prot · GO0994 · 2001-04-17 00:00:00 — Den är viktigför miljöns skull men också för att skapa en växandemarknad för nya företag i miljösektorn.Till sist i detta inlägg ska jag tala om välfärden.Vi är glada att vi nu äntligen kan höja både grundbe-lopp och tak i a-kassan. Vi är bestämda i vår uppfatt-ning att en andra höjning bör ske under 2002.Vi måste också klara uppgiften att höja taken iföräldra- och sjukförsäkringen. Vi har drivit den frå-gan jättehårt i . Men eftersom Social-demokraterna gav upp i ett sent skede och sedanMiljöpartiet vägrade ens en försiktig kompromiss fickfrågan falla.Men frågan står inte still. och Soci-aldemokraterna har redan offentligt och tillsammansbundit sig för ett löfte om höjda tak. Om det inte gårpå annat sätt får frågan lösas i kommande val. Vi iVänsterpartiet kan inte tänka oss att backa. Det gene-rella välfärdssystemet kräver att alla är med både sombetalande och mottagare. Systemets styrka är att detomfattar alla. Bryter man den principen bryts system-et sönder. Det kommer att drabba de ekonomisktutsatta allra värst. Ett sådant systemskifte kan vi iVänstern aldrig acceptera eller medverka till.Fru talman! Det är bara att erkänna att ärfrågan om valet mellan höjda tak och generell välfärdeller grundtrygghet ett hot mot den rödgröna allian-sen. Den frågan ska vi återkomma till.Fru talman! Det finns de som säger att vi måstebyta system i och EU-anpassa oss, att skatte-sänkningar ska gå före generell välfärd. De rösternahörs från vissa professorer, från delar av näringslivetoch från de borgerliga partierna.Vi har hört här . Han talarom nya klassklyftor. Jag erkänner att de finns, Gun-nar . Men vad är hans recept mot de nyaklassklyftorna? Jo, det är att ersätta dem med degamla klassklyftorna. Tillbaka till framtiden är detrecept står för. Det kommer vi inte attacceptera.Vi har visat att ni har fel i er politik och i er ana-lys. Vi behöver inte alls riva välfärdsbygget. Vi harklarat att sanera de offentliga finanserna. Antalet jobbökar, och vi ska se till att de fortsätter att öka. Vi skanu från en styrkeposition inte bara renovera utanbygga ut folkhemmet så att alla får rum. Det är vad vinu gör, och det är vad vi ska fortsätta med, Vänster-partiet, Socialdemokraterna och Miljöpartiet.(Applåder)Anf. 4 ():Fru talman! Den korta lyckliga tid då ha-de en ekonomisk utveckling som var lika bra somgenomsnittet av är nu enligt vårpro-positionen över. Denna lyckliga parentes betydde atteftersläpningarna i den ekonomiska utvecklingensedan 1970-talet tillfälligtvis hejdades av en starkinternationell högkonjunktur.Den grundläggande svaga tillväxten, som gett entrettioårig tillbakagång jämfört med de flesta av vårajämförbara länder, märks för var och en genomde stora bristerna i vården, krisen i skolan och ned-rustningen av polisen och rättssamhället, trots dethögsta skatteuttaget av alla industriländer på dettaklot.När konjunkturen nu vänder ned och statsskuldenenligt vårpropositionen beräknas öka med 35 miljar-der från 1 105 miljarder till 1 140 miljarder år2004 hade landet verkligen behövt en mer ideologisktsamstämd och handlingskraftig regering än den nuva-rande. En regering som inte bara hade nöjt sig med attsäga att vi nu har "normalkonjunktur", dvs. fortsätteratt släpa efter.Fru talman! Vi har under budgetprocessen sett hursamarbetet mellan de tre samarbetspartierna knakaralltmer betänkligt i fogarna. Man har ändå trott att dehankar sig fram. Men man blir lite betänksam närman hör finansministern här . ställer hanfrågor till oss i oppositionen som om han var osäkerpå att få igenom budgeten. Ställer ni upp på våraförslag om tandvård? Ställer ni upp på våra förslagom föräldraförsäkringen? Ställer ni upp på resursertill sjukvården, bistånd osv.? Litar inte finansminis-tern på att samarbetet håller ens genom budgetproces-sen är det illa.Sveriges ekonomi väntas under hela treårsperio-den utvecklas sämre än genomsnittet för världen istort. av svenskarna i arbetsför ålder står utanreguljärt arbete. Många