prot · GP0941 · 2001-12-05 00:00:00 — I uppgifterna fördessa kontraktsanställda soldater ska då ingå att följamed förbandet i internationella uppdrag.Utbildning och kompetens kommer då att kunnautvecklas så att vi kan delta där det finns behov, ochinte utifrån vår begränsade förmåga. Olika samövadeförband kommer att kunna samverka för att genomfö-ra uppdragen. Logistiken är ett exempel. Sjö- ochmarktransporter, transportflyg, reservdelar och sistmen inte minst möjligheten att ta hem förbanden omdet skulle behövas är andra exempel.Uppdragen från ren bevakning till fredsframtving-ande uppgifter fordrar kompetens och är riskfyllda.Vi tar på oss ett mycket stort ansvar om vi inte ser tillatt de som representerar vårt land i vår insatsstyrkahar bästa möjliga förmåga att klara sina uppgifter.Det är viktigt att har en hög beredskap förinternationella uppgifter, inte bara inom EU:s ramutan också i samverkan med andra länders försvar-smakter, t.ex. samverkan med de nordiska länderna,vara med i PFF-övningar och samverka med Nato.Det är ett rimligt skyddsnät att vi samverkar i Balti-kum och på Östersjön.De förändringar vi föreslår gör det möjligt att levaupp till våra internationella åtaganden. Det finnsemellertid fortfarande ett glapp mellan de politiskadeklarationerna och de faktiska resurserna som kom-mer att göra det svårt att klara gjorda åtaganden. Detär ohållbart att finansieringen av internationella insat-ser får slå mot förbandsverksamheten. Kostnaden förgenomförandet av ett utlandsuppdrag måste tydligtsärredovisas och inte belasta försvarsbudgeten ochframtvinga en sänkning i ambitionen för försvaretinom landet.Vi föreslår därför att ett rejält beredskapsanslagska läggas inom utgiftsområde 7 som också markeraratt insatserna utgör en del i vår säkerhetspolitik.Det är också rimligt att vi preciserar de ambitionervi har och ställer motsvarande resurser till förfogandeså att Försvarsmakten kan planera och utbilda för attutgöra ett redskap som motsvarar vår ambitionsnivå.Förmåga och kompetens kan på detta sätt utvecklas såväl som är möjligt, våra soldater ges möjlighet attlösa uppgifterna och skapa det förtroende i omvärldensom är det yttersta syftet med insatserna för att hävakonflikt och skapa fred.Tyvärr behövs våra internationella insatser ochmilitära insatser för att häva konflikter. IngegerdSaarinen är tyvärr inte kvar, men jag skulle vilja sägatill henne att det vore väldigt lyckligt om vi kundetala alla till rätta innan det blir konflikt, så att manförst har konfliktlösning och civila insatser och bara isista hand militära insatser. Men tyvärr är det sällansom parter i konflikt är beredda att ta goda råd och attbilägga sina konflikter innan krisen är öppen.Det är ofta den motsatta tågordningen. Militärainsatser skapar stabilitet, och sedan är det de civilaresurserna som bygger upp samhället. Då är det fram-för allt polis och rättspersonal som behövs. Även därkan hjälpa till, för det är något som sak-nas både i och i och i övriga EU.Det behövs så väl i våra utlandsuppdrag.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till den mo-derata reservationen nr 8.Anf. 191 ():Fru talman! Inledningsvis yrkar jag bifall till re-servationerna nr 1 och nr 20.Dagen har nämnts mångagånger här i kammaren. Den dagen visade tydligt hurskört och sårbart vårt samhälle är.Jag skulle redan i inledningen vilja ställa en frågatill försvarsministern.Utskottet säger i det betänkande vi nu diskuteraratt det bör utvecklas kompletterande omvärldsexem-pel som belyser den förändrade hotbild som ska aktu-aliseras efter terrorattacken i den 11 september2001.Ja, det är väl bra i och för sig att ta fram en kata-log på hotbilder. Men min fråga till försvarsministernär hur man kan skydda sig mot sådana handlingar iSverige som de i . Går detöver huvud taget med det försvar inklusive den spa-ningsverksamhet och underrättelsetjänst som vi har ? Och vem kan ge ordern om att ett passage-rarplan som är på väg att flyga in i t.ex. Barsebäckska skjutas