prot · GP0932 · 2001-11-22 00:00:00 — Ja, detär t.o.m. så enligt den s.k. presumtionsregeln att detankommer på den drabbade att bevisa hur stort värdetav marken var innan någon kom på idén att användaegendomen till de ändamål som blivit motiv för dettvångsvisa förvärvet. Även ersättningsreglerna börgivetvis ändras och presumtionsregeln avskaffas.Sammanfattningsvis, fru talman: avslås! Ändring av lagstiftningen vid överföringav fastighetstillbehör bör inte genomföras utan att endjupare analys av behovet och samordning med över-vägandena i samband med den utlovade tillkomstenav tredimensionell fastighetsbildning har gjorts.Expropriationsmotiven och rättigheterna bör sesöver och inskränkas.Ersättningen - det gäller både reglerna och storle-ken - vid expropriering bör ses över och ge en för-bättrad ställning åt den vars egendom tvångsvis berö-vats honom.På sedvanligt sätt, fru talman, står vi bakom demoderata reservationerna men yrkar bifall endast tillden första för att voteringsprotokollet inte ska bli enenformig upprepning av närvarolistan.Anf. 170 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Fru talman! Promemorian Överföring av fastig-hetstillbehör (Ds 2000:10) med förslag till lag omändring i jordabalken, fastighetsbildningslagen, an-läggningslagen och ledningsrättslagen har lett till ettmycket komplicerat ärende. Utgångspunkten äratt föremål som tillhör en fastighet inte kan överlåtaseller överföras från en fastighet till en annan separatutan endast tillsammans med den mark där de äranbragta. krävs att ett fastighetstillbehör avlägs-nas från en fastighet för att det rättsliga sambandetmellan fastigheten och fastighetstillbehören ska kun-na brytas.Regeringen har i propositionen i och för sig tagithänsyn till flera av remissinstansernas åsikter, menfortfarande kvarstår att förslaget innebär en ny inrikt-ning. Principen om frivillighet överges när byggnadeller fastighetstillbehör kan överföras med tvång påett mera generellt sätt. Förslaget i propositionen inne-bär ett avsteg från huvudprincipen i svensk fastighets-rätt. För att göra ett sådant avsteg måste starka skälfinnas. Vi kristdemokrater anser inte att behovsfråganär tillräckligt belyst och analyserad i propositionen.Eftersom bildande av servitut och inrättande avgemensamhetsanläggningar har nära kopplingar tilltredimensionell fastighetsbildning är det rimligt attbehovsanalysen sker i samband med de övervägandensom pågår i detta ärende inom vadgäller denna nya form av fastighetsbildning.Fru talman! Det är ytterst anmärkningsvärt att bo-stadsutskottet inte var inbjudet till den hearing somhölls om dessa frågor . , somhar att behandla frågorna, borde ha fått vara med i etttidigt skede. Detta understryker behovet av ett samlatdepartement för dessa frågor. Överföring av fastig-hetstillbehör bröts ut från utredningen om tredimen-sionell fastighetsbildning, just för att detta skullepåskyndas. Det här har satt myror i huvudet på oss.Visserligen är det något märkligt att staten har speci-allagstiftning om att kunna förbehålla sig rätt tillledningar på egen mark, men inte andra ägare, enligtförbehållslagen. Vi måste dock ha ett bättre underlagoch klarhet inför ett beslut som ytterst rör principenom äganderätten för den enskilde när intrång görs påenskilds mark m.m.Vi är givetvis beredda att lyssna på framställning-ar från , , och ,men vi yrkar nu avslag på lagförslagen under punkt 1och hänvisar till 3D-utredningen, nämnda utredningom tredimensionell fastighetsbildning, även om detsystemet inte kommer att gälla förrän år 2003.För tids vinnande nöjer vi oss med att yrka avslagunder punkt 1 och hänvisar till vår motion.Normalt räcker det alldeles utmärkt med servitutenligt FBL, fastighetsbildningslagen, och AL, an-läggningslagen. Behoven av att överföra äganderättenuppkommer exempelvis om en exploatör av ett stork-varter med garagelänga som gemensamhetsanlägg-ning fortfarande äger byggnaden eftersom man inteöverlåtit marken till