prot · GO0984 · 2001-03-22 00:00:00 — Defristående skolorna har heller inte samma självklararätt till bidrag för elever med särskilt behov av stöd.Likaså har inte ett fristående gymnasium rätt att in-rätta det individuella programmet, som annars rege-ringen anser vara ett alternativ för elever som kom-mer till gymnasiet utan tillräckliga kunskaper.Jag tycker tvärtom, fru talman, att friskolornaborde ges alla möjligheter att erbjuda elever medsärskilt behov av stöd en god undervisning. Trotsmotståndet på många håll har nya specialinriktadefriskolor börjat växa fram, t.ex. för elever medDAMP eller Aspergers syndrom osv. - åter ett exem-pel på att mångfald föder idéer.Motståndarna till friskolor talar ofta om segrege-ring - endast rika och välutbildade föräldrar skullesätta sina barn i friskolor. I själva verket är segrege-ringen inbyggd i våra bostadsområden iSverige genom att olika boendeformer ligger så av-gränsade från varandra. I det gamla systemet var mantvungen att välja skola i sitt eget bostadsområde.Möjligheten att välja en skola utanför det egna bo-stadsområdet gör att t.ex. elever från ett utpräglatvillaområde kan träffa elever från hyreshusområdenosv. I och med att friskolor inte får ta ut avgifter blirvalfriheten inte heller en plånboksfråga.För tio kunde man i fort-farande förbjuda människor att t.o.m. välja en annankommunal skola än den skolstyrelsen bestämde fördem. Även den bristen på valfrihet försvarades av socialdemokrater och vänsterpartister. Detskulle bli kaos i organisationen om människor fickvälja själva, sade man. En del fattar inte ens attmänniskor inte längre låter sig hunsas på det sättet. Istället för att ropa på förbud för nya alternativ bordepolitikerna i kommunerna satsa på att deras skolorhöjer kvaliteten. I de områden som tenderar att tappaelever till andra skolor borde skolorna få en särskiltintressant utbildningsprofil så att människor även frånandra bostadsområden kan välja dessa skolor.Fru talman! Som sagt har det funnits ett segt mot-stånd från vissa håll mot friskolor, framför allt frånsocialdemokrater och vänsterpartister. Men motstån-det har blivit svagare och svagare. har det kommitutredningar som stärker intrycket att friskolorna harkommit för att stanna.ESO-rapporten skola kommerfram till att konkurrens är bra för alla skolor. Utred-ningen har kommit fram till att de kommunala sko-lorna blir bättre i kommuner där det finns friskolor.Det finns inget stöd för uppfattningen att friskolorleder till att den kommunala skolan utarmas. under regeringen konstaterar också attdet inte finns någon anledning att förbjuda friskoloratt tillhöra vinstgivande företag. En sådan undantags-regel har ju diskuterats ibland, bl.a. av regeringen.Efter dessa positiva utredningar hoppas jag att debat-ten ska handla mer om hur de svenska skolorna skabli bättre och bättre, oavsett vem som driver dem. Jaghoppas naturligtvis att regeringspartiet ska lyssnamindre på rädslan för valfrihet, som och har gett uttryck för här i dag.Folkpartiet vill fortsätta utvecklingen mot valfri-het för alla. Därför har vi motioner om att ökavalfriheten. Friskolor borde få samma möjligheter attge stöd till alla elever som den kommunala skolanhar. Valfriheten borde utökas till att gälla också frittval mellan kommunala skolor över kommungränser-na. Reglerna för godkännande av friskolor bordeändras. En friskola som uppfyller de utbildningsmäs-siga villkoren ska inte kunna stoppas för att en kom-munmajoritet råkar vara negativ, kanske av politiskaskäl.Liberalerna gick en gång i spetsen för att ge allamänniskor rätt till en likvärdig utbildning. Jag ser denya friskolorna som en utveckling av den demokra-tiska idén om en skola för alla. Alla människor ska fårätt att välja bland skolor som följer statens måldo-kument när det gäller kvalitet och när det gäller de-mokratiska grundvärderingar.För att spara tid, fru talman, nöjer jag mig med attyrka bifall till reservation 2 undermom. 