prot · GO0974 · 2001-03-06 00:00:00 — ska vidare hålla utlandsmyndigheternaunderrättade om de riktlinjer som styrelsen fastställeroch den praxis som verket tillämpar i viseringsären-den.Migrationsverkets styrelse uttalade i november1987 att det i princip är sökanden själv som får göratroligt att syftet med resan till är ett besökoch ingenting annat. har så sent som1997 slagit fast denna praxis. Utgångspunkten är attviseringsansökningar ska prövas i en positiv anda ochinte onödigtvis hindra utlänningar att besöka Sverige.Det är också viktigt att betona att samtliga ansök-ningar prövas på sina egna meriter. Som exempel påde olika omständigheter som våra myndigheter har attbedöma kan jag ange den förankring sökanden har tillhemlandet och tidigare besök i samt anknyt-ning till i förhållande till hemlandet. Det ärytterligare faktorer som påverkar utgången. Sådanafaktorer vägs sedan, i det enskilda fallet, mot hurangeläget besöket bedöms vara. Jag vill även klargöraatt tillämpar den praxis som styrel-sen fastställt, som varje enskilt ärende tillsist avgörs på grund av en samlad bedömning avomständigheterna i ärendet.En viseringsansökan ska inte bifallas om detframkommit uppgifter om att syftet med ansökanegentligen är bosättning i . Migrationsverketska således göra en bedömning av om det finns riskför att den sökande, på grund av personliga eller and-ra förhållanden, inte återvänder till hemlandet. Förländer där "avhoppen" erfarenhetsmässigt är mångaoch där återtagande av icke skyddsbehövande möterproblem gör en mer restriktiv be-dömning än för andra länder.Att en person ansökt om permanent uppehållstill-stånd och fått avslag vägs naturligtvis in i en sådanbedömning. Om förflutit ochom personen gör troligt att han eller hon inte längrehar för avsikt att bosätta sig i utan endast villbesöka sina anhöriga, då finns förutsättningar för attbevilja en visering.I de riktlinjer som ny-ligen antagit anges att om det i ärendet finns mycketömmande och starka humanitära skäl så kan visumges även om risken för avhopp är mycket stor.Jag vill även, för att ge diskussionen rätt propor-tioner, tala om att svenska myndigheter avgörungefär 250 000 viseringsärenden, varav 220 000avgörs av utlandsmyndigheterna. Sammanlagt avslåsungefär 20 000 ansökningar. Av alla viseringssökan-de beviljas alltså visering. Tidigarebeviljades av alla viseringsansökning-ar. Att andelen beviljade ansökningar nu ökat tillomkring anser jag tala för att den svenska poli-tiken är generös sett mot bakgrund av de i många fallsvåra bedömningar som görs av myndigheterna.Som svar på direkta frågavill jag avslutningsvis meddela att det inte finns någradolda regler. styrelses riktlinjer äroffentliga. Vad avser människors möjlighet att fåvisering för besök hos anhöriga i behandlasdenna fråga i den parlamentariskaanhörigkommittén. Kommitténs förslag i denna delkommer att lämnas i år.Anf. 35 ():Fru talman! Jag vill tacka bistånds- och migra-tionsministern för svaret. Interpellationen beror på attjag har fått ta del av invandrade nya svenska medbor-gares erfarenheter. De har invandrat från länder utan-för EU, och deras föräldrar är kvar i det land de in-vandrat ifrån. Två typer av förlopp har jag beskrivit imin interpellation.Det ena är att barn har invandrat i ochbildat familj, har jobb och i vissa fall också blivitsvenska medborgare. Inga syskon finns kvar i hem-landet, medan en förälder eller båda är kvar där. Bar-nen vill ge föräldrarna det bästa de kan tänka sig. Devill låta föräldrarna bo hos sig oavsett om de gamlafår pension eller inte, det är inte det som är det vä-sentliga. Men ansökan om permanent uppehållstill-stånd avslås. Barnen tar då till det näst bästa. De villvisa sitt nya land, sin släkt och sin nya familj. De villha hit de gamla på besök. Då blir det avslag på visu-mansökan med hänvisning till det tidigare avslaget påpermanent uppehållstillstånd. I de fall som jag varit ikontakt