prot · GO09123 · 2001-06-12 00:00:00 — Det är ett angeläget och bra delmål.Här ställer även regeringen krav på att fasa ut ämnenmed en tidsangivning.Vad händer om fasar ut CMR-ämnen,persistenta och bioackumulerade ämnen, kadmium,kvicksilver och bly på egen hand? Regeringen före-slår ju att det ska gälla från vissa datum, oberoendeav EU eller andra länder. Konsekvenserna blir svårautan att hälsa eller miljö på något sätt förbättras. T.ex.kommer bilar med blybatterier inte attkunna tillverkas i eller importeras till Sverige.Vidare kommer inga tvättmedel baserade påsvenska råvaror att kunna tillverkas, men samma sortstvättmedel kommer att kunna säljas på den gemen-samma EU-marknaden och även importeras. Ut-gångsvaran är ett cancerframkallande ämne, etenoxid,som i sig är cancerframkallande. Men det omvandlastill icke cancerframkallande råvara i tvättmedlet.Fru talman! Etenoxid framställs ur eten. Det är mellanprodukt och används till en mängd viktigakemiska produkter. I tillverkas ca70 etenoxid . Etenoxid används för attbilda olika långa etenoxidkedjor, som sedan får rea-gera med cellulosa. Den modifierade cellulosapro-dukten, EHEC, används bl.a. i vattenburna färger ochandra byggmaterial.EHEC bedöms ha en mycket låg akut giftighet.Miljödata visar att den inte ska klassificeras sommiljöfarlig. Etenoxid används främst i tensider, somhar många olika användningsområden. Bryggerierbehöver tensider för att tvätta flaskorna och smörja delöpande banden. Inom textilindustrierna behövs ten-sider för att tråden ska glida bättre genom maskiner-na. I färgindustrin behövs tensider till vattenlösligafärger och i ett asfaltverk används tensiderna för attbitumen ska fastna på gruset man blandar i.Ett giftigt cancerframkallande ämne har alltsåomvandlats till en miljöanpassad vardagsprodukt somanvänds i alla våra hem och som har bidragit till enavsevärt bättre arbetsmiljö. Ska ett sådant ämne för-bjudas i ? Enligt regeringen, ja.Fru talman! Den svenska plastindustrin kommerockså att få svårigheter med användningen av cancer-framkallande utgångsmaterial som vinylklorid. Vida-re kommer inga vägar att kunna asfalteras medsvensktillverkad asfalt som avger cancerframkallandePAH, polyaromatiska hydrokarboner, vid tillverk-ningen men inte vid användning som bitumen förasfaltering. Det skulle vidare kunna innebära att ingenvedeldning skulle tillåtas i hemmen eller sommarstu-gorna därför att cancerframkallande toxiska dioxinerbildas.Jag har här velat påvisa hur en rigid och katego-risk lagstiftning kan slå mot det svenska samhället.Fru talman! Jag vill säga några ord om delmålen 4och 5. Delmål 4 har fått en något lustig formulering.Där anges att hälso- och miljöriskerna vid framställ-ning och användning av kemiska ämnen ska minskafortlöpande fram . Jag ställer då frågan:Vad händer sedan? Ska risker därefter vara accep-tabla? Jag förmodar att det inte är regeringens avsikt.Detta blir ännu ett exempel på hur en politisk detalj-styrning får en olycklig utformning. För min del ärdet en självklarhet att arbetet med att minimera riskerär en ständigt pågående process. I detta ligger attskapa ett förtroendefullt samarbete mellan myndig-heter och tillverkare och importörer.I delmål 5 föreslås att det ska fin-nas riktvärden för minst 100 utvalda ämnen som inteomfattas av delmål 3. Riktvärdena är nationella ochfinns inte med i . Kostnaderna är svåra attöverblicka och mycket resurser kommer att gå åt föratt utreda hanteringen av riktvärden. Ambitionen ärsäkert lovvärd och kan bli ett verktyg för att minskautsläppen av farliga ämnen till vatten.Fru talman! Kemikalier och kemiska processeroch produkter är en del i vår vardag och en förutsätt-ning för det liv vi har valt att leva. Den kemikaliepo-litik som diskuteras innebär att farliga ämnen skafasas ut. En bokstavstolkning av detta kan innebäraatt all användning av dessa kemikalier ska upphöra,oavsett om den slutliga konsumentprodukten inne-håller ämnet i fråga eller ej, utan enbart om ämnetanvänds eller omvandlas