prot · GO0984 · 2001-03-22 00:00:00 — Jag tror att vi kan haett slags omdöme som inte behöver vara en betygs-stämpel i den bemärkelsen men ett slags omdömesom också har att göra med utvecklingssamtalen.Men för att återgå till den stora problematiken idet här tror inte jag - och jag tror inte heller att KalleLarsson tror att jag tror det - att det finns någon för-utbestämdhet. Men den som varit ute och träffat ung-domar 2 och år 3 på gymnasiet kan tala omatt dessa mycket väl vet vilka som orkar studera vida-re efter tolvårig skolgång. De vet också mycket välom de avser att satsa på kärnämnena så att de kan nådetta just då.Vi kristdemokrater tycker att det ska vara möjligtatt gå på gymnasieskolan för ska hitta ett tidsutrymme, och gärna ha åter-kommande utbildning hela livet i det livslånga läran-det. Men det finns människor som inte orkar meddetta vid just det här tillfället i livet. Det är dem jagtalar om.Då vill jag återigen fråga: Kan - iden här kammaren, den här , strax förklockan nio - tala om vad ni erbjuder alla de ungdo-mar som inte har orkat med att få högskolebehörig-het? Har de inte rätt till ett meningsfullt liv eftergymnasiet? Har de inte rätt till en väg där de kännersig godkända och accepterade för vad de har preste-rat? Har de inte rätt att hitta en utbildningsväg sompassar dem trots att de inte just vid det tillfället har dekunskaperna?Anf. 207 () replik:Herr talman! Jag tycker kanske att frågan är välhårdragen, även om jag själv ibland polariserar endiskussion relativt mycket. Skulle jag tycka att desom vill sluta gymnasieskolan tidigare för att de inteorkar med den inte har rätt till ett meningsfullt liv? Såtror jag formuleringen var. Så är det förstås inte.Precis som jag inte anklagar föratt vilja beröva någon ett meningsfullt liv verkar detinte rimligt att anklaga mig för det heller.Vi vill ge en mängd alternativ för att man ska viljaoch orka studera vidare. Det handlar om att öka resur-serna till skolan, vilket vi tillsammans med våra sam-arbetspartier i Socialdemokraterna ochMiljöpartiet faktiskt har lyckats med på ett sätt somden borgerliga regeringen aldrig gjorde. Det handlarom att se till, som jag har sagt under hela debatten, attminska betygshetsen och stressen i skolan och fak-tiskt också avskaffa betygen.När , för att svara på det andrapåpekandet, säger att vi är relativt överens i betygs-frågan tror jag att vi är relativt överens såtillvida att vibåda vill ha utvecklingssamtal. Det är ju numera allaöverens om. Det fanns de som inte var så överens omdet från början, men är vi det och det är utmärkt.Det vi uppenbarligen inte är överens om är huru-vida betygen påverkar undervisningen i skolan ellerinte. Vi menar att de gör det och att det inte baraskapar stress och ytinlärning av detaljkunskaper utanatt det också skapar en ojämlik maktrelation mellanlärare och elev på ett sätt som vi tycker är mycketnegativt. Det är därför vi i det särskilda yttrandet tilldagens betänkande har sagt att vi tycker att man skafå rätten att överklaga sitt betyg för att faktiskt fåmöjlighet att något utjämna den maktojämlikhet somi dag råder i svenska klassrum och i svenska skolor.Anf. 208 ():Herr talman! Jag skulle bra gärna vilja börja medatt påpeka att den skollag och den läroplan för gym-nasiet som vi har tillåter väldigt stora variationer ibåde form och innehåll i gymnasieskolans arbetssätt.De problem som finns sammanhänger väl lite grannmed att gymnasiereformen infördes alltför snabbtutan alltför goda förberedelser. Skolledning och lära-re fick inte möjlighet att ställa om och vidareutbildasig för den nya skolan.Men det finns stora möjligheter att göra förbätt-ringar inom den ram som finns. Jag tror inte att vi har något behov av en ny stor gymnasiereform.Både och inledde sinaanföranden med att påpeka att det är stora problem igymnasieskolan. Grupper av elever slås ut ellermisslyckas. Det är sant. Jag ser det egentligen som ettproblem som rätt tydligt går att hänföra till elever påde yrkesinriktade