prot · GP0946 · 2001-12-12 00:00:00 — Den summan förskräcker.Ett kvinnoperspektiv på regionalpolitiken är nöd-vändigt för att skapa en arbetsmarknad som tilltalarbåda könen. Tillgång till distansutbildning, anpassadearbetsmarknadsåtgärder och särskilda satsningar påkvinnors företagande behövs för att vi ska nå måletom en politik för tillväxt och livskraft i hela landet.Men det behövs också att vi arbetar för ett barn-vänligt arbetsliv. I nu gällande regelverk anses inteegenföretagare ha några barn. Ersättningen är nämli-gen så konstruerad att ingen egenföretagare kan varaföräldraledig och inte ens vara hemma med sjuktbarn. Detta rimmar mycket illa med budskapet att vibehöver fler barn och fler företagare. Dessutom är detförkastligt ur ett jämställdhetsperspektiv. Ersättning-en från trygghetssystemen kan inte fortsätta att dis-kriminera företagare. Dagens underlag till beräkning-ar måste vara desamma som för en anställd.I en genomtänkt regionalpolitik ingår familjepoli-tiken. Möjligheter att vara föräldrar somman förvärvsarbetar måste förbättras. De fällor somlåser fast kvinnor och män i respektive könsrollermåste upphöra. Attityderna i samhället och arbetslivetmåste inkludera barnen. Fungerar inte ett delat föräld-raskap sjunker födelsetalen. Vilka åtgärder tänkerregeringen vidta för att människor ska våga bli bådeföräldrar och företagare?Jag vill avsluta med att instämma i re-servationer med anledning av den här behandlingen.Anf. 67 ():Fru talman! Regionalpolitik och faktorer somgynnar tillväxt i alla delar av vårt land handlar natur-ligtvis om mycket mer än flygtrafik, som är det endasom jag vill prata om just . Det vill jag göra medanledning av att läget i min hemkommun ärriktigt akut.När vi öppnade för fri konkurrens i i bör-jan innebar det positiva effekter för mångahårt trafikerade linjer. Men det innebar tyvärr negati-va effekter för de linjer där det fanns lite trafik, t.ex.till Norrlandskommunerna. har vi fem turer tilloch från , men kommer vi att hatvå, och det är en katastrof för oss.I den här regionalpolitiska propositionen poängte-ras vikten av bra infrastruktur. I utredningen somföregick propositionen poängterades också vikten avbra kommunikationer. En av de första åtgärderna iden här utredningen var faktiskt att tillskriva rege-ringen och påtala just problemet med flygtrafiken iNorrlands inland. Om vi ska kunna skapa tillväxt ialla delar av landet måste vi ha bra kommunikationer.I , som jag nu använder som exempel, harvi rymd- och miljöforskning. Det är en näringsgrensom håller på att utvecklas starkt och bli en av deviktigaste uppe hos oss. Men vi har också en storpotential för att utveckla besöksnäringen. För detkrävs naturligtvis - det inser var och en - bra flyg-kommunikationer.Med det här anförande vill jag poängtera viktenav flygtrafiken för tillväxten. Jag kan förstå att mankan tycka att det borde tillhöra infrastrukturproposi-tionen, men t.o.m. regeringen har faktiskt i proposi-tionen om regional tillväxt pekat på att det är viktigtatt staten tar ett ansvar för att detta fungerar.Den rymd- och miljöforskning som vi har i Kiru-na har ett väldigt gott internationellt rykte. Men redani dag ifrågasätter man hur det kan komma sig att detär så oerhört dyrt att flyga inom och varfördet är så få turer.De andra småkommunerna i har precissamma problem som vi. Problemet är att de kommu-ner som allra mest behöver en bra flygtrafik har denminsta möjligheten att få en sådan. brottas flerakommuner i med svåra ekonomiska pro-blem, men de måste ändå gå in med kommunalaskattemedel i flygtrafiken. Så kan det absolut intefortsätta.Jag vill därför skicka med till näringsutskottets le-damöter och naturligtvis till regeringen att det för attvi ska få utveckling och tillväxt i hela landet är viktigtatt staten tar ett ansvar för att flygtrafiken kommer attfungera även i fortsättningen i de små kommunerna.Jag talar då som norrbottning, för det är Norrbottensom jag känner