prot · GO0974 · 2001-03-06 00:00:00 — Det handlarom kriterier som inte enbart är kvantitativa. Vi måstegemensamt sträva efter att hitta såväl kvantitativasom kvalitativa benchmark-kriterier. Om kriteriernablir fel finns det en risk att man t.ex. likriktar utbild-ningar runtom i för att få så höga poäng sommöjligt.Det är subtila frågor, som är väl värda att diskute-ra och vrida och vända på. De kommer att genågon förstarubrik i eller DagensNyheter. Men det gör inte att de inte är intressanta.Just därför är sådana här interpellationsdebatter bra,för att fundera över vilka olika kriterier vi ska tänkapå när vi nu går in i ett arbete som gäller t.ex.benchmarking.Anf. 66 ():Herr talman! Det är ett viktigt ämne. Vi har dis-kuterat det förut. Vi har haft tidigare interpellationer isamma ämne. Det gäller kvaliteten på högskolan ochhur vi kan kombinera en hög utbyggnadstakt medbibehållen eller mer utvecklad hög kvalitet. Det finnsen formulering i utbildningsministerns svar som äroklar eller rentav missvisande. Utbildningsministernsäger att 100 000 nya platser tillkommer och att de ärfullt finansierade.Det vore klarare om utbildningsministern erkändeatt platserna kostar mindre per person än för sju åttaår sedan. Pengarna till grundutbildningen räknat perstudent har minskat kraftigt. Även om det inte finnsnågot självklart samband mellan antalet kronor ochkvalitet i en utbildning är det väl ändå värt att föra endiskussion om hur den kraftiga resurssänkningen iform av studentpengen påverkar kvaliteten på utbild-ningen.Det finns en hel del oroande tecken. UtredningenHögskolans styrning konstaterar att det går ungefär20 % för lite resurser per student till humaniora ochsamhällsvetenskap. revisorer konstateraratt undervisningstimmarna minskat drastiskt, så attstudenter på A-nivå nu har ungefär lika lite lärartim-mar som man tidigare hade på C-nivå.Under hösten har det kommit preliminära rappor-ter om flera studiemisslyckanden än tidigare i huma-niora och samhällsvetenskap. I konstaterar man att svenskastudenter tar ovanligt på sig genom utbild-ningssystemet. Man har svårt att komma in på enutbildning, man önskar läsa och man byter ofta ut-bildningsväg och tar i snitt på sig äni motsvarande europeiska länder.Från sida har vi konstaterat att vi intekan upprätthålla kvaliteten med motsvarande pri-slapp. Vi föreslår att priset ska skrivas upp redannästa år med ungefär 400 miljoner totalt. Det skulleinnebära en höjning på i snitt per student. Detgör vi till priset av att vi föreslår en minskad utbygg-nadstakt. Också vi vill ha flera tusen nya utbildnings-platser men inte lika många. Vi tycker attdiskussionen om förhållandet mellan kvantitet ochkvalitet behöver föras. Även om vi kan ha olika upp-fattningar om hur mycket pengar det behövs till hög-skoleutbildningen tycker jag att det vore intressant attutbildningsministern i en allmän debattville beröra hur han ser på problemet kvanti-tet-kvalitet och hur han ser på risken för att ett ökatgenomströmningskrav ska sänka kvaliteten på utbild-ningen på högskolorna.Anf. 67 Utbildningsminister ():Herr talman! Det är roligt att engage-rar sig i frågan om kvalitet i högre utbildning. Jaghoppas att man tänker vidare när det gäller kvalitets-utvärderingen, för där har än så längevarit verkligen snett ute.Jag noterar att Per - och jag är verkligen gladför det - har sett vilket arbete som nuinleder. Det vi gör är någonting väldigt viktigt somjag tror att vi har anledning att känna stor stolthetöver, att vi får ett kvalitetsutvärderingssystem försvensk högre utbildning som står sig väldigt väl in-ternationellt, där samtliga utbildningar återkommandeska utvärderas av likar som bedömer likar, forskareoch lärare som ska bedöma. Vi lägger en hög ribbaför att se till att vi alla når till den. Och, vilket ocksåär nödvändigt i alla kvalitetsutvärderingssystem, omman trots kritik inte rättar till brister riskerar man tillslut att förlora rätten till att ge examen i just det äm-nesområdet. Vi kommer att