samfällighetsföreningen. Detuppstår också problem om ett eldistributionsföretagsom sålt av sitt fastighetsinnehav finner att ägande-rätten till företagens ledningsnät i vissa delar har gåttöver till andra.Intresset för tvångsregler verkar vara störst i frågaom ledningar, mindre stort i fråga om gemensam-hetsanläggningar och minst i fråga om servitutsföre-mål. Redan gällande lagstiftning - - ledningsrättsla-gen - ger dock möjlighet att tvångsvis upplåta ut-rymme på annans fastighet för detta slag av ledning-ar. För samfällighetsdelägare finns dispositionsrätt tillanläggning. Ofta kan problemen lösas genom mar-köverföring.Artikel 1 i första tilläggsprotokollet till föreskriver att det måste föreligga ettallmänintresse som grund för en inskränkning i nytt-jandet av egendom. En avvägning måste göras mellandetta allmänna intresse och den enskilde ägarensintresse enligt proportionalitetsprincipen. Det som nuär aktuellt är tvångsvis överförande av äganderättentill bl.a. ledningar. Ianspråkstagande av ledningenmed äganderätten kan redan ske enligt en särskildbestämmelse i expropriationslagen.Fru talman! Några ord om ersättning vid tvångs-förvärv av mark: De nuvarande ersättningsreglerna iexpropriationslagen bygger på tanken att en expropri-ation ska kosta så lite som möjligt för det offentliga.Det är nu lagen tillkom. betraktades infrastruktur främst som en sam-hällsservice som kom alla till godo. ligger ocksåstarka ekonomiska intressen bakom.Ett exempel är bredbandsnäten som byggs ut ihela antingen genom nedgrävning av kablareller genom att kablarna hängs upp i befintliga kraft-ledningsstolpar. Ett annat exempel är expropriationav mark för utbyggnaden av mobiltelenät.Många markägare har reagerat mot det kommersi-ella utnyttjandet av deras mark. Det man kraftigasthar reagerat mot är att det inte utgår någon ersättningtill markägaren för kabelframdragningen. Samtidigtkan bredbandsaktörens verksamhet förväntas genere-ra stora ekonomiska vinster. Markägare har ingen rätttill andel i vinst. anser att den somavstår från sin egendom ska ha marknadsmässig er-sättning.Därmed har jag yrkat bifall till reservation 1 omlagförslagen under punkt 1.Anf. 171 ():Fru talman! finnsmed på två reservationer i detta ärende. De två tidiga-re talarna har på ett alldeles utmärkt sätt argumenteratför de reservationerna - nr 1 och nr 3. Därför finnsdet ingen anledning för mig att upprepa argumenten.Inte minst med hänsyn till kammarens arbetstid ochde många ärenden som kvarstår på ärendelistan finnsdet skäl att fatta sig kort.Jag vill bara understryka det som har framförts ireservation 1, nämligen att förändringarna riskerar atturholka äganderätten. Det är givetvisemot. Jag yrkar alltså bifall till reservation 1.I reservation 3 behandlas frågan om ersättning vidtvångsförvärv av mark. Som framhålls i den reserva-tionen är expropriationslagen föråldrad, och lagensersättningsregler är inte anpassade till dagens tvångs-förvärv. Reglerna bör därför ses över, vilket anförs ireservationen.Jag står bakom reservationen, men yrkar för tidsvinnande inte bifall till den.Anf. 172 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillförslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.Vi behandlar betänkandet Överföring avfastighetstillbehör. Det handlar om ändringar i jorda-balken, fastighetsbildningslagen, ledningsrättslagenoch anläggningslagen. Det handlar mest om frågor avlagteknisk karaktär.Ett exempel på detta är den stukturomvandlingsom pågår i samhället i bl.a. den kommunalasektorn. En stor del av det kommunala fjärrvärmenä-tet ligger i gator, parkmark eller annan mark ägd avkommunen. Pågående strukturomvandling i denkommunala sektorn gör att det är allt mindrekommunal verksamhet som bedrivs i sek-tor. Om man övergår till andra organisationsformerkan problem uppstå vad gäller äganderätten till defjärrvärmeledningar m.m. som kan finnas i kommunalmark. kan problem av denna art ävenuppstå när det gäller vatten och avloppsanläggningar.Syftet med