prot · GO0957 · 2001-01-26 00:00:00 — Det gäller för polisen inte enbart att synas pågator och torg utan också att ha resurser för den inrespaningen, som är så viktig och angelägen. Här är detockså en fråga om resursutvecklingen inom kriminal-polisen.Anf. 77 Justitieminister ():Fru talman! Vi synes vara helt överens om, ochdet är vi knappast ensamma om, vilket stort problemdet innebär för butiksinnehavare att utsättas för rån.Det handlar inte bara om dyrare försäkringar ellerekonomiska skador, utan framför allt om att mångamänniskor som har utsatts för rån tvingas sluta. Detfinns därför all anledning att se allvarligt på detta. Vibehöver inte ha något slags kapprustning om vemsom ser mest allvarligt på det, utan här är vi heltöverens.Den här brottsligheten har ökat, men jag vill ändånyansera och säga att någon vilda västern-situation ärvi ganska långt ifrån. Därmed vill jag dock inte sägaatt man inte ska ta detta på största allvar.Det finns inga enkla sätt. I så fall skulle vilken re-gering som helst bara ha vidtagit de åtgärderna. Mendet finns mycket att göra. Jag tror att regeringens synpå hur man ska bekämpa brottslighet - brottsförebyg-gande, brottsbekämpande och en bra kriminalvård -är väl anpassad till just denna sorts brottslighet.Jag fick en specifik fråga om polisen och vad re-geringen gör när det gäller brottsbekämpande. Det ärriktigt att antalet poliser har gått ned ,men inte så dramatiskt som man kan tro. Det är 200poliser färre än . , somnämndes, fanns det 16 752 poliser. fanns det16 160. Det är alltså en nedgång på ungefär 600 poli-ser.Det är riktigt att det finns för få poliser. Därförska också regeringen, vilket framgår av budgetpropo-sitionen, öka antalet poliser. Man gör stora satsningar,de största . Det har öppnats en polishögskolai , och det kommer att öppnas ytterligare enpolishögskola i . Detta kommer att in-nebära förutsättningar för att antalet poliser kommeratt öka.Jag vill också erinra om att det särskilt står angi-vet i budgetpropositionen att regeringen, trots dennastora satsning, avser att återkomma om ytterligareinsatser är nödvändiga.Anf. 78 ():Fru talman! Det är riktigt att antalet poliser ökarockså med regeringens förslag. Men vi kan också seatt hade begärt 1,5 miljarder kro-nor för att kunna klara situationen i när detgäller det här området, och regeringen ger inte merän, tror jag, 450 miljoner. Det är alltså en stor skill-nad mellan det behov som ansvarig myndighet harredovisat och vad regeringen har anslagit i de härsammanhangen. Här är det, som vi ser det från mode-rat sida, angeläget att vi uppfyller det behov somRikspolisstyrelsen som ansvarig myndighet har redo-visat.Sedan vill jag återkomma till att jag tycker attjustitieministern i alltför stor utsträckning skjuter överansvaret på företagsidkarna och dem som bedriververksamhet på lokal nivå. Det här innebär att manflyttar över kostnader från samhället till dem sombedriver verksamhet. Det här gäller ju ett område därsamhället har ett huvudansvar. Att upprätthålla rätts-säkerhet och rättstrygghet är ju en av vårt rättssam-hälles största och viktigaste uppgifter.Sedan säger justitieministern att någon vilda väs-tern är det inte fråga om. Man kan verkligen fråga sigom det inte är just detta det är. Som vi har kunnat sevid upprepade tillfällen, också i min hemstad , tar man alltså bilen och kör igenom dörrarnaoch kommer på så vis åt brottsgods i väldigt storomfattning. Detta är väl verkligen att likna vid vildavästern. Det är bara det att det finns skillnader när detgäller tekniska möjligheter att använda den här for-men av brottslig verksamhet.Sedan vill jag ställa ytterligare en fråga till justi-tieministern som har samband med en dom efter ettrån som inträffade hemma i . Rånarna an-vände sig av yxa, men beroende på att yxan vid rånetinte användes konkret mot personalen blev brotts-rubriceringen inte grovt rån utan enbart rån. Jag tyck-er att detta är ganska uppseendeväckande. kanvarken justitieministern eller jag diskutera