få en väldigt fin dynamiktack vare detta. Det är roligt att se att Per upp-skattar det. Jag tror att det här är fundamentalt.Ulf har ännu inte gjort det. Han har imånga debatter visat att det system som han föresprå-kar inte alls hänger ihop där en ska utvärdera, enannan ska avgöra om man ska ha examensrätten ochen tredje ska sammanställa resultaten. Jag har aldrigriktigt fått grepp om syn på kvaliteten ihögre utbildning.Jag tycker också som Per att det är väldigt bramed flera aktörer. Jag läser också tidningar somkommer med sina utvärderingar med stort intresse.Jag tror att det behövs många sådana. Men ska mankoppla det till rejäla incitament och också till be-slutsmakt att frånta examinationsrättigheter måste detnaturligtvis vara en oberoende expertmyndighet sommöter stor trovärdighet i högskolevärlden.Benchmarking på EU-nivå är ännu en sådan frågasom det är roligt att höra att Per engagerar sig i.Också jag tycker att det är viktigt. I det arbetet fort-skrider vi nu i EU-arbetet med som ordföran-de, att komma vidare i att kunna mäta oss med var-andra. Det är bra att se att det finns en samhörighet ikammaren kring att det är viktigt.Min bedömning är, liksom ,att vi måste komma vidare när det gäller att höjakvaliteten i högre utbildning, inte minst när det gällerhumaniora och samhällsvetenskap. Det har naturligt-vis sparats på högskolan. Det finns en historia som vialla i denna kammare på ett eller annat sätt har delta-git i. Det började med den storahögskolereformen där högskolorna fick en väldigtstor överproduktion. Man byggde ut utbildningen ihumaniora och samhällsvetenskap utan att få betaltför det. Man satt med en utbildning som kostade 1miljard mer än vad man fick resurser för från staten.På var summan för vad vi brukarkalla för överproduktion på imitten av 90-talet. Där kom den första orsaken till attdet blev fler studenter än vad man fick betalt för. Detär klart att det försämrade kvaliteten.Sedan kom den stora budgetsaneringen efter denUnckelska perioden med överproduktionen, där na-turligtvis också utbildningssidan var med och drogned på resurserna. minskade ersätt-ningen per student med , men det är dåutbyggnaden kom i gång. Därefter har vi sett en ök-ning av ersättningen per student på . Jag är intenöjd med detta, jag vill gå vidare. Men det är viktigtatt konstatera att besparingarna kom de tunga år ibörjan av 90-talet under och sedan under ensocialdemokratisk regering då man helt enkelt såg sigtvungen att dra ned ersättningen per student. Men nuär vi inne i en period där ersättningen per studentökar. Jag arbetar gärna för att ytterligare förstärkadetta. Då är det särskilt humaniora och samhällsve-tenskap som jag tycker att det är viktigt att lägga inen extra insats i.Anf. 68 ():Herr talman! Det är intressant när vi lyfter uppolika aspekter kring detta, och jag kan sälla mig tillskaran när det gäller benchmarking på EU-nivå ochHögskoleverkets stora arbete. Men jag skulle viljalägga fokus på en annan del i det här som jag intekänner att vi har berört hitintills i just den här debat-ten.Jag ursäktar mig, herr talman, men jag vill gärnasäga att det blir många interpellationer av olika an-ledningar vid ett enda tillfälle, men de har alla skrivitsvid olika tillfällen efter olika frågor, besök och studi-ebesök som jag har varit med om. Sedan har jag skri-vit frågor. De är ärliga varenda interpellation i me-ningen att jag vill ha en diskussion kring innehållet idem.Den del jag är intresserad av är studenterna ochvarudeklarationen, egentligen inte nödvändigtviskvalitetsaspekten efteråt. Jag tycker att Högskolever-ket gör ett strålande arbete på flera punkter. Vi gjordeett besök där från utskottets sida för bara någon veckasedan. På vilket sätt kan vi varudeklarera våra hög-skoleutbildningar så att studenterna, när de söker, vetvad de får? De ska inte behöva bli förvånade övernågonting. Då är jag inne på något som faktiskt ärrelativt oberoende ekonomin. Vi vet att flera avvåra studenter söker sig utomlands. De