prot · GO09114 · 2001-05-18 00:00:00 — Vi vet att den möjligheten är oer-hört begränsad, i ett läge där de flesta kanske omfat-tas av i en undervisning. Denmåste öka.Därför anslår vi nu medel, och därför har vi sagtatt vi ska ge ett speciellt ansvar för tillsyn och upp-följning av detta till . Vi ska ge förutsätt-ningar för kommunerna att planera denna utbildningpå ett riktigt och rimligt sätt.Var anslår ni pengar för detta, ? Det skulle kosta en gigantisk satsning. Vi vet attmed dem som finns i verksamheten, i jämförelsemed det som skulle behövas enligt tankar, är det en sådan omfattning att detär fråga om miljarder i satsningar på just detta.Anf. 8 () re-plik:Fru talman! Det är ju det som anför som är brottet mot mänskliga rättigheter.Först och främst vill jag säga att redanhar fått uppdraget och att lagen har gällt sedan den 1juli 1992. Ni har diskriminerat dem , ochdet visar att det är i kommunerna som fårdetta. Glöm att det behövs mer av skyldigheter förkommunerna! Då kommer inte rättigheterna att blidet.Nu står ni och säger att pengarna som användsinte räcker till dem med just detta funktionshinder.När kan ni anföra att vissa pengar inte räcker för debrunögda, blåögda eller grönögda? Vad har vi för rätti vår värdegrund att lyfta bort en liten grupp männi-skor med ett visst funktionshinder från en rättighetsom gäller alla och med andra funktionshinder?Jag hävdar att vi kristdemokrater har lagt en rejälpott pengar till vuxenutbildning. Skillnaden mellan eroch oss är att vi har lagt pengar till alla; alla medbor-gare ska få dela på våra pengar till vuxenutbildning.Ni säger att det är bara vissa grupper som får erapengar, att de ska få dela på 7 ½ miljoner. Det är enspottstyver som behövs i utvecklingen av den härtypen av vuxenutbildning.Anf. 9 () re-plik:Fru talman! Jag vill klara ut med en gång att Sve-rige har ställt sig bakom de standardregler som FNhar ställt upp för att tillförsäkra människor med funk-tionsnedsättning delaktighet och jämlikhet. Vi stårbakom det. Men vi gör det utifrån en realistisk be-dömning av hur vi beträder vägen och hur vi ska klaraupp det.Vad gör är att säga att alla skafå del av detta. Ni pratar inte bara om särvux ochfunktionshindrade, utan ni pratar över huvud taget omrättighetslagstiftning: Alla ska få möjligheter. Nipratar om en finansiering som innebär att ni ska gealla som saknar ordentlig utbildning på gymnasiesi-dan en sådan rättighet med studiemedel som är full-ständigt orealistisk. Hur ska det gå till, när det intefinns en enda anvisning av pengar i exempelvis vår-budgeten? Där finns inte ett ord sagt om vuxenutbild-ningssatsningen, som jag kan se. Hur ska budgetenmed plus och minus gå ihop? Det är orealistiskt.Dessutom förvärras det ytterligare av att ni ocksåska ge er på att förbättra de studiemedel som trä-der i kraft . Hela vägen är det alltså en ofi-nansierad verksamhet.Sedan är frågan: Rättigheten till vad? Det är inteså enkelt. Vi bör problematisera och reflektera övervad rättigheten innebär. Det handlar både om att fåmöjlighet till ny kunskap och om att bibehålla denkunskap man har fått tidigare. När det gäller justfunktionshindrade, men framför allt särvux, är detinte fullt så enkelt. Vi behöver skaffa kompetens ochkunskap och tränga in djupare i det här, men beredavägen på ett realistiskt sätt.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag vill börja med att säga att jaghåller med om det som sade. Jagtycker att hon på ett tydligt sätt klargjorde problema-tiken och ställde många viktiga frågor kring den.