prot · GO0950 · 2001-01-16 00:00:00 — Dublinkonventionensyftar till att lösa frågan om ansvarigt första asyllandinom EU. Konventionen ska garantera att den asylsö-kande får sin ansökan prövad i någon medlemsstatsamt inte riskerar att flyttas runt mellan olika med-lemsstater utan att någon vill ta ansvar för sökanden,s.k. refugees in orbit.Mot bakgrund av oro övermedlemsstaternas påstådda brott mot Genèvekonven-tionen vill jag påpeka att liksom övriga med-lemsstater naturligtvis är bundna av folkrättsligaförpliktelser inom såväl internationell flyktingrättsom mänskliga rättigheter i övrigt. Detta innebär attviktiga hörnstenar inom flyktingrätten, t.ex. principenom non-refoulement som innebär att den asylsökandeinte får avvisas eller utvisas till ett land där sökandenriskerar förföljelse, alltid ska följas. Det åligger re-spektive medlemsstat att i varje enskilt fall, trotshuvudprincipen om första asylland, göra en individu-ell bedömning av om det föreligger omständighetersom gör att en asylansökan trots allt ska prövas av ettannat land än det som huvudregeln anger. Detta åter-speglas i utlänningslagen och även i det beslut somregeringen fattade rörande en familjfrån Bosnien-Hercegovina.Målet med det harmoniseringsarbete som pågårinom EU på det asylpolitiska området är bl.a. attmedlemsstaterna ska ha gemensamma minimiregleroch gemensam tolkning och tillämpning av asylrät-ten. Dessa minimiregler ska enligt min uppfattningligga på en hög nivå. Detta är även en förutsättningför att ska fungera effektivt. Enharmoniserad asylrätt innebär att den asylsökande skaveta att i princip samma beslut och behandling står attvänta oavsett vilket EU-land asylansökan görs i.Sven-Erik anser att Dublinkonventionenbidrar till att splittra familjer. Detta är något sommedlemsstaterna har uppmärksammat, och det äruttalat att man måste åtgärda problemet i ett framtidagemenskapsrättsligt instrument. Detta är något Sveri-ge kommer att verka för.Grundprincipen för , dvs.första-asyllands-principen, är inte omstridd inom EUoch får ses som en del av den internationella flyk-tingrätten. Visserligen har kommissionen konstaterat,vilket också påpekar, att inte fått den genomslagskraft man in-ledningsvis haft förhoppning om, men exakt hurkommissionen avser att utforma ett förslag till ettframtida Dublininstrument är ännu inte känt. Vadsom dock står klart är att kommissionen inte har föravsikt att ändra själva grundförutsättningarna förinstrumentet. Det av påtaladealternativet att den asylsökande själv ska få avgöra ivilket land en asylansökan ska lämnas in är inte aktu-ellt enligt kommissionens utvärdering. Det är inteheller enligt regeringens mening ett önskvärt alterna-tiv.Det kvarstår alltjämt för kommissionen att pre-sentera sitt resultat från utvärderingen samt att läggafram ett förslag till rättsakt. Kommissionen har an-nonserat att man tänker presentera själva förslaget iapril 2001. stöder kommissionens grundtankeom nödvändigheten av ett instrument som reglerarvilken stat som ska ha ansvaret för att pröva en asy-lansökan och avser då att föra förhandlingar rörandeförslaget framåt.Anf. 51 ():Herr talman! Först vill jag passa på att tacka stats-rådet för svaret på min interpellation angå-ende Dublinkonventionen.Redan så här i inledningsskedet av det svenskaordförandeskapet märks det att asyl- och migrations-frågor kommer att stå ganska mycket i fokus underdetta halvår. En mängd direktivförslag är under utar-betande. Det kan gälla tillfälligt skydd, mottagandeav asylskäl eller hur asylproceduren ska tillämpas imedlemsländerna. Diskussioner om dagens tema försockså. Ett nytt EG-rättsligt instrument ska så små-ningom ersätta . Det tycker jag ärbra - det behövs verkligen.Vissa delar av statsrådets interpellationssvar anserjag vara bra. Jag delar t.ex. statsrådet synpå det harmoniseringsarbete som pågår inom EU pådet asylpolitiska området. Det är mycket viktigt att tafram gemensamma minimiregler och att ha en ge-mensam tolkning av