prot · GP0917 · 2001-10-24 00:00:00 — inledde med atttala om sådant som vi inte har någon kunskap om,alltså om vissa rykten, gissningar och spekulationerom vart export kan förekomma . Jag tycker attdet är oerhört tragiskt att detta upprepas gång på gångi den här typen av debatter. Också på det här.Jag försökte att understryka i mitt inledningsanfö-rande att det här handlar om exporten under 2000.Man blandar in sådant som inte har med behandling-en av detta ärende att göra. Då blir det svårt för övri-ga att ta del i den gissningslek som pågår.Men jag vill ställa en annan fråga. Det har varitoerhört viktigt för och för många av osssom är engagerade i dessa frågor att göra en distink-tion i ansvaret. har ansvaret för lag-stiftningen och uppföljningen.Jag ser att flera partier har låtit sig företrädas avledamöter från försvarsutskottet. Det står naturligtvisvar och en fritt att själv välja vilka företrädare manvill ha, men jag vill fråga om det är ett politiskt ställ-ningstagande som innebär att man genom att ha dettaupplägg för dagens debatt vill föra dessa frågor när-mare försvarsmaterielfrågorna. Är detta ett politisktställningstagande för en framtida mer genomtänktstrategi är det väldigt politiskt värdefullt att kamma-ren får kännedom om det.Anf. 47 vice talman () replik:Herr talman! Jag måste tillstå att jag är något kon-funderad över frågor. Hon sade attBerit Jóhannesson skulle ägna sig åt rena spekulatio-ner och vara ute på hal is. Det som upp i sitt anförande var välgrundad oro och olikarapporter som har inkommit. Jag fick den uppfatt-ningen att tillstod att oron när det gällert.ex. uran var befogad, men då har jag tydligen inteförstått fullt ut.När det gäller detta med att vi tillsammans frånolika partier skulle ha ingått en överenskommelse omatt låta oss företrädas av representanter för försvarsut-skottet måste jag tillstå att jag inte har någon insyn ihur olika partier har hanterat den frågan. Jag vet barahur har gjort. Vi fann det vara lämpligtatt i just den här debatten låta en av våra företrädareför försvarsutskottet hålla huvudanförandet. Det berorinte på att vi från utrikesutskottet har avhänt oss frå-gorna. Vi anser att detta i högsta grad är en fråga förutrikesutskottet, men det är också en fråga som i likahög grad berör kunniga personer som sitter i för-svarsutskottet.Herr talman! Men jag tycker inte att jag har fåttsvar från om detta med följdleveranser.Det är inte ett nytt problem som har uppstått underhösten 2001. Det här problemet har vi levt med väl-digt länge i och med riktlinjernas utformning där manaccepterar följdleveranser. Jag undrar: Känner CarinaHägg inte någon tveksamhet inför följdleveranser?Kan hon inte se att de skapar just de problem som jagoch andra har beskrivit?Anf. 48 () replik:Herr talman! En del av det som upp har jag redogjort väldigt tydligt för i mittanförande, och jag vill hänvisa till det.Det är bra att vi nu fick ett klargörande om attdessa frågor inte ska ligga närmare försvarsutskottetsansvar. Det är oerhört viktigt att det finns en distink-tion mellan vem som har det yttersta ansvaret förvapenanskaffande och vem som har ansvar för lag-stiftningen. Vi vill att den ska vara restriktiv och attdet inte ska finnas någon dubbelhet. Jag är i alla falltacksam över att jag har fått det klargörandet, att detinte är någon förändrad politisk ståndpunkt som lig-ger bakom dagens upplägg. Jag tyckte att det varviktigt att få det klarlagt.Anf. 49 vice talman () replik:Herr talman! Ja, har fått det klarlagt.Det framgår tydligt av både mitt och anförande att vi båda lägger ansvaret på utrikes-utskottet som också har att behandla frågan ommänskliga rättigheter. Våra anföranden hade ju detsom en huvudpunkt, och det kan inte missförstås.Däremot har våra kolleger i försvarsutskottet ansvarför frågorna. Vi har också representanter i som också har att handlägga frågor avden här typen. Så där kan det inte råda någon tvek-samhet. Men det är som helhet som har attfatta beslut. Det är inte