ett enskilträttsfall, men själva principen kan vi ta upp. Om detnu är så att man måste skjuta ihjäl någon eller slåyxan i huvudet på någon i personalen för att det skabli grovt rån tycker jag att det finns anledning förjustitieministern att se över själva principerna förbrottsrubriceringen. Min fråga är om justitieministernär beredd att närmare titta på just den här situationen- utan att vi binder oss vid något enskilt konkret rätts-fall eller domslut.Anf. 79 Justitieminister ():Fru talman! har vid två tillfällensagt att jag skulle skjuta över ansvaret på butiksinne-havaren eller näringslivet. Det har jag inte gjort, intevid något tillfälle. Det är självklart att det är samhälletsom har det yttersta ansvaret för att brott inte begås.Nu finns det inga samhällen där inga brott begås, mensjälvklart är det samhället som har ansvaret.Det faktum att samhället har ansvaret innebärdock inte att inte näringslivet kan bidra på många brasätt för att, tillsammans med andra delar av samhället,begränsa den här sortens brottslighet. Det är därförsom det brottsförebyggande arbetet är så oerhörtviktigt, och där har bl.a. näringslivet en viktig roll -men också t.ex. närpolisen med den kunskap som därfinns. Vi har 196 kommuner där det finns ettbrottsförebyggande råd, vilket har en mycket storbetydelse i kampen mot denna brottslighet - tillsam-mans med brottsbekämpande och en bra kriminal-vård.Det är riktigt att vi inte kan gå in på detta eller nå-got annat enskilt fall. Frågan om huruvida ett brottska bedömas som grovt eller inte är ofta återkom-mande. Jag vet att folk som utsätts för brott, vare sigdet är misshandel, rån eller annan brottslighet, mångagånger blir upprörda när det bedöms som normalgra-den. Det är viktigt att det finns en gräns för den allravärsta sortens brottslighet. är ju rån ändå ettmycket allvarligt brott som ger ett högt straff. Jag kansom sagt inte gå in på det här enskilda fallet, men justvapen hör till det som nämns som ett rekvisit för ettgrovt rån.Anf. 80 ():Fru talman! Jag vill inte på något sätt tolka justi-tieministerns svar illvilligt. Men anledningen till attjag tycker att justitieministern skjuter över ansvaretpå butiksägarna är att det inte finns med någonting isvaret om just resursfrågan i konkret mening, och detär det jag efterlyser. Jag tror att resursfrågan är oer-hört viktig i det här sammanhanget.Låt mig ta ett exempel hemifrån mitt eget län. Detär inte och var tvåegna polisdistrikt med fulla resurser när det gälldeutryckning, utredning, spaning och liknande. ärdet så att om någon kommer till polisstationen i Vet-landa , efter tror jag att detär, och trycker på knappen för att få tala med en polisså svarar polisen i därifrån! Manhar inte möjlighet att bemanna polisstationen i ettområde som kommun, och det tycker jag ärmycket, mycket allvarligt. Därför är detta också enresursfråga i väldigt stor utsträckning.Jag menar att även om vi är överens om väldigtmycket när det gäller det allvarliga i den här brotts-ligheten, måste vi också försöka bli överens när detgäller behovet av resurser för att kunna bekämpa denformen av brottslighet. är det en stor resursbrist.Man har försökt lösa detta genom omorganisationer iolika sammanhang, men ofta har det i stället för attbli bättre blivit värre. Om man genomför en omorga-nisation, inte därför att organisationen i sig ska blibättre, utan man vidtar omorganisationen därför är tvingad av bristen på personal, blir situationenoftast värre. Det är sådant som vi har fått uppleva.Jag vill fråga justitieministern: det rimligt på en ort som eller , när mankommer till polisstationen , ska fåsvar från en polis från den egna orten? Anserjustitieministern att detta är rimligt? I detta liggerockså frågan om de resurser som finnsinom polisen.Anf. 81 Justitieminister ():Fru talman! Som väl känner till harinte regeringen något ansvar för enskilda delar avpolisorganisationen, utan det är sådant som ska tasupp i budgetförhandlingar med Rikspolisstyrelsen.Jag har redan svarat på frågan om de ökningarsom kommer att ske inom polisen och den satsningsom regeringen gör. Men jag vill ändå understryka attinte ens en fördubbling av antalet poliser skulle inne-bära att rån eller annan brottslighet upphör. Det är såmycket mer som måste göras än att bara tro att poli-sen kan lösa detta.En sak som man inte ska göra är att dra ned påvälfärden på det sätt som föreslår. Dåkan man vara alldeles säker på att den sortens brotts-lighet och all annan brottslighet kommer att öka.