tillämpningen av asylrätten.Naturligtvis delar jag också statsrådets uppfattning attdessa minimiregler ska ligga på en hög nivå. Det ären förutsättning för att ska fun-gera effektivt.När var uppe i riks-dag 1997 röstade vi i emot ratifice-ringen. En outtalad förutsättning för konventionen varantagandet av att en asylansökan leder till sammabeslut i alla medlemsstater. Detta var något som allaredan då visste inte stämde. Vi hävdade också attkonventionen skulle leda till en mer ojämn fördelningav asylsökande mellan medlemsstaterna eftersom destater som har yttergränser i syd eller öst skulle fåansvaret för många fler asylsökande än andra med-lemsländer. Konsekvensen skulle, som vi såg det1997, bli att vissa länder försökte bygga sina murarallt högre mot omvärlden. Ytterligare en konsekvenssom mitt parti såg var att skulleleda till att asylsökande familjer riskerade att splittras.Våra farhågor om avfärdades avriksdagsmajoriteten.Kommissionen har genomfört en utvärdering avhur fungerat. Många av de far-hågor som bl.a. framförde när denantogs har bekräftats. Inför beslutet kring Dublinkon-ventionen ansåg vi i att det var full-ständigt bakvänt att inleda samarbetet på flyktingom-rådet med en konvention om hur ärendena ska förde-las mellan staterna. En diskussion om reglerna omskydd och även deras tillämpning i full överensstäm-melse med staternas internationella förpliktelsermåste rimligtvis utgöra den första fasen i samarbetet.Men blev beslutet annorlunda. Viljan att sändatillbaka och lasta över de administrativa och ekono-miska bördorna för flyktingmottagande på vissa län-der verkade vara större än viljan att diskutera gemen-samma regler.Hur blir det ? Många av ansökarländerna ärju ekonomiskt och politiskt instabila de-mokratier. Är det dessa länder som ska ta emot flyk-tingströmmarna?Anf. 52 Statsrådet ():Herr talman! Jag har några kommentarer till inlägg. Den grundläggande frågan ärkanske lite grann detta att , enligtSven-Erik mening, har gått före en harmo-nisering. Man kan kanske tycka att det hade varitbättre om det hade varit tvärtom. Men å andra sidangår det ju inte att skriva om historien. Historien är jufaktiskt den att fanns där när viblev medlemmar i . Den är viktig eftersom denstår för en kodifiering av en asylrättslig princip. Denär också ett av de få väldigt konkreta beslut som harfattats på det asyl- och migrationspolitiska området.I det här sammanhanget vill jag också understrykaatt alla EU-länder ska betraktas som demokratiskarättsstater. Alla har ratificerat Genèvekonventionen.Alla tillämpar den, och alla tillämpar asylrätten. Se-dan finns det skillnader i tolkningen, precis som bådejag och har varit inne på. Detfinns några länder som inte ger asyl till människorsom har utsatts för icke-statlig förföljelse. vara förföljelse från terrororganisationer, pa-ramilitära grupper och liknade. Men där finns ju då,som jag också nämnde i mitt interpellationssvar,möjlighet att vi själva tar ansvar för att pröva en an-sökan. Den använder vi oss också av. Jag lämnadeockså ett konkret exempel på att vi faktiskt har använtoss av den möjligheten.När det sedan gäller farhågor villjag kommentera vilka det är som får ta emot opro-portionerligt många asylsökande. om det inte är de länder som har yttergränser isyd eller öst. Det är lite svårt att säga att det har blivitpå det sättet. Den statistik vi har visar att väldigtmånga asylsökande söker sig till exempelvisStorbritannien. Där har antalet asylsökande ökat väl-digt kraftigt. Man söker sig naturligtvis till Tysklandockså. Det har man gjort . Ett nyttasylland med en väldigt kraftig ökning - det är inte såmånga antalsmässigt, men om man ser till självaökningen - är . Det ligger definitivt inte i sydeller öst. Ett annat land med många asylsökande ärHolland.Ett viktigt resultat som vi vill uppnå med är ju ett större gemensamt ansvarsta-gande. Det handlar helt enkelt om en större gemen-sam ansvarsfördelning inom EU. Väldigt mycket avDublinkonventionens