prot · GO0979 · 2001-03-14 00:00:00 — Det är den prioritering vi i riksdagenska göra. Vi ska inte sitta som amatörer och ta ställ-ning till enskilda forskningsprojekt. Därför ska politi-ker inte sitta i högskolestyrelserna. I stället ska stu-denter och forskare ha ett avgörande inflytande. Poli-tiker ska inte heller sitta i andra organ som beslutarom forskningspengar.I olika motioner till har viföreslagit en kraftig ökning av de samlade forsknings-resurserna och en överföring direkt till forskarna föratt öka oberoendet och den fria forskningen. Vi före-slår också att doktorandreformen nu rivs upp, så attfler kan doktorera. Vi föreslår också en höjning avbeloppet på prislappen för varje student, så att det såsnart som möjligt blir en höjning med närmare 20 %.Då kan beloppet närma sig de idéer som fanns iGrundbulten, som talade om. Deförslagen kommer vi att upprepa. Olika uppgifter somströmmar in från högskolevärlden ger oss alltmer rätt.Folkpartiet har just presenterat ett nytt utbild-ningspolitiskt program för högskolans framtid. Idéer-na där står i skarp kontrast till synen på högskolor ochuniversitet som utbildningsfabriker. Vi kommer iolika sammanhang att återkomma till dessa förslag.Fru talman! Avslutningsvis nöjer jag mig med attyrka bifall till reservation 1 under punkt2 och reservation 3 under punkt 30.Anf. 14 ():Fru talman! Det har gått se-dan gick in i samverkan med regeringentillsammans med . Vi har valt att intelägga fram några motioner under den tiden utan kon-centrera oss på de möjligheter som samverkan hargett.Nu har vi ändå lagt fram en motion. Vi har ett be-hov av att ge en övergripande beskrivning av Miljö-partiets syn på utbildning och forskning. Den motsva-rar i blygsammare skala det som regeringen brukarlämna i form av en utvecklingsplan för skola ellerutbildning och forskning. Den är ganska omfattande.Ungefär 30 sidor handlar om högskolan. Jag tänkerinte dra innehållet i den nu.Jag vill börja med att konstatera att följande harskett , när vi nu har passerathalvlek. Vi har fått en ny forskningsorganisation. Vihar fått ett forskningsråd för miljöfrågor, med enekologisk inriktning, vilket vi från natur-ligtvis hälsar med glädje. Vi har fått ett markant ökatstudentinflytande genom en särskild lagstiftning. Vihar fått en ny lärarutbildning. Vi har en studiemedelsreform som innebärförbättringar både när det gäller studiemedlets storlekoch återbetalning.Vi har en lång rad mindre åtgärder som har vidta-gits för att åstadkomma förbättringar av typen olycks-fallsförsäkring för alla studenter, handledarutbildningför dem som handleder doktorander och en rad åtgär-der för att förbättra jämställdheten. Vi har fått bortkvinnofällan som tidigare fanns vid rekrytering avforskarassistenter.När jag tittar bakåt i motionerna från förra man-datperioden såg jag allt detta i form av önskemål frånvår sida, men också naturligtvis i de andra partiernasmotioner. Jag nämner det bara för att påminna om attdessa saker i själva verket har genomförts under rela-tivt stor enighet. Det tror jag är bra. Det är stora re-former, och det är viktigt att de kan ligga kvar fram-över i tiden. Jag åtkommer till det i slutet av anföran-det.Den motion som jag har väckt inleds med att jagkonstaterar att universitet och högskolor har fått intebara fler studenter utan också ett markant breddatuppdrag. Universitet och högskolor ska svara förbildningen. Det är den viktigaste bildningskällan försvenska folket, och behovet av den bildningen ökar ioch med att vi går in i kunskapssamhället.Det krävs en större grad av bildning inom nä-ringsliv såväl som inom den offentliga sektorn ochför att kunna delta i det demokratiska arbetet i sam-hället. Det krävs naturligtvis också för att med lustoch glädje studera sådant man är intresserad av. Detär en del av den ökade livskvaliteten.Dessutom svarar universitet och högskolor för yr-kesutbildningarna i allt större utsträckning. Alltfleryrkesutbildningar tas in i högskolor och på universi-teten. Fortbildningen kommer att