prot · GO09112 · 2001-05-16 00:00:00 — Men när jag satt på mitt rum och jobbadeoch hörde tala om den frivilliga avgång-en med pension vid började jag naturligtvisfundera över vad det får för konsekvenser för demänniskor som är berörda.Det är riktigt att många människor drabbas avohälsa i arbetslivet. Men den lösning som jag ser äratt vi måste arbeta mer förebyggande. Vi måste för-hindra att människor drabbas av ohälsa genom har en arbetsorganisation, arbetsuppgifter och ettinflytande som gör att man trivs i arbetet. Då innebärdet också att människorna kan vara kvar i arbetslivetoch bidra till sin försörjning , genom attarbeta till sin pension.Jag skulle vilja säga att det är framför allt kvinnorsom tidigare decennier har arbetat deltid som genomdet nya pensionssystemet också får möjlighet attarbeta in en pension för framtiden. Varje krona somman tjänar har betydelse för den framtida pensionen.Jag tycker naturligtvis att det är viktigt.Om man tittar på den flexibilitet som finns i detnya pensionssystemet , med en avgång , innebär det att man skulle få ut ungefär 65 %av den pension som man skulle ha fått om man hadejobbat till . Man tappar alltså i storleksordningen35 %. Med en frivillig avgång vid undrar jagvad som skulle bli kvar att leva av, om vi har ett pen-sionssystem som bygger på den intjänade inkomsten,eftersom vi lever betydligt längre och dessutom ärfriskare. Vi har naturligtvis behov av att människorska kunna vara kvar i arbetslivet om vi ska ha entrygg ålderdom. Det föds lite barn i , vilketkan få betydelse för de framtida pensionerna. Det ärsådant man måste åtgärda.Jag tycker att det är viktigt att vi har ett generelltpensionssystem lika för alla, som är uppbyggt påinkomstbortfallsprincipen eller vad man har tjänatunder livet. förslag i reservationen omfrivillig avgång kan verka väldigt lockande förmånga. Men jag ser inte hur det skulle vara möjligtatt leva med den pension som skulle bli kvar om mangick vid , med tanke på den höga levnadsåldersom vi har och som kommer att bli ännu högre denärmaste decennierna.Jag är naturligtvis inte för att man ska ha engrundpension som man löser med privata pensions-försäkringar. De som har haft låga inkomster kanskeinte har haft möjligheten att teckna privata pensions-försäkringar.Anf. 79 ():Herr talman! Det var ett intressant inlägg. LennartKlockare sade att det ska vara ett generellt system,lika för alla. Ja, men det är just det vi säger: Det skavara lika för alla. Sedan gjorde etttillägg och sade att det ska vara enligt inkomstprinci-pen. Men då är det inte längre lika för alla. Det inne-bär att sillarbeterskan i får betydligt mycketmindre pension från staten när hon går i pension efterett hårt arbete, eller sjuksköterskan i glesbygd somhar låg lön, än t.ex. riksdagsledamöter och andra somhar bra jobb. Då är det inte lika behandling av allafrån staten.Här har vi två helt olika synsätt. Vi och Center-partiet har ungefär samma synsätt om ett grundtrygg-hetssystem i botten.Sedan gav intryck av att vi villatt alla ska gå i pension vid . Vi säger att det skavara från till . Jag är fullständigt övertygadom att det inte är så väldigt många, att det inte är enmajoritet - långt därifrån - som vill gå i pension vid55 år.Det finns en verklighet att titta på, och den säger att väldigt många människor, inte minst inomvården, är slut . Det är den verklighetvi lever i. Låt dessa människor då ges en möjlighet attockså få ut sin pension!Jag är övertygad om att väldigt många kommer attjobba till . Vår grundprincip innebär en flexibelpensionsålder från 55 till , utifrån individensperspektiv.Anf. 80 ():Herr talman! Jo, jag vill ha ett generellt system,och det måste också vara uppbyggt på den inkomstsom man har haft under sin livstid. Det är naturligtvisen viktig princip också i det nya systemet, även i detATP-system som har fungerat alldeles utmärkt under40 år.Birger pratade om att man är utbränd vid55 års ålder. Ja, visst händer det att människor drab-bas av ohälsa. Det