prot · GO09115 · 2001-05-28 00:00:00 — Svårigheterna att rekrytera personaltillsammans med ökad sjukskrivning och förtidspen-sionering bland sjukvårdspersonalen är oroande ten-denser som måste tas på stort allvar.Ansvaret för personalförsörjningen är i förstahand en fråga för sjukvårdshuvudmännen och vårdgi-varna. Det är viktigt att dessa arbetar för att åstad-komma en stimulerande och utvecklande arbetsmiljösom kan klara att attrahera människor att vilja arbetadär. Det gäller både de som ska välja en framtidayrkesbana och de som redan arbetar i vården. Förbätt-rat ledarskap, möjlighet till kompetensutveckling,karriärmöjligheter och ökad flexibilitet är åtgärdersom ofta framhålls som viktiga för att åstadkomma enbra arbetsmiljö. I detta sammanhang vill jag ocksåframhålla vikten av att arbetsgivarna tar till vara denpotential som finns bland den deltidspersonal somönskar utöka sin arbetstid.Staten har ett ansvar för att det utbildas personal itillräcklig omfattning och att sjukvården ges tillräck-liga resurser för att upprätthålla en god vård. Rege-ringen har också vidtagit en rad åtgärder för att för-bättra situationen inom sjukvården. Bl.a. så har bety-dande resurstillskott tillförts landsting och kommunerunder . Den samhällsekonomiskautvecklingen med stark tillväxt och ökad sysselsätt-ning har också inneburit att de ekonomiska förutsätt-ningarna för kommuner och landsting förbättrats.Deras möjligheter att anställa personal har därmedförbättrats avsevärt.Regeringen har vidare vidtagit åtgärder för att ut-öka utbildningen av yrkesgrupper där det råder brist.Det gäller bl.a. läkarutbildningen, där det sker etttillskott av 200 platser, samt sjuksköterskeutbildning-en som beräknas ha utökats med mer än1 000 platser. Här ger statens övertagande av huvud-mannaskapet för landstingens vårdutbildningar ocksåregeringen förbättrade möjligheter att anpassa dimen-sioneringen av de berörda utbildningarna. När detgäller de här nämnda utbildningarna kan man kon-statera, vilket är glädjande, att det är många sökandetill utbildningsplatserna.Jag vill här också nämna att bifallit re-geringens förslag om att den pågående försöksverk-samheten med kvalificerad yrkesutbildning inordnassom en reguljär eftergymnasial utbildningsform.Inom vård- och omsorgsområdet finns ett stort behovav och intresse för från personalen, bl.a. undersköter-skor, att få fördjupa sin kompetens för att utvecklavårdarbetet. Det kan de få tillfälle till inom den kvali-ficerade yrkesutbildningen. Här är det viktigt att ar-betsgivarna utnyttjar möjligheterna att inom ramenför den kvalificerade yrkesutbildningen verka för attmöta en efterfrågan på utbildning och ta tillvara den fördjupade kompetens detta leder till.Regeringen avser också att besluta om direktiv utredning för att se över vilka olika möjligheter detfinns för att underlätta för arbetstagare att gå upp iarbetstid.Regeringen satsar un-der 2001-2003 för att öka sysselsättningen blandinvandrare. Satsningen gäller bl.a. kompletterandeutbildning för personer med utländsk högskoleutbild-ning etc., varav läkare och sjuksköterskor tillhör enprioriterad grupp. Satsningen innehåller ytterligaredelar varav en är vårdutbildning för arbetslösa in-vandrare med intresse för att utbilda sig inom vården.Arbetsmarknadsstyrelsen har regeringens uppdrag attgenomföra utbildningssatsningarna.Sammantaget visar detta att regeringens insatserpåtagligt förbättrar vårdens möjligheter att klara per-sonalförsörjningen. Jag vill dock åter betona att detnödvändiga arbetet med att skapa en arbetsmiljö ocharbetsförhållanden som gör vårdarbete attraktivt är ettansvar som vilar på arbetsgivarna.Anf. 31 ():Fru talman! Jag börjar naturligtvis med att tackasocialministern för svaret. Vi kan vara helt överens -personalsituationen är en av de allra viktigaste frågorsom vården har att hantera.Men