med har det varit så att några andra omstän-digheter inte har förelegat som de själva kunnat tolkasom orsak till avslaget.Den andra typen är anhöriga som många gångerhar fått visum för besök hos släkt i . I vissaländer är en visumansökan en mycket tidskrävandeprocess. Det medför att dessa anhöriga ständigt har enansökan på gång för att kunna besöka släkt i ,och en del besöker på grund av goda ekonomiskaomständigheter en och . I ettfall uppmanade svenska ambassaden i det landetfamiljen att söka permanent uppehållstillstånd för deanhöriga. Det blev avslag. När man sedan som förutansökte om besöksvisum blev det avslag med hänvis-ning till avslaget för begäran om permanent uppe-hållstillstånd. Man kunde alltså inte ens längre besökasom förut.I inget av de fall som jag nu refererar till hademan en aning om att en avslagen ansökan om perma-nent uppehållstillstånd skulle få den här effekten. Enavslagen visumansökan kan t.o.m. träffa hårdare. Dejag har haft kontakt med skulle ha avstått från dennaansökan om permanent uppehållstillstånd för denäldre generationen om de vetat att ett avslag på ansö-kan även medförde avslag på efterföljande visuman-sökan. Det här kallar jag en dold rättsregel. Det ärinte värdigt en rättsstat att ha dolda rättsregler.Det har också kommit till min kännedom att denhär regeln, som ministern inte vill kännas vid enligtsvaret, särskilt gäller vissa länder, bl.a. , menäven flera andra länder som jag inte vill ta upp här föratt man inte ska kunna identifiera dem jag har varit ikontakt med.I en rättsstat ska full öppenhet råda. Man ska vetanär man exempelvis ansöker om ett anhörigvisum attett föregående på ansökan om permanent uppehålls-tillstånd leder till avslag även på visumansökan, sär-skilt om man kommer från vissa länder. Man kan haden regeln, men då ska de som söker veta om att denrisken finns och att den kan vara väldigt stor frånvissa länder. De bör också veta vilka länder det ansesgälla.Vi talar varmt för ett mångkulturellt samhälle,men förnekar vi familjesamband som ettkulturuttryck. Vår västerländska kultur bygger påindividen, medan de flesta andra kulturer bygger påfamiljen eller andra grupper.Anf. 36 Statsrådet ():Fru talman! Det här är en väldigt angelägen frågaatt diskutera, hur man ska kunna upprätthålla godakontakter med sin släkt och sina nära anhöriga närman bor i olika länder. Det som vi kan se bara frånstatistiken är att vi har ett väldigt högt antal beviljadevisumansökningar till och att de dessutomhar ökat. Det tycker jag ändå att vi ska ta som etttecken på vilken vikt vi ändå lägger i det svenskasamhället vid att vi ska kunna ha en öppenhet och engod möjlighet att hålla kontakt med varandra, oavsettom vi bor i olika länder.Till de mer konkreta frågorna om vad som kanhända när man kommer ifrån ett land där det finnserfarenhet av att det är väldigt många som stannar häroch gör ett s.k. avhopp. Myndigheterna kan naturligt-vis inte blunda för att det finns några sådana länder.Erfarenheterna visar att det är förhållandevis mångasom bestämmer för att inte återvända. visarMigrationsverkets riktlinjer att om man kan göra dettroligt att det här är ett besök är det uppenbart så kan få ett visum även om man kommer från ettland med många s.k. avhopp och om man kan visa påatt man har väldigt starka humanitära skäl för attbesöka släkt och vänner i Sverige.Regeringen har uppmärksammat hela frågan omkontakter med anhöriga och möjligheter för anhörigaatt komma hit permanent eller på besök genom denparlamentariska kommitté som arbetar. Jag serfram emot att få i första hand ta emot kommitténsdelbetänkande när det gäller just visumfrågorna.Anf. 37 ():Fru talman! Tack, ministern. Samma vecka somjag lämnade in min interpellation läste jag i FrånRiksdag & Departement att regeringen hade tillsatt enparlamentarisk kommitté som skulle utreda anhöri-ginvandringen. Referatet i tidningen gjorde mig inteså optimistisk, men fick