tillämpning handlar faktiskt omatt vi vill uppnå en sådan situation.När det gäller vilka som ska ta hand om och prövade här asylansökningarna är rädd för att det ska bli de nya ansö-karländerna. Det är viktigt för de nya ansökarländernaatt vi som är medlemmar i kan stödja enpositiv utveckling när det gäller att arbeta fram det vibrukar kalla för migrationspolitiska rättsordningar.Det handlar om lagstiftning, tillämpning, mottag-ningssystem och gränskontroller, dvs. allt det sombehövs för en god migrationspolitisk ordning.Anf. 53 ():Herr talman! I interpellationssvaret hänvisar stats-rådet också till en rekommendation som är antagen avUNHCR:s exekutivkommitté . Jag förmodar attstatsrådet syftar på rekommendation 58. Den rekom-mendationen gäller personer som har fått asyl i ettland men är missnöjda med förhållandena och flyttartill ett annat land. Som jag tolkar det menar UNHCRatt man flyttar på ett irreguljärt sätt och bör sändastillbaka till det land där man har fått asyl. Jag menardäremot att man måste ha möjlighet att åka igenomnågot eller några länder. Man bör kanske inte tilläm-pa så slentrianmässigt som viibland gör.Men konventionen innebär också att många flyk-tingar får ett incitament att förstöra handlingar. Manvill inte bli tillbakaskickad. Man vill inte visa att manåkt igenom ett visst land. Att inte veta en säker iden-titet på flyktingarna är också ett väldigt stort problem.Här finns det ganska stora problem med Dublinkon-ventionen. Det är byråkratiskt och ganska ineffektivtmed långa väntetider.Verkligheten är ju också att många blir direktav-visade. Men jag tycker att det har varit väldigt svårtatt få fram tillgänglig statistik när det gäller antaletavvisade enligt . Jag vet att det ikommissionens utvärdering nämns siffror från 1998.Där pratar man om att det finns 3 000 avvisade frånmedlemsstater och att 4 500 togs emot genom Dub-linkonventionen. Om de här siffrorna ska stämma skadet egentligen vara jämt. Det ska vara 4 500 på bådahållen. Under det här året var det och Öster-rike som tog emot flest enligt konventionen. Det landsom exporterade flest asylsökande personer var Dan-mark. Det finner jag lite märkligt, men det var kanskeså att vi avvisade till och i sin turtill . Det är nog svårt med statistiken här.Det finns mycket att säga om Dublinkonventio-nen. har också visat att det kanvara farligt att skicka tillbaka folk till ochFrankrike. Enligt konstitutionen i dessa länder kanman inte erhålla flyktingstatus om man är statslöseller om inte staten ligger bakom förföljelsen. Dettycker jag också är ett faromoment med Dublinkon-ventionen. Vi vet ju inte vilka flyktingar som kommertill . Jag är rädd för att man egentligen inteundersöker om det är en statslös person som blirdirektavvisad.Jag nämnde också familjesplittringen. Jag vet attdet har pågått förhandlingar om familjesplittringenunder hela den tid som har fun-nits. Medlemsländerna har inte kommit överens.Frågan är om man kan komma överens och hur långtid det kan ta. Jag vill passa på att fråga statsrådet hurviktig denna fråga är under den svenska ordförande-perioden.Jag vet att det bl.a. finns en del remissinstansersom har lämnat synpunkter till kommissionen. , , harlämnat ett mycket grundligt och omfattande remissvarpå kommissionens arbetsdokument. Det är utifrån detsom jag också har sett att det finns en möjlighet attkanske välja asylland. Det är kanske bättre än atthålla på att lappa och laga en dålig konvention, somju egentligen är. Det är bättre gör någonting rejält. kan kanske göranågonting nu under ordförandeperioden.Anf. 54 Statsrådet ():Herr talman! Det var en hel del nya frågor. Låtmig börja med möjligheterna att sända tillbaka till ettland som man har åkt rakt igenom. Det räknas somtransit, och då gäller inte . Mankan alltså inte skickas tillbaka dit. Om man däremotstannar räknas det som om man harbefunnit sig i detta land. Har man åkt rakt igenomräknas det som transit.Sedan tar också upp fråganom statistik. Han visar på