och det har oftast varit en kvinna.De förändringar som gjorts i lagstiftningen i syfte attgöra samboförhållandena mera äktenskapslika urjuridisk synpunkt anser vi inte missgynnar nuvarandeäktenskapslag.De skillnader som fortfarande finns i lagstiftning-en mellan samboförhållande och äktenskap gör detmöjligt för människor att välja på vilka villkor de villleva tillsammans. Mängden samboförhållanden visarockså att många föredrar ett samboförhållande fram-för äktenskap.Det är bra att det finns alternativ för olika parrela-tioner att lösa hur de vill reglera vissa rättigheterunder samlevnad men också hur de reglerar en even-tuell upplösning av det gemensamma boet.Därför anser vi att sambolagstiftningen måste för-ändras på så sätt att alla samboförhållanden behandlaslika, oavsett om det handlar om ett förhållande mellanen man och en kvinna eller mellan två personer avsamma kön.Men i avvaktan på ett nytt förslag från regeringen,som enligt uppgifter ska innehålla de förändringarsom vi efterlyser, så instämmer jag i utskottets ställ-ningstagande.Jag vill ta upp frågan om vigsel. Vänsterpartiethar i en motion föreslagit att begreppet borgerligvigsel ska ersättas av civil vigsel samt att det ska bliden enda juridiskt bindande vigselceremonin. Detinnebär att om fick bestämma skullemajoriteten av svenska folket som vill gifta sig behö-va genomgå två procedurer, först en civil ceremonioch sedan den kyrkliga.Vi i avfärdar detta förslag om för-ändringar av i syfte att avvecklakyrklig vigsel. Vi inom försvarar ocksåäktenskapet som en monogam förbindelse enbartmellan en man och en kvinna. Vi anser att bestäm-melserna i angående vigsel ävenframdeles ska omfatta två personer av olika kön. Denceremoni som kyrklig vigsel innebär ska vara förbe-hållen en man och en kvinna.Jag vill säga något om anknytningskravet. Vi fin-ner ingen orsak att behålla de nuvarande reglerna omkrav på anknytning till för registrerat part-nerskap. gäller att en av parterna ska ha sitthemvist här i landet . De berördapersonernas medborgarskap bör inte vara avgörandeför en registrering. Det är inte heller hållbart att säganej av den anledningen att registreringen inte gäller ialla länder.Jag anser att de som har för avsikt att registrerasig bör informeras om gällande bestämmelser. Där-efter är det upp till dem själva att avgöra om de villingå partnerskap i . Men vi kan naturligtvisinte bortse ifrån att det behövs en interna-tionell överenskommelse.Jag vill också nämna något om en motion frånmoderaterna och . Den gäller del-ning av pensionspoäng. Det är bara maninförde dessa nya bestämmelser om pensionsrättig-heter. Det innebär att det individuella pensionsspa-randet som regel ska ingå vid bodelning med anled-ning av äktenskapsskillnad. Detta tycker vi är mycketviktigt. Och jag tycker att det är ett väldigt bra beslut,därför att det kompenserar den svagare parten, oftastär det också här fråga om en kvinna. Efter många årtillsammans i en parrelation med t.ex. en sämre lö-neutveckling för kvinnorna - vilket vi senast harblivit påminda om, oftast beroende på att kvinnornatar ett större ansvar för barn och hem - anser jag attdet inte är mer än rätt att tillgångarna, inklusive pen-sionsförsäkringar, delas lika när man står inför enseparation. Därför vill jag instämma i utskottsmajo-ritetens förslag att dessa motionsyrkanden avslås.När det gäller delning av övriga pensionspoäng ärvi inte beredda att göra några förändringar.Jag vill ta upp det som påpekadeangående mitt särskilda yttrande när det gäller krist-demokraternas förslag om en värdekommission. Vihar skrivit att vi inte anser att en sluten grupp ellerkommission har ensamrätt att definiera sanningen, föratt spetsa till det lite. Men vad det handlar om för vårdel är att vi vill föra diskussionen om värdegrunderute i samhället. Och det står också i det särskildayttrandet att livskvalitet utgår från en helhetssyn påmänniskan som en biologisk, social, andlig och kän-nande varelse. är svårigheten att vi talar för liteom detta utanför alla beslutsgrupper. Det är väl ocksåen uppgift för oss alla att försöka föra dessa diskus-sioner ute i samhället, i familjen och i samtal medandra runtomkring oss. Vi tror att det är det absolutbästa sättet för att detta ska växa underifrån.Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag vill lyfta upp frågan om kyrkligvigsel. tar upp i sitt anförande attkyrklig vigsel ska vara förbehållen en man och enkvinna. Jag undrar givetvis varför vi som lagstiftareska lägga oss i på vilket sätt enskilda kyrkor ochsamfund väljer att ha ceremonier för äktenskap. Tänkom det nu finns samfund som vill förrätta en ceremo-ni för två män eller två kvinnor. Varför ska vi somlagstiftare lägga oss i det?I betänkandet tar vi i upp förslagom att det ska vara rent principiellt så att juridikenska vara skild från religionen och den religiösa tron.Som är fullt medveten om har vi skiltkyrkan från staten, det finns ingen statskyrka i Sveri-ge längre, utan det finns en mängd olika trossamfundsom har lika stort värde i det svenska samhället.Vi kan inte förstå i varför vi somlagstiftare ska blanda oss i den religiösa övertygelseoch den tro som enskilda människor och individerhar. Vi kommer inte med ett konkret förslag ochsäger att det ska vara si och så, utan vi lyfter uppfrågan om civilt äktenskap rent principiellt. Vi villskilja på det som är religion och det som är juridik.Anf. 39 () replik:Fru talman! Från min och sida fö-reträder vi att göra det möjligt att ingå både ett regist-rerat partnerskap och äktenskap på olika sätt. Jagtycker att det är en brist på respekt för människor omallting ska likställas, om allting ska ske på sammasätt.Tidigare talade om att vi skullejämställa alla människors kärlek. Det måste finnasvariationer på det mesta här i livet. Jag tror att det ärbra om även kärlek kan se lite olika ut. Vi tycker attdet inte är fördomsfullt eller diskriminerande att er-bjuda flera lösningar. Det handlar om respekt att göradet möjligt. Vi kan inte heller bortse ifrån att männi-skor är olika och att vi också har olika läggning.Anf. 40 () replik:Fru talman! Det som tog upp i sittsvar för mig är vi helt överens om. Även vi i Vänster-partiet har full respekt för människors fria val. Det ärdet som även jag lyfte upp i mitt anförande. Det minfråga gällde som jag riktade till om varför vi som lagstiftare ska ha kvar ettled som faktiskt berör människors tro och religion.Där har vi inte den frihet som tydligen ändå talar om när hon säger att det ska finnas etturval. finns inte det urvalet, utan har vi endel i lagstiftningen som vi beslutar om som lagstif-tande organ men där vi faktiskt utestänger vissa män-niskor. Kyrkliga vigslar är en sådan institution. Åter-igen förstår jag inte varför man ska ha kvar den snedafördelningen, som inte ger alla människor sammamöjlighet utan snävar in det och gör det som ävenViviann talar emot.Anf. 41 () replik:Fru talman! Till skulle jag viljasäga att vi har olika syn på det hela. det som att det är fördomsfullt eller att viinte har något urval. Men det är precis så som jag seratt förslag är.Vi vill inte skilja juridiken från religionen. Detska vara möjligt att ha denna ceremoni, och den skavara juridiskt bindande. Men vi har en religionsfrihet,och den som inte vill ha religionen juridiskt bindandehar möjlighet att gå en annan väg. Det finns ett urval.Ett samhälle med en ensidig lagstiftning rätt över somska ta hänsyn till att människor är olika är för mig ettväldigt grått samhälle. Detta har ingenting med dis-kriminering att göra. Det har att göra med hänsyn ochrespekten för att vi är olika.Anf. 42 ():Fru talman! Vi diskuterar frågor om äkten-skap, partnerskap, samboende, men diskute-rar vi en mycket mera omfattande fråga när vi talarom det som i betänkandet kallas för en värdekommis-sion. Det är faktiskt helt naturligt. Om vi diskuterarfamiljebildning och samlevnad diskuterar vi också,vare sig vi vill eller inte, moral. När vi talar om hurmänniskorna lever tillsammans talar vi också ound-vikligen om respekt för varandra, om hur man byggerupp en relation, om mänskligt värde, om mänskligvärme och, , kärlek.Tolerans är kanske en av de viktigaste tankar vimåste ta fram i en sådan diskussion. Tolerans betyderatt acceptera det som är annorlunda än de egna ställ-ningstagandena, de egna handlingarna, de egna tänke-sätten. Några av våra krav som är specificerade ireservationstexten bygger just på välkän-da passion för tolerans. Anknytningskravet vid part-nerskap är fortfarande en rest av misstänksamhet, denmisstänksamhet som under en mycket hardrabbat de homosexuella. Omöjligheten att registrerapartnerskap vid svenska ambassader är också en för-längning av en intolerans som inte helt och hålletvågar visa sig men som ändå finns där.Jag ställer mig självklart bakom våra ställningsta-ganden och yrkar bifall till reservationerna 6 och 7.Som sagt är de här frågorna mycket större - tole-rans och intolerans. Vi hamnar rakt in i en diskussionom moral. En kommission kan inte lösa dessa frågor.Regler, lagar och offentliga ställningstaganden haringet moraliskt värde om vi, var och en av oss, inteaccepterar dem i vårt inre. Moral är inte en produktav logiska analyser. Moral är framför allt en mycketvibrerande känsla för det goda och vägran att accepte-ra det onda. Det där måste finnas i vårt inre om vi skakunna respektera lagar och regler. Vår stora fråga , som är en mycket stor fråga, är hur vi ska hittagemenskaper som kan ge liv åt den här inre attityden.Här har vi faktiskt väldigt mycket att göra.Vi har ett stort behov av en dialog om andlighet.Vi har ett stort behov av mötesplatser där de här frå-gorna