prot · GO09113 · 2001-05-17 00:00:00 — De fullmäktigeledamöter somhar sagt en sak öppet och tydligt i sin redovisning tillriksdagen säger här något annat, fast med vilka argu-ment får vi inte veta.Man behöver inte vara någon stor konspirations-teoretiker för att misstänka att det just är det faktumatt det inte alls är egna pengar utan lånade pengarsom man använder till reformerna som gör att manvill plocka lite mer ur kakburken, om vi nu ska an-vända hushållsmetaforerna. Jag tycker att det är oro-ande av två skäl. Dels undergräver det Riksbankensförmåga att verkligen hantera de problem och situa-tioner som kan komma framöver, dels väcker det oro om vad denna majoritet i kammaren i andraslutna rum kan tänka sig att öppna för andra kakbur-kar på andra hyllor framöver. Det finns ju pensions-fonder, som vi vet att det ständigt talas om att manskulle vilja göra någonting åt.Jag tycker att det är mycket oroande, och jagtycker att det är synd att man väljer att inte göra dettai öppenhet och tydlighet. Den omprövning av princi-perna för utdelning från som kan bli möj-lig vid ett EMU-inträde ska göras då, och inte för-skotteras.Fru talman! tycker jag, som jag sade tidi-gare, att några mycket viktiga ledord för en oberoen-de riksbank är just tydlighet och öppenhet. Folk skainte bli förvånade över några beslut från ,eller som vice riksbankschef sadevid ett seminarium: Det ska var tråkigt när vi talar.Det ska inte komma några överraskningar.För att bidra till att säkerställa den öppenhetenoch tydligheten har vi föreslagit att rätten till utfråg-ning från sida ska lagfästas. Det har aldrigvarit några problem, men det är viktigt för tydlighe-tens skull att detta lagfästs. Offentliggörandet avprotokollen ska också lagfästas, inte för att det harvarit några problem utan för att säkerställa tydlighe-ten. Detta ska inte vara upp till några framtida be-dömningar någon annanstans, utan det ska vara tyd-ligt att protokollen är öppna och att utfrågningar skakunna hållas.Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till reser-vation nr 3.Anf. 14 () replik:Fru talman! säger att vi inte skullevilja ändra uppdraget för . Men det ärfaktiskt just vad vi vill! Vi vill alltså att Riksbankenska underordnas den samlade ekonomiska politik somvi ska besluta om här i . Där vill vi ha sys-selsättningsmålet som överordnat mål. Vi vill ocksåha låg inflation, men vi vill alltså att sysselsättnings-målet ska vara överordnat i den ekonomiska politi-ken.Jag förstod inte riktigt resonemanget om att be-dömningarna när det gäller de 20 miljarderna görs islutna rum, och att det inte skulle vara möjligt för ossi finansutskottet och att ta en annan ställ-ning än vad gör. agerar själv-fallet utifrån sina, ganska begränsade, målsättningar,men vi har att ta hänsyn till hela den svenska ekono-min inräknat frågorna om , EMU, finanspoliti-ken, sysselsättningen osv. Det är alltså inte alls detminsta konstigt att vi efter en öppen debatt i finansut-skottet och här i kan komma fram till ettannat ställningstagande.Jag förstår inte det här. I så fall skulle ju hela ut-värderingen av riksbankspolitiken vara onödig - omvi aldrig fick ifrågasätta de bedömningar som våraegna partikamrater, och ibland kanske rentav sammapersoner, gör i Riksbanken.Anf. 15 () replik:Fru talman! Det är självklart att finansutskottetsjälvständigt ska bedöma den skrivelse som kommerfrån med de bedömningar som man hargjort där. För en del kan ju det bli lite svårt, medtanke på att de sitter på dubbla stolar - men i alla fall.Men ni har ju sagt att ni håller med om den be-dömning som har gjort, men att ni ändåvill ha 20 miljarder till. Det är där som resonemangetglappar. Man säger ju inte att har gjort enfelaktig bedömning av att principerna för utdelningbör gälla, utan man säger: Vi vill ändå ha 20 miljar-der till! Det är då som det stora frågetecknet sätts upppå väggen: Vad säger ni ? Och vad säger niom andra pengar som kan tänkas finnas på andraställen?Man gör ju ingen öppen och tydlig redovisning avvilka