jag höra kom-mitténs ordförande i säga att skärpningen förpolicyn för anhöriginvandringen 1996 blev för skarp.Det tolkar jag som att regeringen insett att en betyd-ligt generösare policy behövs när det gäller anhöriga,framför allt föräldrar.Vi har ett högt antal beviljade visumansökningar.Det är bra, men det är egentligen inte det frågan gäl-ler. Oavsett om det är många som beviljas eller oav-sett om det är många som söker ska man veta när mansöker att detta inträffar om man söker om permanentuppehållstillstånd, att det kommer att tolkas till ensnackdel. Det kommer att tolkas som att jag avser attstanna om jag sedan kommer med en ansökan om ettbesöksvisum. Orsaken till detta är väl egentligen vårtillämpning av lagstiftningen.Jag får ofta intrycket att man vid lagtillämpningenutgår ifrån att alla är skurkar bara de får tillfälle. Hurska man annars tolka bedömningen av visumansök-ningar som ministern hänvisar till?De människor som jag har varit i kontakt med haringen önskan att tricksa. De tar inte hit anhöriga somsedan stannar fastän de säger att de bara är här påbesök. Det är laglydiga människor som är måna omatt uppfylla sina förpliktelser. De vill lyda lagen. Dehar ingen som helst önskan att göra något olagligt.Så långt jag vet när det gäller de föräldrar som jaghar varit i kontakt med har det inte gjorts någon an-nan undersökning om dessa personers trovärdighet änatt man har vägt samman dessa omständigheter att entidigare ansökan hade inlämnats om permanent uppe-hållstillstånd, vilken har avslagits, och att de kommerfrån vissa länder. Jag har givetvis inte tillgång tillMigrationsverkets akter, men det är så långt som vihar kunnat förstå saken.I ett fall rör det sig t.o.m. om barn som är enframgångsrik företagare i det här landet med godaekonomiska möjligheter. Föräldrarna var professorer isitt hemland och ansedda som framstående personer.Jag önskar att vi hade den anda som man har iKanada. Jag blir fascinerad när jag läser . Det står välkommen över-allt. Så räknas det upp en mängd olika män-niskogrupper inklusive anhöriga till invandrare. Detstår: Välkommen till oss! Vi behöver dig! sponsrat invandring till för att under-lätta detta.Nu ska jag inte ta upp det ämnet. Jag hade tänktatt framställa en ytterligare interpellation, men detavstår jag ifrån eftersom regeringen har tillsatt enparlamentarisk kommitté för utredning av anhörigin-vandring. Jag förutsätter att det kommer att bli lättareför föräldrar att få stanna. Så har jag tolkat regering-ens anda, och det gläder mig.Detta är vad de här människorna har erfarit. Jaghoppas också att tills vidare kaninta en generösare attityd i dessa ärenden eftersom detantagligen kommer att ske en uppluckring.Anf. 38 Statsrådet ():Fru talman! Jag studsar till lite. Det är naturligtvisinte så att alla är skurkar. Tvärtom är det somfår bifall på sin visumansökan.När det gäller de personer som kommer från län-der där vi har sett att avhoppen har varit många finnsdet ändå möjlighet att få sin visumansökan beviljad,om man kan göra det troligt att man har för avsikt attbara göra ett besök eller om man kan visa att man harväldigt starka humanitära skäl. går det intevid bedömningen att helt bortse ifrån - det kan jagförstå - att människor i vissa fall har mani-festerat att de egentligen har velat bosätta sig i Sveri-ge.Men det som är viktigt är att det förs en dis-kussion om ökad rörlighet och att man ska göra detmöjligt för fler att komma hit. Jag tycker att det är enväldigt positiv diskussion som naturligtvis liggerbakom regeringens beslut om en utvärdering av deförändringar som genomfördes iutlänningslagen när det gällde anhörigas möjligheteratt komma till och återförenas med sina anhö-riga här.Det tillsattes en kommitté som har job-bat med detta ett tag. Jag vet att även Kristdemokra-terna har en ledamot med i denna kommitté. Somsagt, jag väntar på att få ta del av resultatet av kom-mitténs arbete. Kommittén