Är det inte så att vi i ett demokratiskt samhällesom säger sig stå för rättvisa ska ge människor likarättigheter och lika möjligheter? Är det inte det somNils-Erik och hans parti brukar säga? Vardet inte så vi diskuterade i debatten i går vad gälldekorttidsstudier? Det är en rättvisefråga, sade man då,och det handlar om lika rättigheter och möjligheterför alla. Men har man en annan ståndpunkt ochsäger att några ska ha rättigheter och andra får kom-ma vid sidan om. Jag tycker att det är en väldigtmärklig ståndpunkt.Min fråga gäller en annan sak som är förknippadmed de funktionshindrade, och det är den personligaassistansen. Om man vill gå en vuxenutbildning, ochdet ska ses som en del av det vardagliga livet att detfinns möjligheter för den funktionshindrade att gå envuxenutbildning, ska man då inte ha rätt till sin per-sonliga assistent, som får följa med på den utbildningsom man ska gå?Anf. 11 () re-plik:Fru talman! tar upp assistansersätt-ningen. Lagstiftningen är glasklar. Vi har t.o.m. fåttråd för tillämpningen av den, där man säger att desom har en assistansersättning normalt även ska be-viljas denna av sin försäkringskassa. Men vi bör göraen bedömning från fall till fall. I det stycket där vilåser fast allting skiljer vi också ut några. Jag menaratt vi har lämnat det och sagt att vi ska ha en ramlag-stiftning som ger möjlighet att bedöma med klokskap,kompetens och erfarenhet.Återigen konstaterar vi att vi behöver göra or-dentliga förbättringar för de funktionshindrade. Vibör göra ordentliga förbättringar för dem som ska in isärvux. Men vi ser också framför oss hur det ska gåtill och vad som fordras för det, inte att man klippertill med en lagstiftning i som innebär enskyldighet för kommunerna att göra det, som innebäratt kommunerna inte kommer att klara av det. Då kanvi tvista om var den resan skulle ha börjat.Jag tycker att vi nu borde vara överens om attkonstatera att det som finns i det här förslaget innebären ordentlig ambition och också ett krav på att mannu ska ta sig an den här uppgiften. Vi förväntar oss attdet sker en utbyggnad och en planering i kommuner-na för att möta de behov som finns.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag är inte överens med om att propositionen eller betänkandet är braoch att de fullföljer de saker som har diskute-rats.Nils-Erik säger att normalt ska manbeviljas personlig assistans. Det är just det - i mångafall fungerar det inte. I många kommuner fungerar detinte, och den funktionshindrade har inte den möjlig-heten och den rätten. Det är det som vi vill ska skri-vas in, att det ska vara en tydlig rättighet.Varför vågar man inte ta det steget, om man nustår och säger att det är oerhört viktigt och att det skafungera? Så är det. Men vi vet, precis som Nils-ErikSöderqvist tog upp och läste ett stycke om, att detfinns luckor och fallgropar som gör att alla inte fården möjligheten. Varför vill inte Socialdemokraternata steget och säga att det ska vara en rättighet för alla?Anf. 13 () re-plik:Fru talman! Vi har faktiskt sagt att det är naturligtatt se just detta om man ser det , . Menvad gäller i vilken takt och hur det ska ske går det enskiljelinje mellan oss. Man måste se en realistiskmöjlighet med en utbyggnad på ett riktigt sätt.Det är samma sak med Kunskapslyftskommittén.Tittar man på vad den sade kan man se att det visst ären fin ambition. De hade kanske skäl, och också syf-tet, att spänna bågen. Men kostnaden för det de villepå detta område och på andra områden drog i vägbortåt 10 miljarder.Jag vill mena att ingen tror att det var lättare attsjösätta just detta utifrån ekonomi och utifrån praktis-ka realistiska förutsättningar i kommunerna än allt detandra, utan det måste gå i steg. Vi har en ambition attbygga ut detta, och vi har en ambition att förbättrabåde särvux och möjligheterna för funktionshindrade.Det är en ordentlig sådan ambition, men det måste gåi en realistisk takt.Anf. 14 () replik:Fru talman! drog i vägalldeles för långt, säger . Denkritiken drabbar mig och ett antal socialdemokrater,vänsterpartister och centerpartister - ja, alla i med i spetsen.Jag tycker att det är lite tveksamt att klandra en storoch genomgripande reform som vi föreslog så enkeltfrån talarstol.Vad gäller funktionshindrade, särskoleelever osv.måste regeringen helt enkelt återkomma med ett bätt-re förslag. Det här kan vi aldrig acceptera, för defunktionshindrade måste ha samma rättigheter somalla andra.Jag tror att , om han hade lyssnat -han har ingen möjlighet att göra det längre - hadeblivit grön av avund när han hade hört säga att folkhögskolan måste vara nöjd. Manfår 7 000 nya platser. Man har 10 000 , och manfår av dem behålla 7 000. Det är alltså 7 000 nyaplatser. 