2 och reservation 5 under mom. 5.Anf. 106 () re-plik:Fru talman! använde mycket tid tillatt försöka reda ut valfrihetsbegreppet. Vi kanske vidett annat tillfälle kan fortsätta att reda ut det. Det jagtycker är intressant är att det valfrihetsbegreppetbygger på en illusion om att allting är frid och fröjd,att vi inte har de segregerade bostadsområden somUlf faktiskt själv pratar om.Samma sak som jag nämnde för vi diskuterade är att den valfrihetsom pratar om i stort sett bygger på envalfrihet som beror på föräldrarnas inkomst, en val-frihet som beror på utbildningsbakgrund. Jag skullevara tacksam om kunde kommenteraäven de delarna i den här rapporten.Sedan berörde helt kort också devinstdrivande företagen och deras möjlighet att bedri-va skolverksamhet. En fråga som kan besvaras medett ja eller ett nej är: Är vinstdrivande, t.o.m. börsno-terade företag lämpliga att driva skolor?Anf. 107 () replik:Fru talman! talar om att det ären illusion, men segregationen som vi alla tycker kaninnebära ett problem ska vi göra vad vi kan för attbryta. Jag tror att friskolor kan vara en murbräckamot segregation, eftersom allt talar för att när valfri-het i skolan uppkommer väljer människor skolor sominte enbart ligger i deras eget hemområde. Elever frånolika miljöer möter varandra. Den statistik vi hittillshar fått in tyder på att t.ex. många invandrargrupperväljer att gå i en skola som inte ligger i deras egetbostadsområde, där de kanske inte ens träffarnågra svenskar.Jag har ingen naiv uppfattning om att segregatio-nen ska kunna brytas bara för att vi fårfriskolor. Men det viktiga är att det inte finns någotstöd för, som bl.a. utredningen säger, att friskolornaskulle medverka till segregationen. Tvärtom blir detett utbyte av elever som väljer skolor i olika områden.Valfriheten ska inte bero på inkomst. Det är därförvi i har gjort alldeles klart att friskolornainte ska få ta ut andra avgifter än de allmänna skolor-na gör.Naturligtvis spelar föräldrarnas utbildningsbak-grund en roll. Det gör den ju i den vanliga skolanockså. Jag skulle vilja ställa en motfråga till LennartGustavsson: Skulle vilja förbjudaden kommunala om statistiken visar attdet mest är barn till högutbildade föräldrar som väljeratt gå där?Vi ska naturligtvis sträva efter att detinte finns några ekonomiska och praktiska hinder förmänniskor att välja och uppmuntra alla att välja. Detär den optimistiska och humanistiska vägen att gå närdet gäller valfrihet.Vinstdrivande skolor kan jag inte se någon störrefara med än med andra vinstgivande företag somsköter sig enligt lagar och förordningar.Anf. 108 () re-plik:Fru talman! Jag förstår att vi har många diskus-sioner och debatter rörande valfrihet att se fram emot.Jag ska inte bli kvar längre vid det, utan jag konstate-rar bara att svaret var ganska tydligt i fråga omvinstdrivande och börsnoterade bolags möjlighet attvara huvudmän och driva skolor. Det är jag tacksamför. Det var ett ja, och det finns utifrån ett folkpartis-tiskt perspektiv inga problem med det. Det innebäralltså att utbildning kommer att ses som en vara på enmarknad och i mindre utsträckning som en gemensamangelägenhet och en grundläggande rättighet för barnoch ungdomar. Det svaret tyckte jag var tydligt. Jagär glad för att är så tydligt i den frågan.En följdfråga till något som jag berörde i mitt an-förande och som det skulle vara intressant att höra ettsvar på från gäller lärarnas kompetensnivåi de fristående skolorna. Är det rimligt, när vi nu harfriskolor som arbetar på olika sätt, många med en brapedagogisk inriktning, att vi ska ha samma krav påpedagogisk behörighet i fristående skolor som vi harinom den offentliga skolan?Anf. 109 () replik:Fru talman! Jag förstår inte varför drar slutsatsen att privata och vinstgivandeföretag på något sätt skulle rubba grundinställningenom utbildningen som en grundläggande rättighet. Detviktiga med utbildningen är ju att den är möjlig föralla, att den är kostnadsfri, att valfriheten är till föralla och att vi har nationella styrmedel och mål somutvärderar