bäst.Anf. 68 ():Fru talman! I betänkandet NU4 behandlas olikaåtgärder som syftar till tillväxt och utveckling i helalandet. Här finns en hel del goda ansatser, men detföreligger också brister, och jag tänker uppehålla migvid dessa. Jag menar att en sådan brist är själva an-slaget i den proposition behandlas i betänkandet. redovisas regionalpolitikens utveckling i ett his-toriskt perspektiv. Här kan bl.a. följande meningläsas: "En av ambitionerna med en utvecklad sam-hällsplanering var att öka politikens inflytande översamhällets utveckling." Här får åtminstone jag in-trycket att politiska åtgärder och initiativ inte längreär vare sig önskvärda eller möjliga. I stället hänvisasofta till marknadsmässighet, t.ex. vad gäller möjlig-heterna att få tillgång till riskkapital.Jag kan konstatera att marknaden inte tar någrasom helst regionalpolitiska eller för den delen natio-nella hänsyn. Konsekvenserna av en alltmer långtgå-ende koncentration och centralisation förutsätts där-emot de samhälleliga strukturerna ta hand om.Under de senaste månaderna har ett stort antalvarsel lagts ut av företag i många kommuner. iår har ungefär 62 000 personer varslats om uppsäg-ning. Några exempel på hårt drabbade orter är Karls-krona, , , och Gislaved.Mot bakgrund av denna utveckling är det givetvisönskvärt att vi genom politiska beslut dels underlättaroch möjliggör företagande och förutsättningar förarbete även utanför tillväxtområdena, dels skärperregelverket och företagens skyldigheter vid nedlägg-ning av vinstgivande företag och i motsvarande gradökar de anställdas rättigheter. Men då måste förståsåtminstone den politiska viljan finnas.Fru talman! I princip alla boende i vårt vackra ochavlånga land skulle vinna på en mer balanserad till-växt. I dagens innebär befolkningsminsk-ningen i många mindre kommuner bl.a. att man fårstora kostnader och inte sällan tvingas riva fullt fun-gerande hus med tomma lägenheter. Det är därför braatt regeringen är villig att medverka till att lyfta av endel av kommunernas bördor vad gäller kostnader förtomma lägenheter. Jag utgår från att detta nya stödinte kommer att innebära att de kommuner som redanslutit avtal med Bostadsdelegationen får sämre vill-kor, så att de känner sig lurade.Bostadsdelegationens insatser har inte sällan in-neburit att den största bördan drabbat den kommunsom man skulle hjälpa. I min hemkommun Degerforsinnebar ett stöd från Bostadsdelegationen om ungefär10 att kommunen själv fick gå inmed . Detta kommunåtagandeleder givetvis till fortsatta svårigheter att klara eko-nomin i och innebär inte, som statsrådetMessing sade, att vi nu helt kan inrikta oss på att tittapå framtida utvecklingsprojekt.I olika tillväxtcentrum, som t.ex. , rådermotsatt förhållande: en stor brist på lägenheter, inteminst för dem som flyttar hit för att studera. Dennuvarande ordningen är alltså till stor nackdel bådeför dem som bor på landsbygden och i mindre orteroch för dem som bor i storstäder. Att i det samman-hanget förespråka ökad rörlighet i allmänhet späderpå denna utveckling ytterligare.Jag tycker att man i propositionen undervärderarvikten av arbete och utbildning för dem som vill väljavar de vill bo och leva. I motsvarande grad övervär-derar man vikten av vacker utsikt och vunnen kärlek.Även det senare är förstås fullt möjligt att åstadkom-ma på mindre orter, men det blir allt svårare att hittaen partner i takt med att alltfler flyttar ut, inte minstunga män och kvinnor. Det är bra att flytta för attskaffa sig utbildning, men tyvärr saknas ofta arbeteför dem som vill flytta tillbaka. För dem som skaffarsig högre utbildningar finns inte jobb i glesbygd.Jag har väckt en motion om det s.k. Degerforspa-ketet, som jag här inte kommer att ta upp. Jag kon-staterar att man här behandlar alla motioner ganskavårdslöst och kortfattat. Det finns i dem en hel delförslag som skulle kunna lyfta upp åtminstone Deger-fors mer än de allmänna strukturåtgärder som mankan läsa om i betänkandet.Jag vill säga att jag utgår från att regering-ens löfte om 150 statliga jobb till kommeratt uppfyllas och att man inte enbart i olika samman-hang kommer att hävda att omställningsgruppensarbete pågår. Det handlar om helt andra saker. Detbehövs mer än de 150 statliga jobben till Karlskoga.Det är dags för regeringen att leva upp till sitt löfte,och därtill snart. Det skulle ha varit uppfyllt till års-skiftet, så det brådskar. Vi hoppas att någontingkommer att ha skett till nästa årsskifte.