programmen som inte lyckas medde teoretiska ämnena. Det var också vad ni sade.Däremot är förslagen till åtgärder inte riktigt så-dana som vill ha. Jag har en känsla av attbåde moderater och folkpartister är inne på tanken attsänka kraven, göra kurser med lite mindre omfattningi kärnämnena för dem som går på de yrkesinriktadeprogrammen.Jag tror inte alls att det är där skon klämmer. Manska naturligtvis anpassa undervisningen så att den bliri överensstämmelse med varje enskild elevs intressenoch förutsättningar. Jag tvivlar inte påatt alla elever, om det inte är något alldeles specielltundantag, klarar av att läsa in godkänt i kärnämnena.Men då är villkoret att ämnena ska anpassas efterderas intressen. Det är där man har misslyckats.Det var tydligt angivet att man hade tänkt så. poängterade detta och manbetonade vikten av att infärga kärnämnena. Den ter-men är viktig. Den bör vi komma ihåg.Engelskundervisningen i säg fordonsprogrammetskulle anpassas så att den blev intressant för de eleversom går där. Det skulle handla lite grann om att kan-ske läsa reservdelskataloger på engelska, lära sig läsabruksanvisningar på engelska. Jag brukar ibland liteöverdrivet säga att de som går det programmet kanskehellre vill prata en engelska som passar på en bilverk-stad i än på en tebjudning i , baraför att markera vad jag är ute efter.Den där infärgningen har inte skett. Om man t.ex.tittar på studiematerial och läroböcker för gymnasietfinner man att det i stort sett saknas infärgat material.Läroböcker i engelska är inte infärgade.Det där är ett problem som jag tror att man skauppmärksamma. Man får inte förvänta sig att förlagetsom producerar läroböcker ska klara av det här, fördet är relativt små grupper. Det skulle bli minst tioolika sorters upplagor av läroböcker. Lönsamhetenblir kanske inte så stor, eller också är det intressetsom saknas. Jag vet inte. Men detta bör man på etteller annat sätt åtgärda så att man verkligen får eninfärgning till stånd.Det innebär naturligtvis också kompetensutveck-ling av lärarna. Det är den åtgärd som vi från Miljö-partiet i första hand skulle vilja pröva och den liggeralltså i linje med den nuvarande läroplanens inrikt-ning för gymnasiet.Sedan finns det ett annat problem som inte har be-rörts så mycket. Det är eleverna som går på de teore-tiska, studieinriktade programmen, naturvetenskaps-och samhällsprogrammen t.ex. En stor del av dembefinner sig i en alldeles för pressad situation. Vi harett kunskapsfixerat gymnasium för de här eleverna.De läser läxor vid aftonlampans sken för att klaraskrivningar, en ungefär, och olika prov föratt få bra betyg, för att sedan kunna komma in på enhögskoleutbildning som de har inriktat sig på.Där kommer vi naturligtvis in på det som KalleLarsson pratade om, betygshetsen och konkurrensensom präglar deras vardagsarbete. Jag tror att det ärfarligt att ha en sådan skola. Vi glömmer bort detansvar som vi har när vi nu har en skola som omfattarhela barndomstiden, hela ungdomstiden ända in ivuxenlivet.Det är klart att ungdomar i de här åldrarna, 16-19år, befinner sig i en fas där vi skulle önska dem nå-gonting annat än att sitta och hänga över läxböckeroch läsa för betyg. Vi glömmer bort att det här är entid i människans liv när man kanske är som mestöppen för konst, litteratur och inte minst musik. Manska ta steget in i vuxenlivet. Man vill pröva kamrat-skapets olika former. Man blir kär för första gångenpå allvar. Man vill pröva sina relationer till det andrakönet. Och man är nyfiken på omvärlden och börjarbli nyfiken på vuxenlivet. Man vill diskutera de storalivsfrågorna.Man vill alltså väldigt mycket mer än det somfinns i gymnasiet. Där hinner man inte ens med attklara av en hyfsad undervisning i sex och samlevnadoch . Vi har för sedan haft en genomgångav det i utbildningsutskottet och sett att det där fattasmycket. Men det är ingenting mot de behov som manskulle vilja se uppfyllda för de här ungdomarna.I ser vi alltså gärna att man för instörre utrymme