har flera uppgifter, menden ska bl.a. göra en utvärdering av förändringarna ilagstiftningen och komma med eventuella förslag.Kommittén ska också se över frågan om visum.Anf. 39 ():Fru talman! Tack, ministern! Jag är glad över attdenna kommitté har tillsatts. Men det är ett liteknepigt resonemang att den sökande ska göra dettroligt att vistelsen gäller ett besök. Jag förstår intehur man ska kunna göra det. Man befinner sig ju iunderläge. Det är nästintill omöjligt att kunna bevisadetta.Jag talade tidigare om ett par professorer. De hadekanske kunnat bevisa att det gällde ett besök, men imånga fall handlar det om det som både ministernoch jag skulle kalla för både svaga och utsatta männi-skor som har svårt att komma till tals. Att de skullekunna göra det troligt att det rör sig om ett besök låterosannolikt. Men jag gläder mig åt att det kommer attske en förändring.Anf. 40 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill ändå understryka att i varjeenskilt ärende som gäller visum gör Migrationsverketen samlad bedömning där man väger in en rad olikafaktorer. Och det gör man naturligtvis för att kunnagarantera att man när det gäller varje person somsöker visum ska se till alla detaljer innan beslutetfattas.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2000/01:265 om detkristna kulturarvet i sydöstra . 41 Statsrådet ():har frågat mig om jag avser att tainitiativ till att , EU och andra internationellaorganisationer medverkar till att bevara kulturarvet isydöstra delar oro över situationen förde syrisk-ortodoxa och assyriskt kristna i Turkiet.Med på den resa till som riksdags-ledamöterna gjordei var även generalkonsul . Samtal fördes med lokalamyndigheter, politiker och företrädare för de syrisk-ortodoxa församlingarna. Anledningen till besöketvar att rättegången mot prästen skulleinledas. Även vid nästa rättegångstillfälle den 22februari närvarade generalkonsul . Förraåret besökte generalkonsuln också den syrisk-ortodoxe biskopen i Midyat och flera kloster i sydöst-ra för att markera att nära följer situ-ationen för de syrisk-ortodoxa och assyriskt kristna iTurkiet.De assyriskt kristna och de syrisk-ortodoxa, lik-som andra religiösa minoriteter, ska givetvis ha möj-lighet att utöva sin religion och få kunskap om sinhistoria och sina traditioner var de än bor. Dessagrundläggande principer slås fast i en rad internatio-nella instrument som behandlar nationella eller etnis-ka, religiösa och språkliga minoriteter, bl.a. FN:sdeklaration om nationella eller etniska, religiösa ochspråkliga minoriteter från 1992.Kulturarvet är en viktig faktor när det gäller enhållbar och demokratisk samhällsutveckling och somutgångspunkt för ömsesidig respekt och förståelsemellan människor. För bl.a. religiösa grupper är detav stor betydelse med lokaler - byggnader - som kanfungera som mötesplatser där de kan etablera ochbedriva sin verksamhet.Det är riktigt att det finns problem vad gällermöjligheten för de syrisk-ortodoxa och assyrisktkristna att underhålla och renovera sina fastigheter,även om vissa förbättringar enligt min bedömningskett vilket också noteras av i översynsrapporten för . Därkonstateras att myndigheterna utfär-dade ett cirkulär enligt vilket man inte längre skullebehöva tillstånd för att renovera välgörenhetsinstitu-tioner och religiösa byggnader. får vidock rapporter om administrativa och praktiska pro-blem. En svårighet är att de syrianer/assyrier somlämnade har problem att hävdaäganderätt till sina fastigheter. Upprättandet av ett välfungerande fastighetsregister, som ännu i stora delarsaknas, är därför viktigt för rättssäkerheten. Det ärviktigt att den turkiska regeringen fortsätter arbetetmed att underlätta för de syrisk-ortodoxa och assy-riskt kristna att utöva sin tro och bevara sina byggna-der.I detta sammanhang är det intressant att notera attEU-kommissionens förslag till partnerskap för Turki-et innehåller en rad