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §. )9 § Skattereduktion för fackföreningsavgif-terFöredrogsskatteutskottets betänkande 2001/02:SkU6Skattereduktion för fackföreningsavgifter (prop.2001/02:36).Anf. 69 ():Fru talman! I förevarande betänkande föreslås attkostnaden för medlemskap i fackförening ska kunnagöras avdragsgill. Syftet med förslaget sägs vara attskapa en likställighet med arbetsgivarnas rätt tillavdrag för sina avgifter till arbetsgivarorganisationer.Den argumentationen bygger dock på ett felaktigtsynsätt, eftersom hela beskattningen av fysiska ochjuridiska personer är uppbyggd på helt olika sätt.Dessutom kan sägas att medlemskap i fackföre-ning inte kan anses vara en nödvändig utgift för in-komstens förvärvande. Om man resonerar på det visetskulle man lika gärna kunna hävda att också kostna-den för en anställd person som inte är med i facketmen ändå vill ha juridisk expertis till hjälp med t.ex.arbetsrättslig rådgivning borde vara avdragsgill, mendetta föreslår regeringen inte. Även på denna grundvill vi avvisa förslaget.Man kan dessutom säga att det inte är diskrimine-rande mot de anställda som inte vill vara med i facketatt deras kostnader inte ska vara avdragsgilla, precissom gäller för fackanslutna anställda.Därtill kan man också kritisera det faktum att det iförslaget inte anges något tak för hur högt avdragetska kunna vara. Avgiften till facket kan i princip blihur hög som helst.Den utredning som studerat dessa frågor påpekadeockså att en skattelättnad utan tak skulle kunna ledatill en tendens till höjning av avgiften. Utredningenkonstaterade att kostnader som utgör personliga lev-nadsomkostnader, exempelvis större andel försäk-ringar eller andra kollektivt erbjudna tjänster, skullekunna tas ut inom ramen för medlemsavgiften. Ändåhar regeringen inte föreslagit något tak. Däremotföreslår den ett golv för avgiften vid 400 kr.Ett annat argument är att hela förslaget verkar vilapå det faktum att fackavgifterna börjar bli för höga.Det börjar bli för dyrt att vara med i facket, och detverkar som om för få anställda tycker att de får uttillräckligt med hjälp från facket för de avgifter somman betalar. Min slutsats av det är att facket i ställetborde krympa sina kostnader. Man har kanske en förstor kostym - för många ombudsmän och för mycketverksamhet vid sidan om. Det är t.ex. bekant att defackliga organisationerna skänker ganska mycketpengar till det socialdemokratiska partiet. Här finnsen möjlighet att minska kostnaderna.Vi har alltså flera skäl till att avvisa förslaget omavdragbar fackavgift.Ett annat område som berörs i detta betänkandegäller avgiften till a-kassa. Det föreslås en skattere-duktion även för denna avgift. Vi avvisar detta pågrund av att vi har ett annat förslag, som vi har redo-visat tidigare. Till att börja med vill jag säga att videlar regeringens beskrivning att det med nuvarandesystem endast är en del personer som kan dra av av-gifterna. Man får dra av avgifter bara om man harkostnader som totalt sett uppgår till iinkomstdeklarationen, och det har inte alla.Vi vill dock ändra på det förhållandet att det baraär en del personer som får sin a-kasseavgift avdrags-gill, genom att genomföra ett helt nytt system. Det äri dag så att av kostnaden för a-kassa täcks avallmänna skattemedel, och den enskilde betalar självomkring . Vi vill ändra på den balansen och låtaen större del av kostnaderna bäras av den enskildeoch en mindre