tar noga redapå vad de får, hur det fungerar på det lärosätet osv.Jag skulle vilja ha en tydlighet åt min kvalitetssäkringsom jag har skissat här. Den bygger på att vi faktisktkan varudeklarera en utbildning och att studenternapå något vis kan avläsa i den varudeklarationen vil-ken kvalitet de får. Sedan kommer nästa steg närHögskoleverket kan granska vilken kvalitet som ges,när studenten kan utvärdera och följa upp vad defaktiskt får när de satsar sin tid och sina pengar ochsöker studiemedel till en utbildning. Den delen skullejag vilja uppmärksamma. Hur kan vi hitta de kriteriersom ger en kvalitetssäkring för studenterna när de skasöka sig till en utbildning?Anf. 69 PER ():Herr talman! Låt mig ta upp en annan del av kva-litetssäkringen, nämligen studentens fria val. Jag ärhelt övertygad om, och forskning stöder min överty-gelse, att om man kommer in på sitt förstahandsvalhar man större studiemotivation än om man inte gördet. En person som vill plugga på journalisthögskolani en stor stad tycker inte att det är lika roligt att plug-ga någonting helt annat på en liten högkola på en litenort. På samma sätt är jag helt övertygad om att enperson som vill komma in på en turistutbildning på enliten spetshögskola inte alls trivs lika bra om han ellerhon får börja på någonting helt annat i en stor stad.Med andra ord är det viktigt att vi försöker se tillatt mer och mer anpassa utbildningarna efter vadindividerna söker. Det är inte några produktionsma-skiner vi har utan bildningsställen där man dels påmånga utbildningar kan få en yrkeskompetens, därdet dels handlar om att lära sig för livet och att skaffasig en bildning.Anf. 70 ():Herr talman! Utbildningsministern har naturligtvisinte möjlighet att ta del av och höra allting som sägsav enskilda riksdagsledamöter, men jag har faktisktvid ett flertal tillfällen - bl.a. i kammardebatter - sagtatt jag verkligen sätter stort värde på de initiativ somhar tagits av när det gäller återkom-mande kvalitetsutvärdering och granskning av exa-minationsrätter. Jag tycker att det är ett väldigt brainitiativ som har tagits, och jag uppskattar det arbetet.Sedan är det en annan sak att det förs en diskus-sion bland människor som är experter på uppföljningoch utvärdering om att man bör skilja mellan denutvecklande rollen och den utvärderande rollen. Detär bra i utvärderingssammanhang att man inte utvär-derar sig själv och att samma organ som jobbar medutveckling inte ska jobba med utvärdering. Sedan kanman säkert ha många olika uppfattningar om hurdenna renodling ska ske, men jag tycker att det ärsynd att utbildningsministern inte erkänner att detfinns någonting att diskutera här och att man - omman tog upp den diskussionen - skulle kunna förbätt-ra utvärderingsfunktionen i framtiden.Det som Per sade om studenternas fria val harmycket med kvaliteten att göra, även om jag inteuppfattar det som dagens ämne. Men jag tror att väl-digt mycket skulle vara vunnet om vi i mycket störreutsträckning än nu anpassade utbildningsutbudet,både kursinnehållsmässigt och geografiskt, efter vadstudenterna väljer.Herr talman! Hur som helst kvarstår frågan. Ut-bildningsministern säger att vi har sparat och att dethar medfört problem, men i de budgetförslag vi harsett har det inte funnits några förslag om atthöja studentpengen. Med den utbyggnadstakt somregeringen föreslår blir resurserna desamma. Hurkommenterar utbildningsministern de negativa rap-porterna som jag tidigare räknade upp om lång studi-etid för enskilda studenter, minskade resurser ochminskat antal lärartimmar?Anf. 71 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag tror inte att riktigtlyssnade på mitt inlägg. Det var ett försök som står till förfogande att ärligt och seriöstdiskutera de frågor som bl.a. tar upp.När det gäller frågan om kvalitet och ersättningper student konstaterar jag att efter den Unckelskaperioden med stora besparingar och efter de bespa-ringar som den socialdemokratiska regeringen vartvungen att genomföra på