ned?Med terroristattacken mot World Trade Centeroch Pentagon fick begrepp som Homeland Defense,assymetrisk krigföring och RMA, Revolution in Mi-litary Affairs, plötsligt en påtaglig innebörd inte baraför säkerhetspolitiska forskare, strateger och visionäramilitära planerare utomlands och här hemma, utanockså för oss politiker och för kvinnan och mannenpå gatan.Ett assymetriskt hot, t.ex. i form av en terroristat-tack, påverkar hela vårt moderna samhälle. Den tidi-gare distinkta skillnaden mellan krig och fred harersatts av en glidande gråskala. Hoten mot vårt sam-hälle är inte längre uttalat militära, utan påverkar helasamhället. Detta ställer därför helt nya krav också påden civila delen av vårt totalförsvar.Man kan då fråga sig hur kan försvara sigoch förhindra ett angrepp från en aktör som väljer ettannat slagfält än det militära. Samhällets beredskapmåste nu ta sin utgångspunkt i de allt suddigare grän-serna mellan civila och militära hot och kunna mötanya typer av assymetriska hot, där okonventionellametoder och vapen används.Fru talman! Vi står inför en ny situation, och detär dags att omvärdera hotbilden.Det är också angeläget att de olika beredskapsgra-derna ses över och anpassas till den nya situation somäven vårt land har hamnat i efter den 11 september.Kristdemokraternas uppfattning är att det civilaförsvarets förmåga framför allt måste vara grundat påett stabilt och flexibelt samhälle för att kunna mötaolika slags störningar. Sedan måste det civila försva-rets grundförmåga kompletteras genom i förväg pla-nerade särskilda beredskapsåtgärder. Hitintills plane-ras sådana åtgärder i första hand med tanke på etttraditionellt väpnat angrepp mot landet. Detta är yt-terligare en anledning att omvärdera hotbilden då viju lever i ett oerhört sårbart samhälle.Exempelvis innebär samhällets ökade användningoch beroende av elförsörjning, telekommunikationeroch informationsförsörjning att svåra störningar pådessa områden snabbt kan få allvarliga konsekvenserför samhällets möjligheter att över huvud taget funge-ra. Den tekniska infrastrukturens brister och förtjäns-ter kan därför i ökad utsträckning sätta gränser för detcivila försvarets och därmed också totalförsvaretsförmåga att fungera fullt ut.Ju bättre förmåga samhället har att klara fredstidapåfrestningar, desto större är möjligheterna att ha enfullgod beredskap om så skulle behövas. Samhälletsgrundförmåga i fred måste stärkas då sårbarheteninom el- och telesystemen är hög eller, med andraord, el- och telesystemen måste stärkas så att de kanstå emot svåra påfrestningar.Vi kristdemokrater anser att de nya säkerhetspoli-tiska hoten i form av bl.a. terrorism måste tas på fulltallvar av alla öppna och därmed sårbara demokratiskastater. Även om vi inte kan ha en fullt täckande be-redskap mot rena självmordsattacker, är det mycketangeläget att totalförsvarets och samhällets beredskapmot olika former av terrorattacker med okonventio-nella metoder och vapen stärks. Vi kräver därför engrundläggande analys av de nya hotens konsekvenserför civilbefolkningen, hur civilbefolkningen kanskyddas och engageras för att samhället ska fungera ikrissituationer.Fru talman! Jag vill också betona att vårt landssårbarhet och säkerhet inte bara handlar om att motståmilitär invasion eller terroristverksamhet. Det handlarockså om den skörhet och sårbarhet som finns i deninfrastruktur som vi har byggt upp och som vi dagli-gen använder. Jag tänker på de situationer då männi-skor har blivit utan ström i och veckormitt i kalla vintern. Jag tänker på översvämningarna iVärmland, , och på många håll iNorrland m.m.Vi kristdemokrater anser sammanfattningsvis attdet civila försvarets grundförmåga vilar på samhälletsfredstida och normala styrka och kraft, insatsbered-skap och lednings- och handlingsförmåga. Ju sämreförmåga samhället har att klara fredstida påfrestning-ar, desto fler åtgärder måste man ta itu med för attuppfylla de krav som ett eventuellt väpnat angrepp,inklusive terroristangrepp, ställer. Trots