i svaret finner jag tyvärr föga som kan ge trooch hopp för framtiden. Kvalificerad yrkesutbildningkommer äntligen - tack, det har vi moderater talat omlänge! Nya platser till sjuksköterskeutbildningen blirdet också. Tack, men det gick faktiskt efterVårdkommissionens larm innan regeringen inbjöd tillatt diskutera huvudmannaskapet. På punkt efter punkttycker jag att regeringen engagerar sig lite för sakt-färdigt.Ingenting i svaret visar på att socialministern ärberedd att diskutera bakomliggande problem. Manvill liksom släta över . Redan i snubbla in beskrevs denoffentliga sektorns inkompetens när det gäller verk-samhetsförändringar och neddragningar. Man sägerdär att det har sparats närmast patienten. Som byrå-krat och administratör skär man nämligen inte i förstataget av den gren som man sitter på.Därför blev också besparingarna fel. Köerna blev längre. Anställningslagarnagaranterade äldre fortsatt arbete, och man såg gärnaatt de gick upp till heltid precis som , medan yngrefann annat arbete.Äldre har blivit ännu äldre och mer slitna, ochmånga återfinns som förtidspensionerade ellersjukskrivna.De ökade sjukskrivningarna kostar samhället i dagstora summor. har redovisat attkostnaderna för sjukskrivningar har ökat från 15 till30 miljarder kronor . Mentotalkostnaden för samhället är långt högre än så.Inkluderar man förtidspension och sjukbidrag varkostnaden . Det är likamycket som all äldreomsorg kostar i landper år. Och har vi ändå inte tagit med kostnadenför lidande och inkomstbortfall.När det gäller undersköterskorna har sex av tiokommuner en brist, socialministern! Inordvästra , som jag kommer ifrån, är behovetav undersköterskor också stort. Man bedömer att manbehöver ungefär 2 000 ytterligare . IHöganäs kommun bedömer man behovet till 400inom . 1980 studerade 30 000 elever på vårdlin-jen. är det 4 000. Det är skrämmande, socialmi-nistern! Borde man inte i regeringen tillsammansbörja titta på ett reformerat program på vårdlinjen?Till universitet och högskolor är det ju fritt val i helalandet. Varför kan då inte gymnasieskolans vårdlinjeockså få ett varierat och spännande utbud, så att mankunde få välja fritt i hela landet? Kan socialministerntänka sig det?Till skillnad från vid vårdgymnasiet så finns detelever när det gäller sjuksköterskor. Men en visar att fullföljer studierna. efter examen finns kvar. Det bety-der att om inte fler lockas att läsa till sjuksköterskaeller vara kvar inom vården så behövs orealistiska39 % fler utbildningsplatser för att täcka behovet.Dessutom vill av sköterskorna byta arbete.Läkaryrket är fortfarande mycket populärt. Menman har tappat , och sjukskrivningarna går i taketi antal. har de ökat markant.Dessutom vet vi att man inte vill utbilda sig till läkareinom rehabilitering, till geriatriker eller till allmänlä-kare.Till slut, socialministern: När kommer regeringenatt komma tillbaka med ett förslag om att ta tillbakabeslutet och fullständigt ta bort 67-årsgränsen för allaläkare, även inom den privata sektorn? Det gälleralltså det beslut som fattade häromdagen.När kommer regeringen tillbaka med detta?Anf. 32 Socialminister ():Fru talman! När det gäller personalsituationeninom vården tror jag att man ska skilja på vad som äruppgifter som kommer från organisationer som hardirekta intressen i sjukvården och andra. De fackligaorganisationerna, både och sjukskö-terskefacket, har redovisat siffror som,när man sedan granskar dem lite grann, måste ifråga-sättas. drev att detinte fanns någon brist på läkare. Det var bara för tvåår sedan som accepterade att manskulle öka utbildningen. Man hade nämligen en upp-fattning om att det inte skulle behövas fler läkare.Dessbättre har sjuksköterskefacket inte haft denuppfattningen, men man har däremot talat om att detskulle vara en allmän flykt från sjukvården när detgäller sjuksköterskor. Men så är det