sade jag också. Men BirgerSchlaugs lösning är att minska arbetstiden. Jag bryrmig om de människor som drabbas av ohälsa, ochdärför måste man göra någonting på arbetsplatsen, iarbetsmiljön och i arbetsorganisationen. Man måstege dessa människor möjlighet att i stället få vara kvari arbetslivet. De behövs i arbetslivet för att BirgerSchlaug och jag, våra barn och andra ska få pensio-ner. Därför behöver vi se till att få arbetsmiljöer somgör att människorna både trivs och har möjlighet attvara kvar i arbetslivet.Birger svarade inte på frågan: Vad är detför pension de här människorna ska leva av om de fårgå vid ? Vilken storlek vill ha påden pension som man ska ha och leva avi kanske eller t.o.m. ?Anf. 81 ():Herr talman! Det finns ett vägval. Antingen gårman efter inkomstprincipen, eller också behandlarman alla lika via ett grundtrygghetssystem. Vi står förett grundtrygghetssystem. De som vill ha mer fårskaffa det själva, men det ska inte staten stå för. Sta-ten ska likabehandla alla.Lennart Klockare var inne på det här med attminska normalarbetstiden till 35 tim-mar och att det med automatik skulle innebära attfärre arbetstimmar blir gjorda i . Det är interiktigt säkert. Ohälsotalen kanske kommer att sjunka.Folk kanske orkar arbeta längre än till 65 eller . Det är en massa sådana effekter av en sänktarbetstid som är intressanta.Dessutom menar vi att grundprincipen är attgrundpensionen ska vara lika stor om man går vid 55år eller 70 år.Ser inte problemet med att viblir äldre och äldre som alltfler blir utslagnaallt tidigare och att en av pusselbitarna, förutom bätt-re arbetsmiljö, är sänkt arbetstid? Varför ska Sverigevara en isolerad ö inom EU när det gäller 40-timmarsveckan? Jag förstår inte det.Det är märkligt att en socialdemokrat, efter detsocialdemokratiska maktinnehavet i under såmånga år, står och pratar om att vi ska ha en bättreorganisation och en bättre arbetsmiljö. Vad i helsikehar ni gjort under alla år vid makten i sådana fall?Anf. 82 ():Herr talman! säger att det ska varatillväxt och att man själv får ordna den pension manvill ha. Jag tolkar då på det sättet ska lösa det genom privata försäkringar. De somhar varit ute i arbetslivet, jobbat deltid, fött någrabarn och varit hemma kanske inte har fått ihop såmycket pengar att de kan finansiera de privata försäk-ringar som talar om.Miljöpartiets 35 timmars arbetsvecka kan varavällovlig, men vi måste ändå skapa tillväxt. Min lös-ning för att människor ska bli kvar och skapa tillväxt iarbetslivet är att vi gör någonting åt arbetsmiljö ochorganisation, som jag nu säger för tredje gången. MenBirger har inte sagt ett enda ord om de frå-gorna, hur man löser situationen på arbetsmarknaden,hur man ser till att kvinnor kan vara kvar i arbetslivetoch tjäna ihop till sin pension så att de kan kännatrygghet och förvissning om att de kan leva gott ävenefter den tid då de har gått i pension.Vi blir äldre och äldre - det är helt riktigt. Därförmåste vi vara betydligt fler ute på arbetsmarknadenän vad vi är . Jag hoppas att vi ska lösa det påmånga olika sätt. Det finns ingen generell lösning påalla problem. Eftersom vi blir äldre måste fler av deyrkesverksamma vara med och betala, inte färre.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )5 § Vissa ändringar i lagen om rättegången iarbetstvister och lagen om betänkande 2000/01:AU11Vissa ändringar i lagen om rättegången i arbetstvisteroch lagen om (prop.2000/01:123).