Överallt går ökade klassklyftor hand i hand med enökad brottslighet.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2000/01:205 omprovokation som medel för brottsbekämpningAnf. 82 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilka åt-gärder jag är beredd att vidta i syfte att underlättapolisens möjligheter att provocera brottslingar ochdärmed tidigare och oftare kunna lösa brott.Jag vill inledningsvis framhålla att regeringen an-ser att det är väsentligt att de brottsbekämpande myn-digheterna fortlöpande utvecklar sin verksamhet.Detta för att bättre kunna möta de krav som ställs pårättsväsendets myndigheter. Det har blivit en vanligpolis- och åklagaruppgift att bekämpa alltmer kvalifi-cerad brottslighet.Det är en grundläggande uppgift för polisen attbedriva spaning och utredning i fråga om brott somhör under allmänt åtal. Naturligtvis är det ofta nöd-vändigt att polisen bedriver ett omfattande spanings-arbete för att på så sätt få fram uppgifter om ett ellerflera bestämda brott där det finns konkretabrottsmisstankar mot en viss person. Polisens spa-ningsverksamhet är i huvudsak oreglerad. Hur förun-dersökning får bedrivas finns det bestämmelser om irättegångsbalken. Förundersökning ska enligt dessabestämmelser inledas så snart det finns anledning attanta att brott som hör under allmänt åtal har begåtts.I undantagsfall får de brottsbekämpande myndig-heterna använda sig av provokativa åtgärder underspanings- eller förundersökningsskedet. Det är vis-serligen inte uttryckligen författningsreglerat närsådana metoder får användas, men sådana frågor haringående behandlats i rättspraxis, i ärenden hos , i förarbetena till polislagen samt irapporter från . Polisen får aldrigbegå kriminella handlingar för att kunna avslöja ellerefterforska brott. Därför får polisen inte provoceraeller förmå någon att begå brott, eftersom brottsan-stiftan liksom annan medverkan till brott är straffbarahandlingar. Självfallet ska polisen inte skapa nyabrott, utan i stället avslöja och efterforska den brotts-lighet som existerar. Det görs därför ofta skillnadmellan begreppet brottsprovokation, som innebär attnågon provoceras att begå ett brott som han annarsinte skulle begå, och bevisprovokation, som innebäratt någon provoceras att röja bevisning om pågåendeeller begången brottslighet.Att polisen förmår en person som redan har på-börjat en brottsaktivitet att röja sig eller på annat sättprovocerar fram bevisning kan, beroende på omstän-digheterna, vara försvarligt, liksom att polisen vidtaråtgärder för att ett planerat brott ska fullbordas undersådana förhållanden att bevisning om det kan säkras.Det är i de fallen det enda sättet för polisen att överhuvud taget kunna avslöja brott. I polislagen finns enallmän bestämmelse om att en polis som har att verk-ställa en tjänsteuppgift ska ingripa på ett sådant sättsom är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte ochövriga omständigheter. Bestämmelsen ger uttryck föratt legalitets-, ändamåls-, behovs- och proportionali-tetsprinciperna gäller vid genomförandet av alla slagspolisuppgifter.Det är givetvis en uppgift för myndigheterna attavgöra när det är möjligt och lämpligt att använda sigav särskilda spaningsmetoder i ett enskilt ärende. Jagvill ändå framhålla följande:Användandet av provokativa åtgärder i polisensverksamhet kräver noggranna överväganden ochställer stora krav på omdömet hos den som ska be-sluta i saken. I förarbetena till polislagen uttalades attbeslut om användande av