del av det allmänna skattesystemet.I vårt förslag höjer vi alltså avgiften till a-kassanoch sänker då kostnaderna för det allmänna skatte-systemet. Vidare inför vi en rätt att dra av hela kost-naden när det gäller a-kassan, på samma sätt som mani dag kan dra av för egenavgifterna till pensionssys-temet. Det systemet finns så att säga . Vigör ett parallellt system för a-kassan. Det blir då enliten nettokostnad för den enskilde jämfört med hurdet är med det system som vi har när det gällera-kassan.I det moderata förslaget ingår också en rad skatte-sänkningar och en rad andra åtgärder, så totalt settkommer den enskilde att i sin portmonnä ha merpengar över än . Det här förslagetmåste ses i samband med alla andra åtgärder som vigenomför.Till slut vill jag bara säga att vår grundläggandesyn på skatter och avgifter är att det ska vara så trans-parent som möjligt. Då måste det hela följa vissagrundläggande principer. Det börjar nämligen bli rättmånga avsteg från det . Dessutom tycker vi attsärbehandlingen av facket absolut måste stoppaseftersom sådant är diskriminerande gentemot anställ-da som inte är med i facket.Därför, fru talman, yrkar jag, som sagt, avslag påförslaget om avdragsrätt för fackavgifter samt bifalltill reservation 1.Anf. 70 ():Fru talman! Frågan om avdragsrätt för medlems-avgifter till fackföreningar och a-kassa har diskuteratsunder , och en del regeländringar harskett under hand. Vi kristdemokrater vill dock ge-nomföra en större reformering av arbetslöshetsförsäk-ringen. Vi anser att den försäkringen bör vara obli-gatorisk och således omfatta alla som förvärvsarbetar.Så är ju inte fallet i dag.I dag står av arbetstagarna utanför arbets-löshetsförsäkringen - av eget val och ibland på grundav okunnighet, eller kanske bristande intresse. Mankan inte heller bortse från att en del står utanför pågrund av arbetsgivarens ointresse, och t.o.m. aktivamotstånd. Allt detta är otillfredsställande.I dag finansieras strax av arbetslös-hetsförsäkringens kostnader av de försäkrade. Vikristdemokrater anser att egenfinansieringsgradenborde öka till en tredjedel av kostnaderna. För denenskilde, som då får ökade kostnader, kompenserasdetta i våra förslag genom att inkomstskatten sänks.Vi kristdemokrater föreslår att inkomstskattenhöjs för alla förvärvsarbetande för det första genomatt grundavdraget höjs till , för det andragenom ett 5-procentigt förvärvsavdrag mot kommu-nalskatten och för det tredje genom en skattereduk-tion för låg- och medelinkomsttagare. Vi slopar ocksåvärnskatten i vårt budgetalternativ. Des-sa skattesänkningar kompenserar sammantaget gottoch väl vad den enskilde kan få i skattereduktion förfackföreningsavgifter och arbetslöshetsförsäkringenligt regeringens förslag.Dagens system för finansiering av arbetslöshets-försäkringen är alltså inte tillfredsställande. Den för-säkrade betalar av kostnaderna genomsina avgifter. Genom att avgifterna är oberoende avarbetslöshetsnivån saknas också incitament för kas-sornas huvudmän att försöka hålla tillbaka arbetslös-heten. Genom en högre grad av egenfinansiering fårman ett bättre samband mellan lönebildning och ar-betslöshet. Så kan man förbättra funktionen på ar-betsmarknaden.En viktig åtgärd är alltså att öka egenfinansiering-en i arbetslöshetsförsäkringen. Tanken bakom försla-get är att en ökning av arbetslösheten till följd av endåligt fungerande lönebildning i sin tur ökar kostna-den för den enskildes finansiering. På samma sättkommer avgiften att minska när arbetslösheten sjun-ker. Detta leder till att den totala arbetslöshetensutveckling återspeglas i löntagarnas avgifter.Vi kristdemokrater anser, som sagt, att egenfinan-sieringen ska utgöra en tredjedel i den nya allmännaoch obligatoriska arbetslöshetsförsäkring som viföreslår. Den enskilde kompenseras genom våraskattesänkningar.Fru talman! Vi anser inte att medlemsavgifter i fö-reningar, i detta fall fackförbund, ska medföra möj-lighet till skatteavdrag eller