i processen för att tillverkaslutprodukten.Det går inte att bortse från att det finns farligaämnen i vår omvärld och att kunskapen om många ärbristfällig. Det är därför nödvändigt att vi lär oss merom kemikalier och deras påverkan på miljö och män-niskor. Arbetet med detta fordrar dock informationoch ett förtroendefullt samspel med alla aktörer påmarknaden. Lagstiftning och överambitiösa åtgärderkan leda till att begränsade resurser används fel. Enisolerad svensk kemikaliepolitik blir inte heller ef-fektiv med hänsyn till att miljöproblemen är alltmerglobala. Energin bör därför enligt mitt förmenandekoncentreras till det internationella samarbetet.Den myndighet som har det största ansvaret förarbetet med regeringens mål om giftfri miljö är Ke-mikalieinspektionen. Alltfler uppgifter läggs på dennamyndighet. Medel för att genomföra regeringensambitioner lyser dock med sin frånvaro. Menar rege-ringen allvar med sitt miljöarbete på kemikalieområ-det fordras också att inspektionen tillförs resurser attklara arbetsuppgifterna. Jag har påpekat detta vid ettflertal tillfällen. är kemikalieutredningen avslutad.Jag förutsätter att inspektionen får det tillskott sombehövs för att genomföra sina åligganden.Fru talman! Moderata samlingspartiet delar i stortde intentioner regeringen har med en långsiktig ke-mikaliepolitik. Vi anser dock att regeringsförslagethar sådana brister i en verklighetsförankrad syn på detinternationella kemikaliearbetet att det vore bättre attha regeringens proposition som en grund för ensvensk position i EU-förhandlingarna änatt nu fastställa bindande svenska delmål som islutändan troligen inte harmonierar med EU:s ambi-tioner.Jag yrkar därför på att avslår regering-ens fem delmål under miljökvalitetsmålet Giftfrimiljö och bifaller reservation 1.Anf. 89 ():Fru talman! Människans uppfinningsrikedom påkemikalieområdet är grundläggande för vår modernalivsstil och för all del även vårt välstånd. Medaljenhar emellertid en baksida. Utvecklingen har mångagånger skett utan en tanke på kemikaliernas vidareöden i naturen. De flesta av de ämnen vi användersprids förr eller senare, med vind eller vatten. De kani vissa fall förflyttas långa avstånd, kanske t.o.m. överhela jordens yta.Fettlösliga och långlivade ämnen lagras i närings-kedjor och hamnar ibland i våra egna livsmedel. Livetigenom samlar vi på så sätt på oss ett förråd av tung-metaller och långlivade naturfrämmande ämnen i vårvävnad. Redan det ofödda barnet får del av de natur-främmande ämnena genom mammans blod.Konsekvenserna av den globala kemikaliesprid-ningen är i stort sett okända. har vi kunnatutläsa effekter framför allt inom djurvärlden. Ämnenhar visat sig ha förmåga att påverka livets mest käns-liga process. De kan framkalla cancer, försvaga im-munförsvar och ge upphov till allergier och andrasjukdomar. Vissa av dem påverkar hormonsystemmed konsekvenser för t.ex. intelligens och fertilitet.Effekter har visat sig uppstå även vid extremt lågahalter, i synnerhet under ömtåliga skeden i livet.Även människan påverkas således. Mest utsatt ärnaturligtvis den ömtåliga människan, barnet.Det är angeläget med en verkningsfull och lång-siktig kemikaliepolitik som skyddar människan ochnaturen. Vi måste avgifta kretsloppen.Fru talman! Regeringen föreslår i propositionenatt nyproducerade varor så långt det är möjligt skavara fria från cancerframkallande, arvsmassepåver-kande och fortplantningsstörande ämnen senast år2007 om varorna är avsedda att användas på ett så-dant sätt att de kommer ut i kretsloppet.Med tanke på de effekter, fru talman, som dessaämnen kan ha för både människor och djur tycker jagatt det är befogat med en offensivare målsättning förjust arvsmassepåverkande och fortplantningsstörandeämnen. Ju tidigare vi kan få bort de ämnena frånspridning i kretsloppet dess bättre.Speciellt som dessa ämnen redan finns i samhälletär varje minskning och minimering viktig. Det är medtanke på farligheten befogat att ändra målsättningenför utfasningen av