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 11 §. )6 § Den militära flygutbildningen, m.m.Föredrogsförsvarsutskottets betänkande 2000/01:FöU2Den militära flygutbildningen m.m. (prop.2000/01:35).Anf. 83 ():Herr talman! Ärade riksdagsledamöter, åhörareoch TV-tittare! Möjligheterna till utbildning av pilo-ter i och för flygvapnet kommer att minska drastisktunder framöver. Flygvapnet kommer attåderlåtas på nödvändig kompetens både totalt och vadgäller antal officerare. Möjligheterna till en ordnadoch säkerställd övergång till JAS 39 kommeratt försämras kraftigt, med en betydande risk för storakostnadsökningar och uteblivna beräknade besparing-ar. Sammantaget kommer Flygvapnets utveckling ienlighet med den beslutade ominriktningen av För-svarsmakten inte att kunna genomföras planenligt.Möjligheterna att genomföra det s.k. exportstödet,dvs. utbildning av utländska piloter och tekniker omJAS 39 , kommer att minska kraftigt.Denna konsekvensbeskrivning och denna svidan-de kritik mot det förslag som socialdemokraternatotat ihop och som ligger på riksda-gens bord är inte hämtade ur den moderata reserva-tionen. Det är i stället Flygvapnets generalinspektörsom i en artikel redovisar de allvarliga kon-sekvenserna av utskottsmajoritetens förslag.Förundran och besvikelse sprider sig både blanddem som har kunskaper på området och hos den övri-ga allmänheten. Hur kan utskottsmajoriteten hoppa ien så galen tunna? Hur kan regeringen sköta för-svarspolitiken så eländigt att detta blir resultatet? Detär inte nog med det. Hur kan försvarsutskottet slitamed frågan och trots goda föresatseroch många initiativ till slut landa på ett så erbarmligtdåligt förslag?Jag inser väl att hotet om avslag på propositionenfått socialdemokraterna att ganska motvilligt ta dettasteg. Att lägga sig platt för Vänstern kan inte ha varitroligt vare sig för eller övriga soci-aldemokrater.Men under hela processen har det funnits alterna-tiv. Att vi moderater ställde upp och inte klubbade avpropositionen direkt när vi i utskottet såg att det sak-nades majoritet för den berodde ju på omsorg omsakfrågan, men också på att vi såg en chans att hittaden minsta gemensamma nämnaren med socialdemo-kraterna. Att regeringen inte då drog tillbaka proposi-tionen berodde väl rimligtvis på samma strävan att nåresultat.Men redan propositionens förslag var en dålig ochdyr lösning. Med fem flottiljer, men utan stridsflyg ibåde och , skulle Flygvapnettvingas leva med driftskostnader på 300 miljoner till400 miljoner till ingen nytta. Den för storaoch för dyra organisation som föreslogs hotade för-svarsekonomin på kort sikt och Flygvapnets framtidpå lång. Jo, därför att onödiga driftskostnaderurholkar våra möjligheter att satsa på JAS-systemetsutveckling i framtiden.Med propositionens förslag används 10-12 mil-jarder under JAS återstående livstid till infrastrukturpå marken i stället för till beväpning, utrustning,renovering och modifiering av det flygplanssystemsom vi tog ett långsiktigt gemensamtansvar för. 80 miljarder har denna ryggrad i flygvap-net kostat, och fortsatta satsningar är absolutnödvändiga för att dessa pengar inte till stor del skavara bortkastade. JAS Gripens existensberättigandefinns på teknikens framkant - ingen annanstans.Propositionens förslag innebär vidare att svårig-heterna att genomföra omskolningen från tillJAS består och att stora problem med flygförarutbild-ningen skapas på grund av den föreslagna flyttningen.Svårast att acceptera ur ett skattebetalarperspektiv ärdet ohyggliga slöseriet med offentliga medel. 400miljoner kastas i sjön, och 300 nya måste investerasför att täcka upp de förlorade. Att det är ett utmanan-de sätt att hantera andras pengar torde väl alla varaöverens om.Att både förra och nuvarande överbefälhavarenavvisat propositionens struktur och innehåll gör intesaken bättre. gjordes klart att för-svaret behöver fyra flottiljer - varken mer eller mind-re. ÖB:s redovisning understryker samma sak.Propositionen är och var ingen hållbar utgångspunktför Flygvapnets utveckling.För många flottiljer blir nämligen kvar om propo-sitionens förslag skulle gå igenom, vilket innebär troligen tvingas lägga ned ännu en flottilj senare.Frågan är då om det är bättre att först ha investerat förJAS på fem eller kanske sex platser för att i nästa stegbara flyga på fyra.Denna fråga är en av de få frågor som har fått ettsvar under utskottsbehandlingen. Samtliga partierutom , som tror och hoppas att tre flottil-jer ska räcka, och Vänstern som i sitt särskilda yttran-de egentligen