prot · GO0974 · 2001-03-06 00:00:00 — Regeringen angav alltså i proposi-tionen att det mot bakgrund av de omfattande försälj-ningsåtgärder som skett och som planerats i ett flertalkommuner var mycket angeläget att kundefatta beslut i ärendet möjligt. Det var skälet.Under riksdagsbehandlingen begärde bostadsut-skottet att Lagrådet skulle yttra sig över lagförslaget,vilket skedde. Lagrådet kritiserade främst att lagför-slaget inskränkte den kommunala självstyrelsen.Bostadsutskottet konstaterade att varken regeringen,Lagrådet eller hade funnit nå-got hinder i grundlagen mot den föreslagna lagen, ochinskränkningen av den kommunala självstyrelsen vargodtagbar särskilt eftersom lagen var tidsbegränsad.Riksdagen antog därefter lagen.Vad gäller lagen om bostadsförsörjningsfrågor ärdet också felaktigt att regeringen skulle ha nonchale-rat Lagrådet när det gäller bostadsförsörjningslagen.Regeringen övervägde Lagrådets kritik mycket noga,men gjorde en annan bedömning än Lagrådet. Rege-ringen ansåg sig ha mycket god grund för bedöm-ningen, eftersom omständigheterna var ganska speci-ella i det fallet. Det som gjorde det speciellt var attbostadsförsörjningslagen var en s.k. återställare. En iprincip identisk lag hade funnits tidigare. Den tidigarelagen upphävdes den 1 juli 1993.Lagrådet hade synpunkter på en bestämmelse ilagförslaget, 3 § andra stycket. Enligt denna bestäm-melse får regeringen i vissa fall förelägga en kommunatt anordna bostadsförmedling. Den före-slagna bestämmelsen har haft sin motsvarighet i 4 § iden tidigare bostadsförsörjningslagen. Bestämmelsenhade setts över och anpassats till regeringsformensregler för normgivningsmakten . hadealltså haft att ta ställning till en be-stämmelse som den föreslagna kunde vara förenligmed regeringsformen och motiverad med hänsyn tilldet behovet av att kunna tillgodose andra än rentkommunala intressen. Även om det i detta samman-hang inte gick att hänvisa till någon konstitutionellpraxis så hade det från konstitutionell utgångspunktdock inte framförts någon kritik mot bestämmelsenunder den tid den var i kraft.Enligt 12 kap. 6 § kan rege-ringen förelägga en kommun att inom anta,ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbe-stämmelse om det behövs för att tillgodose vissa ilagrummet angivna intressen. Denna bestämmelsesynes för övrigt gå längre än vad den nu aktuellabestämmelsen i bostadsförsörjningslagen gör, 12 kap.7 §, som väl ger regeringen möjlighet att på en trils-kande kommuns bekostnad låta upprätta det förslagsom behövs samt anta, ändra eller upphäva detaljplaneller områdesbestämmelser.När det gäller förslaget till bostadsförsörjningslaganser jag sammanfattningsvis att det är helt felaktigtatt påstå att regeringen skulle ha ignorerat eller avfär-dat Lagrådets yttrande. Regeringens ståndpunkt varvälgrundad. Som nämnts innefattade lagförslaget inteheller något genombrott för helt nya principer.Slutligen ska jag nämna förslaget om sjukhus medvinstsyfte. Lagrådet ansåg sig inte kunna tillstyrka enändring i hälso- och sjukvårdslagen enligt vilkenlandstingen inte får överlämna driften av akutsjukhustill den som avser att bedriva verksamheten i vinst-syfte. Lagrådet ansåg att vissa aspekter på förslagetmåste belysas ytterligare. I den proposition som utar-betades utvecklade regeringen resonemangen väsent-ligt på de punkter där Lagrådet anfört kritik. Lagför-slaget utformades också som en tidsbegränsad för-söksverksamhet enligt en särskild lag. En utvärderingav lagen förutskickades. Regeringen bedömde attLagrådets invändningar och synpunkter därmed hadetillgodosetts.Anf. 149 ():Fru talman! Jag ifrågasätter inte statsrådets juri-diska kompetens, och jag är väl medveten om att enskicklig jurist säkert kan hitta olika vägar för att hittaparagrafer som åtminstone för den oinsatte kan verkasom rimliga juridiska tolkningar för att visa att detmed en given lagtext går att göra på ett visst sätt. Detär väl därför som vi har Lagrådet för att Lagrådet skayttra sig