ett enskilt utskott som är en-samt ansvarigt för dessa frågor.Men jag konstaterar med ett beklagande att minoro kvarstår när det gäller socialdemokraterna ochmajoriteten. säger att det hela är välavvägt i alla avseenden. Men hon kan inte nämna ettenda exempel där det finns problem. Jag ser att detfinns väldigt tydliga problem, och ett av dem är attsvensk krigsmaterielexport går till länder som syste-matiskt kränker mänskliga rättigheter och till ländersom deltar i väpnad strid. Det beror inte på att rikt-linjerna inte går tillräckligt långt eller är tillräckligtrestriktiva för nya system, utan det gäller just följdle-veranser.Jag hoppas att och andra kan ta tillsig detta och se efter hur man skulle kunna begränsaoch förändra följdleveransbegreppet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )7 § Ungdomspolitik m.m.Föredrogskulturutskottets betänkande 2001/02:KrU2Ungdomspolitik m.m.Anf. 50 ():Herr talman! I anslutning till detta betänkande skavi nu behandla motioner som väcktes under riksmö-tena 1999/2000 och 2000/01. Alldeles har detvarit ytterligare en allmän motionstid. Även harvi kristdemokrater väckt en omfattande motion omungdomspolitik. under detta riksdagsårfår vi alltså ytterligare ett tillfälle att diskutera ung-domspolitiken, och det är bra.Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation 1under punkt 1.Ungdomsfrågorna är mycket aktuella. Så sent somi går presenterades i slutbetä-nakndet från kommittén Välfärdsbokslut som heterjust Välfärdsbokslut för 1990-talet. Med en gång skasägas att jag inte har hunnit att läsa betänkandet, menrubrikerna i TV handlade faktiskt om ungdomarssituation. Jag vill citera ur sammandraget av press-meddelandet på regeringens hemsida:"Ungdomar är en tredje grupp där vi redovisar enproblematisk utveckling. Deltagandet i utbildningökade visserligen men de ungas etablering i arbetsli-vet försköts markant uppåt i ålder, vilketmedförde tydliga inkomstförluster för gruppen. Gene-rellt sett skedde en åldersförskjutning i välfärdensfördelning. Utvecklingen av inkomster och ekono-miska resurser tenderade att vara mer gynnsam juhögre upp i åldrarna man befann sig. En särskilt oro-ande trend för de yngre var den kraftiga ökningen avpsykisk ohälsa och otrygghet. "Herr talman! Det är precis det vi pekar på i vår re-servation. Det är så lätt att vi hamnar i frågorna kringbostad, utbildning, arbete, lön osv., och det är jätte-viktigt. Men lika viktigt är välbefinnandet, dvs. Ungdomspolitiken måste bygga på en bre-dare helhetssyn än den som präglar inriktningen av1999 års ungdomspolitik. Detta gäller bl.a. den en-skildes överblick över sitt eget liv. Vi kristdemokratertror att individens identitet formas i ett samspel medfamilj, vänner och andra små gemenskaper.Frågor om välbefinnandet måste få en mera fram-trädande roll. är det alltför många ungdomarsom saknar vuxna i sin närhet - vuxna som orkar ochhar tid och vilja att vara den trygghetsfaktor som vialla egentligen behöver. Under tonåren är den psykis-ka omvårdnaden mycket viktig, och jag utgår ifrån attregeringen uppmärksammar och snabbt vidtar åtgär-der utifrån de oroande trender som presenterades i gåri välfärdsbokslutet. Det skulle vara intressant att höranågon kommentar från majoriteten om det möjligenkan få konsekvenser när det gäller synen på mål ochdelmål för ungdomspolitiken.I betänkandet menar majoriteten att det inte finnsnågon anledning att , när målen tillämpats under ca1 ½ år, ta ställning till om det behöver göras någonkomplettering eller något förtydligande av målen ellerav inriktningen av ungdomspolitiken.Jag menar att den oroande trend som presentera-des i går när det gäller den kraftiga ökningen av psy-kisk ohälsa och otrygghet är en orsak till just en sådankomplettering. Jag menar inte att vi här i riksdagenlöser alla frågor når det gäller ungdomspolitiken, mendet behövs en aktiv ungdomspolitik, och det är viktigtatt vi här i får möjlighet att diskutera ochbesluta om både mål och delmål. Men