bevisprovokation alltid börfattas av åklagare eller av polisman i chefsbefattningoch att stränga krav på dokumentation ska upprätt-hållas. I rättspraxis och i beslut av Justitieombuds-mannen har dessutom som huvudregel angetts att detska finnas en stark misstanke om ett grovt brott för attprovokation ska få användas som spaningsmetod.Vidare gäller allmänt att provokationsåtgärder måsteanvändas med största restriktivitet och med stor ur-skillning.Avslutningsvis vill jag säga att den reglering ochpraxis som finns när det gäller de brottsutredandemyndigheternas rätt att använda sig av provokativaåtgärder ger en vägledning för dem att avgöra närsådana metoder får tillgripas. Om utvecklingen skullevisa att det finns behov av ytterligare reglering påområdet kommer jag givetvis att noga överväga vilkaförändringar som är nödvändiga att genomföra. Rege-ringen vidtar fortlöpande åtgärder för att ytterligareförbättra polisens och åklagarväsendets möjligheteratt effektivt och rättssäkert kunna bekämpa all slagsbrottslighet.Anf. 83 ():Fru talman! Jag anser att brottsprovokation börtillåtas i . Ministern anser inte det. Jag anseratt det besked han ger i sitt svar om varför han gjortdet ställningstagandet är otydligt.Jag vet att det har raljerats över min interpellation.Men det bjuder jag på. Jag tycker nämligen attväskryckning är ett mycket grisigt brott, där manangriper och rånar äldre och fysiskt svaga personer.Jag har sagt att det här kunde vara ett läge där poliserkunde klä ut sig till åldringar, och då har man pratatom tjänsterullatorer och rullstolar. Men, som sagt var,det bjuder jag på.Faktum är att jag tror att även bovar är rädda omsin arbetsmiljö och vill att den ska vara så säker sommöjligt. Bara misstanken om att den där gamla tantensom staplar bakom en rullator kanske är polis skullekunna avskräcka en del.Brottsprovokation är tillåtet i en del andra länder,t.ex. blev en svensk åtalad för sexu-albrott tack vare en lyckad brottsprovokation. Denhan trodde var en 14-årig flicka på andra sidan At-lanten var en 40-årig amerikansk kvinnlig polis. Hanblev fast och åtalades. Varför kan inte sådant varatillåtet i ?Nyligen härjade en mc-liga i . Den staldyrbara motorcyklar. Polisen hade problem med attspränga den här ligan. Då köpte man och ställde endyr motorcykel utanför ett område där man miss-tänkte att ligan höll till. Provokationen lyckades.Ligan blev fast. Men det var fel enligt lagen. Varförvar det fel enligt lagen? Hade man inte gjort så härhade ligan antagligen kunnat fortsätta länge till.Sedan säger statsrådet att polisen inte får skapabrott. Jag har förstått att man ibland, när man kommerpå narkotikabrottslingar på s.k. låg nivå, låter demarbeta vidare därför att man väntar på att kunna ta tagi ledarna för den här brottsligheten. Jag menar att detär ett sätt att tillåta att brottslighet fortgår.Jag har svårt att förstå vem som kan skadas om vitillåter brottsprovokation på det sätt som man gör iandra länder. De enda som kan må illa av det är välbrottslingarna. Men att ta fast dem är väl fortfarandepolisens huvuduppgift.Jag skulle vilja ha ett tydligt svar av ministern:Hur skulle de människor som försöker hålla sig pårätt sida om lagen drabbas om man tillät brottsprovo-kation i ?Anf. 84 Justitieminister ():Fru talman! Jag vet inte om det var riktat mot mig,men jag vill säga att jag inte på något sätt raljeraröver dem som är för brottsprovokation. Jag har fullförståelse för de åsikterna. Jag tycker att detta är ettsvårt problem, därför att det naturligtvis, enligt minuppfattning, finns specifika händelser där det voreutmärkt om brottsprovokation var tillåten.Sten har nämnt några exempel där manskulle kunna tänka sig det, om man bara hade despecifika händelserna. Men är det inte riktigt såenkelt. Om man öppnar vägen för brottsprovokation -och det är där jag kommer in på de negativa sidorna -skulle man t.ex. kunna ställa en öppen väska medpengar på en gata och sedan skulle man kunna väntaoch se om någon drabbades av frestelsen. Då