att hotbildeninte längre är densamma, måste det ändå finnas engrundberedskap för snabba militära insatser.Fru talman! Vi har ingen avvikande uppfattninggällande utskottets beskrivning av att ett system medkortare försvarsbeslutsperioder bidrar till en fortlö-pande politisk prövning av det säkerhetspolitiskaläget och dess konsekvenser för totalförsvarets bered-skap, omfattning, utveckling och förnyelse. Jag cite-rar: "Därmed skapas det således förutsättningar för attmed kortare tidsintervaller än tidigare besluta om nyinriktning av försvarspolitiken, om detta anses moti-verat." Det säger majoriteten i utskottet, och vi in-stämmer i det.Men ingen kan förneka att det när det gäller för-svaret i vissa fall bedrivs ett politiskt spel på hög nivåsom kraftfullt kan och måste ifrågasättas. Därför kanman undra hur verkningsfull den politiska prövningenär.Ursäkta mitt något pessimistiska uttalande, frutalman, men jag har under den här valperioden settoch varit med om så mycket av bypolitik på dennariksnivå att jag blivit starkt oroad av att just det sak-nas som utskottet vill framhålla, nämligen helhetenoch en tung politisk prövning.Det här talar för betydelsen av att regeringen engång för alla tar ett krafttag för att komma till rättamed de strukturella brister som präglar försvarsbe-slutsprocessen. Om detta inte sker, kommer vi stän-digt att få se nya budgetöverskridanden med åtföljan-de nya ad hoc-lösningar på uppkomna problem. Där-med spelar det ingen roll hur långa eller hur kortaförsvarsbeslutsperioderna är.Vi kristdemokrater anser således att kortare för-svarsbeslutsperioder, såsom nu har blivit modellen, igrunden är bra. De passar väl samman med en dyna-misk tid då säkerhetspolitiska samarbetsmodelleromprövas och nya utvecklas, som hotbildenännu inte har blivit riktigt fast i kanterna. Men enosäker omvärld, präglad av snabba förändringar,kräver i än större utsträckning än tidigare att spelreg-lerna i beslutsprocessen är tydliga och spårbara ge-nom hela processen - alltså också när förslagen nårriksdagen.Fru talman! Internationella insatser är enhögt prioriterad uppgift för Försvarsmakten. Riksda-gen har tidigare understrukit det. Målet för det militä-ra försvaret är att alltfler förbandstyper ska få förmå-ga, kunskap och utbildning för att delta i sådana in-satser. Det här har vi kristdemokrater inget att invän-da emot. Vi ser det som en både humanitär och sä-kerhetspolitisk angelägenhet.I det internationella arbetet anser vi att förmåganatt samverka med andra länder måste utvecklas ochbreddas. Särskilt viktigt är det med fredsfrämjandeoperationer, katastrof- och flyktinghjälp, flexibilitetoch möjligheter till snabba insatser.På ser vi ett utökat internationellt sam-arbete som en förutsättning för att kunna freda ossmot en eventuell invasion. Ett öppet och nära samar-bete med Nato anser vi också är och bör vara en delav svensk säkerhetspolitik. Därmed inte sagt att viska gå med i Nato, inte nu i alla fall.Vi anser också att framtida säkerhetmåste tryggas tillsammans med andra fria stater iEuropa.Vi anser även att resurser måste avsättas som le-der till att kan avdela förband från alla för-svarsgrenar till internationella operationer och upp-gifter.Riksdagens beslut innebar att alla operati-va insatsförband skulle kunna användas förinternationell verksamhet. anserdärför att denna inriktning för ökad interoperabilitetska fastläggas i en konkret målsättning så att vi vetvad den står för.Fru talman! Det som oroar oss kristdemokrater äratt det finns ett glapp mellan de politiska deklaratio-nerna och de faktiska resurserna. I flera avseendensaknar EU resurser för att operera självständigt. Närdet gäller strategiska transportresurser, lednings-strukturer och underrättelsesystem är det önskvärt attEuropa inte är helt beroende av andra utanför Europa.Dessutom är frågan om medlemsstaterna med da-gens försvarsanslag helt kan leva upp till EU:s utfäs-telser. har t.ex. en mycket hög profil i kapa-citetsuppbyggnaden, som man på