det är ocksåviktigt att våra samlade insatser inte utformas på ettsådant sätt att de leder till att de unga, deras föräldraroch andra vuxna i deras närhet inte känner sitt ansvar.Ibland kan det i diskussionen förekomma uttrycksom "det är skolans ansvar" eller "det är samhälletsansvar". Inget kan vara mer fel. Vi har alla ett ansvar.Vi här ska ta ett aktivt ansvar för att stödja de frivilli-ga positiva krafterna i de ungas omgivning. Ett sär-skilt ansvar har vi för de mest utsatta.Herr talman! När jag nu har tagit upp den psykis-ka ohälsan skulle jag helt kort vilja ta upp den fysiskahälsan också. Den har också försämrats. Enligt Soci-alstyrelsen har andelen överviktiga 18-åringar ökatfrån . Vi vet att tidig överviktkraftigt ökar riskerna för bl.a. hjärt- och kärlsjukdo-mar . Ungdomars hälsomedvetande behö-ver stärkas, och ungdomars hälsa är en framtidsfråga.Här har t.ex. idrottsrörelsen en viktig roll att spelasåväl när det gäller ungdomars fysiska som psykiskahälsa. Genom ett ökat idrottsutövande kan ungdo-marna ges en bättre kondition, men de kan även ge-nom gemenskap och stimulerande sysselsättning få enfriskare själ. Det var ett exempel. Självklart har andrafolkrörelser också en viktig roll i detta avseende.Det är också viktigt att stärka unga människorsvilja och förmåga att avstå från droger. Vi kristdemo-krater anser att det är viktigt att uppmärksamma ochstödja initiativ som tas för att skapa drogfria miljöer.Nu kan det låta som att det bara är bekymmer medungdomar och att vi med en djup suck här i kamma-ren måste lösa problemen. Jag tycker att det är ange-läget att peka på de problembilder som finns och attdessa måste lösas. Men jag vill avsluta detta positivt.Ungdomspolitiken måste ta sin utgångspunkt ioch ta till vara det engagemang och de erfarenhetersom ungdomar har i olika samhällsfrågor. På kul-turområdet, t.ex., sker en spännande och intressantutveckling. Det kanske det alltid har gjort, förresten.Ungdomar tar egna initiativ och skapar egna kul-turaktiviteter, och det finns ingen motsättning mellanatt erkänna ungdomars egna kulturyttringar och attsöka mer av samverkan över generationsgränserna.Slutligen är det också en utmaning och ett ansvarför oss i de politiska partierna att tillvarata ungdomarsengagemang och erfarenheter i det politiska arbetet.Jag skulle t.ex. vilja se fler ungdomar i beslutsfattan-det.Anf. 51 ():Herr talman! "Vi tröttnade på att drömma stortoch leva litet, så vi gav järnet för att leva vår dröm. "Det säger , yngsta och defini-tivt enda kvinnliga cirkusdirektör - direktör för det välkända Cirkus Cirkör. Hon berättade att honnär hon ville starta Cirkus Cirkör gick till kommunenoch bad om hjälp. En efter en av tjänstemännen somhon talade med sade: Det är inte mitt bord! Hon tala-de med 22 olika personer innan hon lyckades få hjälp.De flesta unga människor - gamla också, förresten -hade nog gett upp . Som tur var vissteTilde Björfors att hennes idé var så bra att den varvärd att kämpa för. Det kan vi vara glada för ,för nu är hennes cirkus välkänd och bejublad var honär uppträder.För oss i är det väldigt viktigt attungdomar får resurser så att de kan göra trevligasaker i sin hembygd under sin uppväxttid. Det stårvisserligen väldigt bra saker i ungdomspropositionensom vi fattade beslut om 1999, men jag anser att viinte lever upp till alla de fina orden. I propositionenstår det bl.a.: "En kulturpolitik för unga människormåste ta sin utgångspunkt i deras eget skapande ochkreativa förmåga." Det är så sant, så sant, men levervi upp till det?När jag går ut och frågar ungdomar om de tyckeratt vi vuxna lyssnar till deras önskningar ruskar deväldigt ofta på huvudet och säger: Vuxna vill nog väl,men de tror att de hjälper oss genom att fråga oss vadvi vill, och sedan planerar de vuxna aktiviteterna åtoss precis som om vi inte skulle kunna klara det själ-va.Herr talman! Unga människor har många idéer,och de vill gärna genomföra dem själva. Det måste vitillåta dem. Det är genom att själv