prot · GO0962 · 2001-02-07 00:00:00 — Vi är de första att stödja regeringen om vikan få se en sådan förändring av fokus under det härhalvåret.Jag hoppas att jag kommer att ha fullkomligt fel imina förutsägelser om att det sker för lite. Jag hoppasatt kommer att ha rätt och att vifaktiskt kommer att få se stora konkreta förändringarunder det svenska ordförandeskapet.Anf. 56 () replik:Fru talman! De som har följt debatterna i kamrar-na kan konstatera att det förvisso inte finns någonbrist från moderat sida när det gäller markeringar motdiktaturer vilken färg de än må ha. Men jag sitter intei . Vad säger siginte kunna tala om kan han inte begära att jag skakunna svara på.Låt oss konstatera att vi har varit eniga i fråga omregler för vapenexporten och att vi är på väg att blieniga i fråga om regler för åtskilliga av de europeiskaländerna vad gäller vapenexporten. Det tycker jag ärbra, och jag tycker att det är bra att vi har en nämndsom hanterar detta. Vad är missnöjdmed i den här kommittén får han antingen tala omoffentligt eller i nämnden. Men kom inte med den härtypen av frågor, där jag ska svara på det inte anser sig kunna tala om.Anf. 57 () replik:Fru talman! Jag kanske uttryckte mig otydligt, el-ler om missuppfattade mig. Jag toginget konkret exempel utan hänvisade just till tyst-nadsplikten. Jag var mer intresserad av en generellsyn från sida, och den bör ju BertilPersson i allra högsta grad kunna tydligt redogöra för.Hur ställer sig Moderata samlingspartiet när det gällerexport av krigsmateriel till en kommunistisk diktatur?Anf. 58 () replik:Fru talman! Vi har deltagit i besluten rörande deregler som gäller för vapenexporten. Det står vi fastvid, och det avser vi att stå fast vid även i framtiden.Anf. 59 () replik:Fru talman! Det är, tycker jag, tyvärr ett exempelpå ett icke-svar. vet säkerligen, somalla vi andra, att de här riktlinjerna är tolkningsbara,precis som varenda paragraf i lagboken också är tolk-ningsbar. Vi måste komma fram till konkreta ställ-ningstaganden. Det borde ju mot bakgrund av Mode-raternas retorik när det gäller diktaturer, inte minstkommunistiska diktaturer, vara lätt att uttrycka införåhörare och ledamöter att antingen ärför eller emot export av krigsmateriel till kommunis-tiska diktaturer. Det är en svaghet att inte kunna gedet uppenbart enkla svaret på en enkel fråga.Anf. 60 ()replik:Fru talman! får det att låta som omFolkpartiet skulle vara för kärnvapen, för fler vapenoch kärnvapen. Så är ingalunda fallet - naturligtvisinte. Frågan gällde också: Kan vi fortsätta att varamot kärnvapen om vi är med i Nato? Visst kan vi det,kanske t.o.m. bättre än om vi inte är med i Nato. Dåfinns vi med i ett sammanhang där vi har ett störreinflytande. Vi kommer naturligtvis från vårt håll, detär hela upplägget, att verka för att detta vapen, somkan förstöra hela vår jord, ska bort. Det ska kontrolle-ras. Det ska hanteras på ett sådant sätt att det inte skeren olycka. Vi kan vara med i det arbetet, och dettänker vi också vara på ett konstruktivt sätt.Det är ett syndrom som är typiskt för Miljöpartietatt säga nej till den här typen av samarbete. Detsam-ma gör man inom EU. Man tar inte det ansvaret, ärinte med om att fatta dessa beslut och tar inte diskus-sionerna runt ett bord.Anf. 61 () replik:Fru talman! Jag tycker kanske att det var en illavald jämförelse, medlemskap i en politisk union ochmedlemskap i en militär allians. Det återstår för att förklara hur man ska få det attgå ihop att stödja Natos kärnvapendoktrin, vilket ären förutsättning för Natomedlemskap, och samtidigtvara emot Natos kärnvapendoktrin. Jag har svårt attse