argument och vilka andra bedömningar avRiksbankens konsolideringsbehov man har än vadsom har framgått av den skrivelse som riksbanks-fullmäktige har skickat till oss.Självfallet ska vi kunna ifrågasätta dem, och själv-fallet ska vi kunna ändra de förslagen. Det är ju där-för vi har utvärderingen, och det är därför vi läggerfram förslaget för . Ni skriver inte tydligthur ni resonerar.Anf. 16 () replik:Fru talman! Då får vi kanske ta till oss det till dengången - om vi verkligen ska fatta beslutet om deytterligare 20 miljarderna - och utveckla argumenta-tionen närmare. För egen del får jag säga att jag tyck-er att i sin motion har en del avdenna argumentation. Jag tycker faktiskt också att detframgår av betänkandet varför vi anser att man skakunna leverera in de ytterligare 20 miljarderna vid ettsenare tillfälle.Anf. 17 () replik:Fru talman! Får jag då påminna ,fru talman och alla andra i denna kammare om attJohan och majoriteten tillsammans föreslåratt motion ska avslås. Det blir litekonstigt att hänvisa till argumentför varför man ska ta av riksban-ken när man på sidan innan har skrivit att den motio-nen har ett så dåligt förslag att den bör avslås. Medden typen av skrivningar från majoriteten är det san-nerligen inte lätt att försöka upprätthålla detta medöppenhet, tydlighet och förutsägbarhet när det gällerriksdagens hantering av Riksbanken.Anf. 18 ():Fru talman! Jag tycker att det är rörande att läsavad den s.k. bankkommittén skrev om fördrygt - och det tycker tydligen MatsOdell också eftersom han begär replik.Bankkommittén sade: I trots av alla de förlusteroch lidanden som vållat kan den ännu antas vara av sin principal omfattad aven kärlek som århundradens gemensamma liv endastgjort starkare.Min egen kärleksförklaring till är noginte lika passionerad, men den låter så här: Jag är gladoch stolt över att riksbank står sig så väl iförhållande till centralbanker i andra länder. Vårriksbank präglas av öppenhet och insyn. Den är starkoch välkonsoliderad, och den kan tjäna som ett ut-märkt exempel på en välskött centralbank. Jag tvekarinte att säga att riksbank är en centralbank ivärldsklass.Denna kärleksförklaring innebär förstås inte attjag faller på knä för i någon okritiskbeundran. Tvärtom ska finansutskottet med ett vaketoch kritiskt öga granska och slå ned påde fel och brister som vi upptäcker.En av direktionens medlemmar har sagt: Har vifel så ska vi hudflängas.Så brutala och blodiga metoder vill vi verkligeninte använda oss av i finansutskottet, men vi vill för-stås se att fel och brister som upptäcks rättas till ochatt utvecklas på bästa sätt.Ser vi på resultatet av den samlade ekonomiskapolitiken, där penningpolitik ingår somen viktig del, kan vi glädja oss åt stora framgångarunder . Vi har en ekonomi vid godvigör där alltfler får jobb. Vihar låga räntor, låg inflation och de högsta reallöne-ökningarna . Det finns ett gediget förtroendeför att inflationen kommer att hållas på en låg nivåäven i fortsättningen.Det är helt i sin ordning att oppositionen försökerframhäva skuggor som kan finnas i den ljusa bilden.Det är bara bra. Men tyvärr är en del av er så ivrigaatt svartmåla svensk ekonomi att det snabbt blir fel.Till det kommer att några av er har en oerhörd svag-het för konspirationsteorier. framställdesig som enbart en liten konspirationsteoretiker här italarstolen, men jag tyckte att hon ändå var rätt såframgångsrik med ett betydande antal grova, felaktigapåståenden. kan förstås inte riktigttävla med . Han är i särklass när detgäller konspirationsteorier. Jag hann inte räkna allaunder hans korta anförande, men det rörde sig säkertom ett tiotal olika uppfattningar som mig som jag alls inte har och som det inteheller finns något som helst stöd för i finansutskottetsbetänkande.Jag tycker faktiskt att det är oförskämt; det är attsjaska ned debatten att föra den på det sättet.Mats larmar också och går an om ett kom-mande underskott i statsbudgeten. Det är en frågasom kan diskuteras på ett annat sätt. Vi får väl se hurdet blir med den