oroar sig också med rätta förhur det går när man blir sjuk eller gammal eller både-och. Nyblivna föräldrar och föräldrar med barn iskolåldern undrar om det finns konkreta åtgärder ochresurser till att lösa lärarbristen och alla de andrakriserna i den svenska skolan. Det gör det tyvärr inte.Sverige behöver en regering som förmår återupprättaen bra och fungerande skola för våra barn.Landets småföretagare väntar förgäves på mindrebyråkrati och mindre krångel och på de regelförenk-lingar som pratministrarna på iåratal har utlovat. Medan superdepartementet går påtomgång och tillsätter nya arbetsgrupper fortsättervägnätet att förfalla, , oavsett vad nisäger.Runtom i landet finns människor som undrarom de ska kunna ta sig till jobbet utan att riskera attslå sönder bilen och om skogsprodukter och andravaror ska kunna fraktas till sina köpare eller inte. Alltstörre delar av vägnätet i stängs av undertjällossningen. Men inte ett, säger ett, ord om vägarnafinns i vårpropositionen. Denna regeringskonstella-tion är varken mer eller mindre än en katastrof föralla som är beroende av vägar. behövsdet snart en ny regering, fru talman, annars stannarSverige.Sanningen är också den att de nya anslagen tillpolisen bara nödtorftigt täcker de svarta budgethålenfrån tidigare nedskärningar. Rättssamhället behövernu restaureras från grunden.Småbarnsfamiljer som undrar över när det blirmer tid för barnen finner visserligen till sin glädje attgarantibeloppet i föräldraförsäkringen enligt kristde-mokraternas förslag fördubblas. Men ser deatt regeringens största satsning för barn och ungdomåterfinns under rubriken . Det står så här: En maxtaxa införs inomförskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen somminskar marginaleffekterna och därmed främjar ar-bete.Mer tid för barnen blev i stället mer tid på jobbet!Sverige behöver en helt ny familjepolitik som ger mertid för barnen, också för ensamstående småbarnsför-äldrar.Finansministern talade om de sämst ställda pen-sionärerna. Javisst ska de få lite mer pengar i bo-stadsbidrag - ! Så var det medden satsningen på de sämst ställda pensionärerna. Närdet gäller sveket mot änkepensionärerna återställerman inte heller där, trots upprepade löften frånVänsterpartiet. Landets pensionärer behöver en nyregering.Regeringen återkommer gång på gång till att man"konsekvent prioriterat" och "värnar kvaliteten" iskolan, vården och omsorgen. Men enligt sammanställning , där situationenredovisades, har ökningarna av statsbidragen sedan1996 faktiskt ätits upp av att man har varit tvungen atttäcka underskott, täcka löneökningar och täcka pri-sökningar samt ta hand om ett växande antal ungdo-mar i skolan och fler äldre i äldreomsorgen.Vi kristdemokrater anser att det behövs både merresurser och bättre verksamhetsförutsättningar fördessa livsviktiga samhällsområden. Man måste kunnalita på samhällets kärnverksamheter.Fru talman! grundläggande ekonomiskaproblem är långt ifrån lösta. Låt mig ta några exem-pel.Eftersläpningen fortsätter. ekonomiväntas utvecklas sämre än genomsnittet för världen,sämre än genomsnittet för EU och sämre än genom-snittet för . Meninsikten om detta och dess konsekvenser tillsammansmed förslag till åtgärder lyser totalt med sin frånvaroi propositionen.Statsskulden beräknas öka med 35 miljarder kro-nor . Hela överskottet ligger ipensionssystemet. Det skulle vara intressant om fi-nansministern kunde förklara hur det överskottet ipensionssystemet och våra premiepensioner ska kun-na användas som en kommande dämpning och buffertför finanspolitiken i en konjunkturavmattning. Vis-serligen kommer statsskuldens andel av bruttonatio-nalprodukten att ligga strax , menom vi går tillbaka till den förra lågkonjunkturen ser viatt vi har 500 miljarder mer i statsskuld nu än vi hademed den statsskuldsnivå på som rådde vidingången av den förra lågkonjunkturen 1990.Läget är alltså både att vi har en högre arbetslös-het, som sade, och en högrestatsskuld när vi nu går in i den här lågkonjunkturen.Statsbudgeten