arvsmassepåverkande och fort-plantingsstörande ämnen i nyproducerade varor. År-talet bör sättas tidigare än vad som är fallet i rege-ringens proposition. Vårt förslag därvidlag är år 2005.Fru talman! Jag vill med detta yrka bifall till vårreservation nr 2.Så över till en helt annan sak, nämligen amalga-met. Propositionen tar inte upp problematiken medamalgam i samhället trots att amalgam såvitt känt harstora hälso- och miljökonsekvenser. Det är ett av destora användningsområdena för kvicksilver, som i sigär farligt.Jag och anser att det är förvånandeatt det inte tas upp på ett bättre och tydligare sätt ipropositionen. Kvicksilverhanteringen i den svenskatandvården, för att ta det som exempel, uppgår tillknappt . Det är mycket det.Amalgam är den dominerande källan till utsläppav kvicksilver i . Det sker främst i form avutsläpp till luften och avloppet. Det är därför av yt-tersta vikt att kvicksilvret i tandvården ur miljö- ochhälsosynpunkt hanteras som annat kvicksilver i sam-hället. Så är inte fallet i dag.Jag skulle med detta vilja ställa frågan till berördutskottsföreträdare: behandlas inte den fråganpå ett bättre och mer seriöst sätt i föreliggande betän-kande?Anf. 90 ():Fru talman! Jag brukar ibland kritisera att vi upp-repar ärenden. Men i det här fallet tror jag att det ärbra att vi får diskutera frågan . I dagfår vi diskutera kemikaliepolitiken. Vi har möjlighetatt återkomma till frågan i samband med att vi skabehandla miljömålen. Det är bra att vi inom en gans-ka kort tidsrymd får upprepa frågeställningarna.Regeringens förslag är ett hyggligt radikalt för-slag, och i allt väsentligt ställer jag mig bakom det.Jag vill ändå peka på några frågeställningar. Det ärför det första viktigt att betona vilka de övergripandebeslutsprinciperna ska vara i kemikaliepolitiken, ochdet är viktigt att vi följer en försiktighetsprincip. Fördet andra är principen att förorenaren betalar viktig,och för det tredje är det viktigt att utredningsansvaretska gälla alla kemiska ämnen.Strategier för hur ska refor-meras och hur ska kunna utveckla sitt natio-nella lagutrymme måste också ingå. Ambitionen attskapa en giftfri miljö, som är tydligt uttryck i rege-ringens förslag, kommer att kräva mycket stora insat-ser från alla aktörer i samhället. Grundlig vetenskap-lig information ska vara en viktig mekanism i arbetetmed att identifiera hot . Det kanleda till en ännu mer radikal kemikaliepolitik.En inte alltför radikal miljöpolitik demonstreras ien av reservationerna. Jag citerar: "bör av-vakta resultatet av det pågående arbetet med att ut-forma en kemikaliestrategi för EU innan beslut omdelmål för att uppnå målet Giftfri miljö fattas." Det ärinte en framåtsyftande och radikal kemikaliepolitik.Tänk om vi på alla områden inom miljöpolitikenskulle säga: Vi ska inte gå före. Vi ska invänta allaandra. Vi ska inte lägga ambitionen eller målen högreän vad andra gör. Det är tvärtom. Vi ska visa vägen.Den som vill visa vägen måste självklart också visaatt man har högre målsättningar. Jag tycker att det ärminst sagt bedrövligt att vi över huvud taget ska be-höva föra diskussionen om att vi inte ska gå före. Viska självklart gå före.Fru talman! Jag vill vidare kommentera den aktu-ella frågan om amalgam och kvicksilverförbud. Till-sammans med har vi i reservation 6 pekat påatt bör i EU anmäla - alltså inte iavvaktan på någonting annat - ett generellt förbudmot kvicksilver. Jag yrkar med detta bifall till reser-vation 6.Anf. 91 ():Fru talman! Vi kunde läsa hur manhittat flamskyddsmedel i pilgrimsfalk. Det kanskeegentligen inte är så förvånande. Det har kommitganska många uppgifter där man hittatolika kemikalier i olika växter och djur. Men i det härfallet var det ganska sensationellt. Man hade tidigareinte trott att bromerade flamskyddsmedel kunde anri-kas i näringskedjan.Här hade vi ytterligare ett exempel på en kemika-lie som kan hittas i en toppkonsument, pilgrimsfal-ken. Man kunde också visa att i äggen hos pilgrims-falkar i vilda naturen var halterna