krav som kan förbättra situationenför religiösa minoriteter, inte minst i sydöstra rör bl.a. krav på ekonomisk och social utvecklingav sydöstra , större möjligheter att åtnjutareligionsfrihet, ratificering av , av-skaffande av undantagstillståndet i sydöstra avskaffandet av legala hinder mot utnyttjande avkulturella rättigheter.EU kommer att bidra finansiellt till ar-bete med att uppfylla dessa och andra krav som ställsför att ska uppfylla Köpenhamnskriterierna.Regeringen kommer fortsatt, såväl inom EU som vidbilaterala kontakter och genom direkt stöd till organi-sationer som arbetar för mänskliga rättigheter, attverka för att ska vidta kraftfulla åtgärder föratt förbättra minoriteternas ställning i enlighet medinternationella åtaganden. Detta arbete kommer attskapa större möjligheter för de syrisk-ortodoxa ochassyriskt kristna att bevara sitt kulturarv.Anf. 42 ():Fru talman! Jag vill tacka ministern för svaret, ochjag vill tacka för det starka engagemang som rege-ringen visar för de mänskliga rättigheterna för assyri-er, syrianer och andra minoriteter i sydöstra tydliga budskap om just krav på Turkietnär det gäller förhållandena för minoriteterna är oer-hört viktiga.Jag är också stolt över det engagemang som rege-ringen visat när det gäller rättegången mot den syri-anske prästen i . Det kännstryggt att den inte kommer att geupp bevakningen av rättegången. Det är avgörandeför att assyrier/syrianer ska känna att deras mänskligarättigheter bevakas både av EU och av världssamfun-det, men säkert också för Turkiet.Det finns engagemang för att stärka demokratin istora delar av . Det behövs stöd så att Turkietkan utvecklas fullt ut till ett demokratiskt land medrespekt för mänskliga rättigheter. Det är viktigt förassyrier/syrianer, kurder och andra minoriteter menockså för det turkiska folket.I lever runt 60 000 människor med assy-risk/syriansk bakgrund. De är en del av vår framtid. IEU är de runt 300 000.Det har varit en dramatisk förändring . Folkmorden under det utplånadehundratusentals assyrier/syrianer. Stora folkvandring-ar har skett . är detbara 2 000-3 000 assyrier/syrianer kvar i området. Degör fantastiska insatser för att bevara det kulturarvsom miljontals kristna assyrier/syrianer och caldeerhar byggt upp . Min kollegorCarina och kan säkert berättamer om deras insatser och ge exempel från Diyar-bakir och kyrka.De människor som lever i sydöstra be-höver stöd. Det handlar om kontakter med den turkis-ka regeringen, men också om att engagera helavärldssamfundet. Kulturarvet betyder oerhört mycketför de assyrier/syrianer som lever i vårt land. Deväxer upp i vårt . Många av dem kommer attgöra sitt livsverk här. De kommer säkert att lära kän-na både sill, snus och skidåkning, men de har rätt tillsina rötter.Kulturarvet, fru talman, är också en del av vårtarv, vare sig det handlar om det kristna, det muslim-ska eller det buddistiska arvet från människans ge-mensamma förfäder. Vi har fått se drama-tiska bilder av hur galningar föröder mänsklighetensgemensamma kulturarv i Afghanistan.I sydöstra handlar det inte om galningarsom bombar. Men det handlar om årtionden av för-störelse, om ockupation, ointresse och motarbetandeav dem som har försökt att bevara kulturarvet. Dethandlar om kyrkor och kloster som är mer än 1 500 årgamla som stängts och som det inte finns resurser föratt rusta. Det handlar om fantastiska kloster somövergetts, används som djurstallar eller äventyras påandra sätt. Där, men också i sydöstra , måstevärldssamfundet engageras. De få människor medassyrisk/syriansk bakgrund som lever i sydöstraTurkiet klarar sig inte själva. De har inga pengar, deär inte tillräckligt många och de är inte tillräckligtstarka.Det som jag saknar i svaret är en lite tydligare be-skrivning av vad , EU och kan görakonkret och handfast för att bevara ett kulturarv somberör oss alla. Och det är bråttom.Anf. 43 ():Fru talman, statsrådet ! Jag vill börjamed