och för att man ska ha mycket erfarna juris-ter som pekar på vad det är som kan strida motgrundlagen och som därför kan lämna rekommenda-tioner. Och i de fall som jag här har räknat upp, ochdet har statsrådet själv vitsordat, har Lagrådet gjortinvändningar mot väsentliga delar i lagförslagen och iprinciper som kraftigt strider mot den kommunalademokratins principer. Det är detta som skapar oroför regeringens förhållande till grundlagen, och det ärdärför som jag har väckt interpellationen, bl.a. inspi-rerad av den internationella juristkommissionenssvenska sektion för att få ett klarläggande om vadregeringen kommer att göra för att stärka Lagrådetsställning som uttolkare av grundlagen, vilket nu ärnödvändigt eftersom vi inte har någon författnings-domstol.Anf. 150 Justitieminister ():Fru talman! Den här diskussionen är ju inte ny.Den kommer inte heller att avslutas med vår debatthär. Och jag tycker också att debatten är intressantbåde ur principiell och ur juridisk synvinkel. Jag kanbara med djupaste respekt för konstatera att åsikterna går isär. Men vi får välmöjlighet att återkomma i frågan.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på interpellation 2000/01:255 ompolisens ekonomiAnf. 151 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig hurregeringen tänker agera för att förbättra situationenför polisens verksamhet, vilka planer jag har för attförstärka resurserna till polisen, hur stor förstärkningjag i så fall ämnar föreslå och när den kan kommapolisen till del samt vilka besked jag kan lämna tillpolismyndigheten i län.Jag vill inledningsvis understryka att det är Riks-polisstyrelsen som ansvarar för fördelningen av poli-sens resurser och som har tillsyn över polisväsendet.Varje polismyndighet leds av en styrelse, och det ärstyrelsens uppgift att avgöra viktiga frågor om myn-dighetens ekonomi och verksamhetsinriktning. Sty-relsen ska också särskilt se till att polisarbetet bedrivseffektivt och att det uppfyller de högt ställda kravenpå rättssäkerhet. Ansvarsfördelningen mellan rege-ringen och myndigheterna innebär alltså att jag somjustitieminister inte kan vidta några åtgärder eller iövrigt kommentera förhållanden vid en enskild po-lismyndighet.Jag vet att ännu inte har förde-lat det stora tillskottet på polis-myndigheterna. Tillskottet fördelas efter de årligabudgetdialogerna mellan styrelsen och polismyndig-heterna. planerar, bl.a. med anled-ning av det stora tillskottet, att inleda budgetdialoger-na redan i mars i år.Jag vill understryka att regeringen gjort bedöm-ningen att det tillskott som polisen får är tillräckligtför att polisens verksamhet ska kunna växa. Flerpoliser ska utbildas, och fler civila specialister skaanställas. Regeringen angav i budgetpropositionen attden ansträngda ekonomiska situationen inom polisenkan leda till att polisens anslagskredit kan vara otill-räcklig för en verksamhet på den nivå som aviseradesi budgetpropositionen.Det är viktigt att polismyndigheterna fortsätter attdriva det omfattande förändrings- och rationalise-ringsarbetet för att ytterligare effektivisera polisen.Rikspolisstyrelsen har den viktiga uppgiften att sam-ordna det arbetet.Samtidigt vill jag framhålla att regeringen avseratt noga följa polisväsendets verksamhet och resultatoch återkomma till om de ytterligare insat-ser som erfordras för att fullfölja statsmakternas in-tentioner för utvecklingen av rättsväsendet.Anf. 152 ():Fru talman! Först vill jag tacka statsrådet för sva-ret. Även om det är så tänkte jag göranågra kommentarer. Som jag har tagit upp i min in-terpellation så har det kommit larmrapporter frånflera håll och inom flera områden inom polis- ochrättstrygghetsområdet . Det ärmycket oroande tycker jag och många med mig. Rätt-stryggheten och lag och ordning är grunden för ettdemokratiskt samhälle. Människor ska veta att detfinns polis som kommer när något inträffar och atträttsväsendet fungerar på ett riktigt sätt. Det är entrygghet som alla i detta land kan och ska kunna