verksamheten. Det finns ett antal vinstdri-vande företag som gör nytta i samhället, och jag trorinte, men kanske skulle viljaförstatliga dem också.Det viktiga är ju att en friskola inte kostar mer förmänniskorna än en skola gör. Det viktigaär också att finansieringen är solidarisk över skattse-deln.För övrigt säger att de vinstersom har tagits ut ur friskolorna är försvinnandesmå. Det är ungefär vad som motsvarar ränta på utlå-nade pengar. Så det är ju inte profiten som har varitden huvudsakliga driften bakom att friskolor harvuxit fram, utan det är människors längtan efter attkunna välja alternativ.Jag ska också kommentera lärarnas kompetensni-vå. har drivit lärarutbildningsfrågornaväldigt hårt. Ett av våra förslag är lärarlegitimation,en certifiering av att en lärare har rätt utbildning en-ligt de nationella mål för lärarutbildning som ställsupp. Där kan även fristående lärarutbildningar finnas.Det vore naturligtvis väsentligt för föräldrar att vidbedömningen av friskolor kunna se om det där finnslärare med lärarlegitimation i större eller mindreutsträckning än vid en annan skola och hur man vär-derar det. Men min grundinställning är naturligtvis attfristående skolor ska följa måldokument även när detgäller lärarkompetens.Anf. 110 ():Fru talman! Varje gång vi diskuterar friståendeskolor här i kammaren drar jag mig till minnes saganom pojken som ropade "vargen kommer".Vi har haft många debatter om fristående skolor.Ibland har det varit med regeringsförslag i botten,ibland, som , rena motionsbetänkanden. Oberoendeav sammanhang har borgerliga företrädare ropat"vargen kommer". Om den socialdemokratiska poli-tiken genomförs kommer den att leda till de friståen-de skolornas snara död. Man har utmålat socialdemo-kratins praktiska politik som fiende till friståendeskolor.Taktiken lyckades ganska bra så länge den intekunde vederläggas av verkligheten. Men ekarden tommare och tommare. Skillnaden är att vi harnågra års erfarenheter att se tillbaka på och dra slut-satser av. Det är en verklighet i stället för retorik.Det har nämligen visat sig att enskilda personer,företag och personal- och föräldrakooperativ ser be-tydligt ljusare på möjligheterna att starta och bedrivafristående skolor än de borgerliga dysterkvistarna häri kammaren. Det planeras och ansöks om tillstånd föratt starta fler fristående skolor än någonsin tidi-gare.Det sker ju inte därför att folk tycker att det äromöjligt med de villkor som finns och som minaborgerliga kollegor i debatten förklarade som renamordförsöket när de infördes. Det sker därför att detfinns personer som har, förhoppningsvis, goda idéerom skolverksamhet som de vill förverkliga och att deser bra villkor för att genomföra dem.I början av 90-talet fanns drygt 100 friståendegrundskolor. är antalet 450. De flesta har till-kommit vi har haft socialdemokratiskaskolministrar. En del kritiserar detta faktum.Ännu fler vill starta. Det var nära 200 nya ansök-ningar som kom in . har ansökningstideninte gått ut ännu.När det gäller gymnasieskolan är bilden densam-ma, fast där har utvecklingen gått ännu snabbare.Det är på sin plats att fråga mina meddebattörer påden borgerliga kanten, kanske särskilt moderater ochfolkpartister: ni sett den här utvecklingen? Vilkaslutsatser drar ni i så fall av den? Vad tycker ni så häri efterhand om ert eget sätt att föra debatten?Jag förväntar mig egentligen inga svar här, menfrågorna kan ju leda till eftertanke på den egna kam-maren. Då får de kanske avsedd verkan - förhopp-ningsvis.Fru talman! Jag vill säga något om statens ochkommunernas roller i utbildningsväsendet.Staten, vi, ålägger kommunerna ett mycket stortansvar för barns och ungas utbildning. De ska varahuvudmän och garantera alla barn och ungdomar engod utbildning. Skolan är vårt allra viktigaste gemen-samma instrument för att ge alla barn en god start ilivet. Kommunerna ska också svara för uppföljningenoch utvärderingen av att skolan fungerar som den ärtänkt.Det är svårt att tänka sig en annan