förslagen är att göra det möjligt att irättsligt hänseende överföra byggnader eller andraanläggningar från en fastighet till en annan. Beslutom överföring och frigörande ska under vissa förut-sättningar kunna fattas även om ägaren till den tjä-nande fastigheten motsätter sig åtgärden. Denne skaha rätt till ersättning om beslutet innebär en minsk-ning av värdet på fastigheten. Lantmäterimyndighetenföreslås få möjlighet att genom fastighetsbestämningpröva om ett föremål utgör fastighetstillbehör ellerinte.Fru talman! I betänkandet finns det fyra reserva-tioner. Vad det gäller första reservationen angåendelagförslaget uppfattar jag det som att vi inte är oenseom sakfrågan utan om hur snabbt beslutet om lagför-ändring kan genomföras. Den samlade borgerlighetenskriver så här i reservationen: "Innan man ruckar påså viktiga principer krävs det även möjlighet för folk iallmänhet att få bättre information för att få förståelseför samt kunna bilda sig en mera tydlig uppfattningom behovet. Vi anser att framför allt behovsfråganinte är tillräckligt belyst och analyserad i propositio-nen. "Det är intressant att , tycker det. Vibrukar annars få höra att vi inte tar fram lagar till-räckligt snabbt. När vi nu är förutseende gällande deproblem som finns i samhället får vi höra att vi gårför snabbt fram.Dessa problem kommer med stor säkerhet att ökaom vi inte gör något och går, som i detta fall, litefortare fram. Detta kan vara speciellt intressant medtanke på vad bostadsutskottet diskuterade på sittsammanträde angående vad som ska gå fort ochvad som inte ska gå fort.Det majoriteten i utskottet konstaterar är att enpromemoria finns och att den även har varit ute påremiss.Vad det gäller de övriga reservationerna om er-sättning vid tvångsförvärv av mark samt expropria-tionsändamålen hör vi de vanliga argumenten som vikänner till , där äganderätten är detviktigaste. Utskottet har tidigare avstyrkt förslag omexpropriationslagens ersättningsregler, bl.a. medmotiveringen att de gällande reglerna i grunden är välavfattade när det gäller fastighetsägarens rätt till er-sättning. Majoriteten i utskottet vidhåller den uppfatt-ningen och anser att det inte har tillkommit några nyaskäl.Med detta yrkar jag, fru talman, bifall till förslageti betänkandet och avslag på motionerna.Anf. 173 ()replik:Fru talman! Visst förstår vi att någonting måstegöras i denna riktning . Men vi måste ändåse över om det verkligen föreligger ett allmänintressesom grund för att inskränka nyttjandet av en egen-dom.Något som heller inte har framkommit i dennaproposition är den ekonomiska delen, som inte ärklarlagd och som det inte har skrivits om.Vad vi inte gillar är att man bröt ut denna frågafrån den tredimensionella utredningen, där man kanfå ett mycket bättre helhetsgrepp. Det är väldigt vik-tigt att det kommer fram.Vi är oroliga för att huvudprincipen nu blir alltmer generellt tar över tvångsvis. reglerasdet i de fyra olika lagarna, och man lyckas ändåkomma fram. Därför vill vi få detta genomlyst på etttydligare sätt.Samtidigt reagerar vi mot att vi inte fick de upp-gifter som kom från under hea-ringen. Vi i bostadsutskottet, som ska besluta i frå-gan, har inte fått vara med på tidigare informationer.Anf. 174 () replik:Fru talman! Det är i och för sig glädjande attkristdemokraterna känner en oro över att saker ochting går för fort fram, enligt er uppfattning. Tidigarehar vi blivit kritiserade för att vi inte har varit till-räckligt snabba när det gäller tredimensionell fastig-hetsbildning. ska vi invänta en sådan. Någonstansfår jag en känsla av att är emotbara för att man ska vara emot av principiella skäl.Anf. 175 ()replik:Fru talman! Nej, det har egentligen inte medsnabbhet att göra, utan det har att göra med den eko-nomiska ersättningen. Vi vill ha tydligt klarlagt vadsom gäller för den enskilde, för ägarintresset och närallmänintresset står i konflikt med ägarintresset.Vi har också sagt att det finns ekonomiska intres-sen från andra parter i