växa. Där har man istort sett bara gått ned i startgroparna. Behovet avfortbildning kommer att vara mycket stort framöver.Universitet och högskolor har ännu ganska blygsamverksamhet på området, men den kommer alltså attväxa.Forskarutbildningen är viktig. Samhället roparefter fler forskarutbildade både på näringslivets sidaoch inom den offentliga sektorn. Sedan är det natur-ligtvis forskningen, som är en av de stora huvudupp-gifterna för universiteten och en del högskolor.I motionen tas upp olika delar av de problem manhar . Det oerhört viktigt att vi snabbtkan åtgärda bristerna i de studerandes situation ochdet faktum att vi har en social snedrekrytering. Närdet gäller jämställdheten mellan kvinnor och män harvi en bit kvar. Flera talare har berört de studiesocialafrågorna, bl.a. . Där återstår en del attgöra. Antagningssystemet skulle förbättras, osv.På lärarsidan har vi problem. Vi har som i grund-skolan och på gymnasiet lärarbrist. Högskola ochuniversitet har alltför få lärare som har egen forskar-utbildning. Det är naturligtvis inte acceptabelt på sikt.Men det tar tid. Det kräver att vi får fler doktorand-tjänster och kan öka på den utbildningen, och det ärviktigt.Vi har i motionen föreslagit att vi ska få en hög-skollärarutbildning. Det finns väl tecken som tyder påatt det är alltfler som tycker som i denfrågan. Vi har drivit den . Det är dagsatt vi får den. Det finns en naturlig plats för den i dennya lärarutbildningen. Den kan lätt byggas ut till attomfatta också högskollärarutbildningen.Forskningen har berörts av några här. Man harsagt att forskningen har fått inskränkningar i sin fri-het. Det kan jag inte alls hålla med om. I motionenpåpekar vi naturligtvis att det är viktigt att forskning-ens frihet bibehålls. Det finns hot mot den. Men det ärknappast hot som har uppstått på grund av de åtgärdersom har vidtagits från regeringens sida.Jag skulle kunna ta upp ett sådant hot som jagtycker är ett märkligt problem framöver när det gällerforskningens frihet. Det är vårt medlemskap i ochdeltagandet i EU:s forskningsprogram. Där växerhotet mot friheten. har anslagen varit uppe i stor-leksordningen 2 miljarder.Vi fick en rapport från utbildningsministern därhan med glädje konstaterar att EU:s satsning ökarmed . Hur pass glädjande är det egentligen? Detbetyder att kan få lite över 2 miljarder iforskningsbidrag från EU. Då vet vi att vi har ett kravpå en motfinansiering på 100 %.Vi ska alltså själva ställa upp med drygt 2 miljar-der. Då är 2 miljarder uppbundna. Dessutom får EU:sforskningspengar inte användas för administration,utan det kommer till ytterligare medel som måsteskakas fram här i för forskningen. Då är viuppe i 4 ¼ miljard utan vidare. De pengarna ska jäm-föras med de 1,7 miljarder som medde tre ämnesråden totalt disponerar per år.Det är alltså pengar som inte alls delas ut enligt deintentioner vi har, där just forskningens frihet harsatts i centrum. Forskningsråden har en majoritet avforskare som själva utan några som helst påverkning-ar från fördelar medlen efter kvalitet ochinriktning som de bedömer utifrån vetenskapligagrunder.I stället får vi satsa 4 ¼ miljard på forskning därområdena prioriteras i EU, där ansökningarna bedömsnere i och där våra forskare eller andras fors-kare har ett mycket litet inflytande över medlen. Detär det största hotet mot forskningens frihet vi har förnärvarande.Vi berör också i motionen att det är angeläget attstaten får tillfälle att organisera åtminstone ansök-ningarna till EU så att vi får dem samordnade pånågot sätt med det vi och svensk forskning vill se somen utveckling. Det är ett stort problem.Vi har i motionen berört en mängd mindre frågorav lite mer speciell natur. Jag kan nämna några somkan vara av intresse. Vi har i landet ett behov av ettmiljötekniskt institut. föreslår inrättandetav ett sådant som ska serva små och medelstora före-tag med hjälp för produktutvecklingen för att få mil-jöanpassade produkter. Det är naturligtvis viktigt urmiljösynpunkt. Det är också viktigt av