att tacka för ett väldigt bra och utförligt svar. Detger goda förhoppningar om att vi ska kunna arbetavidare med de här frågorna på ett konstruktivt sätt.Just det här halvåret känns det extra viktigt attSverige tar det ansvar som svarvill visa på, därför att vi är ordförande i . Ordför-andeskapet gör ju att vi har ett huvudansvar för frå-gorna gentemot . Vi vet att tillhör deländer som har ansökt om medlemskap i . Men vivet också att några konkreta förhandlingar inte harpåbörjats därför att man har en del brister som jag troratt man är angelägen om från sida att kommatill rätta med. Då gäller det att vi hjälps åt så att detsker på ett så positivt sätt som möjligt. Vi kan ju integöra avkall på de grundläggande kraven som vi stäl-ler. Vi kan inte göra avkall på Köpenhamnskriteriernat.ex.Jag ska ge inblick i en annan del av den kultur-historiska verkligheten. Vi har talat om handskrifter,och i en del syrisk-ortodoxa kyrkor som jag har varit ikontakt med och besökt använder man sig av en bibelsom benämns Peshitta. Vi har t.ex. kunnat ta del avinnehållet i två mycket gamla handskrivna och illust-rerade oerhört vackra biblar. Dessa vackra biblarborde ges möjlighet att förvaras på ett sådant sätt attde säkras åt eftervärlden. Dessa gamla biblar såvälsom de som är tryckta benämns Peshitta.Det har lett till att de här biblarna är mindre kända ände som vi vanligtvis använder inom den lutheranskakyrkan. Men de är ändå kända även bland våra bibel-kunniga. Enligt den svenska bibelöversättaren iSvenska bibelsällskapet, , är Peshit-tan en bibelöversättning av det gamla och det nyatestamentet till syriska. Förmodligen gjordes över-sättningen omkring 100-200 e. Det gamla testa-mentet var skrivet på hebreiska och det nya på gre-kiska. Själva kanske vi inte hade valt att användaordet syriska utan ordet arameiska för att beteckna detspråk som används i Peshitta, som är en sam-mansmältning av det på hebreiskaoch det på grekiska.Peshittabibeln spelar tillsammans med två andrabibelöversättningar, Septuaginta och , en storroll vid vår nya bibelöversättning.Det finns skillnader mellan olika bibelvarianterberoende på när, av vem och var de har har funnit ställen där översätt-ningar till syriska i Peshitta inte helt överensstämtmed den ursprungliga texten. Kommissionen harstuderat och använt sig av Peshitta, Septuaginta ochVulgata under översättningsarbetet. Att jag känner attdet är aktuellt att också här lyfta fram detta är för lämnade översitt slutbetänkande till . I betän-kandets uppslagsdel nämns bibelformen Peshitta. Dethär är också en del av arbetet med att bevara detgamla språket, som kallas syriac i vardagstalmen som i skriftspråk även benämns arameiska - detspråk som en gång talade. Man använder fortfa-rande samma alfabet när man skriver och talar det härspråket.När det gäller de handskrifter i form av biblar somvi har mött vill jag understryka att det finns väldigtmånga olika delar av det assyrisk/syrianska kulturar-vet som är en del av allas vårt kulturarv.Anf. 44 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka IngerLundberg, som har väckt interpellationen. Jag villäven tacka biståndsministern för ett mycket bra svar.Många gånger när man talar om det assy-risk/syrianska folket verkar det som att man tror attdet är något slags religiös sekt, men så är det inte. Detassyrisk/syrianska folket är en etnisk folkgrupp somhar ett eget språk, en egen kultur och en egen historia.Liksom många andra folk är det assy-risk/syriskanska folkets kristna tillhörighet inte baraknuten till en kyrka eller religiös enhet, utan det assy-riska folket liksom vi här i tillhör mångaolika kyrkor och religiösa riktningar. Men dessamänniskor kallar sig ett kristet folk och vill bli re-spekterade som ett folk med rätt till folkrätt. Detassyrisk/syrianska folket anser sig också vara ettfredligt folk och vill leva i fred sida vid sida med sinamedmänniskor i de länder där de bor.