visar underskott under hela treårs-perioden. Det är faktiskt den bistra sanningen. Över-skottet finns i de offentliga finanserna, och det liggeri pensionssystemet. Statens finanser går back förnärvarande.Skattepolitiken har i stort sett upphört. Förutomdet tidigare aviserade stödet till sjöfarten föreslås nuinte en enda skatteförändring i propositionen.Arbetslösheten väntas stiga något mellan 2003och 2004.Fru talman! Socialdemokraterna har alltså till-sammans med och visatsig oförmögna att genomföra reformer som ökarmänniskors oberoende och som skapar varaktigt godaförutsättningar för tillväxt i hela landet.Nu fortsätter landet att tudelas på ett fullständigtoacceptabelt sätt. Avfolkningen accelererar utan attvåra största städer ges chansen att klara av sin uppgiftsom tillväxtmotorer för landet. Socialdemokraternaoch deras stödpartier har byggt hela sin politik på atthögkonjunkturen ska fortsätta för evigt.Vi kristdemokrater föreslår däremot åtgärder somlångsiktigt skulle kunna skapa bättre välfärdsutveck-ling med bättre fungerande arbetsmarknad och löne-bildning och med lägre skatter på arbete, sparandeoch företagande. Svenska låginkomsttagare är högstbeskattade i världen. Heltidsarbete måste kunna inne-bära att man kan leva på sin lön. Hur länge ska lågin-komsttagarna behöva bidrag för att kunna betalaskatten?Flykten av företag, kunskap och kapital ur landetär det som verkligen långsiktigt hotar välfärden i vårtland. Men detta tillåts fortgå, medan vi kommer att fåäldrevårdskostnader som stiger på någradecennier framöver. kommer antalet perso-ner att öka med 700 000, och antalet iförvärvsaktiv ålder att minska med 100 000. Menregeringen och dess stödpartier låtsas som det regnar.Nu utreder man t.o.m. om globaliseringen existerar.Vi kristdemokrater har tillsammans med övrigaborgerliga partier visat på ett alternativ till regering-ens passivitet i vårt gemensamma förslag till inrikt-ning av den ekonomiska politiken. behöveren ny regering om vi ska klara framtidens utmaning-ar.(Applåder)Anf. 5 ():Fru talman! Ärade åhörare på olikaställen i landet! Den ekonomiska vårpropositionen ärviktig. Den är viktig därför att den avgör hur Sverigeslångsiktiga ekonomiska politik ska utformas, och detavgör i sin tur vardagen för dig och mig och alla oss idet samhälle som heter Sverige.För två veckor sedan frågade finansutskottet utriksbankschefen. Han sade då att konjunkturläget vardet mest svårbedömda han hade varit med om. Sedandess har samtliga bedömare skruvat ned sina förvänt-ningar och skrivit ned förväntade siffror för BNP.Så gör inte finansministern. Jo, han skriver nedsiffrorna , dvs. där vi finns . Men för 2002höjer han i stället förväntningarna från 2,1 till ,och från 2,1 till . Jo, därför attdet nu tydligen krävs ett utrymme för att kunna spen-dera pengar.I finansplanen anges tre uppdrag. Finansministernsäger att står starkt inför en internationellavmattning. Det ska vi också göra. Men det är ju intesant! Problemet är att den ekonomiska situationen ärsom en gammal bil, där lacken är fin och karossenhåller men det hackar betänkligt inuti på sina håll. Deunderliggande problem som hotar den svenska eko-nomiska utvecklingen utgör en lista som man kangöra ganska lång. Där finns den sjunkande kronkur-sen. Där finns statsskulden, som från att ha varit i allamänniskors medvetande nu verkar ha fallit i glömskatrots att statsskulden är dubbelt så stor som1990, när vi gick in i den förra lågkonjunkturen. Vibetalar faktiskt i ränta påstatsskulden. Var tionde krona som vi gör av med gårtill ränta.Problembilden förstärks av vad samarbetspartier-na gör. I finansplanen sägs att utgiftstaken ska hållas.Samtidigt turnerar runt i riket ochsäger att regeringens planhushållstänkande med ut-giftstak är helt fel. Hon uppmanar kommuner ochlandsting i att strunta i balanskravet. Det vorebefriande med ett besked från finansministern i denfrågan. För att travestera ett berömt uttryck: Har Gud-run och finansministern en överenskom-melse, eller har