hur det skulle kunna gå till.Det återstår också för att förklara enannan sak. Var i ska kärnvapen kunna statio-neras i ett skarpt läge om vi är Natomedlem? På vilkaorter har tänkt sig detta? Vilka flygplatserhandlar det om? Vilka fartygska tas emot? Vilken beredskap ska finnas? Ska värn-pliktiga tvingas ut i krig under ett Natomedlemskap? är det frivilligt att tjänstgöra utomlands. KommerFolkpartiets politik och ett Natomedlemskap att inne-bära att man förordar ett tvång att verka utomlands?Den här typen av problematisering tycker jag ärviktig att lyfta upp och diskutera oavsett om man ärför eller emot. Jag saknar den förmågan från Folk-partiets sida.Anf. 62 ()replik:Fru talman! Det är helt riktigt att detta är en viktigdiskussion, och den ska vi naturligtvis ta. När detgäller de frågor som ställer om var iSverige vi ska ha kärnvapen är svaret: Ingenstans.Liksom behöver vi inte ha några kärnvapen.Det finns också andra undantag. När vi går in i Natokan vi diskutera sådana här saker. Den här doktrinenbehöver vi inte heller gå in under. Vi har alltså etthandlingsutrymme, och det ska vi naturligtvis ta varapå.Det finns andra delar i det här som det är intres-sant att gå in på, nämligen den gemensamma säker-heten i vår del av världen. Den har vi, som jag tidiga-re har lagt ut texten om, egentligen alltid litat påäven om vi inte har sagt det i klartext. Som jag sadetidigare: Hur vi än har byggt upp ettsvenskt försvar så har det ändå funnits någonstans ibakhuvudet att om det skulle bli ett krig väntar vi påhjälp från väst. Det kan sägas klart . Det kundeinte sägas då.Anf. 63 () replik:Fru talman! Det är en viktig diskussion att ta.Men då måste vi också få veta mer om Folkpartietsposition och ställningstagande. Det går ju inte attjämföra med situation i Nato, där man slipperatt ha kärnvapen stationerade på norskt territorium.Det exempel som jag tog gällde ett skarpt läge i enkris- eller krigssituation. Det har ju ingenting medstationeringen att göra. I ett skarpt läge kommerkärnvapen att finnas på olika platser. Där måste Folk-partiet redogöra för vad man är beredda att gå medpå. Samma sak gäller det här med doktrinen. Där ärfortfarande svaret skyldigt. Hur ska mankunna verka för Natos kärnvapendoktrin och samti-digt vara emot den?Mitt intryck efter att ha hört de här svaren är attFolkpartiet tycks ha utvecklats till främstakärnvapenkramarparti. Tills jag får svar på de härfrågorna kommer det intrycket att bestå.Anf. 64 ():Fru talman! Vi har redan hört om ett väldigt brettspektrum när det gäller behovet av svenska insatsergenom EU. Det är stora förväntningar. Jag vill läggatill en aspekt, kanske fördjupa en uppgift som vi barahar snuddat vid. Det gäller relationen till arabvärldenoch . Vi är ju faktiskt grannar om viräknar med EU. Och det är väl så att grannar bör habra, konstruktiva, öppna, ärliga relationer - relationersom också är utvecklande. Det kan inte vara så attUSA ska vara den dominerande, närmast ensamma,aktören i och kanske särskilt i Mellanös-tern. EU måste öka sina insatser här.Det råder stor misstänksamhet på båda håll, bådeinom EU och i , särskilt bland våra med-borgare. Den förstärks på grund av bristen på demo-krati och mänskliga rättigheter och bristen på ett brastyrelseskick i . Men också vi och EUbidrar. Vi bygger murar exempelvis avseende vårhandel. Jag kan bara nämna EU:s jordbrukspolitik.Men det gäller också flyktingar och migranter, ochKofi Annans kritik har redan varit uppe här i debat-ten. Man kan kanske även sätta ett frågetecken förengagemanget för intressen. Men det ärockså bristande kulturell förståelse och ibland