för de estetiska ämnena, möjlighet attdiskutera livsfrågor och annat och kanske också stör-re möjlighet till en meningsfull fritid.APU:n är viktig. Alla ungdomar är intresserade avAPU:n och tycker att den är jättebra. Jag har inteträffat någon som har beklagat sig över APU:n. Denmåste byggas ut helt och lärlingsutbildningen somflera har varit inne på har vi i naturligtvisockså haft med i våra motioner . Denfinns ju nu som försöksverksamhet. Det är bara atthoppas att den kommer att få växtkraft framöver. Detär fullt möjligt att genomföra den biten.Varför tycker eleverna då att APU:n är så bra?Det är naturligtvis inte därför att de får teoretiskakunskaper eller ens praktiska kunskaper, utan dethandlar om att de äntligen får en kontakt dels medvuxenlivet, de får se vuxna i arbete, dels får kommain i en jobbsituation på ett företag. Det handlar myck-et om snacket vid kaffebordet - doften och sådanasaker. Detta bör breddas så att det blir ett steg frånungdom till vuxenlivet som ger ett större inslag avumgänge med de vuxna i omvärlden.Vi i vill ha bort betygen, men vi kaninte riktigt ansluta oss till höger-vänster-uppdelningen. Jag har svårt att se varför Moderaternaska ha svårare att ta bort betygen än Vänsterpartiet.Det kanske finns ideologiska skäl.Visst finns det delvis ideologiska skäl, men fram-för allt finns det faktaskäl. Vi vet att de betyg somanvänds i skolan inte är några bra mått. De är mycketosäkra mått. Det är ungefär som att försöka mätalängd med gummiband. Olika lärare har olika spän-ning på bandet, olika spänning vid olika tillfällen,sätter inte samma betyg på samma prestation vidolika tillfällen. Olika skolor har olika inställning tillbetygsättande. Det är långt ifrån ett säkert och rättvistsystem.Dessutom är prediktionsförmågan när det gällerbåde yrkesframgång och studieframgång i de under-sökningar som har gjorts på framför allt de gamlabetygssystemen i stort sett noll. Det finns ingen pre-diktionsförmåga.Betyg är inte något bra pedagogiskt medel. Det ärnågot slags nödlösning att läsa för att få betyg. Vi vetfrån psykologiska studier av inlärning att inlärninggenom intresse för det man läser och studerar är sky-högt överlägset inlärning för att nå ett sekundärt mål,i det här fallet betyget. Vi vet själva att om vi tyckernågot är roligt att läsa och läser av intresse går inlär-ningen tio gånger så fort än om man är tvingad av ettsekundärt skäl, med tanke eller någotsådant.Dessa argument räcker fullständigt för mig för attbetygen ska tas bort. Sedan finns det de andra argu-ment som sade. Jag ska inte upprepadem. Det gäller självförtroendet, utvecklingen avsynen på sig själv osv. när man får stämpeln ickegodkänd. Det är inte någon bra början. Det är alltsåen stämpel där man får klart för sig att samhälletbedömer någon som icke godkänd, dvs. ett utanför-skap, och som i vissa fall kan leda vidare till att ageramot samhället i olika former. Det är ingen bra start.Sedan är det förslagen i motionerna. Ett tag tänktejag: Tänk om vi skulle genomföra allt! Det skullevara skojigt. Dessutom skulle det behövas lika mångaskolor som förslag, eftersom förslagen är lite hippsom happ. En del vill ha bort betygen, andra vill hamer betyg. Det kan vara sexgradiga eller flergradigasteg. Det finns mycket att välja på. Det går naturligt-vis inte.Dessa motioner får ses som ett inslag i diskussio-nerna med en mängd bra idéer. har varitflitigast med idéer. Alla förslagen är intressanta. Deär fokuserade på just kunskapsbiten. De talar omkunskapsskolan. De bortser från allt det som jag hartalat om. De är rätt tuffa. Elever som stör ska stängasav! Det var en intressant aspekt på det hela. Vi ser välhellre att elever som stör ska tas om hand och få stödoch hjälp. Vi i vill ha individualiseradundervisning.Detta är en av de viktigaste punkterna. Vi vill intebara eftersträva en skola för alla, utan en skola förenvar - alltså individualiserad undervisning. Då trorjag att problemen kan börja hanteras på allvar. Det ärlätt att säga