saken framöver. Men jag kan medtillfredsställelse konstatera att sett till de fyra senasteåren har vi överträffat saldomålen med ett pluspå totalt . Vad vi säkert vet är attden offentliga sektorns sparande utvecklas mycketpositivt framöver - där hör vi till de bästa bland EU-länderna.Om det framöver blir ett underskott i statsbudge-ten kommer det att vara utomordentligt blygsamt iförhållande till de gigantiska underskott på uppemot240 miljarder kronor som kunde noteras på den tidendå fanns i regeringen. Jag är säker på attstatsbudgeten på blir mycket starkare meden socialdemokratisk politik än med en borgerligpolitik.Vi har här fått höra att det är ansvarslöst ochskadligt att gå ifrån de riktlinjer för Riksbankensutdelning som har gällt . Jag kan tänkamig att den som lyssnar på dagens debatt måste haväldigt svårt att föreställa sig att ni var medoch ifrågasatte just de riktlinjerna. Då sade utskottetenhälligt att de här riktlinjerna tillkom i ett läge därdet rådde helt andra förutsättningar för penning- ochvalutapolitiken, så det är inte självklart att de ocksåska gälla i framtiden.Det sade ni faktiskt då. När vi nu har debatten härär det som bortblåst. På något sätt blir det som får debattera mot en fladdrande gardin; man vetaldrig riktigt vart den tar vägen.Johan däremot står på sig. Han vill attRiksbankens organisation och ställning ska ändras tilldet vi hade förut men det går inte ihop med Sverigesinternationella åtaganden. Av beslut omEU-medlemskapet framgår det tydligt att vi är skyl-diga gentemot EU att anpassa till kravenpå en mer oberoende ställning, inklusive instruktions-förbud och en begränsning av möjligheterna att av-sätta riksbankschefen.Den lösning som föreligger är resultatet av enkompromiss mellan fem partier som, till skillnad frånVänsterpartiet, anser att även i detta sam-manhang ska stå för sina internationella åtaganden.Sedan ligger det förstås också ett värde i att det finnsen bred och långsiktig politisk överenskommelse omRiksbankens ställning. Bara för några månader sedanvisade vi socialdemokrater att vi är beredda att stå förden uppgörelsen, liksom vi är beredda att stå för and-ra uppgörelser som vi träffar.I och för sig hade jag sett fram emot att fåchansen att för en gångs skull göra en genomgång avalla de tolkningar och omdömen som förekommit iriksdagsdebatterna om och min reser-vation till men jag märker attjag inte heller har till mitt förfogande.Låt mig bara säga att anledningen till att vår reserva-tion väckt så stor anklang i vissa kretsar, men ocksåså stor anstöt i andra kretsar, nog till en del kan varaatt den är en genuin hyllningssång till den parlamen-tariska demokratin. Där kommer den t.ex. i direktmotsättning till den reservation som finns i dagensutskottsbetänkande av , har, som vi vet, ett långtgående tjänsteman-nastyre av som en ofrånkomlig följd avvåra internationella förpliktelser. Men det betyderinte att vi av bara farten ska ge direktionmakt att bestämma över arbete. I reserva-tionen föreslår ni bl.a. att vem som helst av de sextjänstemännen i riksbanksdirektionen när som helstska kunna påkalla att vi i anordnar en of-fentlig utfrågning med den tjänsteman som begär det.Jag tycker att arbete ska bestämmas avriksdagen, att de folkvalda själva ska bestämma översitt eget arbete. Det är principiellt fel att ge tjänste-män hos en underordnad myndighet rätt att bestämmaöver de folkvalda och deras arbete. Detta är ett för-slag som inte hör hemma i en parlamentarisk demo-krati.Jag har tidigare hört säga att hon äremot bugande för riksbanksdirektörer men det här ärju ett förslag som i princip innebär att riksdagensarbete ibland ska falla på knä för direk-tion. Visserligen talar all sannolikhet för att Riksban-kens tjänstemän är så kloka att de aldrig någonsinskulle utnyttja en sådan här tvångsregel men rentprincipiellt är det helt vedervärdigt att införa en lagsom innebär att när någon i direktionrycker i snöret ska sprattla, vare sig riksda-gen vill eller inte och vare sig tidpunkten är lämpligeller