konkur-rensskäl på den internationella marknaden.För att stärka svensk forskning när det gäller detinternationella arbetet har vi föreslagit att man skainrätta ett internationellt science center i . Detska vara ett stort kraftfullt sådant som ska kunnasamla frontforskare inom forskning som är understark utveckling.Huvuduppgiften och för detta centrum skavara att forskarna diskuterar vilka effekter de nyaforskningsrönen har på en utveckling, med analysensärskilt koncentrerad på frågan om hur vi får en eko-logiskt och socialt långsiktigt hållbar utveckling.Vi har i motionen också berört en annan stor delav svensk forskning som få talar om, och det är för-svarsforskningen. Försvaret har haft enmycket omfattande forskning av god kvalitet. I dentakt som försvaret nu ställs om och delvis trappar nedkan den forskningsresursen föras över i civil verk-samhet, dvs. inriktas mot den civila sektorn. Det ärangeläget att vi tar hand om den snabbt, utvecklar denoch tar vara på den på rätt sätt så att den kommer detcivila samhället till godo.En fråga som jag skulle vilja avsluta med gälleranvändandet av försöksdjur i forskningen. Tyvärr harantalet försöksdjur som används i forskningen ökat.Den ökningen beror till allra största delen på utveck-lingen inom genteknik, där man tar fram nya mus-stammar med speciella genuppsättningar.Några minskningar när det gäller de andra djurar-terna har vi egentligen inte sett. Förhållandena för dedjur som används i forskningen måste vara goda. Detär de långt ifrån . De ska användas så lite sommöjligt i forskningen. Försök med djur ska ersättasmed andra metoder så långt det någonsin går.Vi föreslår bl.a. att de etiska nämnderna som haratt granska och godkänna forskningsprojekt ska för-stärkas så att de får en ökad kompetens när det gällerde djur som de ska yttra sig om. De ska alltså välkänna de här djurens naturliga beteenden, vilka bio-toper de naturligt förekommer i och vilka krav de harpå djurstallar och själva försökssituationen och vadde är speciellt känsliga för. Samma krav ska natur-ligtvis ställas på forskarna som använder djuren. Demåste känna djuren väl och inte tro att det är någonsorts apparater som man använder.De försöksdjursetiska nämnderna har också storasvårigheter att avgöra om de forskningsprojekt somde ska yttra sig om verkligen håller den kvalitet somman kan kräva och verkligen är så angelägna som detofta påstås. Angelägenhetsgraden ska ställas motgraden av lidande hos djuren. Där behövs det alltsåordentliga förstärkningar, och vi har ett program fördet.Jag vill avsluta med att säga något kort om ett ka-raktärsdrag i vår motion såväl som i alla de andras. Vitalar egentligen rätt mycket om detaljer i ett system.Det handlar om korrigeringar och tillägg för att göradet bättre. Men det är antagligen så att vi är på väg ini en ny epok när det gäller högre utbildning ochforskning. Det är alltid svårt att se när man går frånen epok till en annan. Vi ser ju att förändringarna ärstora. Det är kolossalt många fler som ska gå på hög-skolor och universitet. Uppdragen är kolossalt utvid-gade.Jag skulle vilja att vi får en diskus-sion om hur det här nya ska se ut. nöjer jag migmed att konstatera att det är två saker som är viktigaför att vi inte ska hamna fel. Det är att vi lämnar såmycket som möjligt öppet i systemet för fri prövningav alternativ så att vi får en tillväxt i alla de högskoloroch universitet som går i rätt riktning. Det skullemöjliggöra inträdet i en ny epok. Man måste åtmins-tone få chansen att pröva sig fram. Där tror jag att vipå sätt och vis är eniga.De borgerliga partiernas företrädare här har talatom behovet av frihet men inte alls nämnt på vilketsätt det skulle kunna ske. Moderater och folkpartisterhar talat om att vi måste ge universitet och högskoloren frihet i form av en privatisering. Vi tror att det ärprecis tvärtom, nämligen att staten är den enda somlångsiktigt kan garantera att friheten verkligen finnspå högskolor och universitet. Vem vågar överlämnat.ex. grundforskningen