ordning. Tan-ken på ett statligt huvudmannaskap förskräcker åt-minstone mig, och det går inte heller att ge dettaviktiga uppdrag till privata personer eller företag. Ensådan styrning av privat verksamhet vill ingen ha.Därför är det viktigt att staten tar ansvar för attkommunerna ska ha möjlighet att ta sin del av ansva-ret, dvs. att de får rimliga ekonomiska villkor ochförutsättningar för att planera för sitt skolväsende.Uppfylls inte de villkoren är det eleverna som drab-bas - inte kommunalrådet eller förvaltningschefen.Också intresset av demokratisk insyn och öppen-het kräver att uppdraget går till kommunerna - intetill privata företag eller enskilda personer. Skolväsen-det mår bäst av att det står under ständig debatt ochatt det finns öppenhet omkring det.Det här hindrar inte att det finns fristående skolorsom komplement till det kommunala skolväsendet.Jag noterade att också använde precisde formuleringarna. Det gläder mig att vi har sammagrundsyn på den punkten. Fristående skolor ska kun-na verka på likvärdiga villkor och med sammagrundläggande uppdrag när det gäller läroplanen somkommunala skolor. Jag tänker i första hand på denvärdegrund som all skolverksamhet ska vila på.Intresset för att starta fristående skolor kan dockinte få slå sönder kommunernas möjligheter att levaupp till sitt ansvar eller frita de kommuner som avrent ideologiska skäl vill slippa.Det är inte lätt att hitta ett regelverk som skiljeragnarna från vetet. Men finns det ett bra underlagför en bred diskussion, dels betän-kande, dels en PM från en arbetsgrupp i departemen-tet. Båda går ut på en bred remiss, och ambitionen äratt hitta regler som inte hindrar goda idéer att för-verkligas och som ger kommunerna reellaoch rimliga möjligheter att ta sitt ansvar.Jag hoppas, uppriktigt, att vi ska kunna nå en storsamsyn när frågan kommer till oss häri i form av förslag från regeringen. Jag troratt det skulle gagna skolan och eleverna om den härträtan kunde biläggas och att folk, både i kommuner-na och i de fristående skolorna, kunde få ett beskedfrån oss att nu gäller de här reglerna och om dem är vii stort överens. Att gräva ned sig i skyt-tegravar och inta kompromisslösa ställningar ärolyckligt. Det försvårar det arbete som ligger framföross alla.Några kommentarer om de 49 motionsyrkandensom behandlas i betänkandet. De flesta återkommervi till senare i samband med att vi får förslag medanledning av den remiss jag nämnde. Många är ocksåföremål för diskussioner i både i Skollagskommitténoch i . Därför finns det all anled-ning att med hänvisning till detta avstyrka motionsyr-kandena, vilket också utskottsmajoriteten gör.Jag vill yrka bifall till förslaget i utskottets betän-kande och avslag på samtliga reservationer.Jag ska kommentera några reservationer. I reser-vation 1 från sägs att kvaliteten i skolangynnas av rätten att välja skola. Det kan nog vara såför många, och vi är överens om att den rätten skafortsätta att finnas. Den har funnits nu.Min fråga till blir därför hur han serpå den faktiska situationen t.ex. här i -men också i en del andra kommuner - där kommuneninte tänker sig att ha något kommunalt alternativ ihela, stora stadsdelar, där det i praktiken blir omöjligtför den som vill att välja en skola medmindre än att det leder till långa och många gångersvåra resor för barnen - om det finns en kommunalskola någon annanstans som kan ta emot eleverna.Tycker att kommunen i sådana falllever upp till sitt ansvar?Ett annat exempel är där jag var för ettpar veckor sedan och träffade föräldrar. De hade justfått reda på att deras skola skulle privatiseras. Därfinns det inget annat alternativ. Alla de andra möjligaskolorna är fulla. Det finns inte plats för barnen omde skulle vilja välja ett kommunalt alternativ.Sedan har jag några kommentarer till . Vi har naturligtvis anledning att begrundaden i det fortsatta arbetet. Den lämnar en hel del öv-rigt att önska när det gäller analysen, men vi skasjälvfallet studera den och ta till oss den nya kunskapsom