dagens samhälle som utvecklasså snabbt. Får vi den ekonomiska delen och äga-rintresset klarlagda har vi lättare att fatta beslut. Menvi vill värna den enskilda ägaren.Anf. 176 () replik:Fru talman! Vi vet av erfarenhet att det är viktigtför att värna den enskilda ägaren.Det kan vara riktigt i somliga sammanhang. Iblandkan saker och ting vara viktiga utifrån samhälletsutveckling.I betänkandet står det när någonting ska anses va-ra fastighetstillbehör. Det är ju inte aktuellt ,utan det handlar om någonting som håller på underganska så lång tid.På s. 5 i betänkandet kan man läsa: "Åtgärden fårvidtas endast om den leder till en mer ändamålsenligmarkanvändning och fördelarna av den överväger dekostnader och olägenheter som den medför. Om an-läggningen utgör en byggnad får åtgärden vidtasendast om det inte uppkommer väsentlig olägenhetför någon sakägare. Därutöver skall det krävas attbyggnaden har ett endast obetydligt värde eller attåtgärden i betydande mån förbättrar möjligheterna attåstadkomma en ändamålsenlig markanvändning." Detfaktiskt detta som det handlar om.Anf. 177 () re-plik:Fru talman! Jag ska inte gnälla. Jag vill bara sägaatt samordningen med den tredimensionella fastig-hetsbildningen är viktig. Det är kanske ett bra tips attpåskynda framtagningen av den så att man får etthomogent förslag även i detta avseende. Äganderät-ten är viktig och behöver värnas.Anf. 178 () replik:Fru talman! När det gäller den tredimensionellafastighetsbildningen och det som vi går och väntar påtror jag att vi är överens. Vi väntar på den. 179 () re-plik:Fru talman! Det är kanske idé för utskottets soci-aldemokrater att skynda på den ytterligare, så att mankan få en samstämmighet mellan de olika förslagendär man vill begränsa äganderätten. Det finns anled-ning att vårda och värna äganderätten.Anf. 180 () replik:Fru talman! Jag vet att det är viktigt att värna omäganderätten för och det gläder mig mycket att att vi nu ska skynda på ärendet. Det är inte sålänge sedan som var uppe i talar-stolen och sade att vi skulle vänta med fastighetstill-behör och de frågor som vi debatterar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § Offentliganställdas bisysslorFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande 2001/02:AU2Offentliganställdas bisysslor (prop. 2000/01:147).Anf. 181 ():Fru talman! Jag yrkar för räk-ning bifall till reservation 1 under punkt 2 i betänkan-det om offentliganställdas bisysslor.Vi kristdemokrater har reserverat oss till förmånför ett förslag om att förbjuda justitieråd och rege-ringsråd - alltså ledamöter i landets högsta domstolar- att ha skiljemannauppdrag.Att man ska behöva att införa ett förbud kan i ochför sig förefalla lite fyrkantigt. Men vi kan konstateraatt det rent faktiskt är så att råden har en hel del ex-traknäck som skiljemän, framför allt justitieråden.Det här har en omfattning som nog av allmänhetenuppfattas som stötande. Det är oerhört viktigt attlandets högsta domstol har medborgarnas fulla förtro-ende. Det kan vara svårt att förklara för en enskildperson att en ledamot i landets högsta domstol harextrainkomster som överstiger vidsidan av det tunga uppdraget som ledamot i , , fanns det iSverige ett förbud. Det har också gjorts en utredningdär man har föreslagit att domarna rent allmänt settinte ska få åta sig sådana här uppdrag. Det är frågaom en enmansutredning, men det är ingen expert ellersakkunnig som har reserverat sig, utan det rör sig omett enhälligt förordande av denna tingens ordning.Vid remissbehandlingen har också Justitieom-budsmannen och Justitiekanslern tillstyrkt ett förfa-rande med förbud. Övriga remissinstanser är nästanjäviga, eftersom det är domarna själva och Advokat-samfundet. Domarna har naturligtvis ett intresse avatt få ha dessa extraknäck som ju är synnerligen lön-samma. Såvitt jag har kunnat se är det ingen annanremissinstans som har yttrat sig. De enda rättsvårdan-de instanserna som har yttrat sig är alltså Justitie-kanslern och