ni inte en överenskommelse?Vi har rekordmånga långtidssjuka i landet. Det kommer att kosta 100 miljarder kronornästa år.Pensionsärsboomen kommer - till mångas glädje,men priset på prislappen är högt. Kommuner ochlandsting har en vacklande ekonomi. Behandlingenav invandrare är på många ställen en skandal. När detgäller jämställdheten så ökar inkomst- och trygghets-skillnaderna mellan män och kvinnor. Miljöskuldenökar också, liksom de regionala och sociala klyftorna.Detta sker till ett högt pris för landet, och framför alltför enskilda människor.Ska man då som konsument köpa en sådan härbegagnad bil av ? Det är väl upp tillvar och en, men man borde nog i alla fall begära ochkräva åtgärder för att reparera och förbättra. Ellerhur?Finansministerns andra uppdrag sägs vara attminska arbetslösheten och öka sysselsättningen. Menhur ser det ut egentligen? Det har flera talare berörttidigare. Sysselsättningsgraden ligger i stort sett stilla.Sverige är ett av de få länder där antalet sysselsattainte har ökat . gårvi in i en lågkonjunktur med nästan dubbelt så dåligasiffror som inför den förra.Finansministerns tredje uppdrag ska vara reformerför rättvisa och välfärd. Innan jag går in på kritikenskulle jag bara vilja säga äntligen. Om och om igenhar jag, sedan jag kom in i efter förra valet,sagt från den här talarstolen att det är omöjligt förunga föräldrar att leva på . Varför skavi tvinga i väg dem till sociala myndigheter? Varförinte ge dem möjlighet till en bra start med sitt barn?Nu kommer det en reform som haltar i väg med120 kr , och sedan höjer man under tre årupp till . Jag tycker att man borde kunnat hakraften och modet att ta en del av reformutrymmet föratt direkt ge dessa unga människor och de barn somska fortsätta att bygga välfärden för oss som blir alltäldre och äldre en chans att klara sig ordentligt. Vi iCentern har föreslagit direkt, men dit har niinte kommit.När det gäller resten av rättvisan och välfärdenhar politiken misslyckats och reformförslagen dröjer.Problemen med den förda politiken är uppenbara.Sverige lider av en social och regional klyvning. Attinte alla får bidra till helheten försämrar ekonominoch tillväxten. Med en situation där medelskattekraf-ten i kommunerna varierar mellan och 180 %förstår var och en att skillnaderna mellan tillväxtenoch takten i de olika kommunerna är enorm, ochingenting görs för att ändra på detta.Men värst är ändå de personliga livsöden somdöljs bakom regeringens statistik och genom-snittsvärden. Det är siffror som handlar om ökandeohälsa och allt djupare fattigdomsfällor. Det handlarom människor som inte klarar sig på sin inkomst ochtvingas söka hjälp hos sociala myndigheter, männi-skor som känner sig fångade och övergivna av sam-hället när andra får förbättringar genom ökad arbets-tid, nytt jobb, kanske jobb över huvud taget, högrelön eller något annat som kan ge förbättringar i denenskilda familjens plånbok. Det handlar om dem sominte ser någon möjlighet till förbättring därför atthöjningar på ett håll ger sänkningar på ett annat. Detär ett nollsummespel mellan skattesystem och bi-dragssystem som låser fast människor i fattigdoms-fällor. Hur känner de sig?Därför gäller det att hitta någonting annat än attlappa och pussla med bidragsnivåer. Centerpartietsförslag är riktade inkomstskattesänkningar för männi-skor med låga och normala inkomster så att de kanleva på sin lön. För de sämst ställda skulle det ge900 kr direkt och vara mycket skönare försjälvkänslan, och det skulle också vara bättre försvensk ekonomi. Det skulle vara en motmedicin motlågkonjunkturen att köpkraften ökar på det här viset.Regeringens koncentrationspolitik slår hårt påmånga områden. Ett exempel är bostadspolitiken. Detär omöjligt att skaffa en bostad i , och detär faktiskt också omöjligt att skaffa sig en bostadlångt ute på landet eftersom man inte får krediter föratt bygga hus. I stället för att frysa taxeringsvärdenaoch sänka skatten , som vi har föreslagit,höjer man taxeringsvärdena och försöker att