fyra gånger högreän i pilgrimsfalksägg hos fåglar som hade uppfötts ifångenskap under kontrollerade förhållanden.Slutsatsen måste bara bli att vi här ånyo har ettämne som kan utgöra en stora fara för den biologiskamångfalden i naturen och slutligen också för männi-skan. Studier visar att bromerade flamskyddsmedelkan ge levertumörer och påverka skelett hos foster.Det är den typ av kemikalier som inte hör hemma i ettlångsiktigt hållbart samhälle.Vi kunde också att man hittat ett nytt ke-miskt ämne förkortat PFOS, perkloroktansulfonat,också det innehållande en halogen, nämligen fluor.Fluor, klor, brom och jod, lärde man sig i kemin, ärhalogener. Det är grundämnen som ofta är mycketreaktiva.Man har visat att detta ämne är en väldigt stabilförening. Än så länge har man inte sett några effekteri naturen. Men man räknar med att de kommer. Det ärett ämne som används enormt mycket i alltifrån hår-schampo till textilier och brandsläckare.Det här är två exempel på hur vi använder kemi-kalier på ett totalt huvudlöst sätt. Ett annat exempel ärbekämpningsmedel, som faktiskt har till uppgift attvara giftiga för naturen. Det är deras uppgift. De skadöda liv. Biocid betyder livsdödare. Vi kan se huranvändningen av bekämpningsmedel ökar i detsvenska lantbruket trots att arealen med ekolo-gisk odling ökar. Det här innebär alltså både en totalökning och en stor ökning per hektar av de åkrar somfortfarande besprutas.Vi har 100 fall av förgiftningar på grund av be-kämpningsmedel i . Detta är alltsåinte heller ofarligt för människan. Man har genomåren kunnat se en högre frekvens av cancer hos män-niskor som hanterar bekämpningsmedel än hos denövriga befolkningen.Det är dags att tänka om. Från sidahar vi sagt gång på gång: Vi måste avgifta samhället!Detta är en av de absolut största utmaningarna in-för framtiden tillsammans med klimatförändringarna.Vi måste se till att vi avgiftar samhället.Det finns ingen anledning att här stå och tala omalla studier som visar att vi har en högre frekvens avcancer, en minskad produktion av spermier osv. ävenhos människan där man inte hittar någon annan för-klaring än kemikalier. Vi vet att det är så här, ochsom säger har vi tydligen valt det härsamhället. Jag tror att vi är många som inte har valtdet här samhället, och som önskar att de som väljer åtoss kunde hitta alternativ till många av de ämnen somman använder väldigt lättvindigt och utan atttänka till.För några år sedan kom ett förbud mot triklorety-len. Det gick inte, sa industrin. Men när kravet ställ-des så visade det sig i ett fall, som gällde rengöring avkretskort, att det gick lika bra att använda het vat-tenånga som kemikalier. är det så här.Man använder kemikalier slentrianmässigt därför tror att det inte finns några alternativ.Jag skulle önska precis tvärtom mot det som Pat-rik anför - att industrin inte tittar på vadsom är tillåtet i andra länder och därmed säger ska använda kemikalierna. I stället borde indust-rin försöka gå före och använda detta som ett argu-ment i marknadsföringen . Detta är endiskussion som kommer att föras över världen. OmSverige och svensk industri vågar gå före kan vi intebara avgifta det här samhället, utan vi kan också fåekonomiska fördelar av att visa att det går att kommaifrån kemiska ämnen.Ibland lönar det sig faktiskt dessutom rätt mycket.I de allra flesta fall lönar det sig att komma ifrånkemikalier.Den proposition som vi nu har framför oss be-möttes mycket positivt när den kom t.ex. av , som ansåg att det var en framåt-syftande och offensiv kemikaliepolitik som vi ladegrunden till. Propositionen är en samarbetsproposi-tion mellan regeringen, och Miljöparti-et.Utskottet uppvaktades av Kemikalieinspektionen.När man lyssnar på dess chef så inser man att detfinns en viss uppgivenhet bland dem som håller påmed kemikalier. Det väller in kemikalier, och manhinner aldrig kontrollera dem.Den kemikaliepolitik som vi nu har lagt fram ärsom vi alla vet mycket beroende av att det finns envilja inom EU att ta tag i