krä-va. Vilka konsekvenserna blir om medborgarna intekänner denna trygghet i vardagen tror jag kan bliförödande.Nu kommer jag från , och det exempelsom jag tar upp i interpellationen gäller länets polis-styrelse som justitieministern också kommenteradelite grann i svaret. Där har man ett enigt beslut att inteställa sig bakom årets budget och verksamhetsplan.Det är mycket allvarligt. Man konstaterar att under-skottet blir över 50 miljoner och kommeratt öka framåt 2004 till över 160 miljoner. Skulle detske innebär det att underskottet motsvarar ungefärhalva verksamheten som man i så fall måste låna till.Och så får det bara inte bli. Det måste komma merresurser, pengar, till polisen så att denna negativautveckling som jag beskriver i inte fortsät-ter.I justitieministerns svar kan jag tyvärr inte se nå-got som direkt lugnar mig eller kan lugna de värm-länningar som känner stor oro. Svaret ger inteheller något besked till länets polisstyrelse hur denska agera för att kunna ta ansvar för verksamheten iett längre perspektiv.Justitieministern säger att det är polisstyrelsensom ska se till att polisarbetet bedrivs effektivt och attdet uppfyller de högt ställda kraven på rättssäkerhet.Men det är precis det som polisstyrelsen i Värmlandsagt att man kan klara av med de resursersom man har till förfogande.Jag tycker att det i svaret verkar som om statsrådetegentligen inte ser några större problem. Den bildsom jag har fått när jag har varit ute i många närpoli-sområden är en helt annan. De poliser som jag träffarär mycket oroade. De vill göra ett bra jobb, men dekänner att de inte har möjlighet att utföra det på grundav för lite folk och för lite resurser.Statsrådet svarar också att regeringen gör bedöm-ningen att det tillskott som ska komma till polisen ärtillräckligt för att verksamheten ska växa. Men förstmåste väl pengarna ändå räcka till den verksamhetsom man ska försöka bedriva ?Jag vill därför fråga statsrådet om han delar minsyn och oro på de problem som jag här beskriver ochsom framkommit i många larmrapporter under densenaste tiden.Anf. 153 Justitieminister ():Fru talman! Jag ska först säga att jag träffadeVärmlands polisstyrelse . Jag har tagit delav dessa uppgifter, och det är naturligtvis sammauppgifter som jag har fått i dag.Ja, jag skulle anse att detta var oroande om jaginte visste att regeringen kommer att återkomma nu ivårbudgeten med ytterligare medel. Hur mycket kanjag inte säga , för det arbetet pågår. Men jag kansäga att regeringen kommer att återkomma på det sättsom angavs i budgetpropositionen och som jag, underden tid då jag har varit justitieminister, inte har kun-nat göra annat än hänvisa till. Det gäller fortfarande.Snart är vårbudgeten här. Den kommer att vara klar imitten av april, men långt kommer nogbesked som lugnar och andrapolisstyrelser i Sverige.Anf. 154 ():Fru talman! Om jag tolkar statsrådet rätt anser hansom jag att det behövs mer resurser till polisen. An-nars kommer polisen inte att kunna fullgöra de åta-ganden man har.Men det finns även kostnader som polisen har som jag inte anser bör ligga på polisens budget.Jag har några exempel. Det första är polis som arres-tantvakter. måste polisen ta ansvar för bevak-ning av arrester. Det är ett ansvar som inte ärriktigt klarlagt men som någon ändå måste sköta.Detta innebär att polisen har tagit det här ansvaret.Ofta anlitar man bevakningsföretag för att sköta upp-giften. När polisens ekonomi försämras har man, somi det exempel vi har från , sagt upp avtaletmed bevakningsföretaget för att sätta in polispersonalpå uppgiften.Detta har man gjort för att kunna spara pengar ibudgeten. Man gör alltså allt för att kunna hitta andraalternativ än att ha polispersonal på rätt plats. Och rättplats är inte, det tycker inte jag i alla fall, som arres-tantvakter. Den här kostnaden bör inte belasta poli-sens budget. Det måste utföras, men det bör inte liggapå polisens budget.En annan sak är polistransporter. får polisenofta transportera häktade till