till privata intressen? Jag troratt det skulle vara mycket riskfyllt på lång sikt. Därhar staten ett stort ansvar. Det vill jag betona. Frihe-ten får inte på något sätt innebära att staten sviker påden punkten.Anf. 15 () re-plik:Fru talman! Jag tolkar så att hanställer sig bakom syn på att själv-ständighetsförklara lärosätena på det sätt som jagtidigare anförde. Det var intressant att höra hur hantänker sig de lokala möjligheterna för varje lärosäteatt finna sina alternativ.Min fråga här gäller lärarförsörjningen, som ocksåGunnar delvis tog upp. Jag skulle vilja höraMiljöpartiets förslag till hur man ska lösa den krissom kommer att uppstå om maninte gör något drastiskt. Det gäller framför allt iden-titeten. Finns det någon skillnad på forskare och lära-re i framtida högskola? Ska det varaskillnad i deras utbildning och i deras tjänsteutöv-ningar på olika sätt? Eller är det grupper som kansammanföras med varandra utan någon identitets-skillnad i gruppen som sådan?Anf. 16 () replik:Fru talman! Det här är en av de intressanta frågordär jag tror att vi inte ska göra anspråk på att ha lös-ningen. Vi går in i en ny epok. Vilken typ av lärarekommer den nya högskolan och det nya universitetetatt behöva ? Vi tänker i termer av det gamlasystemet - professor, lektorer och studerande. Vi villkanske underlätta för adjunkterna genom att göra demtill lektorer. Där tror jag att en av bristerna ligger. Viär lite för tidigt ute för att låsa upp systemet. Vi skanog i stället lämna öppet för en frihet att pröva medmellanformer av tjänster, t.ex. tillsvidareförordnan-den i stället för fasta tjänster osv.Jag kan mycket väl tänka mig att vi behöver mel-langrupper av den typ som man har på Lantbruksuni-versitetet t.ex. Man har konsulenter som är forskarut-bildade och kan forskningssidan. De går ut till bön-derna med information om vad som händer på forsk-ningssidan. De har det som uppdrag. De har helatiden kontakt med forskningen. Det är en mellanformav lärartjänster som kanske blir väldigt viktiga. Deforskar kanske inte alltid själva, men de har forskar-utbildning och kan den biten. Vi kommer säkert attbehöva helt nya lärartjänster för yrkesutbildningarnamed mellantjänster där man har andra kompetenserän det vi normalt väntar oss att lektorer och professo-rer ska ha.Det blir spännande att se. Vi är öppna för en friprövning av de här systemen. De kan få se väldigtolika ut på olika högskolor beroende på vilken inrikt-ning man har och vilken typ av utbildningar man har.Anf. 17 () re-plik:Fru talman! Tack för det svaret. Då vill jag spetsatill frågan. Jag gillar svaret därför att jag tror att denhär friheten, att det får växa fram på de enskilda läro-sätet hur det ska se ut, är så oerhört viktig. Men i sittanförande berörde att adjunkternaskulle ha forskarutbildning och att det var väldigtviktigt. Jag tror att det är jätteviktigt att alla ska hamöjlighet till en forskarutbildning. Men ska adjunkterutan forskarutbildning och som kanske har stort in-tresse för forskning inte kunna finnas kvar i denframtida högskolan?Anf. 18 () replik:Fru talman! ställer frågan somom det var frågan om att sparka adjunkterna. Det ärdet inte. Jag har talat om att adjunkter-na har varit en missgynnad grupp i lärarkåren. De harhaft en alldeles otillbörligt stor undervisningsbörda.När lektorerna har haft har de kan-ske haft det dubbla. De har haft väldigt små möjlig-heter att själva vidareutbilda sig. Därför har vi ad-junkter som saknar forskarutbildning.Den ursprungliga tanken med adjunktstjänsternavar att de skulle vara tre- eller sexårsförordnandensom skulle innebära en förstärkning av rörlighetenmellan gymnasier och universitet. Man skulle alltsåvara gymnasielärare som lektor och komma in somadjunkt och arbeta på högskolan för att ökasin egen kompetens och kunna bidra med erfarenheterfrån gymnasieskolan. Men den tanken förfelades. Detär inte alls så adjunkterna har använts. De har bliviten billig arbetskraft för att klara lärarsituationen.Adjunktstjänsterna bör tas bort på något