3 000 platser är alltså 7 000 nya. Detär mycket konstig matematik.Dessa 10 000 platser har man inte haft bara underKunskapslyftet. De har funnits . Man misteralltså av dem . Det är ett tillskott på 7 000platser, säger . Med den mate-matiken kan man komma fram till precis vad somhelst.Jag skulle vilja fråga om detverkligen är sant att dessa 7 000 platser är nya och attfolkhögskolan inte har dem . Är det inte i ställetså att ni drar ned med 3 000 platser? Det står så ipropositionen. Det betyder ungefär 15 folkhögskolortotalt - av all verksamhet.Anf. 15 () re-plik:Fru talman! skulle jag vilja höra av LarsHjertén om han står bakom det som har sagts tidigareom och som var starten på det som vidiskuterar , dvs. att man gömmer arbetslöshetenmed , eller om det är någonting somhan är beredd att ta avstånd ifrån.Jag tvekar, för i pressmeddelandet från den 28februari pratar om att det finns en riskmed snabba omfattande utbildningssatsningar. Detmåste vara med hänvisning till . Dethar också bäring på kammardebatt på90-talet, där man pratade om att man inte bara kansatsa på mängdutbildning.Ville man över huvud taget ha ochdetta breda anslag? Nej, jag tror inte det. Ni har aldrigvelat ha detta breda anslag. Ni har aldrig velat ha inmedborgarperspektivet eller delaktigheten i detta.När nu pratar om folkhögskolan ochplatserna måste jag fråga vad det är ni föreslår. Ni villklyva folkbildningen. Ni vill sätta kniven i just dettamedborgarperspektiv, som kanske bärs fram starkastav folkbildningen. Ni säger att folkhögskolan skaföras bort från folkbildningsrådet. Pengarna ska förasin. Var ska den då hamna? Ska det bli yrkesutbildningav det också? Era förslag andas ju det. Det skulle varaintressant att höra just om detta.Anf. 16 () replik:Fru talman! Om jag vore i skulle jag nog använda ungefär samma taktik.Han har så väldigt lite att komma med. Anfall ärbästa försvar. Jag fick inte ett enda svar på min fråga.Är det så att det är 7 000 nya platser, frågade jag.Nils-Erik gick till frontalangrepp mot mig,som har jobbat med folkbildning hela mitt vuxna liv.Det är rätt konstigt att höra att jag inte har någontingtill övers för den verksamheten från en kollega, måstejag säga.Är det inte så att ni skär ned med 3 000 folkhög-skoleplatser? Jag har läst det i propositionen. Detfinns också med i betänkandet. Det verkar som omdet inte är på det sättet. Har sig nu när han står i talarstolen? Det verkar förmig, som jag sade, vara i kubik.Anf. 17 () re-plik:Fru talman! Det är just detta som är det märkliga.Om man tittar på hela denna satsning - både på Kun-skapslyftet och på detta - ser man att vi har öppnat enjättemöjlighet för utbildningsanordnare att vara med iKunskapslyftet. Där är folkbildningen naturligtvisockså med. Den är med på många platser i rätt storomfattning.Att då bara se till vilket antal platser som har fun-nits i är fel. Det har varit en rätt or-dentlig satsning på 10 000, där vi nu går ned till7 000. Det vi nu gör med denna permanenta satsningär att vi halverar därför att vi ändåbedömer att det är en realistisk nivå. I relation till detgör vi inte motsvarande halvering, utan vi lägger osspå 7 000 i förhållande till 10 000 i Kunskapslyftet.Det är inte dåligt, och det blir en permanent verksam-het. Det innebär att vi öppnar för möjlighe-ten att finnas med och ta för sig i alla andra samman-hang med den satsning som görs i kommunerna.Lars representerar ett parti som står för en visspolitik. Sedan kan jag till honom säga att vi somfolkbildare båda två vet att man i första hand inte fårfolkbildningsuppgifter utan att man tar sig dem. Justutifrån det menar jag att folkbildningen - både folk-högskolor och studieförbund - här har stora möjlig-heter att ta för sig i den satsning som görs långtutöver de 7 000 platserna och långt