olika förrättningar, vilkettar mycket tid. När polisen sköter transporterna ham-nar kostnaderna på polisens budget. Samma sak gällervid s.k. handräckningstransporter av psykiskt sjukasom är på rymmen. Dessa transporter belastar poli-sens ekonomi hårt och innebär att polispersonal intekan arbeta operativt. Med den dåliga ekonomi sompolisen har kan det inte vara rimligt att de härtransportkostnaderna belastar polisens budget.Det finns också flera exempel. Det kan gälla ad-ministrativ personal där polispersonal går in för attkunna spara pengar i budgeten. Det tycker jag inte ärett bra sätt att tillvarata polispersonalens kompetens.Jag vill fråga statsrådet om statsrådet delar min synatt kostnaderna i de exempel som jag har nämnt härinte bör belasta polisens budget utan att man får för-söka hitta andra sätt att finansiera det här.Anf. 155 Justitieminister ():Fru talman! Jag är inte beredd att här och exaktavgöra detta för framtiden. Det vore direkt olämpligt,anser jag, om jag här bara skulle ge svar på alla frågorom vad som ska tillhöra polisens budget eller inte.Skälet är just att det finns diskussioner. Man ska nogase på vad som är polisens kostnader - och också se påvad som är polisens uppgifter. Det gäller att renodlapolisens uppgifter. Det är bara polisens uppgifter, harman tänkt sig, som ska gälla. Exakt var gränsdrag-ningen går kan jag inte svara på , men det finnsen utredning som bl.a. handlar just om att renodlapolisens uppgifter.Anf. 156 ():Fru talman! De här larmrapporterna som harkommit runtom i från polisen och rättsväsen-det tar jag på mycket stort allvar. Jag hoppas, och detverkar också vara så, att statsrådet delar den oro somjag känner och verkligen gör allt för att det ska kom-ma fram mer resurser till polisen och rättsväsendet.Som jag har sagt tidigare i debatten är jag mycketorolig för den här utvecklingen. Detsamma gällermånga invånare i mitt län och även i hela landet.Staten måste vara stark på det här området, annarskommer det att få konsekvenser som jag intekan förutse.Jag får väl avsluta med att fråga statsrådet vilketbesked jag ska kunna lämna när jag ringerhem till mina vänner i när det gäller vadsom händer med polisens verksamhet i framtiden.Anf. 157 Justitieminister ():Fru talman! kan lämna beske-det att regeringen kommer att hålla sitt ord när detgäller att återkomma med resurser och att man påstörsta allvar tar uppgifterna om den dåliga ekonomini och i andra delar av vårt land. Det är vadjag har att säga nu.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på interpellation 2000/01:270 ombrottslighet från ÖsteuropaAnf. 158 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag är beredd att vidta i syfte att för-hindra brottslighet från . Jag vill inled-ningsvis ge en översikt över rättsväsendets insatserför att på nationell, nordisk och internationell nivåförebygga och bekämpa gränsöverskridande brotts-lighet.Nationellt bedriver flera polismyndigheter i dagett ambitiöst arbete i nära samarbete med våra grann-länder för att samla, analysera och sprida relevantkunskap rörande gränsöverskridande brottslighet.Rikskriminalpolisen, som har ett nationellt över-gripande ansvar för insatser och central samordningav polisens resurser, har bl.a. mot bakgrund av polis-myndigheternas information genomfört enstrategisk analys av brottslighetens omfattning ochkaraktär. Analysen har utmynnat i flera förslag tilloperativa åtgärder.