att det är svårt att veta vilkasiffror det är som gäller och vilka som är relevanta.Det är någonting som vi verkligen har uppmärksam-mat. Det är en av våra prioriterade frågor . Vi ska ha ett statistikseminarium iBryssel just för att vi tror att vi skulle komma betyd-ligt längre i vårt gemensamma arbete om vi hade flergemensamma definitioner och ett gemensamt sätt attanalysera och räkna fram våra siffror.Det är svårt att jämföra statistikmaterial frånEU:s medlemsländer. För att öka förståelsen för vårarespektive medlemsländers situation när det gällerasylsökande och asylmottagande tror vi att det här ärviktigt. När det gäller migrationspolitiken över huvudtaget är det viktigt för att vi ska bli mycket tydligareoch veta vad vi talar om att vi helt enkelt tar framjämförbar statistik.När det gäller tredjepartsförföljelse är det som jagredan sade några av EU:s medlemsländer som inteanser att det ska tolkas in i . Dettycker vi i . Vi har det i vår lagstiftning. Detär något som vi naturligtvis arbetar för och där detockså finns möjlighet att ta hänsyn till det. Det fram-går också klart av Dublinkonventionen.Hur viktig den här frågan blir under vårt ordför-andeskap beror naturligtvis på hur snabbt kommissio-nen kommer fram med ett förslag. Då kan den blioerhört viktig för oss som ordförandeland att arbetamed. är det viktigt att understryka att denhär frågan över huvud taget är viktig. Vi kommer inteatt kunna spela samma roll efter vårt ordförandeskap.Men som en aktiv part i ministerrådet är det självklartså att frågan kommer att vara viktig även i ett sådantläge.Låt mig bara kommentera något om Dublinkon-ventionen och detta med att den splittrar familjer. Närjag talar som svensk minister och ansvarig för det härområdet vill jag verkligen understryka att vi alltidarbetar för att familjer som splittras ska kunna återfö-renas. kan man inte bortse från att detibland kan handla om familjetragedier. En av grund-principerna i när det gäller fa-miljeåterförening är att det ska vara ett samtycke frånden person som ska återförenas. kan faktisktäven det ställa till med problem.Det vi tycker att vi är riktigt lyckosamma med,där verkligen fungerar i frågaom familjesituationen, är när det gäller ensamkom-mande barn. Det har visat sig att konventionen harfungerat bra när det gäller att återförena ensamkom-mande barn med deras ursprungsfamilj.Anf. 55 ():Herr talman! Jag tycker givetvis att det är mycketbra att regeringen har denna prioritering att man för-söker återförena familjer och att man verkligen arbe-tar på det här sättet. Det är nog många olyckliga fa-miljer som splittras i , så det är bra.Jag kanske ändå ska nämna någonting mer om deolika alternativ som finns. Att lappa och laga påDublinkonventionen tycker vi i inte ärså bra.Det andra alternativet är att tillämpa en fördel-ningsmekanism beroende på var asylansökan harlämnats in, vilket tillåter ett inslag av val för denasylsökande. Denna lösning tycker jag tillgodoserrimliga och realistiska önskemål som harangivits. Det är i den här riktningen som gemenska-pen har börjat röra sig, tycker jag, t.ex. med tillska-pande av en flyktingfond. Det tycker vi är väldigt bra.Det innebär egentligen att man flyttar pengar, intemänniskor. Det är ju rätt så olyckligt. Man kan alltsåordna det och på det sättet kanske också skapa ett merrättvist flyktingmottagande.Jag ska avsluta med att säga att jag givetvis hadehoppats att den tänker om vadgäller grundförutsättningarna för Dublinkonventionenoch tittar lite mer på de förslag som kan finnas. Sedanhoppas jag att regeringen använder ordförandeskapetför att bryta en utveckling av EU mot en alltmer oin-taglig fästning. Om EU vill göra anspråk på att be-traktas som ett föredöme när det gäller respekt förmänskliga rättigheter och humanitet finns det ganskamycket att göra. Här tror jag att kan göra enmycket stor insats.Jag vill önska statsrådet lycka till med ord-förandeskapsarbetet och tackar för debatten.Anf. 56 