vill ha ytterligare minskningar stödernu den strukturella inriktning som varit moderaternasoch ÖB:s . Det tyder på att man slutligeninsett det orimliga i propositionens förslag.Den moderata utgångspunkten i hela denna pro-cess har varit att utan låsningar till enskilda flottiljerförsöka medverka till en lösning som är tillräckligtbra för Flygvapnet. Vi stödde det socialdemokratiskainitiativet att få hela frågan om flygets organisationgenomlyst, även om vi i slutändan inte kunde kommaöverens om det uppdraget skulle lämnas till regering-en eller till ÖB. När sedan ÖB:s redovisning väl komvar vi öppna för diskussioner inte bara kring ÖB:srekommendation utan kring alla de sex alternativ somförsvaret angav som möjliga lösningar.Visst har delar av Försvarsmaktens underlag ifrå-gasatts delvis med rätta, men det är sammantaget detbästa och mest heltäckande underlag som harpresenterats. Det är Försvarsmakten som ska levamed och genomföra det som vi här i denna kammarefattar beslut om. Varför då inte lyssna till den? Eller,som någon uttryckte det, varför först fråga och sedaninte lyssna?Därför är det anmärkningsvärt att utskottets majo-ritet utan vare sig argument eller konsekvensanalysvalt ett okänt sjunde alternativ som är denkanske sämsta möjliga lösningen för Flygvapnet.Varför har då inte låst sig för elleremot enskilda flottiljer? Borde inte också vi ge be-sked om exakt var vi står? Svaret är enkelt. Vi insågtidigt att varje låsning är ett hinder för en lösning. Ominte annat visar det socialdemokratiska agerandetdetta med skrämmande tydlighet. Låsningen vid tidi-gare fattade beslut och uppgörelser regionalt och medandra partier har tydligen gjort det omöjligt för soci-aldemokraterna att ens diskutera något av ÖB:s alter-nativ, eftersom samtliga alternativ innehöll besk me-dicin och innebär att förra årets halvfärdiga beslut omFlygvapnet rivs upp.Försvaret har nämligen i alla sina sex alternativföreslagit ett bibehållande av och/eller F 16.Flygvapnet verkar med andra ord kunna hantera denackdelar som det innebär att lämna en av dessa tvåplatser men inte båda. De olika lösningar som ÖB harpresenterat är alla sex till skillnad från utskottsmajo-ritetens förslag i olika hög grad möjliga att genomfö-ra. Flygets krav på någorlunda rimliga verksamhets-förutsättningar verkar vara uppfyllda i alla och väluppfyllda i flera av alternativen.I ljuset av det underlag som har legat på utskottetsbord tvingas jag konstatera att majoriteten helt harstruntat i ÖB:s underlag. En lösning på problemet fördenna majoritet har definitionsmässigt inte varit denlösning som är bäst eller ens acceptabel för försvaretutan en möjlig lösning bara från rent politiska ut-gångspunkter. socialdemokratiska utfästelserkunde inte rubbas.I ljuset av denna låsning borde utskottet naturligt-vis gjort processen kort med propositionen redan idecember eller . Då hade det fun-nits god tid för att ta fram ett genomarbetat förslag.Utskottets förslag är inte genomarbetat. Varken investeringsbehov ellerframtida driftskostnader är ordentligt belysta - änmindre förutsättningarna för att verkligen genomföraförslaget, konsekvenserna för flygutbildningen ochdärmed Flygvapnets framtid.Flygvapnets betyg på förslaget citerade jag inled-ningsvis. Jag har sällan läst hårdare ord från en verk-samhetsansvarig statstjänare.Inte nog med att utskottets förslag är uselt. Hu-vudfrågan - var den framtida flygutbildningen skabedrivas - förblir dessutom olöst. Min ekonomiskabedömning är dessutom att närmare 800 miljoner avredan gjorda investeringar går förlorade samtidigtsom det krävs upp till drygt 1,6 miljarder i nyinveste-ringar för att genomföra majoritetsförslaget. Till dethär kommer investeringar för flyttningen av de bådaflygutbildningarna i och , kanskei 300-miljonersklassen, om man inte i stället tvingasköpa utbildningen utomlands och därmed ger uppbåde ett 30-årigt utvecklingsarbete som lett till engrundläggande pilotutbildning i världsklass och chan-sen att i nästa