inte! Under desenaste åren har antalet anställda inom svensk sjuk-vård ökat - och ökat ganska markant. till2000 ökade antalet anställda - och det var i huvudsaksjuksköterskor som det handlade om - med 4 500.Det anställs fler, och fler söker sig till sjukvården.Det finns också ett intresse för utbildningen. Vihar inte svårigheter att rekrytera till högskoleutbild-ningen när det gäller sjuksköterskeutbildningen ellerläkarutbildningen. Det är attraktiva jobb, och det ärlätt att rekrytera. Vi har en faktisk brist på i stort settalla personalkategorier. I hög grad beror det på deneddragningar som gjordes . Där ärvi överens. Det var inte särskilt välplanerat och detvar inte särskilt strategiskt, men det var likväl etttvång för hela den offentliga sektorn att ta hem de200 miljarder som den offentliga sektorn gick medunderskott.Av det bör vi kanske lära oss att inte hantera eko-nomin på det sättet. Den typen av nedskärningar skerinte planerat, de är inte särskilt strategiska och vi fåren situation där det senare blir svårare att rekryteratillbaka folk.Nu är situationen den att vi anställer mer folk,antalet tjänster utökas och tjänster besätts också. Detråder fortfarande brist på folk, och vi har många va-kanser, men de tillsätts relativt snabbt. Med en sats-ning på utbildning med ökad läkarutbildning ochökad sjuksköterskeutbildning kommer vi säkerligenatt kunna komma i balans inom rimlig tid när detgäller tillgång och efterfrågan på personal inom sjuk-vården.Det ska väl också nämnas att när det gäller övrigomvårdnad sker det också spännande saker inomarbetsmarknadsutbildningen. Det är faktiskt intemindre än 4 000 personer som deltar i den yrkesin-riktade arbetsmarknadsutbildningen med inriktningpå vård och omsorg. Det är den största satsningen.Det visar sig också att det är där det största intressetfinns. Det är alltså inte bara övrig utbildning utanockså arbetsmarknadsutbildningen som arbetarmot att tillgodose efterfrågan.Jag tror alltså att de här skräckbilderna av hur detser ut i svensk sjukvård när det gäller personalrekry-teringen ska tas med en nypa salt. De kan kommafrån organisationer som har rent fackliga intresseneller andra intressen av att betona bara en sida avproblemet. Svensk sjukvård rekryterar nu folk. Anta-let anställda inom svensk sjukvård ökar relativt kraft-fullt för att vi ska kunna leva upp till de krav somställs.Anf. 33 ():Fru talman! Då ifrågasätter socialministern defackliga organisationernas egna siffror. Vi får väluppmana de fackliga organisationerna och socialmi-nistern att ta ömsesidig kontakt. Här handlar det inteom att säga olika sanningar. Här gäller det att sättaned klackarna i marken och se till att folk får vårdoch att personal blir utbildad.När det gäller undersköterskorna konstaterar jagatt socialministern inte nämnde någonting om vård-gymnasiet eller den stora brist som finns där. Desiffrorna kommer från i , som harräknat ut detta. Dem måste väl i alla fall socialminis-tern tro på.Låt mig ta en liten beskrivning från verkligheten.Det handlar om som blev piga. Hon är inte en-sam. En mängd liknande fall har kommit till minkännedom. Hon är en undersköterska i 30-årsåldernsom blir friställd från vården. Hon har 200 stämp-lingsdagar kvar, men vill starta egen verksamhet. Honfår inte det, men kallar då på pressen. Helt plötsligtfår hon då börja en starta-eget-utbildning. Hon görsom de flesta kvinnor inom vården som vill startaeget, hon sparar, avsätter och inköper utrustning. Såsöker hon starta-eget-bidrag men får avslag. Mansäger: Tycker du inte att det finns något annat jobb dukan göra? Då går hon till en advokat som ger hennerätt att också hon bör få starta-eget-bidrag. Hon gårtill kommunen som säger att de inte är intresserade avatt hon ska bedriva någon hemsjukvård uppe på en åsdär det bor väldigt många gamla människor som honhar nära