problematiken. Tyvärr är juEU, som vi känner till, ett krämarprojekt där indust-rins intressen går i första rummet - inte människanseller naturens. Det finns en stor risk att EU som van-ligt slår till bromsen och att det går mycket långsamt.Det som vi här i har försökt lägga grunden tillär en kemikaliepolitik som visar hur man skulle kun-na göra om man var befriad från denna union, somSverige tyvärr är medlem i.Det som vi gör här är mycket viktigt. Vi slår fast -vilket borde vara en självklarhet - att man ska vetavad det är för ämnen som man släpper ut på markna-den. Det är egentligen ganska genant att man skabehöva skriva det i en proposition, men det är faktisktså illa. Man vet inte vilka effekter de ämnen som mansläpper ut har. Man vet inte om det är giftiga, man vetinte hur de reagerar på olika sätt och framför allt harman ingen aning om hur de reagerar tillsammans medandra ämnen. Det som krävs här är alltså att man haren information om ämnen. Visst är detta genant år2001! Men så dåligt är det ställt.Vi slår också fast - vilket är mycket viktigt - inte ska testa kemikalie för kemikalie. Då kom-mer man nämligen aldrig fram. Tyvärr är det denlinjen som EU väljer. Man ska i stället titta på vilkaegenskaper ämnen har, och utifrån ett antal egenska-per säga: Har ämnena de här egenskaperna så ska defasas ut.I delmål tre radar vi upp de egenskaperna. Detgäller cancerframkallande, arvsmassepåverkande ochfortplantningsstörande ämnen. De ska vara borta år2007. Naturligtvis vill att vi skulle hagått längre - vi vill att vi ska börja fasa ut. Vi tyckeratt den kemikaliepolitik som inleddes med BirgittaDahl var bra. Tyvärr har den avstannat i och medmedlemskapet i EU. EU är alltså ett stort problemhär.Men om vi kan se till att åtminstone nyproducera-de varor som är cancerogena, mutagena och repro-toxiska börjar fasas ut så har vi kommit en bit på väg.På samma sätt är det med de persistenta, långliva-de, ämnena och med de bioackumulerande ämnena.De hör inte hemma i ett långsiktigt ekologiskt hållbartsamhälle eftersom de är farliga för naturen och förmänniskan. De ska bort, och de bör vara borta senast2005.Det är också viktigt att vi ger oss på kvicksilver,kadmium och bly. Det är ämnen som vi vet är mycketskadliga. Det är också genant att vi inte har kommitlängre med det här, utan fortfarande diskuterar dennatyp av mycket farliga grundämnen. Det finns enenormt stor användning av dessa fast vi vet att de ärfarliga. De påverkar levern, de påverkar reproduktio-nen och de är bioackumulerande.Detta får alltså ses som ett första litet steg på vä-gen. Från sida har vi varit oerhört an-gelägna om att vi inte nu när vi ska bygga upp kun-skapen använder de typer av djurförsök som manalltid har använt. Om man skulle göra det så skullenämligen 14 miljoner djur få sätta livet till - egentli-gen i onödan eftersom vi har kommit längre än så . Det finns andra metoder att se om kemikalier ärfarliga eller inte. Man kan använda screening, invitro-metoden och andra typer av metoder som inteorsakar lidande och död för försöksdjur men som gerlika god information och dessutom snabbare. Härgäller det nämligen att komma snabbt fram till kun-skapen.Vi i är mycket glada för att vi har fåttin sådana skrivningar i propositionen. Vi är ocksåmycket glada över att detta är någonting som drivs iEU. Vi måste se till att vi inte dödar utan skapar livmed den politik som vi för.En fråga som har diskuterats mycket i sambandmed propositionen är amalgam. Jag skulle önska attvi hade kommit längre. Det tycks ha gått troll i fråganför regeringen. Jag hoppas att miljöministern kankommentera hur det kommer sig att det har gått såpass mycket troll i amalgamfrågan.Det finns en mängd beslut som säger att vi ska fa-sa ut amalgam ur , men likt förbaskat kommervi inte fram. Det finns kvar! Det används 975 kilokvicksilver i för att göra amalgam.Det ska jämföras med när det gäller belys-ningsarmatur. Vi kan också se att en av de störstamiljöskandalerna vi har haft här i inträffa-de när ett