inte. Det här förslaget är praktiskt onödigt ochprincipiellt helt vedervärdigt.Nu hänvisar ni till att det finns en liknande ord-ning i EU mellan och Europeiskacentralbanken. Den ordningen innebär att rycks det isnöret på ena sidan, ska man ställa upp på den andrasidan. Men att och Europeiskacentralbanken har en sådan här ordning är ju baraytterligare ett exempel på den utomordentligt svagaoch underordnade roll som harinom EU. EU är ingen parlamentarisk demokrati, ochEuropaparlamentet går inte alls att jämföra med ettnationellt parlament i en parlamentarisk demokrati.Vad som förvånar mig alldeles särskilt är attFolkpartiet av alla partier står bakom det här förslaget- med, vill jag gärna säga, sitt stolta för-flutna när det gäller kampen för den parlamentariskademokratin, långt innan blev Folkpartiet.Om kunde läsa den här reservationenskulle han vända sig i sin grav.Det här pinsamma förslaget finns visserligen intemed i egen motion men i den avgörandereservationen sväljer med hull och hår. parlamentaris-ka demokratiliberalism byts ut mot pekpinneliberalism - sorgligt mensant!Så gäller det den reservation där man tycker attdet tog att utse en ny direktionsmedlemefter . Hennes mandatperiod gick utden . Normalt skulle rekryte-ringsarbetet ha klarats av men här finnsen särskild omständighet eftersom det då i riksdagenlåg ett förslag från riksbanksfullmäktige. Om riksda-gen följde det förslaget skulle fullmäktige kunnaavstå från att tillsätta den plats som blev ledig frånden . tog inte sitt beslutförrän . Jag tycker inte att det ärrimligt att kritisera fullmäktige för att man inte be-drev ett aktivt rekryteringsarbete förrän man hadetillgång till riksdagsbeslutet.En sak som inte har kommit till allmänkännedom är att de som har kritiserat det här mest,nämligen , har ett stort ansvar för att detblev som det blev. Den moderate vice ordföranden iriksbanksfullmäktige gav ett besked som visade siginte hålla i verkligheten. Han meddelade att han hadevarit i kontakt med såväl som Folkparti-et och att dessa två partier inte hade något att invändamot det förslag som fullmäktige lämnade till riksda-gen. Men vi vet alla att när förslaget kom till riksda-gen höll inte det beskedet. Att nyrekryteringen drogöver till 2001 beror alltså till en del just på dem somallra hårdast har kritiserat den här tidsutdräkten,nämligen Moderaterna.Aprilsiffran för inflationen har gett kanske intemycket men väl lite extra stimulans åt dagens diskus-sion. Man kan väl säga: En fluga gör ingen sommar,och en enstaka månadssiffra avgör inte inflationen pålängre sikt. Givetvis måste ha full upp-märksamhet och beredskap vad gäller de prisföränd-ringar som sker. Jag för min del har stort förtroende,fullt förtroende, för att kommer att klaraen låginflationspolitik även i fortsättningen.När ni kopplar diskussionen om aprilsiffran tillförsvagning av kronan glöm då inte att från valutau-nionens start /99 har euron sjunkit medöver i förhållande till svenska kronan. Då kosta-de euron . kl. 9.15 kostade euron 9:05 kr.Visst har kronan svängt en del mot dollarn, men denhar verkligen inte åkt en sådan berg- och dalbana someuron har gjort. Ni var många på högerkanten somlarmade om att nu kommer kronan att sjunka som ensten i förhållande till euron. I stället blev det euronsom sjönk i förhållande till kronan. När det gällerräntan högg ni också i sten. Att Europeiska central-banken har hamnat på en klart högre räntan än densvenska är tvärtemot vad ni sade skullebli.Så till frågan om utdelning till sta-ten. Man kan fråga sig: Tror ni verkligen att det gag-nar att ni nu beskriver det som plundringav , snatteri från , att man äterupp utsädet, äter upp valutareserven? Är en sådandebatt verkligen till gagn för , om det nuär den ni på något sätt vill slå vakt om?Jag kan säga att för min del har varken ThomasFranzéns uppfattning eller motionspelat någon roll för mitt ställningstagande. Jag harhelt andra grunder för det, och jag ska redovisa det.Jag ska läsa upp vad utskottet konstaterade