till. De har egen personal.Då startar ett städbolag. har åtta an-ställda i städbolaget. Många av dem är undersköter-skor. De kallar sig för pigor och tycker att de gör ettväldigt bra jobb. Där blev vården av med en under-sköterska som hade gjort ett väldigt gott jobb inomhemsjukvården.Detta är bara ett exempel. Det är ett exempel, so-cialministern, på kommunalt monopol som hindrarmånga goda krafter att verka inom äldreomsorgen. Ärsocialministern medveten om detta?Anf. 34 Socialminister ():Fru talman! Apropå de fackliga organisationernavill jag säga att jag tror att det är ganska nyttigt attsom politiker vara medveten om att det finns olikaintressen här. När de fackliga organisationerna förnågot år sedan talade om flykten från svensk sjuk-vård, hade jag anledning att kontrollera om det verk-ligen förelåg någon flykt. Jag fick klart för mig att detjust då rekryterades folk till sjukvården. Antalet an-ställda ökade i alla personalkategorier.När det sedan talades om att alla flyr till Norgeoch jag kontrollerade det, visade det sig att de somjobbade i , beroende på attsvensk sjukvård drog ned och avskedade folk, nu varpå väg tillbaka till . Under de senaste två årenhar det varit en flykt från till av kom-petent och utbildad svensk arbetskraft som tidigarelämnade Sverige.Jag tror att man ska vara en smula kritisk mot endel av uppgifterna. De fackliga organisationerna harsjälvfallet också en kunskap som vi ska ta del av, mendetta ska vägas tillsammans med andra uppgifter.När det gäller personalsituationen i svensk sjuk-vård är det säkrast att gå till sjukvårdshuvudmännenoch se hur deras personalstatistik ser ut. Hur mångaplatser är vakanta? Hur mycket ökar det? Vilka re-kryteringsproblem har de? Just nu finns det vakanser isvensk sjukvård, både när det gäller läkare och sjuk-sköterskor. Det finns inte så många vakanser när detgäller undersköterskor. Glöm inte bort att det framförallt var undersköterskor och övrig vårdpersonal somfriställdes från svensk sjukvård! Därför är det inte såkonstigt om många av dem tvekar om att återvändatill sjukvården och i stället hittar andra former avsysselsättning.Jag menar att vi behöver rekrytera undersköter-skor. Vi kommer att ha ett stort behov av underskö-terskor . Men förklaringen till att mångastartar eget är ju faktiskt att 60 000 fick lämna sjuk-vården . Det är inte så lätt att omedel-bart återvända när man kallar på dem igen.I huvudsak finns det vakanser när det gäller läkareoch sjuksköterskor, och inte minst inom specialist-sjukvården. Vi måste se till att vi har utbildad perso-nal så att vi kan besätta de vakanserna. Vi kommerockså att få ett ökat behov av undersköterskor. Därförgäller det att se till att vårdutbildningarna på gymna-sienivå också attraherar unga människor.Vi kan konstatera att harintresset för att gå vårdutbildningen minskat. Detförklaras i huvudsak av att man har talat om att dettainte är en framtidsbransch. Alla som hade jobb blevju hotade med uppsägning. kan vi notera ett ökatintresse för vårdutbildningarna. Hela skolvärlden talarnu om att intresset för vårdutbildningar ökar igen. Detär viktigt att notera detta. Vi får se hur detser ut när det gäller platserna i vårdutbildningarna.Det finns skäl att vara optimistisk även där. Ungamänniskor har upptäckt att vården är en framtids-bransch. Oavsett vilken del av vården man jobbar i, ärdet där det kommer att behövas folk.Anf. 35 ():Fru talman! Mitt exempel i den förra replikenhandlade om att vi inte bara kan titta på sjukvårdenoch antalet utbildningsplatser. Vi måste titta på inne-hållet i vården. Det handlar om att starta eget, försäk-ringskassornas inställning, kommunalt monopol m.m.Vi kan inte bara titta på siffror.Socialstyrelsen har sagt så här: Med tanke påkommunernas ekonomi och prognos om framtidasamhälleliga resurser och behov av vård och omsorgär det angeläget