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig bara understryka några sa-ker som och jag har diskuterat.Ett ord till om det här med familjeåterförening.Det tycker jag är väldigt viktigt. Det är ju en av de tredelar av konventionen som vi tycker att det är oerhörtviktigt att vi kan reformera.Man kan väl tänka sig att ett exempel på en lös-ning av det här problemet skulle kunna vara att manhelt enkelt beslutar att den medlemsstat där den förstaasylansökan har gjorts också ska vara ansvarig församtliga familjemedlemmars asylansökningar.Man kan också tänka sig en lösning som skulleutgå från att det medlemsland där de flesta i en fa-miljegrupp har ansökt om asyl skulle handha reste-rande familjemedlemmar. Jag tror att det går att hittalösningar inom ramen för en reformerad Dublinkon-vention.Det som regeringen ändå anser i den här frågan äratt vi vill reformera men utifrånden grundprincip som ligger i botten. Det härmed familjeåterförening är en sådan viktig fråga. Dethär med att bevisreglerna måste annonseras är enannan viktig fråga, liksom att tidsfristerna inte fårleda till orimligt långa handläggningstider.Jag vill också understryka att det viktiga när vipratar asylpolitik är skyddsbehovet. Det är skyddsbe-hovet om ska stå i centrum. Vi ska ha en harmonise-rad asylpolitik på en hög nivå. Det ska innebära ska få i princip samma handläggning av sinasylansökan oavsett vilket EU-land man söker asyl i.Det är skyddsbehovet som ska stå i centrum. Och viska inte ha någon Fästning Europa.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på interpellation 2000/01:92 om dro-ganvändandet i SverigeAnf. 57 Socialminister ():Herr talman! har frågat justitiemi-nistern om dels vilka åtgärder han är beredd att vidtaför att lyfta frågan om GBL i EU:s narkotikaobser-vatorium, dels vilka åtgärder han är beredd att vidtaför att ta initiativ till att fattar egna beslutbeträffande GBL och eventuellt tillsätter kräkmedeleller liknande.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Birgitta första fråga ger mig anledning attkommentera narkotikaobservatoriets roll. Observato-riets uppgift är att samla in objektiv, tillförlitlig ochjämförbar information på narkotikaområdet och att gemedlemsstaterna rapporter om narkotikasituationen.Vill man "lyfta" en fråga om prekursorer i EU ärdet i stället prekursorskommittén man ska vända sigtill. Ett förslag om att sätta upp GBL på den s.k. pre-kursorslistan för att bättre kunna kontrollera handelnmed ämnet finns redan. Förslaget är för närvarandeföremål för diskussioner inom EU.Vad gäller insatser i för att snabbt narko-tikaklassa preparat vill jag påpeka följande. Ansvaretför utredningen av behovet av narkotikaklassificeringför droger som saknar medicinsk användning, liksombehovet av klassificering av varor som bör omfattasav lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor åvi-lar . är fleracentrala myndigheter, bl.a. polisen och de socialamyndigheterna, skyldiga att rapportera till när de i sin verksamhet träffar på nyamedel som används för missbruksändamål. Syftetmed denna rapporteringsskyldighet är att snabbarekunna ge regeringen ett underlag för beslut om klassi-ficering av nya droger.I mån av behov sker således en fortlöpande klassi-ficering som narkotika eller hälsofarlig vara av prepa-rat som används för missbruks- eller berusningsän-damål.Vad gäller frågan om tillsättande av kräkmedelkan jag meddela att det förs diskussioner mellan och de berörda branschorganisatio-nerna om denaturering av GBL. Branschorganisatio-nerna förefaller vara i grunden positiva till en sådanlösning. Tänkbara denatureringsmedel måste dockundersökas och deras effekter på GBL utredas innannågot beslut i frågan kan fattas.Att GBL är en fri handelsvara inom EU och atttillverkare av ämnet finns i andra medlemsstater ärockså en komplicerande faktor i arbetet för att ensi-digt besluta om denaturering av GBL i Sverige.Avslutningsvis vill jag upplysa omatt det enligt svensk lagstiftning är fullt möjligt