Justitieombudsmannen.Det är lite märkligt att regeringen inte fullföljerdet här, och det finns bara en förklaring, nämligen inte anser sig kunna ge domarna sådana löner kan attrahera dessa tjänster för de allra dukti-gaste juristerna. I en rättsstat är detta inte en särskiltlyckosam linje. I så fall blir man faktiskt tvungen attge ledamöterna sådana löner att de inte känner sigattraherade av dessa extrainkomster.Det är ingen tvekan om att det uppkommer någotslags beroendeförhållande, en snedsits, om man tjänarväldigt mycket pengar vid sidan av. Dessutom kanman skapa sig ett beroendeförhållande till de institu-tioner som utser justitieråd i de olika skiljemålen.Vi har alltså förordat ett förbud bara för ledamöteri de högsta domstolarna och inte ett generellt förbud.Det är för de högsta instanserna som detta är ett pro-blem. De andra domarna har inte uppdrag i någonstörre omfattning. Det finns här en artskillnad. I un-derrätterna finns ju i princip alltid möjligheten attöverklaga till högre instans, men i Högsta domstolenär avgörandet slutgiltigt. Det går alltså inte att fåprövat på annat sätt. Man måste ställa extra höga kravpå ledamöterna i landets högsta domstol.Anf. 182 ():Fru talman! Regeringen har inte i propositionenföreslagit några ändringar i fråga om vilka bisysslorsom är otillåtna för offentliganställda. Men man före-slår att förbudet mot att ha förtroendeskadliga bi-sysslor ska gälla hos kommuner och landsting.Mot de förslag som regeringen lämnar i proposi-tionen har vi inget att erinra från sida.Men regeringen har inte sagt någonting om en ändradreglering av vilka bisysslor domare får ha. Där skiljervi oss från . Vi tycker att det skaändras till att gälla för alla domare.Förslaget innebär att det inte införs något förbudför domare att åta sig att vara ordförande i skilje-nämnd eller ensam skiljeman. Därför tycker vi borde se över detta.I dag gäller inte några särskilda författningsbe-stämmelser för domares bisysslor. Domare omfattassåledes av bestämmelsen om en närings- och yrkes-frihet i regeringsformen och den begränsning av den-na frihet som följd av bestämmelsen om förbud motförtroendeskadliga bisysslor i § 7 i lagen om offentliganställning. Därutöver finns det i annan lagstiftningsärskilda bestämmelser som innebär att domare intefår ha vissa uppdrag, t.ex. förvaltare, rådgivare ellerförlikningsman vid konkurs.Beträffande justitieråd uttalas att de inte får inne-ha eller utöva något annat ämbete. Motsvarande gäl-ler för regeringsråden, som vi hörde här tidigare.Däremot finns det verksamheter av olika slag som endomare kan ägna sig åt vid sidan av tjänsten utan attdet för den skull är fråga om en otillåten bisyssla.Var gränsen ska gå mellan tillåtna och otillåtnabisysslor är i första hand en fråga för den enskildedomaren. Här skiljer sig från vad som ärregel i andra länder.Tidigare, under , gällde uttryckligenförbud för de allra högsta domarna, i Högsta dom-stolen respektive Regeringsrätten, att ha uppdrag somskiljemän. Som jag sade råder detta förbud i fleraandra länder. Men i är det alltså domarensjälv som sätter gränsen. Vi tycker att det är viktigtatt det inte finns någon misstanke om partiskhet, utanförtroendet för domstolarna ska vara högt.I betänkande säger man attskiljemannauppdrag och styrelseuppdrag i vinstdri-vande bolag inte kan anses förenliga med § 7 i lagenom offentlig anställning. Remissinstanserna och Justitiekanslern delar utredning-ens bedömning.När man åtar sig ett skiljemannauppdrag är det ettåtagande gentemot de parter som man företräder.Bl.a. får man en massa pengar för detta, man kanskeinte får tid för det arbete som man har i domstolenoch lägger därmed inte ned tillräcklig tid där. Det ärockså så att arvodena betalas av parterna, vilket göratt man kanske blir lite grann beroende av parternavid tvisterna. Vi tycker därför att detta borde tas med.Därför yrkar jag härmed bifall till reservation 2,punkt 2 i betänkandet.Anf. 183 ():Fru talman! Rätten att driva näring eller