och svårt att åstadkomma eftersom det ärlärarbrist. Det går inte att ha individualiserad under-visning i en klass med 30 elever. Det arbetar vi för påolika sätt. förslag att lösa detta genom attavskaffa det individuella programmet och föra överresurserna till är en nödlösning. Då ärvår lösning i , och Social-demokraterna bättre, dvs. att tillföra resurser till bådegrundskola och gymnasium så att elever med behovav särskilt stöd kan få det. Det individuella program-met har sin plats.Däremot tror jag att man ska fundera kring möj-ligheterna för elever att gå in direkt på det nationellaprogrammet oavsett betygen i svenska, matte ochengelska. Vi borde gemensamt fundera kring detta.Om en elev har gått i och är intresseradav och vill studera fordonsteknik men inte klarar avsvenska i , kanske t.o.m. har invandrar-bakgrund - en naturlig förklaring - är det inte bättreatt den eleven äntligen får börja på fordonstekniskaprogrammet och får syssla med det eleven är intresse-rad av, får särskilt stöd med svenskan, än att han ellerhon placeras på det individuella programmet ochmåste sedan kämpa med svenskan innan eleven fårgöra det eleven är intresserad av?Anf. 209 ():Fru talman! Jag tycker att hade ettintressant anförande om hur han såg på eleven, män-niskosynen och kunskapssynen.Jag skulle vilja fråga om ett par saker. GunnarGoude säger att han tror inte för att intealla ska kunna få godkänt i samtliga kärnämnen. Jagtror, precis som , att de allra flesta fårdet - om det inte är fråga om särskilda skäl. Ändåsäger att det är problem med motiva-tionen. Vi vet att de som vill lära sig lär sig så otroligtmycket snabbare än dem som inte vill.Min fråga gäller piskan. Mellan 16 och 19 års ål-der ska de piskas till att vilja just det vi politiker harsagt i kammaren. För de tre åren ska eleverna läsa inbehörigheten. Vi från tycker att vimåste ta hänsyn till olikheterna och vara mera flex-ibla, för att kunna komma i gång senare.Parallellt med detta säger att eninvandrare som inte klarar svenskan ändå ska kunnagå på fordonstekniska programmet. Jag håller medom det. Jag tycker att det finns många viktiga indivi-duella lösningar. Är det inte rimligt, kan det intefinnas, också svenska ungdomar som vill bli yr-keschaufförer, som vill bli restaurangbiträden ochsom mycket väl skulle kunna få en sådan utbildningför att sedan gå vidare? Varför måste vi i förväg klas-sificera, etikettera, unga människor?Anf. 210 () replik:Herr talman! Jag förstod inte alldeles frågan, menjag hoppas att jag hamnar något så när rätt.Vi är överens om att motivationen är A och O.Alla elever ska naturligtvis tycka att det är roligt ochintressant att gå på gymnasiet. Om en elev inte tyckerdet är det ett grundfel som måste rättas till.Vi behöver lärare som dels klarar detta, dels ärtillräckligt många. Det går inte att säga "Gör det!" Men vi arbetar för att det ska blimöjligt.De som går hotell- och restaurangprogrammet ochfordonsteknikprogrammet kan mycket väl få under-visning i samhällskunskap och historia som passardem väl. För dem som är intresserade av hotell ochrestaurang går det väl att fokusera kring den aspektenpå samhällsutvecklingen. Jag kan tänka mig att det ärjätteroligt att undervisa om fordonens utveckling ochbetydelse. Det finns en stor möjlighet, som alla peda-goger vet, och som som pedagogockså vet, att starta med det som de är intresserade avoch bygga upp undervisningen kring det. Där finnsdet väl ingenting som säger att de inte skulle klaragodkänt. De skulle antagligen vilja veta mera.Anf. 211 () re-plik:Herr talman! Jag tycker att det här är viktigt. Jagtror att vi är överens om den delen. Men är detfaktiska tillståndet i vårt land det att rätt mångainte har generell, allmän högskolebehörighet när deslutar. Vart ska de ta vägen? Vad har lösning för dem som inte orkar studera vid just dettillfället? Eller finns det någon lösning för dem sominte har högskolebehörighet om de inte vill gå vidaretill ? Finns det studiestöd att få? Till