attnarkotikaklassa preparat utifrån vad som är känt omdessa preparats verkan.Anf. 58 ():Herr talman! Tack för svaret, socialministerEngqvist! Jag blev lite besviken över att jag inte ficken debatt med justitieministern, eftersom jag tyckeratt det här rör lagfrågor. Men jag får väl i stället sedet positiva i att socialministern får ännu mer infor-mation om problemet med GBL, som bottnar i dis-kussioner om GHB.Det är ganska precis som jagtillsammans med en person från överläm-nade 49 000 namn till socialministern. Följden blevatt GHB narkotikaklassades . I sambandmed den uppvaktningen sade socialministern att detskulle tillsättas en utredning för att se över frågan omGBL. Jag är nu naturligtvis intresserad av att höra hurlångt man kommit med detta.Så till svaret. Socialministern säger att förslagfinns om att sätta upp GBL på prekursorslistan, mendet räcker inte, . Förslaget är ocksåföremål för diskussioner i EU. Det är samma svagakommentar som jag har fått tidigare i debatten omGHB och GBL.Jag vill mer tydligt få veta vad som händer.Trycker på, eller avvaktar ministern snällt attdrogliberala företrädare ska ta initiativ till en diskus-sion? Alltför ofta ser vi dessutom att diskussioner inteleder till något resultat.Herr talman! Socialministern säger i svaret att so-ciala myndigheter är skyldiga att rapportera till om medel som används för missbruk-sändamål. Det är bra, men eftersom kunskapen omGBL och dess verkningar tyvärr är mycket dålig ilandets kommuner, har de ingenting eller väldigt liteatt rapportera. Därför leder detta inte till någonting.Det har dock tagits fram en hel del material frånSundsvall, och jag tänker överlämna det till socialmi-nistern.I mån av behov sker en fortlöpande klassificeringav nya droger. Beträffande GBL finns det kunskapersom regeringen kan ta del av. Dessutom har varit inkopplat i på ett projektsom kan verifiera att GBL där är ett stort problem.Detta finns för övrigt som bekant också i Göteborgliksom i andra städer i och i andra länder. Vihar också kunnat läsa omGHB/GBL i samband med festivaler runt om i landet.I begränsar sig problemet inte enbart tillfestivaler utan är betydligt större. Så sent som underhelgen fick en 50-årig man föras medvetslös till sjuk-hus.Användandet av narkotika ökar. 1992 hade avungdomar som mönstrade provat narkotika. År 1999var andelen nästan så hög, nämligen 17 %.Drogmönstren har förändrats, och mycket tyder på attden mentala tröskeln för att testa droger blir allt lägre,och yngre människor provar narkotika i alltstörre utsträckning än tidigare.I är nu t.ex. av unga missbrukareunder . I säger av 15-åringarnaatt de lätt kan få tag i GBL. Det är mycket lättare änatt få tag i hasch. Dessutom sjunker åldern för använ-dandet av GHB och GBL oroväckande. Tolv till gamla flickor tas in på sjukhus därför att de haranvänt GBL.I dag blandas också droger av olika slag på ett sättsom inte skedde , t.ex. , då an-delen missbrukare också var hög. Man blandar i dagheroin, som bryter ned hela kroppen, med amfetamin,som speciellt är känt för att bryta ned hjärnan. Somextra krydda kan man sedan ta GHB eller GBL, vari-genom effekterna av de andra drogerna förhöjs ännumer och kroppen bryts ned ännu snabbare.Anf. 59 Socialminister ():Herr talman! Jag kan möjligtvis trösta BirgittaSellén med att det faktiskt händer en hel del. EUarbetar i alla fall i förhållande till vad som är EU:stradition mycket snabbt på det här området. Sedan vivid , som sagts, beslutade omatt för svensk del göra en narkotikaklassning harföljande hänt.Den 20 april förra året sammanträdde arbetsgrup-pen för övergripande narkotikafrågor för att diskuteraGHB. Man beslöt att kalla till ett möte med en veten-skaplig kommitté inom EC den 25-26 september2000. Med kommitténs bedömningar som underlagöverlämnades till EU-kommissionenen rapport om GHB. Frågan har alltså lyfts upp påcentral nivå.Den 16 november överlämnade kommissionen enrapport till ministerrådet om sin hållning när det gäll-de GHB.