att utövaett yrke är grundläggande i vårt samhälle. Enligtregeringsformen får den rätten bara begränsas om dethandlar om att skydda angelägna allmänna intressen.Det innebär att vi har rätt att åta oss olika uppdrag påvår fritid. Det kan handla om ett rent s.k. extraknäck,men det kan också vara ideell verksamhet inom före-ningslivet, politiken eller fackligt arbete.Allt detta kallas med ett gemensamt namn för bi-sysslor, dvs. att varje anställning, uppdrag eller annanverksamhet som en anställd har vid sidan av sin hu-vudanställning är en bisyssla. Det har ingen betydelseom den är betald eller obetald.Huvudarbetsgivaren kan i vissa fall förbjuda sinaanställda att ha en viss bisyssla, och det gäller ombisysslan kan anses vara arbetshindrande, konkurre-rande med arbetsgivarens verksamhet eller förtroen-deskadlig.Det enda som är lagreglerat är förbudet motbisysslor som kan skada förtroendet för statsanställdaoch anställda hos allmänna försäkringskassor. Övrigabegränsningar finns i avtal av olika former.Regleringen av de offentliganställdas bisysslor harvarit i stort sett oförändrad . Rege-ringen har därför tillsatt en utredning, som vi hört härtidigare, som skulle göra en bred översyn av bisyssle-regleringen inom hela den offentliga sektorn. Det ärmed den utredningen som grund som regeringen harlagt fram ett förslag till vissa förändringar när detgäller offentliganställdas bisysslor.Först och främst föreslås att det förbud mot för-troendeskadliga bisysslor som finns i lagen om of-fentlig anställning också ska gälla för anställda ikommuner och landsting. Det motiverar vi med attkommuner och landsting svarar för den heltövervägande delen av den offentliga förvaltningen,och det är minst lika viktigt att allmänhetens förtro-ende för dessa förvaltningar skyddas som att förtro-endet för de statliga myndigheterna är skyddat.Vi socialdemokrater vill inte ytterligare inskränkaindividens rätt till bisysslor. Men vi anser att kon-trollsystemet borde skärpas lite ytterligare. Därförföreslår regeringen att det skrivs in i lagen att arbets-givaren ska informera de anställda om vilka slagsförhållanden som kan göra en bisyssla otillåten, lik-som att arbetstagaren ska vara skyldig att lämna upp-gifter om sin bisyssla om arbetsgivaren begär det ochatt arbetsgivaren ska kunna förbjuda en förtroende-skadlig bisyssla.Den tredje lagändringen som föreslås är att vissayrkesgrupper på eget initiativ ska informera sin ar-betsgivare om vilka typer av bisysslor de har. Det skagälla för ordinarie domare, för chefer för myndighetersom lyder under regeringen och för di-rektörer för allmänna försäkringskassor.Detta är de ändringar som föreslås i betänkandet.Utskottet delar regeringens uppfattning i dessafrågor och anser att vi med dessa lagändringar fortfa-rande värnar om den grundläggande rättigheten attbedriva näring och utöva yrke, som viskyddar allmänhetens intresse av ett högt förtroendeför våra offentliga förvaltningar och myndigheter.Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag.Anf. 184 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att inlägget var väldigtallmänt hållet. Det är inga tunga argument för att manbortser från en statlig utrednings bedömning och vadJustitiekanslern och säger.Man hänvisar egentligen nu bara till att vi ska skärpakontrollsystemet och att arbetsgivaren ska hålla ettöga på det här. Vem är arbetsgivare för t.ex. ett justi-tieråd?Anf. 185 () replik:Fru talman! Utredaren, i det här fallet en ensamut-redare, har uppfattningen att domarnas skiljemanna-uppdrag som huvudregel inte är förenliga med förbu-det mot förtoendeskadliga bisysslor. Men, och det ärockså värt att framhålla, utredaren menar också attdet är svårt att göra några särskilda uttalanden omallmänhetens uppfattning om just skiljemannaupp-draget jämfört med andra bisysslor.I det fallet vill jag också fästa kammarens ochäven uppmärksamhet på att utred-ningen inte har föreslagit några särskilda regler fördomares bisysslor, tvärtom.