kan finnas där.Dock blir man lite fundersam när författarna talarom att det ska bli mer lönsamt att driva skolor förägarna och att skolor ska få ta ut terminsavgifter. Detär bra att det inledningsvis görs tydligt att det intehandlar om ställningstaganden från , utan att detär åsikter som förs fram från de enskilda författarna.Det står ju var och en fritt att fundera.I den borgerliga reservationen 2, som för övrigt ärden enda gemensamma, vilket väl säger något omosäkerheten om vad en gemensam borgerliga politikinnebär, upprepas kravet om fritt val till gymnasie-skolans program. Det finns en i hög ut-sträckning betydande frihet. Frågan övervägs också iGymnasiekommittén. Vi får anledning att återkommatill den.Det som allra mest styr unga människors tillgångtill fortsatt utbildning är betygen. Ett fritt val begrän-sas alltså inte bara av kommungränser utan också avbetygen. Är ni lika angelägna att lätta på den gränseni valfrihetens namn?Det finns många fler kommentarer att ge omkringde 49 yrkandena. De finns utförligt kommenterade ibetänkandet. Jag stannar där.Anf. 111 () replik:Fru talman! ställde några frågor tillmig, och en av dem gällde synen på kommunala kon-tra fristående skolor. Låt mig då säga, som jag sade imitt anförande, att det finns utrymme för både kom-munala skolor och fristående skolor. Hur fördelning-en blir avgör elever, lärare och föräldrar.Bra skolor ska växa. Bra skolor kan visa på godaresultat. Bra skolor får elever som söker sig till dem.Här kommer vi in på hela problematiken. Ni villgarantera en driftsform men inte en annan. Ni glöm-mer hela skoldebattens utgångspunkt, som måste varaett nationellt perspektiv.Med anledning av den diskussion som vi hitintillshar fört kanske det vore intressant att höra vad Soci-aldemokraterna anser, med anledning av att en del avmajoriteten nu har nöjdförklarat sig med vissa depar-tementspromemorior, som man konstaterar skärperkraven på friskolorna. Vi ser än en gång den utveck-ling som vi har varnat för. Och det är väl tur att vi harvarnat för vargen i den här kammaren vid flera till-fällen, för annars vore väl villkoren ännu sämre änvad de är på många håll i dag.Anf. 112 () replik:Fru talman! Det är inte riktigt så enkelt som To-mas säger, att det här är en marknad somklarar sig själv. När en kommun fattar ett politisktbeslut att över huvud taget inte tillhandahålla någongrundskoleutbildning i en hel stor stadsdel finns inteden möjligheten. Det gäller mer än att välja mellantvå skolor.Vi kan inte ge ett uppdrag till någon annan änkommunen att svara för att varje barn har en skola attgå till. Det handlar inte heller om att säga till ett barnatt det kan få en plats nästa läsår, utan detkommer ett barn och knackar på skolans dörr ska detfinnas en plats. Detta ansvar kan inte läggas på någonannan än kommunen. Jag tror ändå att vi kan varaöverens om det.Menar att vi kan lägga ut dettaansvar på någon annan? Vem är det i så fall? Jagmenar att en kommun måste ta ansvar för att se till atthålla en beredskap för detta.Anf. 113 () replik:Fru talman! argument mot denutveckling vi nu ser är att vissa kommuner inte hargrundskoleverksamhet i en hel stor stadsdel. Men tittahur det ser ut i kommunerna, där det finns enbartkommunala skolor och där det finns stora stadsdelarutan grundskolor! Det finns skolor i detta land i dagsom har 2 000-2 500 elever, för att ta ett exempel.Det är i huvudsak gymnasieskolor, men det finnsockså stora grundskolor. De har inte haft möjlighetenatt via friskolor knoppa av och starta verksamheter.Vi har , efter mycket debatt och många års kamp,lyckats få en utveckling som leder till det här, och dåkommer bromsklossarna fram.När det sedan gäller skolplikten vill jag baratydliggöra vad jag har sagt i dessa debatter ikammaren, att naturligtvis finns det ett ansvar för attelever ska få undervisning, att elever ska få gå i sko-lan - det måste uttalas - och att den ska finnas någon-stans. Enligt Moderata samlingspartiets syn ligger detpå kommunerna, i och