få göra saker somman lär sig. Gör man ett misstag lyckas man bättrenästa gång.Vi i har därför gjort en extra sats-ning på ungdomar i vårt budgetförslag. Det har vigjort , och vi planerar också för att göradet framöver. Vi anser att ungdomskulturen ska utfö-ras av ungdomar, med ungdomar och för ungdomar.Därför har vi föreslagit ett KUL-bidrag på 100 miljo-ner, som är tänkt att växa till 280 miljoner nästa år.Principen bakom fördelningen av de pengarna skavara att varje kommun får ca 1 miljon var oberoendeav hur många invånare som bor i kommunen.Hur ska då dessa pengar fördelas? Vi föreslår i ettförsta skede att pengarna ska gå till Ungdomsstyrel-sen för att sedan efter ansökan fördelas till de kom-munala ungdomsråden eller motsvarande. Det ärmycket viktigt att ungdomar på orten själva får be-stämma över hur resurserna ska fördelas och att deinte går via kommunen, för då riskerar de att hamna idet välkända svarta hålet.Vän av ordning tänker säkert att vi redan har an-slag som ansvarar för, och det ärockså sant. Men det tar innan ungdomarna fårpengar som de ansökt om, och vi vet alla att ungdo-mar vill att deras idéer ska förverkligas genast. Detska helst komma pengar för det somska göras i övermorgon.Det är också så att man i de flesta fall måsteordna ungdomsverksamhet som handlar om ungdo-marnas problem för att få pengar. Det ska handla omt.ex. droger eller rasism för att de ska få dessa kultur-bidrag. Då är det knappast på ungdomarnas villkoroch gäller kanske inte det de har önskat att få göra.Många ungdomar ordnar gärna aktiviteter som hand-lar just om droger och rasism, men de kan ha andraidéer också.Därför måste det gå att ordna snabba vägar förKUL-bidraget. Det är också viktigt att även före-ningslösa ungdomar ska kunna ta del av pengarna.Om ungdomarna fick uppleva att de hade en me-ningsfull fritid under sin uppväxt genom att det fannsmöjligheter att ordna roliga aktiviteter är vi i Center-partiet övertygade om att de efter avslutade studieroch när de har bildat familj gärna återvänder tillbarndomens hembygd för att deras barn också ska fåuppleva den uppväxtmiljö som var så bra för pappaoch mamma.Det finns en del kommuner som harförsök med att låta ungdomarna förfoga över en pottpengar. är t.ex. en sådan kommun. Där fårungdomar bidrag även om de inte tillhör någon före-ning, och kulturförvaltningen har tagit fram ansök-ningsblanketter som är enkla. Det går lätt att hanteradem, och det går snabbt att fatta beslut utan att detblir långa väntetider.Det här är en hjärtefråga för oss i Centerpartiet.Jag yrkar därför bifall till reservation 3.Herr talman! vill också införa ung-domsfrid, dvs. motverka det utanförskap som såmånga unga känner . Ungdomar råkar ibland utför att de stängs ute från olika aktiviteter fastän de harfyllt och således är myndiga. Vi föreslår därföratt regeringen ska se över de författningsregleradeåldersgränserna. Vi klagar ofta över att gatuvåldet harökat, men i många fall kan orsaken vara att ungdomarhar blivit irriterade över att de utestängs från enmängd offentliga lokaler. Den motion som vi harskrivit, som handlar om ändring av åldersgränser, harjag inte reserverat mig till förmån för, utan vi har istället valt att lämna ett särskilt yttrande.En annan fråga som jag vill passa på att ta upp ärmediernas påverkan på ungdomarnas livsstil och synpå könsroller.Medierna visar väldigt ofta upp bilder på hur den"ideala" kroppen ska se ut. Det ska vara stora musk-ler, stora bröst, smal midja osv. Konsekvenserna avmediernas genomslagskraft är att unga kvinnor ochmän försöker förvandla sina kroppar till det stereoty-pa kroppsidealet, som medierna för fram. Ungdomar-na får lära sig vilken mall de ska passa in i. Det ledertill en utseendefixering som kan få katastrofala följ-der. Vi vet ju att väldigt många drabbas bl.a. avanorexi.För att man ska få bukt med det måste en utred-ning göras så att man får klarhet i hur medierna på-verkar ungdomarnas syn på kroppsidealet. Resultatetav en sådan utredning