steg förlägga en sameuropeisk flyg-skola i utskottsmajoriteten nu har valt en av desämsta tänkbara möjligheterna utan underlag och medden centrala frågan om lokalisering och organisationav framtidens flygutbildning olöst är sakligt det mestanmärkningsvärda jag har varit med om i försvarsutskott. Att utskottets ma-joritet dessutom har röstat ned mitt förslag om att viinför beslutet ska få Försvarsmaktens konsekvensbe-skrivning är ännu märkligare men å andra sidan helt ilinje med att man bortser från försvarets bedömning-ar.I sakfrågan fanns alternativ. var ochär inte låsta vid någon enskild flottilj. Vi ställergrundläggande krav på en rationell helhet som ärtillräckligt bra för försvaret och flygvapnet. Många avoss har lätt att instämma i påståendet att den här frå-gan har gått alldeles för långt, att utskottsmajoritetenhar passerat alla gränser för sak, sans och vett och attdet är oförklarligt hur rikets högsta beslutande organkan fatta ett beslut utan beredning och med konsek-venser för de viktigaste processerna - ombeväpning-en av flyget från till JAS och tillförseln avpiloter - som kan bli en dödsstöt för en redan grovtmisshandlad organisation.Herr talman! Min ursprungliga avsikt var att yrkapå att detta, det kanske eländigaste av eländiga alter-nativ, återförvisas till utskottet för ytterligare bered-ning. Från alla rimliga utgångspunkter borde det ju gåatt åstadkomma någonting bättre. Men efter gårda-gens upprepade telefonkontakter mellan min partile-dare och statsministern inser jag attäven den vägen är stängd. Det till synes rimliga ärinte längre rimligt. Socialdemokraterna har stängtdörren för att försöka hitta en lösning. Därmed ter sigen återremiss helt meningslös.Möjligheterna att åstadkomma något bättre verkarnu uttömda. Ytterst beror det här på att socialdemo-kraterna , efter en dryg månads för-handlingar med de borgerliga partierna, gjorde uppbara med om framtidens försvar. Och för attfå och Vänsterns välsignelse valdes enrejäl ekonomisk nedskärning som minori-tetsregeringen medvetet chansade på att dess förslagskulle passera som en följd av bristen påsamlat motstånd. visas med skrämmande tyd-lighet att regeringens försvarspolitiska strategi helthar havererat. Det fungerar inte att komma till riksda-gen med bara stöd i försvarspolitiken.Socialdemokraterna bär hela ansvaret för att maninte har sökt brett samförstånd med också mitt partiför en nödvändig, men för den skull inte vettlös, om-ställning av försvaret. Det är inte i triumf eller för attkunna svära mig fri från ansvar som jag konstaterardet här. Tvärtom är jag ledsen och besviken och denförsta att beklaga de praktiska konsekvenserna förflygvapnet av det här misslyckandet. är värtett bättre försvar och om inte annat efter denna hante-ring också en bättre regering.Herr talman! är det en svart dag. Försvaretoch de anställda i flygvapnet kommer att orsakas ettorimligt lidande om utskottsmajoritetens förslag blirverklighet. Men också förtroendet för politiken ochför politikens rationalitet står faktiskt på spel. Jagyrkar därför bifall till den moderata reservationen.Bara genom att man avslår både utskottets och propo-sitionens förslag kan utrymme skapas för eftertankeoch initiativ genom att gamla låsningar faller utan attnya låsningar för den skull kommer till.Anf. 84 ():Herr talman! behandlar nu ett betän-kande som heter Den militära flygutbildningen m.m.Det märkvärdiga med detta är att huvuduppgiften attbestämma var flygskolan ska lokaliseras av utskotts-majoriteten har lösts genom att man talar om var deninte ska placeras. Flygvapnets 75-årsjubileum skymsnu av detta segdragna ärende. Jag yrkar bifall tillkristdemokraternas reservation nr 2.Herr talman! Det finns skäl att denna dag erinraom vad regeringen angav när det gäller flygstrids-krafterna i propositionen Det nya försvaret: Utbild-ningen av nya flygförare och omskolningen till Gri-pensystemet är känsligt för störningar under de när-maste åren och ställer krav på