utöver det som görs i folkbildning och i och somska in i just denna satsning på detta vis.Men fortfarande har jag inte fått något svar på mi-na frågor. Det är det som är lite tråkigt. Är det så attni fortfarande anser att man gömmer arbetslösheten iKunskapslyftet? Ni har tydligen inget brett anslag.Anf. 18 () replik:Fru talman! I anförandehandlar det huvudsakligen om sådana saker somFolkpartiet och flera andra borgerliga partier i storadrag instämmer i. Men han valde att inte ta upp defrågor där vi är oeniga.Det är sant att kunskapslyftssatsningen i väldigt stor utsträckning var ett sätt att i endesperat situation försöka komma åt arbetslösheten.Hela bidragssystemet var utformat så att man politisktstyrde vilka grupper som skulle läsa.Det vi väntar på nu är ju ett system där alla män-niskor oavsett livssituation är medvetna om vilkamöjligheter de har att få läsa till att börja med gymna-sieutbildning. Det är därför vi folkpartister talar omen gymnasiebank med en definierad rätt att läsa ingymnasieskolan oavsett om man gör det i tonåreneller lite senare.Detta borde vara särskilt viktigt i GöranPerssons gymnasieskola, där av ele-verna slås ut. De många ungdomarna ska veta att de oavsett om de har lyckats fåa-kassa eller inte på lika villkor ska ha möjlighet attstudera på en gymnasieutbildning.Kunskapslyftskommittén fick stor pressuppmärk-samhet för sitt utspel . Flera socialdemokra-ter var ledande i arbetet. Min fråga är vad som händei processen, när regeringen och riksdagsgruppen såsmåningom totalt suddade bort och glömde bort kra-vet på en rätt för alla till gymnasieutbildning. Vadhände på vägen, ?Anf. 19 () re-plik:Fru talman! Det är väl på det sättetatt det är märkligt när ni pratar om en gymnasieskolasom måste utvecklas. Ni saknar att vi inte på någotsätt kommenterar just detta som Kunskapslyftskom-mittén tog upp. Det här kommer från ett sompratar om att det inte är så viktigt att alla ska ha medsig det som behövs i gymnasieskolan. Där vill nisortera upp och dela upp dem, och när ni har gjort deti gymnasieskolan, säger ni också i det här samman-hanget med vuxnas lärande, att det inte är så viktigtatt fånga upp alla. Det måste ju vara konsekvensen avert förslag. Ni ger faktiskt inte alla chansen.Först tippar ni dem i gymnasieskolan. Sedan är niberedda att tippa dem också i vuxenutbildningen. Jagtänker på ert finansieringssystem över huvud taget förKunskapslyftet och på storleken och volymen. Jagtänker naturligtvis på studiefinansieringen. Ni pratarom rättvisa. Rättvisa för vem?Anf. 20 () replik:Fru talman! talar om att tippaut folk från gymnasieskolan. Då blir ju frågan: Vilkenskolpolitik är det som tippar ut eller slår ut människori dag? Vi vet alla att eleverna på de yrkesinriktadeprogrammen slås ut.Folkpartiet föreslår att vi ska ha en möjlighet attha en mera yrkesinriktad utbildning på gymnasiesko-lan och koppla den till denna rätt att som vuxen kun-na komplettera, så att man får högskolebehörighet pågymnasieskolan. För borde detväl vara ett väldigt stort problem att så många 18- och19-åringar går ut gymnasiet utan fullständiga betygoch utan godkända resultat men ändå inte vet, trots attdet inte är deras fel utan skolans fel att de misslyckas,att de har rätt att plocka ut den här gymnasieutbild-ningen, som samhället inte har gett dem. Det tyckerjag är den fråga som ska svarapå.Anf. 21 () re-plik:Fru talman! Det är klart att vi ska spänna bågen.Det är därför vi säger att alla behöver ha med sigryggsäcken i gymnasieskolan med det som finns i dagnär det gäller kärnämnen och baskunskaper för att deska kunna gå vidare och klara sig i livet.Men ni vill ju sortera undan dessa människor re-dan i gymnasieskolan. Dessutom vill ni sedan inte gealla en chans när det gäller de vuxnas lärande. Ni harnämligen en finansiering som innebär att det är orätt-vist att säga ja till ett särskilt studiestöd som skullefånga upp just den här gruppen, som står längst nedoch längst ut och som inte är delaktig i samhäl-let.Ni pratar om en