kan växa fram. Vi har ett stort behov av att talamed de yngre om detta och lyssna till dem som äräldre, att försöka förstå den mänskliga praktik somhar format det som vi kallar för moral.Men har ni tänkt på att vi talar med så mångakonstiga ord? Vi talar om värdegrunder, värdegrunds-frågor, värdekommission. Varför behöver vi så kons-tiga ord? Har ni undrat varför de här kompliceradeuttrycken har kommit in i det offentliga samtalet? Jaghar mitt svar på detta. Det är ett arv från intolerans mot kulturarvet och mot det förflut-na. Att förändra allt, att skapa helt nya attityder varslagorden på den tiden.Den nya människan var ett av kommunismens sto-ra paradnummer. Man ville skapa en helt ny, annor-lunda moral. Fråga mig hur det var! Poliser sprang pågatorna och klippte av korta kjolar med sax. Medsamma saxar klippte de bort det långa håret ochskäggen på de pojkar som vågade se annorlunda ut änden revolutionära moralen krävde.Man har velat skapa en helt ny moral och en heltny syn på relationer mellan människor. Dessa arv harvi inte blivit av med, och vi måste analysera på djupetdet som har hänt i det etiska samtalet i vårt samhälle.Hela skoldebatten och hela skolpolitiken har varitsmittade av detta. Sådana ord som uppförande, normoch ordning var nästintill förbjudna. Jag var väldigtaktiv i skoldebatten och i början av80-talet. Vi hann knappt få fram dessa ord innanhatiska angrepp riktades mot oss som talade om t.ex.vanlig vardaglig ordning i skolmiljö. Det var förbju-det, tabu.Det fanns en otrolig intolerans just i sådana frå-gor, och den har vi inte blivit av med. Det är därförsom vi i inte tror att en kommission kanlösa dessa frågor. I vårt särskilda yttrande till betän-kandet har vi lyft fram diskussionen om former förarbetet mot intolerans och för levande historia. Det ären viktig diskussion.Men det finns också många andra arenor för den-na mycket viktiga dialog. Det är skoldebatten ochockså forskningen som vi måste tänka väldigt mycketpå. Varför finns det så lite intresse för den humanis-tiska forskningen i ? Det är den som kanhjälpa oss att förstå. Det är också en fråga om histo-rieämnets ställning i skolan och i kulturen. Vi har intehjälpt de unga att orientera sig i samhället när vi harminskat så mycket på utrymmet för analys av det somvar gott och det som var ont i vårt förflutna.På den tiden när jag ville lära mig att arbeta medord, handskas med ord, skriva bra och tala bra minnsjag att jag läste många författares brev och anteck-ningar för att förstå hur de gjorde. Väldigt mycket avdet som jag läste då är fortfarande, fast det har gåttmånga år , ett riktmärke för mig. - ni vet han med och ochfred - skriver i ett av sina brev: Det som inte kansägas i enkla ord bör kanske inte sägas alls.När man vill säga någonting som är mycket svårtatt acceptera, som är mycket konstgjort, då hittar manpå konstiga ord. Så låt oss tala om etik, om moral, omordning, om respekt. Ta bort det konstiga ordet vär-degrunder. Låt oss tala vardagssvenska!Anf. 43 ():Fru talman! I lagutskottets betänkande LU13 be-handlas 45 motionsyrkanden från den allmänna mo-tionstiden i skilda frågor rörande främst lag-stiftning om äktenskap, partnerskap och samboende.Inledningsvis vill jag redan nu yrka bifall tillhemställan i betänkandet och avslag på samtliga mo-tioner.Många av motionärerna framför krav på föränd-ringar gällande äktenskapet, alltifrån krav på ändradlagstiftning rörande ekonomiska aspekter till att äk-tenskap ska kunna ingås av både homosexuella ochheterosexuella på samma sätt och att den kyrkligavigseln ska frånkännas sin rättsliga betydelse.Äktenskap ingås mellan man och kvinna. För attkunna ingå äktenskap ska man vara . Den som ärunder anses inte ha den mognad som fordras föratt hon eller han självständigt ska kunna ta ställningtill de problem av personlig och ekonomisk art somuppkommer i en stadigvarande samlevnad.I princip kan endast den som är ingåäktenskap.Fru talman! Den som är kan dock fålänsstyrelsens tillstånd att gifta sig. Innan länsstyrel-sen beslutar ska den underåriges vårdnadshavare ochsocialnämnden i den kommun där den underårige borfå tillfälle att yttra sig. Om ger tillståndtill äktenskapet kan vårdnadshavaren överklaga be-slutet.I detta betänkande behandlas flera motioner omålderskravet angående äktenskapets ingående. Mångamotionärer ser det som bekymmersamt att man iSverige inte kan undvika att barnäktenskap ingås. Detär ytterst allvarligt att det finns utländska flickor somhar tvingats till äktenskap i sina hemländer och somsedan i har svårt att fullfölja sin skolgång.Motionärerna menar med all rätt att man genomsvensk lagstiftning måste göra allt för att skyddabarnen, oavsett om de är födda här eller har utländskaföräldrar.Att man i , om man inte är svensk med-borgare, kan gifta sig är otillfreds-ställande.