flottiljkapacitet, liksommöjligheterna att lämna exportstöd.Avseende fann regeringen att de tyngsta ar-gumenten till förmån för var gjorda Gripenin-vesteringar, flottiljens roll i grundutbildningen av nyaflygförare, inledningsfasen av omskolningen till Gri-pensystemet och exportstödet. Trots dessa nyckel-faktorer och att en flyttning av flygskolan kundemedföra temporära svårigheter för bl.a. flygutbild-ningen föreslog regeringen en nedläggning av F 10senast 2002. Precis när flygskolan kommit upp i fullkapacitet efter flyttningen från föreslogsen ny omlokalisering till F 16 i Uppsala.Den 30 mars 2000 beslutade att JAS 39Gripen ska etableras med två divisioner på varderaF 17, F 7, F 4 och F 21 samt att och Viggendivi-sionerna vid F 16 ska läggas ned.Socialdemokraternas, och Vänsterparti-ets gemensamma beslut att lägga ned mo-dernaste flygflottilj, , har försatt flygvapnet i enonödigt känslig situation. För att inte ytterligare störa och fördröja denplanerade och pågående ombeväpningen till JAS ochpilotutbildningen anser att beslutetom flygskolans lokalisering måste innebära en lång-siktig lösning med närhet till flygvapnets övriga be-rörda verksamhetsområden. Vi vill ansvarsfullt för-valta de resurser som finns.Vidare beslutade att formen för denframtida flygförarutbildningen skulle ses över. Syftetvar att uppnå ökad internationell samverkan kringutbildningen samt att i de delar där det var lämpligtintegrera militär och civil flygförarutbildning. Ut-skottet ansåg att regeringen borde återkomma tillriksdagen rörande exportstöd och utbildning av flyg-förare.Så kom då förslaget till lokalisering av flygskolanden efter en lång förberedelse,och återigen var det ett minoritetsförslag. På siktskulle vi få tillbaka ett separat skolförband, dvs. justden organisation som lämnades . Kristdemokra-terna yrkade avslag på propositionen om flygskolanoch ansåg att den militära grundläggande flygutbild-ningen tills vidare borde kvarstanna i , attett centrum för exportstöd för JAS Gripen borde upp-rättas där samt att den militära flygutbildningensframtida organisation och innehåll borde genomar-betas utifrån ett helhetsgrepp på flygvapnets framtidastruktur. Trots att en majoritet fanns för att avslåpropositionen valde ändå att dis-kutera ärendet för att söka nå en stabil uppgörelse.Vi hade för avsikt att ompröva beslutet att av-veckla och ställde upp på utskottets beslut attinhämta upplysningar från Försvarsmakten. I fem avÖB:s sex alternativa lösningar fanns med menbefanns ej utgöra en långsiktig lösning. Dessa alter-nativ har helt nonchalerats i försvarsutskottet.Under tiden som försvarsutskottet hartassat försiktigt i sakfrågan har regeringen visat provpå en handlingsförlamning och inte kommit med ettenda förslag till öppning i frågan. Vi kristdemokraterhar ihärdigt försökt förmå regeringen att komma mednågon form av reaktion på det uppkomna låsta läget,men så har inte blivit fallet. Detta om något har för-vånat oss, men vad som är värre är att detta har letttill oro bland flygvapnets personal. Genom att medi-erna erhållit skildringar från utskottets överläggningarhar dessutom spekulationer om olika flottiljers fram-tid florerat runtom i landet.Herr talman! har Försvarsmaktens ekonomiskaproblem uppdagats. Det har endast gått sedanförsvarsbeslutet , och precis som kristdemo-kraterna befarade medför ominriktningen höga om-ställningskostnader. väntar besparingar på denutlovade kvalitetshöjande förbandsutbildning somskulle ske. Vad ger det för signaleffekt när det svens-ka flygvapnet ska kunna delta i den europeiska kris-hanteringen? Dessutom har ÖB signalerat att Försvar-smakten inte behöver samtliga beställda Gripenplan.Dessa faktorer förstärker syn påatt endast fyra flottiljer behövs, men det kan ju integärna gälla vilka flottiljer som helst.Helt plötsligt sydde Socialdemokraterna tillsam-mans med , och Centernihop en lösning av flygvapnets framtida organisationsom inte på något sätt är förberedd vare sig politiskteller försvarsanalytiskt.