förraåret, enhälligt, och där ni själva var med: Utskottetnoterar också att i sin analys för egen delbedömer att banken är väl konsoliderad och attnågon ytterligare konsolidering inteanses nödvändig. Något resonemang om på vilkennivå det egna kapitalet bör ligga på i dagens situationoch i en framtida situation med eventuellt andra väx-elkursarrangemang förs däremot inte. Ej heller kom-menteras närmare i vad mån nuvarande principer kankomma att leda till att det egna kapitalet inte varahålls realt oförändrat utan också kommer att växa ireala termer. Med tanke på att dessa principer till-kommit i ett läge när det råder andra förutsättningarför penning- och valutapolitiken anser utskottet motdenna bakgrund att det inte är självklart att de ocksåbör gälla i framtiden.Det är inte riktigt detsamma som vi har hört här , utan tvärtom verkar det som att ni helt har för-trängt att ni faktiskt ställde upp på de här skrivning-arna.För egen del anser jag om man får en väl avvägdkonsolidering i kan man mycket väl hakvar de här utdelningsprinciperna . Med enväl avvägd konsolidering menar jag att Riksbankenmåste vara tillräckligt stark för att utan tvekan klarasina uppgifter, de penningpolitiska och valutapolitis-ka uppgifterna och alla de andra uppgifter som Riks-banken har. I och för sig kan skattebetalarna glädjasig åt en räntevinst när man för över pengar frånRiksbankens kassa till statens kassa, kanske en vinstpå . Men enligt min be-stämda uppfattning ska vi aldrig utnyttja den fördelenom det innebär en risk för att inte kanfullgöra sina uppgifter. De uppgifterna är så viktigaatt de inte får äventyras. Ser man däremot att det rörsig om en ren överkonsolidering kan man tänka sig enöverföring, men givetvis med iakttagande av storförsiktighet.Hur mycket minskar eget kapital tillföljd av den utdelning som sker i första omgången,alltså 28 miljarder? Ja, lyssnar man på undergångs-stämningen i debatten kan man tro att det handlar omatt det minskar med 28 miljarder, åtminstone med 20miljarder. Men så är det inte. eget kapi-tal minskar inte ens med 10 miljarder, utan betydligtmindre, närmare bestämt 7,9 miljarder. Enligt rimligaantaganden blir bedömningen att manäven då kommer klart under 20 miljarder i minsk-ningen av det egna kapitalet till följd av utdelningentill staten. Sedan gäller det att följa 80-procentsregeln. Det står klart och tydligt. Den ska viha i fortsättningen. tycker att det är fördel med den principen. En anledning till det äratt om resultatet för skulle bli sämre årenframöver är det staten som i princip bär fyra femte-delar av resultatförsämringen ,medan egen börda är begränsad till baraen femtedel.Sedan tycker jag faktiskt att det är trist med påstå-enden om att finansutskottet inte skulle ha gjort nå-gon analys. Jag anser att vi har gjort en god analys.Det är den underlagspromemoria som vi har tagitfram i utskottet och den analys därutöver som finns isjälva betänkandet. Jag tror att det objektivt sett ärsvårt att hävda att de analysmetoder som vi har an-vänt skulle stå efter dem som själv haranvänt. I själva verket anser jag att vår analys går ettsteg djupare än egen analys. Det sista ärmera en subjektiv uppfattning, det kan alltid diskute-ras. Men det första, att vi objektivt sett har använtanalysmetoder som inte står efter , trorjag att man faktiskt kan få fram om man objektivtbedömer det.Kvar står att även efter en extra ut-delning kommer att vara en världens bästkonsoliderade centralbanker. Därmed yrkar jag bifalltill finansutskottets förslag.Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag förstår att kännersig besvärad över att oppositionen granskar det sommajoriteten i finansutskottet har tagit sig före, nämli-gen att begära att vi ska ställa oss bakom ett tillkän-nagivande till fullmäktige att leverera in ytterligare20 miljarder kronor. Han tycker att jag har gått medkonspirationsteorier när jag säger att det här är nå-gonting som är framsprunget ur att vi nu kommer attse underskott i statens finanser och att regeringenmed stödpartier söker finansieringskällor för att över-skyla detta. Det anser vara en konspi-rationsteori. Jag överlåter åt kammarens ledamöter attsjälva avgöra den frågan.Sedan säger att han inte har fått denhär idén vare sig från Riksgäldsdirektören eller från . Han har fått denpå helt andra grunder. Så läser han upp en text frånförra året. Det är alldeles riktigt att redan förra åretville driva fram den här utvecklingen.Jag tillhörde dem som höll emot, och då blev det denhär skrivningen. Vi tyckte att det behövdes en nog-grannare analys. Men redan då ville dra in mera pengar.Jag har den konspirationsteorin att det uppenbar-ligen inte kommer från den socialdemokratiska riks-dagsgruppen, vars ordförande ju också är ordförande iriksbanksfullmäktige, utan det måste komma ännuhögre uppifrån. Varför inte från själva tornrummet iRosenbad där man ser till att faktiskt undersöka möj-ligheterna att få fram nya pengar när nu statens affä-rer går back? Det är en konspirationsteori. Jag lämnarut det till allmän bedömning. Den som tror att det ärså får naturligtvis göra det, den som inte tror det fårgärna tvivla.Men kvar står ändå faktum. Med all respekt förfinansutskottets kansli, men när vi gjorde engångsut-betalningen från AP-fonderna gjordes det en mycketnoggrann analys som skickades ut på remiss i tremånader. Här gör man på några korta dagar en analysoch fattar ett beslut om att dra in ettmycket stort belopp från riksbank. 20 () replik:Fru talman! Jag är inte alls besvärad av engranskning i sak. Däremot tycker jag att det är sorg-ligt att man inte ska kunna ha de uppfattningar ochavsikter som man har, utan att man gång på gång skabli tillskriven något helt annat. Hur ska man kunnaföra en politisk debatt om man ständigt upplever attmotståndaren påstår att man har avsikter som maninte alls har.Det finns en gyllene regel, , som lyder:Tro inte att din meningsmotståndare har lägre motivän du själv.Det kan vara svårt för oss alla att följa den gylleneregeln, men ibland kan det vara bra att vi tänker pådetta i alla fall. Det är ju helt orimligt att föra en vik-tig debatt om när bara sveperur sig den ena konspirationsteorin och falska påståen-det om avsikter efter det andra. Det blir helt me-ningslöst att fortsätta en sådan debatt.Sedan påstår att han höll emot när viförra året formulerade den skrivning som jag lästeupp här. Det vet jag ingenting om. Jag kommer inteihåg att jag hade några krav på att vi skulle formuleraoss på något annat eller starkare sätt, utan den for-mulering som vi kom fram till tycker jag är väldigtväl avvägd. Den är mycket balanserad och bra, ochjag hade inte några som helst krav på att den skulleskärpas. Därför kan jag inte alls förstå varifrån MatsOdell får detta att han höll emot.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag anser inte alls att några låga motiv. Om statens finanser börjar gåback, vilket de nu gör enligt vad statssekreteraren iFinansdepartementet säger, är det ett högst legitimtmotiv att låna i storleksordningen minst 20 miljarderper år. Det är då inget lågt motiv att hitta ett alternativtill att låna dessa pengar. Om man kan ta dem urSveriges riksbank, så à la bonne heure - det är välinget lågt motiv. Möjligen kommer det att försvåradet mycket ofta upprepade påståendet att nu är detinte lånade pengar utan egna pengar som vi använderför våra reformer. Sanningen är ju att om ni inte gördet här måste ni låna för att genomföra maxtaxan, JanBergqvist.Anf. 22 () replik:Fru talman! Vi hade ett slags seminarium i fi-nansutskottet . Jag tycker att det därframgick väldigt tydligt att det avgörande är att detfinns ett överskott i den offentliga sektorns sparandeoch att det för t.o.m. är en poängatt det är ett så starkt och bra sparande i pensionssys-temet. I det perspektivet blir det en mycket underord-nad fråga totalt sett i den offentliga sektorn var detblir underskott respektive överskott. Det är en ganskaliten fråga.Därmed inte sagt att det är självklart att det kom-mer att bli underskott i statsbudgeten.