bör kunna vara ett bra ut-gångsläge för hur man ska arbeta för att minska denkroppsfixering som vi har . Medierna måste tasitt ansvar och få upp ögonen för hur de påverkarväldigt många ungdomars syn på sina kroppar, somkan leda till att deras hälsa blir påverkad på ett nega-tivt sätt. Medierna måste ta sitt ansvar för att minskaden ohälsa som drabbar ungdomar som mår dåligt tillföljd av den kroppsfixering som de har hamnat i.Anf. 52 ():Herr talman! Jag tänkte börja med att säga någraord om de tre nya målen för ungdomspolitiken.Det första målet handlar om ett självständigt liv.Det andra handlar om inflytande och delaktighet. Dettredje handlar om engagemang, skapande förmågaoch kritiskt tänkande och att det ska ses som en resursför samhället.Vi kan börja med målet om ett självständigt liv.Jag är lite fundersam över varför man inte i det sam-manhanget tar upp själva kärnan när det gäller ettsjälvständigt liv, nämligen möjligheten till en egenbostad för ungdomarna. Jag är kritisk till att Ung-domsstyrelsen inte riktigt har följt upp det. Här finnsmycket att göra - det vet alla. Och det går att byggaför ungdomar. Det går att lätta på de statliga regle-ringar som finns inom det här området. Att man kanflytta hemifrån är förutsättningen för mål nummer ett,säger jag.Mål nummer två handlar om inflytande och del-aktighet. Det skulle ju underlätta om t.ex. unga män-niskor skulle få rösta när de är i kommun- ochlandstingsval. Sedan tog upp be-hovet av att ha flera ungdomar i beslutande försam-lingar. Det är ju bara för att placeraungdomarna högt upp på sina vallistor, så löser detsig självt, för jag tror inte att kristdemokraternakommer att åka ur nästa år.När det gäller engagemang, skapande förmågaoch kritiskt tänkande kan man ju visa på att det iGöteborg var ett otroligt engagemang hos ungdomar-na för att de skulle ge röst åt sitt kritiska tänkande. Såsom de ungdomarna blev behandlade av samhällethade vi aldrig behandlat medelålders män i kavaj. Härvisar vi på diskrepansen mellan hur vi behandlarungdomar och hur vi behandlar andra grupper i sam-hället.Det finns alltså mycket att hämta in för att manska nå de här nya målen för ungdomspolitiken.En annan sak som jag vill ta upp är det ekonomis-ka stödet till ungdomarnas egna organisationer. Detfinns en enighet i om att stödet behövergöras mer öppet och flexibelt för att det ska överens-stämma med det sätt som ungdomar arbetar på ochorganiserar sig . När besökte ut-skottet meddelade hon dock att denna justering skulleske först , om jag uppfattade det hela rätt, ochjag kan inte förstå varför just en sådan här ändringskulle behöva ha handläggningstid.Sedan vill jag ta upp lite grann om vår motion ommediernas påverkan på unga människors beteende.Utskottet har valt att avstyrka den motionen. Dethandlar alltså om en utredning för att koppla ihop deolika delar i samhället som sysslar med ung-domsfrågor för att man ska få en samlad bild. Ut-skottet konstaterar att det är viktigt att barn och ungainte får en vrångbild av vad det innebär att bli envuxen man eller kvinna. Men det är ju precis det sombarn och ungdomar får . Mediernas genomslags-kraft är så pass stor, och det är det som är själva po-ängen i den här begäran om att få en utredning. Sedansäger man från utskottets sida att det måste föras enengagerad debatt. Javisst måste det göras det, men dåmåste man ha något samlat resultat att föra den härdebatten kring. Och så säger man att det här ansvaretligger på föräldrarna och samhället i stort. Visst gördet det, men samhället i stort är ju vi i , så viskulle kunna ta ansvaret för att ge en samlad bild.Sedan vill utskottet också lägga ansvar på skolan.Självklart har skolan ansvar, men än så länge har intelärarna på fått möjlighet att utbilda siginom medieområdet. Trots påstötningar under mångaår, mer än tiotals, för att alla lärare ska få lära sig atthantera medierna, som ungdomarna lever med ,är det fortfarande bara bildläraren som har den härutbildningen och som har