nästanen introvert västeuropeisk syn, och det gäller särskiltsynen på religionen där vi är väldigt tafatta, kanskesärskilt i norra . Och i botten har vi Europaskoloniala historia.Vår inriktning måste mot denna bakgrund bli attstärka relationerna och skapa ömsesidighet och ut-veckling. Och EU:s Barcelonaprocess kan här bidra.Det har varit stiltje ett tag, men den behöver ny fart.Kanske kan några av oss parlamentariker bidra till detpå ett möte i . Processen lider av enbrist på ömsesidighet.Sveriges MENA-projekt är ett ambitiöst bidragmed analys och tankar framåt. ärmycket bra - kulturellt utbyte, fördjupning och ökadförståelse. När det gäller sakfrågorna måste vi öppnavår handel och riva våra handelshinder. Och EUmåste gå före. Det behövs en mycket bättre hanteringav flykting- och migrationsfrågor. Det skulle kunnaresultera i en minskad smuggling, vilket ju är positivt.I regeringens utrikespolitiska deklaration talas detockså om en human och solidarisk politik. Vi måsteöka biståndet i väntan på handelns utveckling. Och vibehöver inte minst få loss de pengar som faktisktligger och skvalpar i EU-byråkratin och inte kanbetalas ut. Det är egentligen en skam att det ska varapå det sättet. Vi behöver också ökade förståelseinsat-ser. Ett exempel på detta är Alexandria-institutet.Misstro och missförstånd måste brytas ned, och vimåste kunna lösa problem. En praktisk fråga är na-turligtvis att den svenska ambassadrepresentationen iregionen måste vara god. Och jag förutsätter att rege-ringen verkligen anstränger sig att lösa den fråga somnu är aktuell på bästa sätt.Vi måste också ställa krav på motparten, inteminst avseende mänskliga rättigheter och ett bra sty-relseskick. Och detta sammantaget menar jag kanskapa gemensam säkerhet. En nyckelfråga för fram-gång är naturligtvis en lösning av konflikterna i Mel-lanöstern, och jag tänker då närmast på ochPalestina som denna, inte minst efter valet iIsrael. Situationen för såväl det israeliska som detpalestinska folket är djupt otillfredsställande. Jag skafördjupa mig i palestiniernas situation. Men det bety-der inte att jag bortser från judarnas och andra folk-gruppers situation. Men det är trots allt palestiniernasom har det svårast. Det har jag sett med egna ögonefter många resor.Det råder ett israeliskt förtryck av palestinierna ivardagen. Möjligheterna att resa begränsas via olikacheck points. Det är kontroller i vardagslivet, bl.a. viddessa check points, kontroller som är närmast trakas-serande. Det är husdemoleringar. Det är tillgången påjobb. Arbetslösheten är nu kanske blandpalestinierna. Det är bristen på medicinsk vård. Det ärbosättarnas företräden. Det är bosättningspolitiken isig själv. Det är det israeliska övervåldet, att användatunga vapen mot stenkastande ungdomar och prick-skyttar . Jag försvarar på intet sätt våldet.Men jag menar att övervåldet än mindre kan försva-ras. Det är provokationer som den tillträdande premi-ärminister besök på Tempelberget.Ett exempel till som det talas väldigt lite om, envardagsfråga, är användningen av vatten. Israelernaanvänder fyra gånger så mycket vatten per personsom palestinierna. Och dessutom hämtar minsten tredjedel av sitt vatten från källor på Västbanken.Palestinierna tillåts inte borra brunnar på ,som judiska bosättare får borra brunnar påockuperad mark. De judiska bosättarna har en extremthög vattenförbrukning, eftersom de i huvudsak leverav jordbruk som konstbevattnas. Och all vattenutvin-ning står fortfarande under kontroll av det statligaisraeliska vattenbolaget. Trots att den palestinskabefolkningen på mer än fördubblats se-dan 1967 har palestinierna