vilkayrkesutbildningar och yrken ska de kunna komma?Var finns den samlade kunskapsbasen där de harmöjlighet att få en utbildning, som är tillgänglig attsöka och gå?Anf. 212 () replik:Herr talman! Det finns många möjligheter, t.ex.komvux. Det kommer säkert att bli ännu fler när vifår i gång distansutbildningar av olika slag. Det är välbra när det gäller den allmänna behörigheten.Jag tror att vi inte ska vara så väldigt fixerade vidatt man ska bli behörig till olika saker när man slutargymnasiet. Vi ska i stället låta institutioner på hög-skolor och universitet ha en öppen prövning för an-tagning och titta på vilka som är lämpade. läkarutbildning och lärarutbildning. Vem ärlämplig som lärare? Vad har en person för intressen,motivation, kunskap osv. ?Vi bör lägga stor omsorg på ett antagningssystem,som vi ännu inte har sett, och utveckla det i stället,släppa betygen och vänta med den problematiken tillsdet är aktuellt att man söker till en högre utbildning.Det är väl det som jag kan se. Däremot ska det intefinnas några återvändsgränder. Det livslånga lärandetbygger på att man aldrig ska tappa chansen att gåvidare.Anf. 213 ():Herr talman! Vi har diskuterat betyg förut här , så jag ska bara kortfattat konstatera att GunnarGoude och är ganska ensamma i sinuppfattning när det gäller att säga nej till betyg. Omman ser till den allmänna opinionen, till dem somnärmast berörs, dvs. föräldrar och barn, är det enmassiv uppslutning bakom betyg, tidigare betyg och iflera steg. Man kan då säga, som miljöpartisterna, attde inte förstår sitt eget bästa. Jag tror att de gör det.Sänkta krav, säger , och med detmenar han att vi inte vill att alla ska läsa kärnämnenpå samma nivå och med samma mål. Men hur är detom man nu inte klarar av det här trots att man harförsökt så länge?Jag har varit med i den här utbildningsdebatten , och vi har talat om samma sak varje gång.Socialdemokraterna har sagt att "vi kommer att setill att det blir bättre". Men det blir sämre. Det äralltså färre som klarar högskolebehörigheten nu änför två och . Jag tror inte att det beror påatt det är fel på eleverna, utan det är fel på skolaneller systemet, som kräver denna behörighet från alla.Jag menar inte att det är sänkta krav om vi intekräver att alla ska ha samma kärnämneskunskap . Jag tror att vi kan höja kraven på andra områ-den, där de här eleverna får visa att de är bra, duktigaoch kanske t.o.m. bäst, och inte ständigt får se att deär sämst i många olika ämnen - det är inte någonsärskilt bra utgångspunkt.När det gäller engelska sade har samma undervisning i engelska oavsett omman går fordonsprogram eller samhällsprogram. Så ärdet inte. En engelsklärare på gymnasiet har heltandra böcker i fordonsprogrammet än i naturpro-grammet. Problemet är att eleverna på fordonspro-grammet ändå inte får godkänt i engelska.Anf. 214 () replik:Herr talman! Jag kan ta det sista först. Det finnsmånga lärare på många gymnasier där man har klaratav det här på ett bra sätt. Vi har tillsammans besöktnågra av dem, och jag har också sett det. Men en stordel av lärarkåren i de teoretiska ämnena och kärnäm-nena har inte utvecklat sin pedagogik så väl för in-färgningen. Det är också riktigt att det saknas läro-medel som är anpassade för de här programmen. Jagtror att kan hålla med om det. Det ärnaturligtvis aldrig antingen/eller, utan det är en ut-veckling som går för långsamt. Det förklarar en delav bristerna i motivation hos dem som går dessa pro-gram.När det gäller det populistiska argumentet att omman frågar människor så vill de ha betygen kvar,tycker jag att det argumentet är väldigt svagt. Detberor på hur man frågar. Jag skulle inte vilja behållabetygen av det skälet att om man frågar om de vill habetyg säger de ja. Om man frågar eleverna i skolanvill de flesta ha dem kvar, men det beror på att de ärså vana vid betyg.Vad är alternativet? Vi kan inte bara ta bort bety-gen, utan vi måste ju tala om att vi ska ha ett annatsätt att undervisa i skolan, att vi ska ha individualise-rad