grund av saneringspolitikenvänder det nu beträffande ersättning per student. Från1997 och framåt har vi sett en ökning på . Jagser det som väldigt viktigt - framför allt när det gällerhumaniora och samhällsvetenskap - att se till attstärka den utvecklingen. Jag vet inte om man kanvara så mycket tydligare än så.Kvaliteten är naturligtvis också kopplad till resur-ser, men den är också kopplad till att vi har ett brautvärderingssystem för kvaliteten. Det är här som UlfNilsson lite förtvivlat försöker att komma ifrån detsom han har sagt tidigare. Han har inget genomtänktsystem, och jag har aldrig fått svar på frågan hur hantänker sig att det ska fungera.Ulf har alltid sagt att det ska finnas ettoberoende organ - helst stiftelse eller något liknande,gissar jag - som ska vara kvalitetsgranskare. Sedanska vara den statliga myndighet somhar hand om examinationsrättigheterna. Så ska mandå kunna skapa ett system av detta. Hur ska man göramed privata utvärderingar som säger att kvaliteteninte är tillräcklig? Ska det statliga verket då ta dettaad notam och dra undan examinationsrättigheternaeller ska också det statliga verket självt göra en ut-värdering? Jag hoppas att det är det som , därför att detta måste vara sammankopplat.Det är detta som är vår tanke med Högskoleverketsställning som en oberoende myndighet, som genom-för utvärderingar på bredden och som också harsanktionsinstrumentet i sin hand.Jag vågar nästan sätta en liten slant på att UlfNilsson, innan mandatperioden är slut, kommer attställa upp på det här systemet. Det går sakta mensäkert åt det hållet. Jag är väldigt glad över att PerBill ställer sig bakom det.När det gäller studietidens längd vet jag att pres-tationsgraden - dvs. hur stor del av studenterna somtar poäng de pluggar - i princip harvarit oförändrad . Jag måste sägaatt jag blev förvånad när jag såg dessa siffror. Hög-skoleutbildningen har utökats . Prestations-graden i den tekniska term som den mäts med är iprincip oförändrad. Det är ett väldigt fint betyg tillvåra högskolelärare som har jobbat mycket bra i peri-oder med stor dynamik med mycket mer resurser,men också med en ersättning som har skurits ned perstudent. Sammantaget har det skett en enorm utveck-ling av högskolornas ekonomiska möjligheter. Manhar lyckats bra.Att man har fått längre studietider, ,har varit en önskvärd effekt av arbete. Vihar infört magisterexamen, och den har blivit väldigtpopulär. Många läser mycket längre. Jag tycker inteatt det hade varit bättre - så ekonomistiskt kan maninte se på det hela - om studenterna hade nöjt sig meden fil. Detta är den huvudsakliga förklaringentill att studietiderna har blivit längre.Yvonne tycker att utbildningarna skavarudeklareras. Det ordvalet kanske vi inte skulleanvända om vi hade tänkt efter, men jag tycker att detligger mycket i detta. bör varudekla-rera sina program. Det är viktigt också i förhållandetill de grundliga utvärderingar som ska göras av läro-forskare. Vad vill man nå med utbildningen? Detmåste finnas sådana programförklaringar på univer-siteten för varje utbildning som är möjlig att utvärde-ra. Jag hoppas att vi ser en utveckling, när vi nu sätteri gång med systemet med som kvali-tetsgranskare, med tydligare varudeklarering. Det ären spännande tanke.Anf. 72 ():Herr talman! Jag tycker att detta var intressant,alldenstund som ministern nästan gör den samman-fattning som jag själv hade tänkt göra. För att manska ha möjlighet att fritt få välja sin utbildning krävsdet också en varudeklaration så att man vet vad manska välja. Har man då gjort sitt val är det upp tillstudentens ansvar att veta om han har fått det som hanhar valt. Då behöver det inte bli något gnäll överutbildningar som man redan från början visste att manhade valt. Studenter, liksom vi alla, är människor ochkan göra felaktiga val. Det behöver inte vara fel påutbildningen, men den kan mycket väl vara så attutbildningen inte har lett till det som man har tänkt attägna sitt liv åt, men det är en annan sak.Det är