skattereduktion eftersomde här avgifterna inte kan betraktas som en kostnadsom är nödvändig för inkomsternas förvärvande.Vi har alltså ett förslag som är rättvisare för denenskilde och som dessutom omfattar alla. Det skulleregeringens förslag inte göra. Där ställs ju ungefär13 % av de förvärvsarbetande utanför.Med tillstyrkande av våra förslag yrkar jag bifalltill reservation 2 i betänkandet.Anf. 71 ():Fru talman! Den skattepolitiska debatten känne-tecknas bl.a. av ett mycket stort antal krav på skatte-lättnader som gynnar speciella grupper av medborga-re. Det är självfallet varje intresseorganisations rät-tighet, och inför medlemmarna också en skyldighet,att framställa just sina medlemmars specifika kravoch önskemål. är det en skyldighet för osspolitiker att genomskåda och övergripande värderadessa särintressens krav och önskemål. När vi i Cen-terpartiet gör dessa överväganden har vi några prin-ciper som vägleder oss.En princip är att alla krav naturligtvis inte kantillgodoses. Det leder till ett starkt behov av priorite-ringar, för annars raseras våra gemensamma finanser.Det ger effekter som vi inte vill återuppleva efter1990-talets bittra erfarenheter.En annan princip är att befintligt utrymme förskattesänkningar ska användas för skattesänkningarsom medverkar till höjd tillväxt i samhället.En tredje princip är att skattesänkningarna ska gemest till den som bäst behöver.Detta leder till att vi framför allt satsar på en in-komstskattesänkning för låga och normala inkomster,vilket jag i andra sammanhang har utvecklat här idenna talarstol.Den skattereduktion som vi nu diskuterar fyllerinte någon av de principer som är vägledande för våraprioriteringar. Våra förslag har som utgångspunktsänkt skatt för den som bäst behöver det, inte för densom skriker högst. Regeringspartiet och samar-betspartierna agerar här tvärtom.Fru talman! Det står nämligen klart att majoritets-förslaget mer är inriktat på att tillgodose organisa-tionsintresset än på att tillgodose medlemsintressetinom dessa organisationer. En inte alltför djärv be-dömning torde vara att en del, kanske t.o.m. en vä-sentlig del, av det utrymme som skattereduktionenger medlemmen kommer att ianspråktas för en höj-ning av avgifterna som annars inte skulle ha kunnatkomma till stånd. Dessutom komplicerar regerings-förslaget ett redan tidigare komplicerat och invecklatskattesystem.Därför, fru talman, yrkar jag avslag på förslagetom skattereduktion för fackföreningsavgifter ochbifall till reservation nr 3.Anf. 72 ():Fru talman! Här föreslår regeringen en åtgärd somkostar samhället . Det är förvissoen hel del pengar för en åtgärd som visserligen mångafår del av. Dock gäller det inte alla. Det gör att vi villatt propositionen avslås.Även om förslaget tekniskt innebär en skattere-duktion är det knutet till två förutsättningar: dels har inkomst av tjänst, dels att man är med i enfackförening.För att det inte ska råda något missförstånd skajag säga att vi i givetvis är positiva tillmedlemskap i en fackförening, men vi anser också attdetta är en frivillig åtgärd och att medlemskapet inteär nödvändigt för att få en inkomst utan att det är varsoch ens möjlighet.Den möjligheten behöver inte premieras med enskattereduktion. Man kan vara med i en mängd före-ningar utan att det ska få konsekvenser för skatten.Dessutom får den som inte är medlem i facket - dettog också upp här - och har utgifterför arbetsrättslig rådgivning inget avdrag och natur-ligtvis inte heller någon skattereduktion.Ibland anförs som skäl ett slags likställighet medarbetsgivaren. Men den liknelsen haltar en hel del.Inkomst av tjänst och inkomst av näringsverksamhetär till att börja med två helt olika inkomstslag i be-skattningshänseende. I näringsverksamhet får i prin-cip alla kostnader dras av. Det finns några preciseradeundantag. Under löneinkomst är alla kostnader förinkomstens förvärvande inte avdragsgilla.Eftersom fackföreningsavgiften inte är nödvändigför