skulledet kunna få den konsekvensen att även relativthyggliga medborgare som annars inte skulle begå ettbrott faktiskt skulle kunna ta tillfället i akt och där-med begå ett brott.Det finns alltså klara nackdelar. Det är ett svårtproblem, och det finns också fall där det skulle kunnagå bra. Men så kan inte lagstiftningen byggas. Denmåste göras mer rättssäker. Det är därför som jag inteanser att brottsprovokation ska få förekomma.Däremot finns det bevisprovokation, t.ex. när manlåter en person passera tullen trots att det finns starkamisstankar om att den personen innehar narkotika, föratt ingripa. Där är det fråga omen passivitet i medvetande om att ett brott begås föratt med s.k. bevisprovokation kunna bekämpa ännustörre brottslighet.Anf. 85 ():Fru talman! Jag tror att ingen har tänkt sig att po-lisen ska ut och kontrollera vilka bland dem sompåstås vara laglydiga i som inte är detgenom att ställa en väska full med pengar mitt påSergels torg eller något annat ställe. Jag har en såpass stor tilltro till majoriteten av svenska folket, attden som eventuellt ser väskan lämnar den antingentill ägaren, om det framgår, eller till polisen. Jagtycker att det var ett något illa valt exempel.Men hur är det i övriga samhället? Vad jag vet ärdet inte förbjudet att butiker får lov att exponera,ibland t.o.m. dyra, varor fritt. Med tanke på exempletmed den öppna väskan finns det klockor, juveler,kläder i butikerna. Det är också någon form avbrottsprovokation. Men man anser att människor är såpass ärliga att den stora majoriteten inte användertillfället till att stjäla sakerna.Fru talman! Okej, jag har hört att statsrådet harsagt att han tycker att detta kan användas vid vissatillfällen men att nackdelarna generellt övervägerfördelarna. De nackdelar som han har specificeratövertygar inte mig. Jag tillåter mig att tro att mångamänniskor utanför huset delar min åsikt.Anf. 86 Justitieminister ():Fru talman! Jag tror också att de allra flesta skullelämna tillbaka väskan i det fall jag nämnde. Det varett exempel. Det finns många andra oönskade teore-tiska exempel som skulle kunna bli verklighet, där detfrån början i ett gott syfte från polisens sida i prakti-ken skulle medföra att polisen har skapat en brottslig-het som annars inte skulle finnas. Det är naturligtvishelt oacceptabelt.Det är riktigt som säger att en-skilda företag överexponerar sina varor. Jag har träf-fat representanter från handeln som är oerhört irrite-rade och bekymrade över detta. Jag har även talatmed polisen i som också är irriterade.Men det är en viss skillnad på den medvetna risk somde enskilda företagen tar när de agerar så mot attmyndigheter, dvs. i det här fallet polisen, skulle göradetta på ett sätt som skapar brottslighet.Anf. 87 ():Fru talman! Jag ska sluta detta med frågan om denöppna väskan. Jag tycker att det liknar fallet som jagrefererade med den dyra motorcykeln som polisenköpte in.Jag kan inte tänka mig att polisen är så "korkad"att man ställer en öppen väska fylld med pengar ellernågot annat värdefullt på en allmän plats, utan mangör det bara där man misstänker att en liga eller råna-re härjar. Jag kan icke tänka mig att polisen skulledrömma om att agera på något annat sätt.Jag har fått en viss förståelse för brottsprovoka-tion, att man kanske ska göra erforderliga ändringarså att det ibland kan tillåtas brottsprovokation. Dethar fungerat framgångsrikt i andra länder. Det kanskegår att dela upp i att just det här kan tillåtas men detdär kan av vissa skäl inte göras. Det skulle innebäraatt polisen skulle kunna arbeta effektivare och attbrottslingar skulle åka fast snabbare, till gagn för denstora majoriteten av svenska folket.Anf. 88 Justitieminister ():Fru talman! Vi är helt överens om att varken StenAndersson eller jag tror att polisen i något illasyftan-de skulle skapa den brottsligheten, men den kan bli enkonsekvens av att man har avsett att andra ska agerapå ett visst sätt. Det är de problemen man vill undvi-ka. Om det sedan handlar om värdefulla motorcyklareller väskor må så vara.Sammantaget anser jag att nackdelarna övervägerfördelarna, även om jag tycker att det är en komplice-rad fråga.