pareramed sänkt skattesats. Resultatet är att småhusägarnabetalar mer skatt 2001 än 2000 trots regeringens ochfinansministerns personliga löften om oförändratskatteuttag. Vad blir då lösningen? blir manlite full i skratt. ska vi satsa på bostadsbyggande.Det är inget fel på den ambitionen. Den stöder jaghelt och fullt. Men hur ska det gå till? Jo, det skasatsas på tvårumslägenheter . Jagundrar hur ni har kommit fram till just . Varför inte , om ni nu skastyra människor på det här viset? Varför inte valfrittoch maxyta i stället? Varför inte valfrihet och mång-fald? Ska vi , efter maxtaxan, också ha en regel ommaxbygg? Är det detta som är intentionen? Vilka skabo där? Studenter och barnfamiljer har inte råd. Detär kanske de gamla som tvingas bort från sina husdärför att taxeringsvärdena går upp som ska bo där.Ett annat exempel, skolan, har ju berörts tidigare.Det är bekymmersamt att nästan var fjärde elev läm-nar utan fullständigt betyg och att ande-len ungdomar som fullföljer gymnasieskolan minskar.Så permanentas de sociala klyftorna.Ett annat exempel på regeringens oförmåga atthantera stora samhällsfrågor är infrastrukturen. Vi harhört näringsministern resa runt och prata om miljar-der hit och miljarder dit. På utgiftsområdet finns enhöjning på 200 miljoner. Vi kan ju dela det på 289kommuner. Då kan man kanske göra om 100 meterväg i varje kommun. Det kan vi väl ställa oss upp ochhurra för. Men vilken ambitionsnivå visar det på när1 vägnät är avstängt för tjällossning ochhälften av landets län inte ens kan använda hälften avde planerade pengarna för tjälsäkring? Sedan har videssutom utbyggnad, reparationer och nysatsningar.Företagandet nämns inte heller. Jo, man säger attdet förenklingsarbete som pågår ska drivas vidaremed kraft. Man hukar sig i bänken som företagare.Sanningen är ju att lagstiftningen har ökat med 4 %om året för företagare de senaste åren.Fru talman! Jag har berört en del effekter av Soci-aldemokraternas nycentralism, liksom oförmågan attkomma till rätta med regionala och sociala klyftor.Jag ska kort svara . Era reformförslagomfattar inte alla människor och oftast inte dem somhar det besvärligast. Så är det med arbetslöshetsför-säkring, sjukförsäkring, föräldraersättning och bo-stadstillägg för pensionärer. Vi har reformförslag somomfattar alla människor och börjar med dem som hardet sämst. Det är den politik som vi tänker driva. Detär en politik för livskraft, livskvalitet och självbe-stämmande i vardagen.(Applåder)Anf. 6 ():Fru talman! Vi har fått en vårbudget med ett nyttomslag. Det noterar vi med förtjusning, men inne-hållet är gammalt. Som vanligt, dristar jag mig till attsäga, präglas finansministerns presentation av enväldigt stor förnöjsamhet. Det är bra med förnöjsam-het, men den har sin tid. Även handling har sin tid.Sverige står inte så starkt som vi skulle behöva göra.Vi står nu på tröskeln till en ny ekonomisk situation.Finansministern kallar det för en viss avmattning. Detär väl dagens understatement.Konjunkturkänsligheten är fortfarande lika stor.Det har en framsida i form av de kraftigt förbättradeoffentliga finanserna , men det har juen baksida som förmodligen ligger framför oss. Detär inte en regerings uppgift att klänga sig fast i kon-junktur och önskedrömmar om en snabb internatio-nell förbättring. Det är en regerings uppgift att lösaproblem och rusta för en långsiktigt uthålligtillväxt.Presentationen innehöll många frågor till oss ochväldigt lite besked, har det sagts. Det var väldigtmånga frågor om vi är beredda att stödja det ena ochdet andra. Jag kan förstå att regeringen behöver stöd,men kom inte och häng oss i kjolarna! Det här pre-senteras som en överenskommelse mellan Socialde-mokraterna, och . Ni sägeratt ni är överens och står bakom detta. Varför ska nidå fråga oss om vi stöder era olika plåsterlappar? Denintressanta frågeställningen är ju också om ni är över-ens. Man behöver bara lyssna på såförstår man att den överenskommelse som är fram-förhandlad visserligen kommer att