hemma-plan genomför den största nedrustningen i moderntid. Trängda av allt hårdare sparkrav tvingas vårtförsvar ofta till svåra eller omöjliga målkon-flikter. Det är i längden ohållbart att de ökande kost-naderna för krishantering ska täckas av nya bespa-ringar i verksamheten här hemma i inom enredan ansträngd ram.Kristdemokraterna anser att försvarsbudgetenmåste få en tydligare uppdelning mellan internatio-nella insatser, krishantering och Försvarsmaktensandra uppgifter.Fru talman! Det europeiska samarbetet är i grun-den ett fredsprojekt. Få av oss kan väl tro att någotav de länder som är medlemmar i skullekunna vilja ta till våld mot en annan stat som tillhörEU. Av bl.a. den anledningen är det oerhört angelägetatt EU:s östutvidgning påskyndas. Med den pågåendeöstutvidgningen finns möjligheter att upprätta ett enatoch fredligt . Det är också viktigt att de"bråkiga" länderna på kan ges moroten ettmedlemskap i så fort länderna har stabiliseratsoch uppfyller fastställda krav för medlemskap.Många företrädare för dessa länder önskar hett ensådan morot.Till sist några ord från verkligheten: Jag har haftmöjlighet att befinna mig i minerat land. Den förstaerfarenheten i detta sammanhang gällde Afghanistanför . Man talade om för oss att de storaåkrar och den ängsmark som vi såg vid vissa platservar minerade områden. Det var en obehaglig känsla,särskilt som vi såg att får och getter gick och betadedär vallade av en kvinna. Man talade om för oss attfåren och getterna användes just somminröjare. Självklart var vi extra försiktiga när viklev ut i naturen för att besiktiga något illa medfaretf.d. Jag måste erkänna att jag tittadeextra noga på var jag satte ned foten.Den var i Bosnien strax efter krigetoch Daytonöverenskommelsen. Stora skogsområdenvar avspärrade och försedda med skyltar med min-varning. Den tredje gången var i Kosovo. Det varstrax efter kriget och de kosovoalbanska flyktingarnashemkomst till sitt land. Jag hade blivit tillsagd hem-ifrån att bara gå mitt i vägen och inte ta några sned-steg ute i naturen. Jag måste erkänna att jag var räddnästan varenda gång jag satte ned foten.Den fjärde gången var bara se-dan, när jag var valövervakare i Kosovo. Vid intro-duktionen blev vi ordentligt uppskrämda, men samti-digt också uppmuntrade över att se en karta somvisade att snart nästan hela Kosovo är tömt på land-och personminor. Minvapnet är förskräckligt efter-som det gör människor till invalider för resten av sinaliv. Framför allt barn som har bråttom och är nyfiknaär dyrbara offer för detta vapen.Det är oerhört angeläget att fördjupar sittengagemang för minröjning och att de oklarheter somfinns gällande rollfördelningen mellan olika aktörerreds ut. kunskaper och internationella enga-gemang behövs på det området.Fru talman! Den ändrade hotbilden har inte givitvårt land och vårt försvar färre och lättare uppgifter.Många av världens länder väntar på våra insatser.Anf. 192 () replik:Fru talman! Det är väl rimligt att en betänkande-text debatteras mellan oss riksdagsledamöter. Marga-reta ställde ett antal frågor till statsrådet somjag ska försöka besvara. Det finns också anledning attinstämma i fragment av vad anförde, i allafall vad gäller den första och sista delen av anföran-det.Att omvärdera hotbilderna, betonar MargaretaViklund. Det är också den viktigaste slutsatsen i För-svarsberedningens senaste rapport. Jag är glad överatt nästan ordagrant citerar rapporten. Denhar också till stora delar författats av Margaretaspartikamrat , som kanske är den som merän någon annan har myntat och definierat begreppet"ett robust samhälle".Slutsatsen är nog att vi aldrig kan skydda allamedborgare. Men på olika sätt ska vi anstränga ossför att förbereda oss för att det inte inträffar något ochagera på bästa sätt om det inträffar något. Då är sam-verkan mellan olika myndigheter av central och avgö-rande betydelse - vilket också såväl propositionensom utskottets betänkande i huvudsak uppehåller . Det är svaret på den frågan.Frågan om vem som