sätt, mendärmed inte sagt att adjunkterna ska bort. Den arbets-rättsliga sidan är ju en helt annan fråga.Anf. 19 () replik:Fru talman! En hel del av det sägerom universitets och högskolors frihet stämmer medvad säger. Därför kan jag inte förstå attGunnar kommer till slutsatsen att det inteockså finns bekymmer när det gäller att garanterafriheten.Jag brukar säga att statens huvuduppgift när detgäller forskningen är just att garantera frihet genomatt ge ordentligt med resurser för fri grundforskning.Jag tycker att det är viktigt att högskolorna inte blirnågot slags beställarorgan vare sig åt politiker ellernäringsliv. Det är viktigt att det finns ett utrymme förfri grundforskning.När det gäller europeisk forskningspolitik harfaktiskt och också en liknan-de inställning, trots att vi har rakt motsatt inställning iövrigt när det gäller europeiskt samarbete och EU. fick miljöpartister och folkpartisterm.fl. en majoritet för enskärpning av formuleringarna till värn för fri forsk-ning.Vad jag inte förstår är att inte serett hot mot forskningens frihet i . Det är ju såuppenbart att den beställda forskningen har ökat iförhållande till den fria forskningen. Det är också heltuppenbart att vi här i har fattat beslut om enproposition som säger att andelen forskningsmedelsom går direkt till högskolorna ska minska.Slutligen har vi också sett i den ekonomiska pro-positionen hur regeringen öronmärker en mycket stordel av ökningen av resurserna till Vetenskapsrådet.Det finns alltså åtminstone tre punkter där jagtycker att med sin inställning ocksåborde vara lite bekymrad.Anf. 20 () replik:Fru talman! Vi delar uppfattningen att man ska haen fri grundforskning, att det är viktigt och att det skastödjas.Det återspeglas också i budgetarna. Det har jufaktiskt givits ett ordentligt tillskott med friska pengartill i samband med att man satte dennya organisationen. Det är angeläget. Man kan alltidönska att det skulle ha varit mer pengar. På siktkommer det naturligtvis att bli så när pengapåsen istort räcker till det. Vi ser gärna att det skulle bli merpengar till den grundforskning som finansieras viaVetenskapsrådet.I frågan om fördelningen mellan universitet ochvetenskapsråd har vi kanske en motsatt uppfattning.Det är naturligtvis inte så att vi vill minska forsk-ningsanslagen till universitet och högskolor. Men vivill öka de anslag som går via snab-bare. Det innebär nämligen en kvalitetsgaranti om detgår via . Forskarna konkurrerar medvarandra om pengarna i kvalitetshänseende.Fakulteterna ute på universitet och högskolor haralltid varit ganska dåliga på att bedöma kvaliteten iforskningsprojektet. Det beror bl.a. på att det sitter enrepresentant från varje ämne i fakulteten, som alltsåska bedöma andra ämnens forskning. Man kan natur-ligtvis ta in utlåtanden utifrån. Men jag tror att det ärviktigt att högskolorna koncentrerar sig på att hållabasresurserna för forskning - tjänster, lokaler, utrust-ning - medan projekten, där själva utvecklingspoten-tialen ju ligger, styrs från Vetenskapsrådet.Och, som sagt, EU är det största hindret för friforskning i . Det är det ojämförligt störstahindret. Man hanterar mer pengar än Vetenskapsrådettillsammans med de två forskningsråden för tillämpadforskning.Anf. 21 () replik:Fru talman! Vi ser tydligen till en del olika på vadsom är fri forskning i . Jag tycker att det ärviktigt att t.ex. en människa som börjar doktorerahittar en idé och utvecklar den tillsammans medhandledaren i stället för den omvända vägen - attinstitutionen hittar pengar och sedan i efterhand letarefter en doktorand som passar till pengarna. Det ärden utveckling vi nu ser på våra institutioner i alltstörre utsträckning.Gunnar nämnde . Hade depengarna varit avsedda för fri forskning hade de intevarit så öronmärkta. I stort sett hela resursökningensom kom var bunden till enskilda forskningsprojektsom det enligt min mening inte är politikernas uppgiftatt syssla med.