innebära att niröstar gemensamt, men ni verkar sannerligen inte såöverens om att det är de här riktlinjerna som ska gäl-la.Vårbudgeten präglas av samma kortsiktiga hante-ring som vanligt. Det beror på att den enda gemen-samma vision ni har är att det är ni som ska bestäm-ma, men vad ni ska bestämma har ni ingen vision om.Därför blir det kortsiktighet, och det som ni förhand-lat fram, oftast inför öppen ridå, gäller för de kom-mande åtta månaderna. Det saknas inte utmaningar.Det finns utmaningar som kräver lite mer rejäla tag.Det gäller arbetslivet och att få fler att vilja ochorka delta mer. Människor måste få makten överarbetslivet och sin arbetstid. Man måste få maktenöver sin kompetensutveckling och sin arbetssituation.Men där är ni fast i dirigism och arbetstidsförkort-ningsromantik.Lars sade själv att de största proble-men gäller kvinnor inom den offentliga sektorn mendär är det ju ni som är arbetsgivare. Hade det varitfråga om någon annan sektor skulle ni hagått ut och förbjudit den typen av arbetssituation.En annan utmaning gäller socialförsäkringarna.Där är ni ju helt oense om inriktningen. Ni har heltolika mål. Då blir också resultatet ett stillestånd. Detär akut med en rejäl socialförsäkringsreform. Ni frå-gar om vi är beredda att stödja era plåsterlappar isystemen. Min fråga till är: Är ni bereddaatt stödja en rejäl socialförsäkringsreform?Internationaliseringen nämns i förbifarten som enföreteelse som ska utredas. Dessutom nämns att manhar ett EU-samarbete för att få höjda skatter i andraländer. Man håller fram framgången med att ha fåttbeslut om källskatt på banksparande inom EU. Mendet är väl ändå en rätt begränsad syn på internationa-liseringen.Globaliseringens fördelar måste nå många fler,och måste vara ett land som är attraktivt förmänniskor och företag. Men eftersom ni alla tre harförsvurit er åt höga skatter blir målet för skattepoliti-ken att se till att skatterna kan hållas uppe. Era stöd-partier är ju i själva verket EU-motståndare. Därförkommer det ingen offensiv i Europapolitiken.Vad gäller frihandeln gör vissa delar av regering-en ett bra jobb men inom EU kommer ni inte någon-vart i de viktigaste frågorna, jordbrukspolitiken ochvalutasamarbetet, för där är ju oenigheten total.Fru talman! Var sak har sin tid. Förnöjsamhet harsin tid och utvärdering har sin. Därför är det intres-sant att det kommer ett bokslut. Vi andra har haftanledning att fråga oss varför det bara är de som re-dan har lämnat regeringen som kan ta bladet frånmunnen. Det intressanta som man själv redovisar ochsom väldigt många andra, för att inte säga alla, helatiden har vetat är ju att statsfinanserna inte raseradesen septemberdag då Bildt och kom in i Ro-senbad. Visserligen kan det vara en svår omställningför riksdagsmännen här som lärt sig denna historie-skrivning men för oss andra var det ingen nyhet.Frågan är om ni klarar av att dra slutsatser av denanalys som ni nu gör av 80-talet och av det tidiga 90-talet och om måste avgå innan ni för-mår analysera vad ni har ägnat er åt under den senaredelen av 80-talet.Jag tänkte göra några få kommentarer. Det ärnämligen lite fel i bokföringen vad gäller det härbokslutet. Har man fel i bokföringen, blir det fel iutgående balans, säger jag som tycker att just sådanahär frågor är väldigt intressanta.Bengt visste att han hade rätt redan år1988. Andra bedömare har allteftersom, för många årsedan, kommit till samma slutsatser. Det är bra att ninu har insett att det var de som sade att Westerbergvar felprogrammerad som hade fel. Men frågan ärvilken slutsats ni drar av det när vi i stort settkan dra en parallell mellan situationen i slutet av1980-talet inför en valrörelse och situationen nu ibörjan av inför en valrörelse.Saneringsbeslut om , avBNP, togs under fyrpartiregeringen. partikamrater var emot det mesta. Frågan är:Vad har ni lärt er av det?En sak som man kan lära sig är att det tar tid in-nan budgetbeslut går från idé till beslut och till att detfaller ut i kronor och ören på utgiftssidan.