att starta en förutsättningslös diskus-sion om den framtida finansieringen av äldreomsor-gen.Jag tänker alltså inte här diskutera äldreomsorgensfinansiering, även om jag skulle ha god lust. Tidenräcker inte till. Det handlar om att det ska vara möj-ligt för kommunerna att anställa folk och få pengartill det. Vi moderater har beklagat att socialministerninte vill titta på detta.Vi konstaterar att i slutet av sina studier vill av läkarna gå till näringslivet i stället för till denoffentliga sektorn. Många sköterskor lämnar utbild-ningen innan de är färdiga eller strax efter, och under-sköterskorna räcker inte till. I många enkäter somfackförbunden har gjort - och socialministern miss-tror kanske dem också - framkommer det en känslaav olust, ohälsa och ökade sjukskrivningar inom denoffentliga sektorn i jämförelse med alternativa verk-samheter. Inom den offentliga sektorn upplever man- och det finns faktiskt svart på vitt om detta - att detfinns inlåsningar, stora politikerstyrda organisationeroch maktbrist. Det är faktorer som klart påverkarhälsan.Hur kommer det sig annars, socialministern, attalternativa verksamheter inte behöver annonseraefter folk? Man står i kö och väntar. Inser inte minis-tern att det behövs mer än bara utbildningsplatser?Krångliga och stelbenta politiska strukturer tar intetill vara personalens vilja och förmåga. Därigenomfår vi både personalbrist och långa köer till vården.Anf. 36 Socialminister ():Fru talman! Om det nu är kommunerna ochlandstingen som ska finansiera äldreomsorgen ellersjukvården - och det sägs ju att moderater och social-demokrater är överens om att vi ska finansiera dettasolidariskt - måste man ge kommunerna möjligheteratt hantera sin ekonomi. Då kan man inte, som mode-raterna, säga att man inte stöder tanken på att flyttaöver pengar från staten till kommunerna. Att varje årsäga nej till de satsningar som sker från statens sidatill sjukvårdshuvudmännen när det gäller satsningenpå sjukvården eller till kommunerna när det gäller des.k. Perssonpengarna är inte förenligt med att samti-digt säga att kommunerna ska betala.Det som jag är rädd för är att man föreställer sigatt man bara genom att byta huvudman, entreprenöreller vårdgivare skulle klara de ekonomiska proble-men. Det gör man inte. Så mycket kan inte någonentreprenör erbjuda som att man kan bedriva verk-samhet för halva priset eller något liknande. Snarareär det så att om vi ska försäkra oss om att vi ska ha enmångfald som fungerar, måste vi också vara bereddaatt betala till entreprenörerna.Problemet blir till slut hur vi ser till att landsting-en och kommunerna har en ekonomi som gör att dekan rekrytera folk och erbjuda hyggliga villkor, oav-sett om de bedriver verksamhet i egen regi eller omde har ett avtal med entreprenör. Det är genom att setill att sjukvården får möjligheter att expandera somvi kan se till att människor attraheras av verksamhe-ten. Det går inte att trolla med siffrorna.Sjukvården behöver ta en större andel av våragemensamma resurser för att människor ska känna attdet här är en framtidsbransch. håller vi på attarbeta med att ge sjukvården den möjligheten genomatt skjuta till nya resurser, men där har vi ingen hjälpfrån moderaterna.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till dåde för dagens bordläggning aviserade ärendena vän-tades föreligga.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 16.00.9 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositioner2000/01:137 Åtgärder för förbättrad fartygssäkerhet2000/01:139 Åtgärder mot förorening från fartygMotionermed anledning av prop. 2000/01:127 Sjöfartsstöd2000/01:T16 av m.fl. (c)2000/01:T17 av m.fl. (kd)2000/01:T18 av m.fl. (m)med anledning av prop. 2000/01:130 Svenska miljö-mål - delmål och åtgärdsstrategier2000/01:MJ37 av ()2000/01:MJ38 av ()2000/01:MJ39 av ()2000/01:MJ40 av .