med att de har ansvaret utifrångrundparagraferna i t.ex. socialtjänstlagen och skolla-gen. Det ordnar vi via den nationella finansieringenoch inom ramen för det statsbidragssystem som finns.Men det är inte detsamma som att kommunerna skadriva varje skola.Anf. 114 () replik:Fru talman! Jag tyckte att jag försökte klargöra attvi ser att det finns fristående skolor och kommunalaskolor och att de fristående skolorna kan vara ut-märkta komplement till den kommunala skolan.Problemet med politik i den härfrågan är att de har fel perspektiv. De har perspektivetatt det ska finnas en rätt att driva skola. Vi har pers-pektivet att varje ung människa ska ha rätt till en platsi skolan och att det aldrig ska vara någon tvekan omvem som har uppdraget att uppfylla detta, att statensuppdrag tydligt och klart går till kommunerna. Därmåste kommunerna leva upp till detta och se till att dehar en organisation för att kunna ta emot alla barn ochungdomar. Där tycker jag att moderat politik lämnaren hel del frågor efter sig om hur de ser på det här.Detta är en skolpolitisk fråga, inte en näringsfrihets-fråga, . 115 () re-plik:Fru talman! Jag har en kort, enkel fråga till EvaJohansson: Upplever att det ökandeantalet fristående skolor är till nackdel för den kom-munala skolan? Eller delar vår upp-fattning, som också framgår av , attfriskolan också kan vara en stimulans för den kom-munala skolan?Anf. 116 () replik:Fru talman! Det går nog inte att säga helt entydigtatt fristående skolor är bra eller dåliga. Det beror påhur skolan sköts och vilken verksamhet som bedrivs,men det handlar också om i vilket sammanhang defristående skolorna finns. Om de påtagligt försvårarför kommunen att ta det ansvar som vi har lagt påkommunerna - , jag och alla andra idenna kammare tillsammans - måste vi se till attkommunerna får rimliga villkor att ta det ansvaret.Framför allt ska vi ha elevperspektivet i den här frå-gan och fråga oss om det alltid är bra att en männi-skas valfrihet får gå före en annan elevs, i det härfallet, intresse av att ha en skola nära sig och veta atthan får plats där.Det vore välgörande om också på frågan om han tycker att det är rimligt attvi ger kommunerna det här uppdraget eller om detfinns någon annan uppdragstagare som han ser sommöjlig.Anf. 117 () re-plik:Fru talman! Jag tackar för svaret. Det är självklartatt det kan finnas särfall som är så dåliga eller såurusla att man inte kan säga att de är till gagn för denkommunala skolan.Jag återvänder ändå till , för därframhålls att friskolan kan vara en pedagogisk sti-mulans. I och med konkurrensförhållandet tvingarden helt enkelt den offentliga skolan att förkovra sigoch vara mer på alerten.Jag vill också fråga en annan sak, och det gällerfristående skolor för elever med funktionshinder.Varför prövas inte de av utan av styrelsenför specialskolan? Vad är anledningen till det?Anf. 118 () replik:Herr talman! Som jag sade i min inledning tyckerjag att visst kan vara intressant attdiskutera, men jag är inte särskilt imponerad av dju-pet i deras analys. De kommer till en del slutsatsersom för min del är väldigt avlägsna.Frågan om var tillstånden för fristående special-skolor ska avgöras är aktuell i debatten och bereds förnärvarande i departementet. Den beredningen är inteavslutad . Låt oss återkomma till den frågan närberedningen är avslutad.Jag tycker att det är viktigt att också ta till varaden kompetens som finns i styrelsen för specialsko-lan. Det är det jag tycker är viktigt. Var den sedanlägger ansvaret kommer vi säkert fram till en bralösning på , men först efter det attövervägandena är färdiga.Anf. 119 () replik:Herr talman! kallar oss dyster-kvistar. Jag vill säga att jag inte är en dysterkvist,utan tvärtom optimist. Jag inledde också med attbeskriva att det har varit en väldigt positiv utveckling.Sedan den borgerliga regeringen öppnade för frisko-lor 1992 har den fortsatt, och den har fortsatt ocksåunder den socialdemokratiska regeringen, eftersom niinte har rivit upp besluten.