huvudansvaret för den härfrågan. När man nämner skolan bör man också gemöjlighet för lärarna på att få utbild-ning själva, så att de kan utbilda bättre.Sedan lyfter utskottet fram stat, kommun ochlandsting och att alla har ansvar för ungdomarna.Visst är det så. Man lyfter fram nöjesbranschen, id-rottsrörelsen och i princip allt, men det är ju densamlade bilden vi behöver. Vi vet att det är så härspritt. Låt oss då få en översyn av mediernas roll ochansvar för hur de påverkar ungdomarnas syn bl.a. påkroppsidealet men också ett helhetsgrepp på denkunskap som vi redan har, så att vi kan se vartåt detbarkar och så att vi kan hjälpa och stödja ungdomar-na, så att de själva blir mer medvetna om hur medier-na påverkar deras liv och självbild. På så sätt kan viockså stödja dem i deras utveckling.Jag yrkar bifall till reservation 2 under punkt 4.Till sist, herr talman, vill jag påminna om att Sve-rige har stipulerat minst antal idrottstimmar i skolan ihela . Det är faktiskt sant. Det är viktigt attkomma ihåg när vi diskutera barn och fetma ochbarns ökade stillasittande att det är den här verklig-heten som barnen möter i skolan. finns det somtur är skolor som tar egna initiativ och hittar på sakeroch ting utöver det som är reglerat för att de har för-stått att de måste göra det. Det är bara att välkomna.Sedan anser jag att det behövs en analys av varförspontanidrottandet har minskat. Vi vet att i en utredning lyfter fram behovet av näragräsplaner för att stimulera spontanidrottande. När-heten för barnet - nu pratar jag om barn och inteungdomar - har väldigt stor betydelse. Här i Stock-holm bygger vi hus på de nära friytorna. Vibehöver alltså analysera och ge den här frågan merenergi, tycker jag.Med det tackar jag för mig.Anf. 53 ():Herr talman! I det betänkande vi nu ska diskuterabehandlas ungdomspolitik. Jag har haft glädjen attfölja detta politikområde sedan jag blev riksdagsle-damot 1994 och kan konstatera att det har hänt väl-digt mycket . Ungdomspolitiken ärbåde rolig och väldigt positiv att syssla med. Dethandlar om kraft, det handlar om energi och dethandlar om den oerhörda initiativförmåga som ungahar. Den är speciell, och den måste vi på olika sätt tatill vara i samhället.I december 1999 fattade beslut om enny ungdomspolitik. Den hade föregåtts av ett antalutredningar och var nästa steg, det steg vi skulle ta föratt utveckla och gå vidare med ungdomspolitiken.Propositionen tog sitt avstamp i övergången från attvara ung till att bli vuxen. Den hade som utgångs-punkt att alla ska ha jämlika förutsättningar införframtiden, att vi måste försöka skapa jämlika villkoroavsett vilken bakgrund man har - socialt, ekono-miskt, kulturellt eller etniskt.Vi fattade beslut om tre övergripande mål - ettsjälvständighetsmål, ett inflytandemål och ett resurs-mål. Dessa mål ska vara styrande för all statlig verk-samhet och vara vägledande för den kommunalanivån. Med komplettering av de 41 delmål som rege-ringen beslutat om fick vi en tydlig målstyrningsmo-dell. Delmålen omfattar och riktar sig till de flestasamhällsområden.Nu har kommit med den förstauppföljande rapporten om med nyungdomspolitik. I den rapporten kan vi få en samladkunskap om ungas levnadsförhållanden och hur ung-domspolitiken har utvecklats. haren central roll i arbetet med ungdomspolitiken. Denhar samarbetat med 15 olika statliga myndigheter,följt upp delmålen och analyserat vad som skett underrespektive område. En synpunkt från uppföljningen äratt ungdomspolitiken skulle tjäna på att delmålen blevfärre och tydligare, vilket skulle leda till lättare prio-riteringar.Jag tycker att det är väldigt kul att ungdomspoliti-ken faktiskt har fått det genomslag vi nu kan se. Förraveckan träffade jag en representant från Kommunför-bundet som berättade att han upplevde ett oerhörttryck från kommunerna när det handlade om ung-domsfrågor. Man kände att man behövde stöd ochinformation på olika sätt om hur andra kommuner harjobbat, ett intresse som inte riktigt har funnits tidiga-re.