undervisning, där läraren tillsammans med elevenutvecklar studieplanen för den eleven så att den pas-sar och är intressant. Man ska ha ständig kontakt,fråga hur det går, titta och följa upp det hela. Då ärbetygen naturligtvis ganska ointressanta. Har mandessutom ett antagningssystem till högre studier,yrkesutbildningar och annat som fungerar kanske desvarar annorlunda. Skulle de höra de tre argumentsom jag har framfört tror jag att de skulle kunna ändrasig. Vi får väl se.Anf. 215 () replik:Herr talman! Om jag träffar en klass i gymnasie-skolan - vilket säkert gör ibland, ochjag gör det ganska ofta - diskuterar vi nästan alltidbetygen. Vi diskuterar också alternativ, och de har enhel del alternativ. Men jag har nästan aldrig stött påen gymnasieklass som menar att alternativen är bättreän betygen. Det finns enskilda elever som tycker det.Det måste ju vara lite problematiskt. Det är då intebara populistiskt att hävda att betygen ska vara kvar.När man inte har ett bättre alternativ bör man väljadet alternativ som för tillfället är bäst.När det gäller undervisningen i engelska, som vibåda tog som exempel, tror jag att de allra flestagymnasielärare som undervisar på praktiskaprogram, t.ex. fordonsprogrammet, använder sig avmaterial som är anpassade efter elevernas intressen. Ifordonsprogrammet har man t.ex. bilbroschyrer påengelska. Man har i liten utsträckning samma böckersom i naturprogrammet och samhällsprogrammet.Problemet är, som jag sade, att trots en väldigthög ambition bland lärare och elever är det få som fårgodkänt. Jag menar då att det inte är fel på eleverna,utan det är fel på systemet och på kraven. Vi behöveralltså inte ha högskolebehörighet för alla gymnasister- det är en omöjlighet. eller senare kan de skaffasig det ändå, men i skolan kanske man inte är mogenoch tillräckligt intresserad för att klara den uppgiften.Anf. 216 () replik:Herr talman! Min första fråga till eleverna skullenaturligtvis vara om de tyckte att det var skojigt attläsa engelska. Det är det som intresserar mig mest.När det gäller betygsättningen är jag inte så in-tresserad av den. Själva betygskriterierna är formule-rade så att de kan tolkas nästan hur som helst. Det äringen exakt precision, inget mätinstrument som mätermed skärpa. Man skulle t.ex. kunna ha, som i denskola vi tittade på tillsammans, kriteriet att elevernaska kunna skriva engelska av den här typen på sammasätt som de som gick på utbildningen i Liverpoolgjorde när det gäller stavning och sådana saker. Dethade läraren där som kriterium. De blev godkända.Man får titta i bägge ändar. Det är alltså en an-passning till elevernas kunskaper på ett område somman har vinklat, infärgat, så att det passar dem. Dåfår man naturligtvis också anpassa betygsättningentill det. Jag tror att man ska vara väldigt försiktig medatt dra för bestämda slutsatser utifrån betygen somresultat.Anf. 217 ():Herr talman! läste vi itidningen om att en skola stängdes bero-ende på att rektorn inte klarade av situationen när ettgäng förstörde verksamheten på skolan. Då blir denspontana frågan: Varför stänga hela skolan? Varförinte i stället försöka göra något åt de elever som för-störde på skolan?Det är det jag menar när talar omatt skriver att man t.o.m. ska kunna stängaav elever, att det måste finnas ett förhållningssätt ivardagssituationen som visar att grundläggande reglerför det allmänna gemensamma bästa måste följas.Om läser våra motioner ser han attvi också skriver att det är väldigt viktigt att ingen elevglöms bort och att elever som utvecklar ett kriminelltbeteende ska få stöd och hjälp att komma tillbaka såsnart som möjligt. Självfallet ska ingen glömmas borti någon likgiltig tystnad.Annars var det ett väldigt intressant analytiskt re-sonemang som förde om kärnämnena.Gunnar berättade om sin inställning när detgäller att kärnämnena bör infärgas. På vissa programska det vara mera praktisk inriktning och en inrikt-ning som stämmer med den yrkesinriktning som manhar och det intresse man har osv.