viktigt att ha en bra varudeklaration. Detbegreppet är inte bra, men jag kunde inte komma pånågot bättre för att förtydliga vad jag menade. Det ärviktigt med en varudeklaration som ger möjlighet attgöra egna val där också studenten får ta ansvar för sittval, medan lärosätet får ta ansvar för den utbildningsom erbjuds i förhållande till den programförklaringsom har lämnats. Här verkar vi vara överens, och dåkan man börja uppmärksamma den här frågan.Kvaliteten bör också kopplas till resurser och tilluppföljning, som också ministern sade. Men kvalite-ten måste dessutom kopplas till planeringen och ge-nomförandet. Det är då som vi kan se att planeringoch kvalitet hör ihop. Sedan kommer resten efteråt.Kanske kan den här debatten ha bidragit till en fo-kusering på den kopplingen.Anf. 73 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag instämmer i . De stora och viktiga diskussioner som vihar framför oss gäller kvalitetsfrågorna, den pedago-giska förnyelsen, resurserna, men också granskningenutifrån, så att vi verkligen vet att de resurser somriksdagen anslår används på bästa sätt.Den akademiska friheten är central. Möjligheternatill den egna kreativiteten lokalt på högskolorna ärsjälva drivkraften. I utbildningssystemet finns det nunästan inga regleringar kvar. Alla möjligheter finnslokalt på högskolorna. Men då blir det också viktigareatt vi har information om kvaliteten. Särskilt nu när vihar starka högskolor i varje län över hela landet måstevi ha ett allomfattande kvalitetsutvärderingssystem.Det går sedan att koppla till att man lokalt är myckettydlig med vad man vill uppnå med utbildningen ochatt informationen till studenterna kopplas till detta.Vad man vill uppnå och vilket resultatet är ska stu-denterna vara medvetna om när de gör sina val.Studenternas val blir allt viktigare, inte minst i ettläge där högskolorna framöver verkligen måste se tillatt arbeta med rekryteringsfrågor. Då kommer detnaturligtvis att märkas att studenternas val ocksåinnebär starka ekonomiska drivkrafter för högskolor-na. Lyckas man inte att attrahera studenter, får manheller inte resurser. Det är ett system som Per Unckelinförde och som jag faktiskt tycker är ett rimligt sys-tem. Det fungerar förhållandevis väl. Men det får inteersättas av ett system där det inte är möjligt att bygganya, starka utbildnings- och forskningsmiljöer. Vihade aldrig fått , , , HögskolanLuleå osv. om vi inte hade kunnat ta politiska initiativför att bygga upp starka högkvalitativa och kreativamiljöer som efter hand blivit oerhört attraktiva pågrund av att de har goda resurser.Det system vi har tycker jag är en ganska brablandning av de här ambitionerna.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2000/01:158 omutbildningsvägar för praktiska yrkenAnf. 74 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat migvad jag avser att göra för att skapa en rak utbild-ningsväg för dem som vill lära sig ett praktiskt yrke.Vidare anför i sin interpellation attdet finns en ovilja hos regeringen att skapa vad honkallar en högre yrkesutbildning. Jag skulle tvärtomvilja hävda att det finns en mycket stark vilja hosregeringen att göra just detta, och det är en vilja somockså uttrycks i handling.Frågan i interpellationen bygger på ett resone-mang som utgår från att satsningen på utbyggnad avhögskolan är ensidigt inriktad på s.k. teoretisk utbild-ning. I högskolan finns det dock många utbildningarsom är yrkesutbildningar och flera av dessa syftar tillatt förbereda för yrken som har en mera praktiskkaraktär. I har vi till skillnad från några andraländer samlat all högre utbildning i en organisation,högskolan. Det innebär att de utbildningar som iandra länder organiserats i en särskild yrkeshögskolai vårt land finns inom högskolans ram.Vid sidan av högskolans utbildningar har det ut-vecklats en ny form av yrkesutbildning på eftergym-nasial nivå inom försöksverksamheten med kvalifice-rad yrkesutbildning. Denna försöksverksamhet starta-des och är avsedd att den 1 