gymnasiebank. Jag tror inte atttilltron till bankerna är speciellt stor . Det kanman ju fundera på. Sedan pratar ni om att man skavåga låna av pensionen med risk för att senare i livetfå en sänkt pension. Vilka skulle våga det?Hela studiefinansieringen andas naturligtvis riktar sig till en speciell grupp och ingentingannat. Jag tycker att och menockså har varit oerhört po-pulistiska när det gäller att beskriva någonting medrättighetslagstiftning och med att man satsar brett,men i verkligheten är det ingenting. Även ,, vill ju minska omfattningen av Kun-skapslyftet. Det står att läsa i de motioner som vi nuhar på bordet.Kunskapslyftet är en jättesatsning, där vi nu går ini vuxnas lärande. Det är en jättemöjlighet som harinneburit att ensamstående med barn har fått en chansför livet. De säger: Det var det bästa jag har gjort. Nufår jag växa. får jag chansen.Den som har blivit utsliten på jobbet och behöveren omstart får en möjlighet. Men då fordras det ocksåatt vi kan ställa upp i samhället och ge ekonomisktstöd till just de grupper som har det jobbigast.Anf. 22 ():Fru talman! Det är väl riktigt som många har på-pekat att den här propositionen ska ses i perspektiv avdet livslånga lärandet. Den heter vuxnas lärande, ochdet är lite missvisande, eftersom den egentligenhandlar om själva grundvillkoret för ett livslångtlärande, att alla har tillgång till de baskunskaper sombehövs för att man ska kunna delta i ett lärande sompågår hela livet, alltså kunskaper som ges i grund-skolan och på gymnasiet.Det är en mycket viktig proposition i den bemär-kelsen att man nu gör en rejäl satsning för att få medså många som möjligt när det gäller att de ska fåtillgång till kunskaper på grundskole- och gymnasie-nivå. har naturligtvis betytt väldigtmycket. Det kom relativt raskt i när det behöv-des väl med tanke på arbetslösheten. Skälet för attKunskapslyftet inrättades var naturligtvis inte baraarbetslösheten, men det här kom . Attsatsa på utbildning i tider av arbetslöshet är bra. Nugäller det att följa upp det här, så att alla kommermed. De som inte har studievana tidigare känner sigosäkra och tar inte på eget initiativ för sig. De ska nufå möjlighet att komma med också, och det är väl detviktigaste i den här propositionen. Därför satsar manockså både pengar och regelverk på att ha en aktivtuppsökande verksamhet. Man lägger in pengar för ettsärskilt studiemedelssystem, så att man kan starta sinastudier , , utan att taett ekonomiskt språng över i det okända, någontingsom är av stor betydelse för dem som inte har varitmed i utbildningssystemet tidigare. Det här är viktigaoch bra åtgärder som kommer till.Den grupp som inte har tillgång till grundskolaoch gymnasium består naturligtvis delvis av äldresom gick sin utbildning när gymnasieutbildningeninte var tillgänglig, eller så gick de en kortare gymna-sieutbildning. Det är viktigt att de kommer in i sys-temet. Det är också funktionshindrade som inte harhaft det stöd från samhället som har gjort det möjligtatt ta del av grundutbildningen, basutbildningen. Ochdet är naturligtvis invandrare som inte har fått entillräckligt bra utbildning när det gäller svenska, själ-va grunden för att man ska kunna delta i det svenskautbildningssystemet och det livslånga lärandet.På alla de här punkterna finns det alltså förslag ipropositionen. Det är välkommet. Många kan haönskat sig att detta skulle ha kommit tidigare, men vivet väl vilka problem som utbildningsväsendet i storthar haft att brottas med efter nedskärningarna i börjanav 90-talet. Det är en successiv uppbyggnad sompågår, framför allt med sikte på de grupper som harfått betala priset för nedskärningarna. I barn- ochungdomsskolan är det elever med behov av särskiltstöd. Nedskärningarna om av personalen i bör-jan av 90-talet drabbade huvudsakligen den stödper-sonal som fanns ute på skolorna tidigare, skolpedago-ger, skolpsykologer osv. Det fick också till följd attutbildningen av de här kategorierna minskade. Vi ficknaturligtvis inte någon ökning av