År 1999 inleddes en särskild satsning på utveck-lingssamarbete på rättsområdet. Insatserna utförs avsvenskt rättsväsende för att stärka deras motsvarig-heter i , och . Flera samar-betsområden angår gränsöverskridande organiseradbrottslighet.På nordisk nivå bedrivs ett nära samarbete inomdet s.k. PTN-samarbetet (i ). Verk-samheten omfattar utstationering av gemensammanordiska sambandsmän från polis och tull i bl.a. S:tPetersburg, , , och Riga.Svensk polis deltar vidare regelbundet i möten mednordiska kolleger för att diskutera gemensamma pro-blem och frågeställningar.Bland länderna runt bedriver man sedan1996 ett aktivt brottsbekämpande samarbete genomAktionsgruppen mot organiserad brottslighet i Öster-sjöområdet. Detta sker bl.a. genom informationsut-byte och gemensamma kontrollaktioner med polis-,tull-, skatte- samt kustbevaknings- och gränsbevak-ningsmyndigheter. Bland medlemsländerna i Ak-tionsgruppen återfinns bl.a. , , ,och Litauen.Inom den europeiska unionen bedrivs samarbetetmot den grova internationella brottsligheten inomflera olika forum. Inom gruppen Sektorsövergripandearbetsgrupp mot organiserad brottslighet drar manupp riktlinjer för samordning av kampen mot organi-serad brottslighet. På operativ nivå deltar iEuropol, vars uppgift är att stödja medlemsstaternasinsatser mot gränsöverskridande grov brottslighet.Från kommer , tillsam-mans med de övriga nordiska länderna, att aktivtdelta i . Samarbetet innebär bl.a.förstärkt gränskontroll mot länder utanför Schenge-nområdet, utnyttjande av gemensamt efterlysnings-och spaningsregister samt möjlighet till gränsöver-skridande övervakning och förföljande av dömda ochmisstänkta brottslingar.Med denna översikt av rättsväsendets insatser villjag påstå att vi bedriver ett omfattandearbete för att förhindra och förebygga gränsöverskri-dande brottslighet.Om de föreslagna operativa åtgärderna som Rik-skriminalpolisen lagt fram i sin strategiska analysgenomförs är jag övertygad om att polisen och andrakontrollmyndigheter kommer ges möjlighet att ytter-ligare kunna förebygga och förhindra den gränsöver-skridande brottsligheten som tar upp.Jag vill dock framhålla det faktum att Sverigesaktiva deltagande i med all sä-kerhet kommer att innebära att kontrollmyndigheter-nas möjlighet att förhindra och utreda gränsöverskri-dande brottslighet ökar. Gränskontrollen kommer dåatt omfatta resor till och från länder utanför Schenge-nområdet samt slagning mot Schengens informations-system (SIS). I detta sammanhang är det viktigt attuppgifter från gränskontrollen införlivas i kriminal-underrättelseverksamheten.Kriminalvårdens roll i svensk brottsbekämpningär emellertid en annan än den verkarefterlysa. Självklart utgör ett fängelsestraff först ochfrämst samhällets reaktion på ett begånget brott. Detutesluter inte att tiden i anstalt ska användas för att påolika sätt försöka minska riskerna för återfall i brott.Verkställigheten ska präglas av en human människo-syn, god omvårdnad och ett aktivt påverkansarbete.Och detta ska givetvis gälla alla som vistas i svenskafängelser.När det gäller frågan om möjligheter att överföraavtjänande av straff för utländska medborgare kan jaginformera om att villkoren är att personen dömts bådetill fängelse och utvisning efter avtjänat straff samt attpersonen har samtyckt till överförandet. Kravet påsamtycke har tidigare medfört begränsningar i möj-ligheten att överföra medborgare i vissa länder.Efter genomförda internationella för-handlingar har dock bl.a. , , Litauenoch tillträtt ett tilläggsprotokoll till 1983 årsEuroparådskonvention. Innebörden av detta protokollär att personer ska kunna överföras för avtjänande avfängelsestraff utan deras samtycke.Från kommer medborgare i Litauenoch som dömts till fängelsestraff och utvisningatt kunna överföras från till respektive land.Motsvarande kommer att gälla från förmedborgare i Estland.Anf. 159 ():Fru talman! Jag vill bara ge en kort bakgrund tillden här interpellationen. Trots vad ministern beskri-ver att man har gjort och att man kommer att göra hardet bedrivits en omfattandekriminell verksamhet. Det är bara att erkänna attdenna verksamhet, enligt åklagare, polis och tidningari , har bedrivits av litauiska medborgare. Detsom gjorts har tydligen inte haft någon positiveffekt, eftersom man ändå begår de här brotten.Jag ska förklara lite grann om det här med fängel-sestraffet. Jag har förstått att alla som sitter i svenskafängelser ska behandlas lika. Men en åklagare harsagt i medierna att då han talat om för misstänktabrottslingar från eller att de kan