sedan ska fatta de svåra be-sluten, som ställde i inledningenav sitt anförande finns det bara ett svar på. Det ärregeringen som leder landet i såväl fred som kris- ochkrigssituationer.Anf. 193 () re-plik:Fru talman! Jag får tacka för den redogörelsen.Det var väl ingen direkt fråga ställd till mig utan detvar mer ett svar på en fråga som jag hade ställt. Jaghar ingen kommentar i övrigt.Anf. 194 ():Fru talman! I det stora finns det också detaljer,och det är en sådan jag vill lyfta fram i mitt inlägg häri kväll. När jag i olika sammanhang säger att jag bor iRinkaby möts jag ofta av igenkännande nickar. Otali-ga är de som under sin värnplikt har utfört skjutöv-ningar och annan militär träning på övningsfältet ijust . Min motion, Fö218, gäller detta öv-ningsfält. Det är, som jag sade, en detalj i det härövergripande betänkandet. Men det är en viktig detalj- i alla fall för oss som bor och lever som granne meddet här övningsfältet.Om det här i kammaren händelsevis finns någonsom inte kan placera på den inre kartan såkan jag berätta att det är en kommundel som hör tillKristianstad. Det är alltså i nordöstra vi befin-ner oss.Kristianstad är en f.d. militärstad. Den första för-svarsanläggningen upprättades i syfte att skydda ossfrån svensken. Men åren har gått och fienderna skif-tat. Garnisonen är borta. Det är också densom fanns i grannstaden . Den 14 decem-ber försvinner den näst sista militära resten från Kris-tianstad. Då marscherar Södra underhållsregementetut ur staden.Kvar finns sedan bara det militära övningsfältet.Och jag måste säga att det nu borde vara hög tid attlåta rinkabyborna slippa militär tjänstgöring. När nuall anknytning är borta återstår bara de olägenhetersom de militära övningarna faktiskt utgör.Efter sommarens stora begivenhet i , ettinternationellt scoutläger med 30 000 deltagare, haräntligen de hatade skyltarna med "Tillträde förbjudet"plockats bort från det stora naturområde som öv-ningsfältet utgör. får alltså allmänheten vis-tas där de dagar då det inte pågår övningar. Tyvärranvänder militären fältet relativt ofta - och särskilt isvamptider.Försvarsmakten har med nödvändighetomstrukturerats. Men det finns naturligtvis fortfaran-de behov av övningsmöjligheter för soldaterna. Hadedet varit så att det var ont om träningsterräng i Skånehade rinkabyborna förmodligen inte klagat och minmotion heller aldrig blivit skriven. Men i närområdetsaknas det verkligen inte möjligheter för både den enaoch den andra sortens övningar Rinkabyfältet oräk-nat.Kommundelen behöver expandera. Det-samma gäller Horna och . Det stora markom-råde som skjutfältet utgör ligger där och bara väntar.Fältet räcker både till bebyggelse och till naturområ-de. Tvärs över fältet möter man havet. I min motionyrkar jag på att de militära övningarna ska upphöraoch att marken ska återföras till kom-mun nu när den civila nyttan är så uppenbar och denmilitära faktiskt är det.Motionen har fått avslag, men ett vänligt sådant.Det tackar jag för. Jag vill med mitt anförande klargö-ra att jag bara erkänner mig högst temporärtbesegrad. Om lite infaller en nyallmän motionstid, och då återkommer jag för en nybatalj.Anf. 195 ():Fru talman! Mitt inlägg skulle handla om de civilafrågorna. När det gäller de civila frågorna råder det juganska stor enighet. Vi har trots det haft lite syn-punkter. Framför allt har vi haft synpunkter på attledningsfrågorna och frågorna om ansvarsförhållan-den inte har kommit till beslut. Det kunde de egentli-gen ha gjort eftersom det finns utredningar . Utskottet kunde ha behandlat detta.Nu kommer dessa frågor att behandlas, om jag harförstått det rätt, i vår. Och får vi ta ny ställning.Timmen är sen, och därför nöjer jag mig med att yrkabifall till reservation 8.Anf. 196 ():Fru talman! I mitt inledningsanförande beträffan-de betänkandet FöU1 hade jag en hel del kritikatt komma med både när det gäller ekonomin, styr-ningen och målen inom olika verksamhetsgrenar sominte har uppnåtts.Nu tänkte jag ta upp någonting positivt, och detgäller en bit från mitt hemlän , ett län somnumera saknar fredsförband.Vi har i ett väl fungerande skjutfält, skjutfält, ett av bästa, kanske detbästa. Jag skrev en motion om den oro som fanns ochfinns över skjutfältets framtid. Jag har en viss känslaav att det är ett skjutfält som ingen vill ansvara för.