januari2002 övergå i reguljär form genom inrättandet av enny utbildningsform benämnd kvalificerad yrkesut-bildning. Regeringen överlämnade den 25 januari2001 en proposition till som innehållerförslag som rör införandet av den kvalificerade yr-kesutbildningen.Försöksverksamheten, som har varit framgångsriki flera avseenden, omfattar 12 000 utbildnings-platser. Regeringens avsikt är att dimensioneringenav utbildningsvolymen skata sin utgångspunkt i en klar efterfrågan från arbetsli-vet.En viktig del i den kvalificerade yrkesutbildning-en är arbetslivets medverkan i planering och genom-förande av utbildningen. Det finns en tydlig kopplingmellan efterfrågan i arbetslivet på en viss form avutbildning och möjligheterna för utbildningen attgodkännas för statligt stöd som en kvalificerad yrkes-utbildning. Omkring en tredjedel av utbildningstidenbestår av lärande i arbete på en arbetsplats. Efterfrå-gan identifieras främst genom att arbetslivet är medoch utformar förslag till utbildningar. Utbildningsan-ordnare kan vara statliga universitet och högskolor,enskilda utbildningsanordnare, kommuner och lands-ting. En viktig avsikt med försöksverksamheten harvarit att pröva möjligheterna att ta till vara en utbild-ningskapacitet som finns i olika delar av samhället.I förhållande till högskolan har försöksverksam-heten med kvalificerad yrkesutbildning i högre gradrekryterat studerande från gymnasieskolans yrkesför-beredande utbildningar. Den kvalificerade yrkesut-bildningen är ett bra alternativ för den som vill gå enkortare utbildning på eftergymnasial nivå med klaryrkesprofil. Det betyder inte att ansträngningarna föratt rekrytera bredare till högskolan får stanna av, elleratt ambitionen att högskolans utbud ska möta arbets-livets efterfrågan får sänkas.Den kvalificerade yrkesutbildningen är en del i enstrategi som syftar till att ge flera möjlighet till enbra utbildning efter gymnasiet. En annan del i dennastrategi är att förbättra och bredda rekryteringen tillhögskolan. Regeringen har för avsikt att återkommatill med förslag om detta under 2001.Den 25 januari 2001 lämnades dessutom ett upp-drag till en särskild utredare som innebär att utredavissa frågor om kortare yrkesutbildningar inom hög-skolan. Utredaren ska vid sin översyn utgå från denyrkestekniska högskoleutbildningen, YTH, samtutröna om den kan utvecklas mot nya områden utan-för det tekniska området och anpassas för nya stude-randegrupper. Utredaren ska också undersöka beho-vet av andra kortare yrkesutbildningar i högskolan.Uppdraget ska redovisas senast den 15 december2001.Anf. 75 ():Herr talman! Jag vill först tacka så mycket försvaret som jag har fått.Jag måste få nämna att den här interpellationenskrevs och lämnades in . Det harhänt en hel del på departementet just när det gälleryrkesutbildningar , och det har vi fått höra isvaret här. Bl.a. har regeringen skrivit en propositionom en kvalificerad yrkesutbildning som just nu mo-tionsbehandlas av oss i partierna, och den utredningsom är beställd har också gjorts.När jag skrev den här interpellationen handladedet om att man från näringslivet och arbetsmarknadengenerellt inte upplevde att man kunde få försörjningpå de yrkesuppgifter som faktiskt fanns. Vidare harjag i interpellationen skrivit om alla de ungdomar,faktiskt , som inte har ambition, vilja ellerork att gå vidare till högre utbildning på universitetoch annat.Jag tycker att det är väldigt bra att regeringen hartagit tag i frågan om yrkesutbildning, inte enbart somen arbetsmarknadsutbildning som den var under enperiod, utan nu som en kvalificerad yrkesutbildningdirekt efter gymnasiet. Men kommer jag in på detsom jag tycker är ett problem, nämligen de uppemot20-30 % ungdomar som inte har allmän behörighettill högskolan. Vart ska de ta vägen? Det är ofta desom faktiskt hamnar i dessa yrken.Jag besökte mjölkföretaget i ochställde då frågor om företaget osv. Jag frågade ocksåvad som är den största svagheten i företaget, vad somär mest sårbart för företaget.