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellationerna 2000/01:210och 2000/01:211 om och Europeiska unio-nenAnf. 89 Justitieminister ():Fru talman! har i två olika in-terpellationer ställt ett antal frågor som handlar omStockholmspolisens resurser och ordföran-deskap i EU. Jag har valt att svara på båda interpella-tionerna samtidigt.I enlighet med regeringens förslag i budgetpropo-sitionen görs nu den största satsningen på rättsväsen-det . Polisen fick ett särskilt till-skott på . höjs polisens anslagmed och med ytterligare605 . Enligt regeringens bedömningär resursförstärkningen tillräcklig för att polisen skaklara av sina åtaganden under ordförande-skap i EU.Jag vill understryka att det är Rikspolisstyrelsensom ansvarar för fördelningen av budgetmedel mellanpolismyndigheterna. Om någon polismyndighet harett särskilt stort resursbehov med anledning av EU-ordförandeskapet - eller av andra skäl - bör myndig-heten ta upp frågan med i denbudgetdialog som hålls varje år.Det är berörd polismyndighet och Rikskriminal-polisen som tillsammans med Säkerhetspolisen gör enhotbildsbedömning inför varje evenemang underSveriges ordförandeskap i EU. Det är sedan ledning-en för respektive polismyndighet som beslutar omvilka insatser som krävs för att upprätthålla ordningoch säkerhet vid de olika evenemangen.Jag är medveten om att harförlorat mycket personal till följd av besparingarnasom beslutades . En inspektionsom gjorde av imars visar att förlorat drygt1 000 anställda från 1996 till 1999.Det går därför inte att bortse från att akuta händel-ser och evenemang av det här slaget tar mycket kraftav polisen. Det är emellertid inte i första hand frågaom ett behov av mer pengar till polisen för att klaraordförandeskapet. Vad som behövs är fler poliser ochen föryngring av poliskåren.Jag vet att flera polismyndigheter uppfattar svå-righeten att rekrytera poliser som ett större problemän bristen på pengar. Därför är det glädjande att Po-lishögskolan i och den nya polisutbildningen iUmeå nu utnyttjar sin kapacitet maximalt när detgäller antal polisstuderande. Jag har dessutom vidflera tillfällen tidigare framhållit att det är nödvändigtmed polisutbildning på ytterligare en eller flera orterför att säkerställa personalförsörjningen inom polisen.Rikspolisstyrelsen har fastställt vilka krav sombör ställas på den ort som ska kunna komma i frågaför en polisskola. Ett sådant krav är att det ska finnasett universitet eller en högskola med lämplig profil påorten. Styrelsen har beslutat att inleda förhandlingarmed universiteten i och med siktepå att kunna starta grundutbildning på ytterligare enort senast . Om en tredje polisskolainrättas är det enligt styrelsen möjligt att anta sam-manlagt mellan 800 och 1 000 polisstuderande per år.Avslutningsvis vill jag framhålla att regeringenavser att noga följa polisväsendets verksamhet ochresultat och återkomma till om de ytterliga-re insatser som erfordras för att fullfölja statsmakter-nas intentioner för utvecklingen av rättsväsendet.Anf. 90 ():Herr talman! Min goda uppfostran bjuder mig attframföra ett tack för svaret på interpellationerna. Attdet blev två interpellationer beror på en synpunkt frånkammarkansliet.Mer besviken blir jag när jag tvingas konstateraatt det är få svar på mina konkreta frågor. Nog omdet.Herr talman! Jag vill understryka att denna inter-pellation inte rör de tragiska utbrott av plötsligt våldsom inträffat exempelvis i Brommagymnasium och på vissa ställen i Söderort. Det kannog behövas interpellationer i de ärendena också, ochdet kan behöva diskuteras ingående, men det är intedet denna interpellation gäller. Man har inte helleruppfattat det så i svaret.Jag säger det därför att mina frågor handlar om degrundförutsättningar som polisen i länhar till sitt förfogande för att lösa sin uppgift i var-dagliga sammanhang.