Än en gång upprepar jag att det står ordagrannt ipropositionen att andelen som går direkt till högsko-lor ska minska. Det tycker tydligen allt är bra, vilket inte jag tycker.Anf. 22 () replik:Fru talman! Att andelen ska minska är en frågaom proportioner. Jag säger ju att forskningsanslagentill högskolor och universitet ska öka. Det är ocksåangeläget. Men de ska öka snabbare till Vetenskaps-rådet.Vi har ett Vetenskapsråd som totalt disponerar 1,7miljarder. Det är inte en tillräckligt stor del som äravsatt.Andelen ska man väl inte vara så bekymrad om.Det skulle vara av något slags avundsjukeskäl mellande två parterna. Men det tycker jag inte att man skagå in på.Sedan är det lite konstigt att hävda å ena sidan attresursökningen till har varit så be-drövligt liten, å andra sidan att det är så mycketöronmärkning i och med att man öronmärkt just re-sursökningen. Det var nog ganska naturligt. I principtycker inte jag heller att man ska öronmärka resurser-na till grundforskningen. Det är viktigt, och det harman heller inte gjort. Den stora delen av pengarnasom ligger på är ju inte öronmärkta.Däremot kan det vara naturligt att man i ett läge dåman startar en ny organisation säger något om hurman förväntar sig att det ska fördelas. Det ligger närade allmänna direktiv som har fått,t.ex. när det gäller tvärvetenskaplig forskning.När det gäller doktoranderna skedde den härgången just en sådan öronmärkning av pengarna tillVetenskapsrådet. Man har sagt att Vetenskapsrådetska särskilt stödja unga forskare och forskarutbild-ning. Man har alltså fått det i direktivet. Men man kaninte hävda att man absolut inte ska ge sådana direktivoch kräva att de ska komma till stånd. Jagtycker att det där är lite oklart. Men det gör ingenting.Vi tycks ju vara överens om både doktorandernasbehov av egna resurser för forskning och om grund-forskningens frihet.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag blev glad över ett par saker somGunnar sade.Det ena var när han diskuterade lärarförsörjningenoch påpekade hur viktigt det är att försöka hitta enstrategi, ett arbetssätt, för att fler ska attraheras av attta ett arbete som lärare på högskolor och våra univer-sitet.Det andra var trygghetssystemen för studenter. är det ett stort problem för studenterna när debörjar på högskola eller universitet. De trygghetssys-tem vi har grundar sig ju på den inkomstbort-fallsprincip som finns och som i grund och botten ärbyggd för arbetsmarknaden. Det betyder att de stu-denter som kommer direkt från gymnasiet till hög-skolan och som inte har arbetat tidigare inte har grun-den för t.ex. a-kassa eller olika försäkringar, föräldra-försäkring eller vad det nu kan vara, om man t.ex. blirsjukskriven. Det är en fruktansvärd situation.Systemet är sådant att myndigheterna har olikaåsikter om hur man är student och om vadman är som student. Det här vill vi ha en översyn av.Vi vill ha en utredning för att hitta en samlad bild föratt underlätta för studenterna.Tycker att det är en bra inriktning att för-söka hitta en samlad, förenklad bild för studenternaoch för deras säkerhet?Anf. 24 () replik:Fru talman! Den fråga som tar uppär en mycket viktig fråga. Det är alldeles korrekt attdet inte är bra förhållanden för studenterna.Svårigheterna däremot är stora. Inom Utbild-ningsdepartementet känner man sig naturligtvis tvek-sam till att ta på sig den här uppgiften. Möjligenskulle man kunna initiera detta och peka på att detbehövs ett socialförsäkringssystem för studenterna.Då är man inne på den stora frågan som handlarom hur man ska förändra trygghetssystemen i Sveri-ge. Vi har ett socialförsäkringssystem som ur Miljö-partiets synpunkt har stora brister. Det är plottrigt.Det har vuxit fram i steg vartefter den svenska välfär-den har byggts ut. Och det har varit bra när det harkommit. Men innebär det svårigheter närvi har en helt ny situation med t.ex. våldsam arbets-löshet. Det passar inte för vårt socialförsäkringssys-tem. Det spräcker a-kassan och det hindrar möjlighe-terna att använda studiemedlen på ett effektivt sätt. Nihar själva sett hur vi har bollat med de bitarna.