Åtminstone vill ingen betala för verksamheten. Detkommer ständiga propåer som urholkar verksamheteni . Högkvarteret ger, enligt min mening,felaktiga signaler om nämnda skjutfält.Därför måste jag betona att jag är glad över denskrivning som vi i utskottet enhälligt har kunnat for-ma oss kring. Vi betonar där skjutfältets vikt ochvärde, och det är en bra skrivning. Jag hoppas atthögkvarteret läser och förstår den inriktning som vianger här i riksdagen.Jag är alltså helt nöjd med den skrivning som vikunde enas om, och det var ju detta som jag föreslog imin motion. Att sedan motionen avslås gör mig ing-enting. Huvudsaken är att jag har nått mitt mål. EnligtUlla får de inte skjuta på skjutfältet i Kristian-stad, utan de ska plocka svamp och ha scoutläger där.Men i motsats till hur det är där så är militären väl-kommen till och skjutfältet i därman mottas mycket positivt när man kommer påövningar.Fru talman! Jag ska säga några ord om hemvärnet,som jag inledningsvis nämnde i mitt förra inlägg. Detär än en gång viktigt att påpeka att detta inte får blinågot förlorat halvår som följs av flera förlorademånader . Det är viktigt att vi får i gångverksamheten för att klara rekryteringarna.Jag var på en träff , och det varinga glada tongångar, utan det var pessimister somnaturligtvis har fått sig en smäll av det som harskett. Jag ser övningsstoppet, som jag sade tidigare,som en sorts affär som stänger . Sedan öpp-nar man affären och tror att alla kunder ska kommatillbaka. Jag tror inte att det är så enkelt.Slutligen ska jag säga något om nedläggningen avDalregementet. Det kom ett åtgärdspaket. Även Falunfick del av det. Men än så länge är det bara löften.Bl.a. fick vi löfte om en utbyggnad av riksvägenmellan och . Det fanns med i paketet.Det var fråga om en snabbare utbyggnad än somtidigare var sagt. är det högaktuellt. jämförs nu på hemmaplan hos mig som kejsa-rens nya kläder. Då förstår allihop vad man harförstått av de löften som getts. har Falu kommunbegärt besked om detta bygge av regeringen. Man villkomma i gång. Kommunalrådet hemma i harskrivit till näringsministern, och även länsstyrelsenhar agerat. Även om statsrådet har gått så är minförhoppning att läser proto-kollet från denna debatt. Annars får man stöta på påannat sätt. Men det är ett löfte som gavs vid nedlägg-ningen av Dalregementet. Och tycker jag att manockså ska fullfölja de löften som ges. Det har ju talatsom detta åtgärdspaket tidigare i debatten . Jagville bara ta upp denna fråga för att eventuellt någon- jag tittar på som har goda kontakterpå regeringsnivå - kan påminna Näringsdepartemen-tet och regeringen om vilka löften som man har gett.Anf. 197 () replik:Fru talman! Det är alltid lika härligt att höra mo-derata riksdagsledamöter tala om en aktiv statlignäringspolitik. Det välkomnar jag som socialdemo-krat. Jag tycker själv att det är viktigt att en regeringtar sådant ansvar och inte lämnar den typen av verk-samhet till de fria marknadskrafterna att härja fritt. Enaktiv statlig regeringspolitik behövs inte bara inomförsvarets område utan som helhet.Dagens Industri hade i går en genomgång av deorter där dessa kompensationspaket hade utlovats.Regeringen hade med råge uppfyllt, om jag minns rättfrån artikeln, sina löften när det gäller , och . Sedan var det ett antal orter kvardär man ännu inte hade levererat det som hade utlo-vats. Men jag tror nog att ska varalite försiktig. Det kan ju vara som så att dessa ersätt-ningsjobb faktiskt kommer. Ta då inte i för mycket nuoch tala om kejsarens nya kläder. Då kanske han fåräta upp detta snart.Tre orter är redan fullt avklarade. Detta är ingenenkel process. Vi står i en lågkonjunktur ilandet, och det är besvärligt.