inkomstens förvärvande, som jag sade tidigare,tycker vi därmed inte att skattereduktionen är nöd-vändig eller ens önskvärd. En annan del är att arbets-givaren till stor del betalar för fackliga förtroende-mäns verksamhet på arbetsplatsen genom att denfacklige företrädaren får fullgöra sina uppdrag påbetald arbetstid. Det är förvisso en kostnad för ar-betsgivaren och därmed avdragsgill. Men det visarockså på det orimliga i propositionens skrivning omjämförelser.Fru talman! Det innebär att vi anser att det på fle-ra plan haltar med jämförelserna mellan inkomsttaga-re och arbetsgivare. Jag yrkar bifall till reservation 4under punkten 1.Beträffande a-kassan kan jag hålla med flera tidi-gare talare. Också vi vill helst se den som en försäk-ringslösning och kunna frigöra den från statsbudge-ten. Sambandet mellan försäkringen och de summorman sedan får ut ska framgå tydligt. Det innebärockså en högre avgift som ska vara avdragsgill ochkompenseras med sänkning av inkomstskatten.Anf. 73 ():Fru talman! Det är med stor glädje vi socialdemo-krater tillsammans med ochMiljöpartiet lägger fram förslag om skattereduktionför del av fackföreningsavgift. Efter en mycket brautredning av , flerårig kollega tillmånga av oss här i , vidare beredning, enremissomgång och lagrådsgranskning är det i dagdags att fatta beslut.I korthet innebär förslagen att fården som är medlem i en facklig organisation en skat-telättnad för del av medlemsavgiften till denna orga-nisation. Skattereduktionen motsvarar ungefär 25 %av den sammanlagda avgiften. Vad gäller avgift tillarbetslöshetskassa blir skattereduktionen av densammanlagda a-kasseavgiften.Innebörden av dessa procentsiffror är att en ge-nomsnittlig löntagare som jobbar heltid får en skatte-reduktion på . På detta har, somvi har hört, Moderata samlingspartiet, Kristdemokra-terna, och i olika motioneroch reservationer yrkat avslag.Förlåt mig, mina värderade kolleger. Vad är det ni sysslar med egentligen?Finns det något principiellt fel i att löntagarnas av-gifter till sina organisationer behandlas på ungefärsamma sätt som arbetsgivarnas kostnader? Eller ärdet möjligen synd om arbetsgivarna om löntagarnabehandlas på samma sätt?Vi socialdemokrater anser att arbetsmarknadensparter, både på arbetstagar- och arbetsgivarsidan, harviktiga funktioner. Sedan är det en annan sak att jagsjälv tycker att arbetsgivarsidan har blivit en smula mindre arbetsgivarorganisa-tion och en smula mer, eller mycket mer, kam-panjmakare. Det gäller framför allt när den represen-terats av , numeraSvenskt Näringsliv.Icke desto mindre är det bra för samhället medstarka organisationer på arbetsmarknadsområdet. Detvill vi stödja. Vi vill dessutom att samhället ska hållasig neutralt till arbetgivarparten och arbetstagarpar-ten. Det är bl.a. därför som regeringen lagt fram den-na proposition vars förslag vi nu behandlar i dettabetänkande.Fru talman! När jag läste motionerna i detta ären-de första gången blev jag inte särskilt överraskad. Jagvisste ju ungefär vad oppositionspartierna tyckte.Däremot blev jag lite häpen över vissa formuleringar,och det gäller faktiskt särskilt Kristdemokraterna.I en motion med som första och Ken-neth som andra namn slår Kristdemokraternafast att egenfinansieringsgraden bör öka till en tredje-del. utvecklade det i talarstolen alldelesnyss. I nästa avsnitt i motionen förklarar man varfördet ska vara så: "Genom en högre grad av avgiftsfi-nansiering uppnås ett bättre samband mellan löne-bildning och arbetslöshet. På så sätt förbättras ar-betsmarknadens funktionssätt." Detta är ett ordagrantcitat.Lite längre fram i motionen står det: "Tanken äratt ökad arbetslöshet som följer av dåligt fungerandelönebildning ökar kostnaden för den enskildes finan-siering av arbetslöshetsförsäkringen. På samma sättsjunker avgiften när arbetslösheten sjunker." Ungefärsamma formulering hade i talarstolen.Jag blir inte bara häpen. Jag blir upprörd överdetta cyniska betraktelsesätt.