företag som gjorde amalgam råkade få ettlitet fel på sitt avloppssystem. Det vällde ut kvicksil-ver i avloppsreningsnätet!Kvicksilver hör inte heller hemma i ett ekologiskthållbart samhälle, och amalgam är en del av dennastora värld. anser att det borde ha klar-gjorts betydligt bättre i propositionen att det förbudsom gäller för all användning av kvicksilver för 2003också gäller amalgam. Egentligen borde amalgam hafasats ut tidigare. Det har ju sagts i en proposition attamalgam för barn- och ungdomstandvården bordeavvecklas till och för vuxentandvår-den till . Så varför har det inte hänt? Vad är detför starka ekonomiska intressen, både i och iEU, som lyckas stoppa ett amalgamförbud?I dag ligger denna fråga mitt emellan två depar-tement i och med att EU har lagt in den i ett direktivsom handlar om medicintekniska produkter och sominte hanteras av utan av Social-departementet.Från sida har vi valt att inte reserve-ra oss när det gäller amalgamet eftersom det ,återigen, pågår en utredning som ska se om vi kan bliav med kvicksilvret i ett miljöperspektiv, dvs. detkvicksilver som blir amalgam - en medicintekniskprodukt.Jag hoppas att miljöministern kan lyfta fram denhär frågan och ge ett klarläggande om när ett svensktamalgamförbud kommer. Naturligtvis bör gåföre när det gäller kemikalier, och naturligtvis harSverige ett ansvar för detta. Andra länder gör ju intesom man säger, utan som man gör. Vi i Miljöpartietanser att propositionen i och för sig är ett bra förstasteg, men vi anser definitivt också att skavåga gå före för att börja fasa ut de ämnen som vi ipropositionen säger att vi inte vill ha kvar. Vi måsteverkligen visa att det mycket väl går att skapa enekologiskt hållbar utveckling i ett kemiskt avgiftatsamhälle.Jag och står naturligtvis bakom de re-servationer vi har, men för tids vinnande yrkar jagbifall till förslaget i betänkandet.Anf. 92 () replik:Fru talman! har en allmänt fientlig in-ställning till EU, men det vore bra om i alla fall kunde ge ett litet erkännande åt denkemikaliepolitik som EU för. Jag förmodar att Gud-run är väl bekant med vitboken och detkommissionen föreslår där. Det är väl ungefär sammasaker som den föreslår.Gudrun tog upp exemplet med att manhar funnit bromerade flamskyddsmedel hos pilgrims-falkar. Det är ett tydligt exempel på hur ämnen försgenom luft och vatten och hur kemiska ämnen spridsöver landgränser. Det hjälper inte att enskilda länderför en mycket restriktiv politik. Vi måste hjälpas åtallihop. Den gemensamma EU-politiken är till gagnför oss alla. Det lilla erkännande skulle väl i alla fallGudrun kunna ge.Det blir ett alltmer internationellt flöde av varor,ämnen och kemikalier. Om vi ska kunna föra en mil-jöanpassad politik måste vi samarbeta internationellt.Det första steget - det som vi med kraft kan göra - äratt finna en bra kemikaliepolitik inom EU. Det måstevara en kemikaliepolitik som är realistisk. Det kanligga mycket i vad säger om att manska gå före, men ett enskilt land får inte föra en orea-listisk politik som man inte vinner respekt för i andraländer. Jag tycker att de positioner som regeringenhar är mycket bra och att vi ska föra fram dem i ettEU-sammanhang. Men att gå alltför långt blir kontra-produktivt.Ett litet erkännande vore på sin plats, GudrunLindvall.Anf. 93 () re-plik:Fru talman! Det är ganska beklämmande att höraden här lilleputtdiskussionen som vi har haft i miljö-politiken . Jag trodde att vi hade kommitifrån den. Den säger att man inte ska göra någontinginnan alla andra också gör någonting. Det är ingen idéatt jag gör någonting - alla måste göra det gemen-samt. Men så är det naturligtvis inte. Moderaternabrukar tro på egna initiativ. Ni brukar tycka att Sveri-ge är ett land som ska ta egna initiativ, på samma sättsom ni brukar säga att individen ska ta sitt ansvar.Det är bra att ta ansvar. Det är bra att gå före.När gäller förslag vill jag läsahögt ur det pressmeddelande som Naturskyddsföre-ningen kom med och vars andemening vi i Miljöpar-tiet delar.