hamnai ett fängelse i skrattade de honom rakt iansiktet. Jag förstår att det beror på skillnader i eko-nomi och kultur. Jag förstår också att man inte skabehandla dömda olika utan att det ska vara lika föralla. Men det jag har begärt är alltså en begäran frånåklagare i , som skulle vilja ha möjlighet attlåta brottslingar avtjäna sitt straff i sitt hemland.För att inte göra debatten för lång vill jag baraställa en fråga om de två sista styckena i svaret. I detnäst sista stycket står det: "Innebörden av detta proto-koll är att personer ska kunna överföras för avtjänan-de av fängelsestraff utan deras samtycke." I det sistastycket talas det om personer som dömts till"fängelsestraff och utvisning". Vilket gäller - det ena,det andra eller en kombination? Det är inte helt klart idet här svaret. Jag skulle vilja har ett klargörande omdetta från ministern.Anf. 160 Justitieminister ():Fru talman! Jag ska först säga att det är klart attbrottsligheten till viss del ökar om man öppnar grän-ser gentemot ett land. Så har skett när det gäller län-der i . Det finns inte någon tilläggssta-tistik som gör att man klart kan säga vilka tendenseroch konsekvenser detta har inneburit, men det ärsjälvklart att brottsligheten ökar när gränser öppnas.Detta gäller inte bara Baltikum.Jag vill också säga att de som påstår att personersitter och skrattar för att de döms till fängelsestrafftror jag inte bara överdriver utan närmar sig en gränsdär man i alla fall kritiskt bör granska deras uppgifter.Det är nämligen så att många av de personer frånLitauen, och som begår brott kom-mer från sådana förhållanden att de begår dessa brott- som vi på alla sätt ska bekämpa, jag vill inte sägaannat - av ekonomiska skäl och därföratt de tror att detta är ett sätt att försörja sin familj.Det är inte mindre jobbigt eller besvärligt för perso-ner från , och att vara skildafrån sin familj, sin fru och sina barn än det är förnågra andra medborgare. Att folk skulle sitta ochskratta vid ett besked om att de ska sitta i fängelse hari varje fall jag aldrig vare sig upplevt själv eller hörttalas om som jag arbetat som brottmål-sadvokat.Anf. 161 ():Fru talman! Jag ställde en konkret fråga därför attdet helt klart står uppgifter i svaret som är vilseledan-de. Gäller det enbart fängelse när man ska kunnaavtjäna straffet i sitt hemland, eller är det kombina-tionen fängelse och utvisning? Sedan behöver intestatsrådet stå här och svamla om någonting annat. Jaginser också att det handlar om en skillnad mellan tvåkulturer, men bara för att man öppnar gränser innebärinte det med automatik att man ökar brottsligheten.Tyvärr är det så i att man tjänarmindre på ett hederligt arbete än att sitta i ett svensktfängelse. Men jag vill inte ändra på det. Däremot villjag ha ett klart besked. Gäller möjligheten att utansamtycke avtjäna straffet i sitt hemland bara när detutdöms fängelsestraff eller är det fängelsestraff ikombination med utvisning? Det är det jag vill hasvar på. Jag tror inte att statsrådet hörde det tidigare.Jag vet inte om det berodde på min skånska dialekt,men han svarade inte på den frågan. Han får en chanstill.Anf. 162 Justitieminister ():Fru talman! Det är riktigt att jag glömde bort denfrågan. Det berodde inte på någon skånsk dialekt -möjligtvis den sena timmen.Jag ska nu svara på frågan. När det är fråga omdom om fängelsestraff och utvisning behövs det intenågot samtycke, men när det är fråga om fängelse-straff behövs det samtycke. Det är det som är skillna-den.Anf. 163 ():Fru talman! Får jag då lov att till protokollet läsaatt det står fel i svaret. Det står i svaret att"innebörden av detta protokoll är att personer skakunna överföras för avtjänande av fängelsestraff utanderas samtycke". Jag noterar att det är så. Då kan ialla fall justitieministern vara så pass ärlig och sägaatt här har blivit ett fel i svaret.Anf. 164 Justitieminister ():Fru talman! Det är möjligt att det har blivit fel el-ler otydligheter. Vi får analysera efter debatten i mor-gon.