specialpedagogut-bildningen när antalet tjänster minskade så drastiskt.Det var tvärtom; den minskade.Det här har vi att brottas med. Det är väl bra om vii stor enighet kan ställa upp bakom de förslag som nusuccessivt kommer för att man ska hinna i kapp, läg-ga till rätta och ta hand om de grupper som har drab-bats - orättmätigt.Jag ska inte läsa upp listan. Det är elva tunga för-slag på förbättringar från forskning kring vuxenut-bildningen till ändringar av systemet för svenska förinvandrare - med individanpassad utbildning så kan få en svenskutbildning som passar de förut-sättningar man har. har redogjortför dessa bitar.Jag ska kort bemöta kritiken - som har hamnat litesnett. Vi får inte någon riktigt bra belysning av hu-vuddelarna av förslaget från oppositionens sida. Manhar ensidigt hakat upp sig på en punkt. De mer bredafrågorna berördes lite grann.Lars tog upp frågan om verklig valfrihet.Det här är egentligen inte rätta tillfället att tala omverklig valfrihet, i varje fall inte i något kritiskt avse-ende. Vi ska inte ha samma valfrihet för alla. Här ärdet fråga om mycket mer än så. Här går vi ut aktivtför att hjälpa dem som inte tar för sig av den verkligavalfriheten - uppsökande verksamhet, resurser tilljust dessa personer. Det räcker inte med bara valfri-het. Det måste också finnas en viss hjälpsamhet föratt vissa grupper ska komma med. Vi vill ha alla medi det livslånga lärandet.Sedan var rädd för att konkurrensenmellan folkbildningen och kommunernas egna verk-samhet, komvux, skulle göra att folkbildningen kompå undantag. Han sade att det finns risk för att mangynnar den egna utbildningen, den kommunala sko-lan, på folkbildningens bekostnad. Det är intressantnär något sådant kommer från . Jag vetinte vad risken skulle bestå i. Vill upp-häva det kommunala självbestämmandet? Eller tarLars starkt avstånd från det som händer iStockholm? Tendensen är inte tydlig i att värna denkommunala skolan när de borgerliga, med modera-terna i spetsen, har makten.Jag förstår inte riktigt farhåga att detskulle vara någon orättvisa i att studiestödet för vuxnasom inte har kommit in i utbildningssystemet skullefå vara lite starkare än vad det normalt är, dvs. attlånedelen inte är lika stor som för de andra studie-medlen. Jag fick nästan intrycket av att ta bort den biten. Det är en viktig del just för dengruppen av personer, dvs. att våga ta det första stegetför den som inte har fått tillfälle att studera, som intevågar, inte riktigt litar på sin egen kraft. Det är viktigtatt ta bort den lilla ekonomiska uppoffring som måstegöras. Det är ett steg i rätt riktning snarare än i felriktning.Sofia återupprepade förslaget om ett fri-stående kvalitetsinstitut. Det ska vi diskutera i ettannat sammanhang. Just här är vi i en utvecklings-process där , med de många uppföljnings-uppdrag som verket har fått, kan klara den relativtväl. Det är inte så att själva valideringen är bort-glömd. Den finns med på många ställen. Snararefinns den på för många ställen med tanke på Skolver-kets omfattning.Jag tycker att det här är ett bra förslag. Jag ställermig bakom det. Vi har varit med i utformningen avförslaget. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.Anf. 23 () re-plik:Fru talman! Jag måste fundera på det GunnarGoude säger från talarstolen. Hur kan Miljöpartietställa upp på det som menar är ensmal fråga, dvs. hela betänkandet diskuteras inte? Jaghar valt att lyfta fram den viktigaste frågan i historiskbelysning. Om 20, 30 eller t.o.m. , då GunnarGoude och jag sitter på hemmet, kanske vi funderarpå hur vi tog ställning till en fråga som rör mänskligarättigheter. Vi talar om kunskap och att ta konsekven-serna av nedskärningar osv.Miljöpartiet har inte stöttat oss i fråga om t.ex. In-stitutet för handikappvetenskap vid ochÖrebros universitet. Detta är något vi har lyft fram pådet sociala området. Vid institutet lyfts fram frågorom hur de med funktionshinder faktiskt har det, vadsom behövs för att de ska kunna leva ett vanligt med-borgerligt liv i samhället osv.