samma vattenförbrukning som då. Och i är vattentillgången för pales-tinierna ännu sämre, och dessutom är vattnet starktförsaltat och förorenat. Vattenbristen är en del av densociala misär som palestinierna tvingas leva i ochsom föder terrorism och försvårar fredsprocessen. Enrättvis fördelning av vattenresurserna och en ansvars-full vattenhantering är livsnödvändigt för att denkommande palestinska staten ska kunna fungera. Ochman måste förvånas över att vattenfrågorna får spelaen så liten roll i de internationella förhandlingar sompågår. Det lilla som har åstadkommits är mycket lite.Det är viktigt att nu gör ansträngningar attföra upp dessa vattenfrågor på dagordningen igen nunär vi har ordförandeskapet i EU.Barak har otvivelaktigt gjort stora ansträngningar.Men de räcker ändå inte, därför att han inte har kun-nat gå i clinch med flyktingfrågan på ett acceptabeltsätt. En uppgörelse nu måste baseras på ingångnaavtal och FN:s resolutioner och folkrätten, precis somframhållits i den utrikespolitiska deklarationen tidiga-re , som för övrigt även i sin helhet var mycketbra och tydlig.Den nytillträdande premiärministern haringet bra record, skulle man kunna säga för att an-vända ett engelskt ord. Det har han visat i flera årgenom att han varit den främste företrädaren för dettaövervåld och haft ett mycket provokativt uppträdan-de. Och i valet har han i flera israeliska medier uttalatatt han inte är beredd att lämna över något mer avVästbanken och till palestinierna och inte med-verka till palestinsk kontroll över östra inga bosättningar ska överlämnas. Det är väldigtsvårt att ha tilltro till att kan vända på dennasituation. Om han kan det, så önskar jag honom na-turligtvis lycka till. Men jag måste säga att jag harväldigt liten tilltro till det.EU måste vara tydlig nu om grundkraven för enrättvis fred, precis som i den utrikespolitiska deklara-tionen. Och kraven måste naturligtvis också riktasmot palestinier när det gäller legitima behovav erkända och säkra gränser, och vi måste ställa kravpå mänskliga rättigheter bland palestinierna och på ettavskaffande av dödsstraffet. Och vi kan inte accepteraen undermålig rättskipning med godtyckliga avrätt-ningar. Och vi måste naturligtvis uppmana båda par-ter som finns i denna konflikt att fortsätta förhand-lingarna, vilket jag också noterade att man tog upp iden utrikespolitiska deklarationen. Och detta är förut-sättningen för en lyckosam framtid i Mellanöstern.Anf. 65 ():Fru talman! 1,2 miljarder människor lever i abso-lut fattigdom i vår värld. De lever under brist på mat,brist på utbildning, brist på hälsa, och de lever i fat-tigdom. Och allra allvarligast är situationen i Afrika.Vilket livsöde väntar en liten flicka i dagens Afri-ka? Ja, i många fall får hon passa djuren i stället föratt gå i skolan. Bröderna är prioriterade när det gälleratt ge barnen utbildning. Många av hennes lekkam-rater är föräldralösa därför att deras föräldrar har dötti aids på grund av bristande information, ofta ävenfelaktig information. Hon kommer att vara undernärd,dels på grund av miljöförstöring, dels på grund av attfamiljens produktion av jordbruksprodukter har dåligavsättning därför att de inte fyller västvärldens ar-betsmiljökrav och protektionisterna kan skydda deeuropeiska och amerikanska marknaderna från föräld-rarnas produkter.Hon har också en dålig framtid. Hon riskerar att utsättas för för tidigsexdebut med hänsyn till de skrönor som går om hurman ska kunna skydda sig mot aids om man är karl,nämligen att våldta en . Hon riskerar fistlar iunderlivet. När hon växer upp riskerar hon att fåslitjobbet på fälten, medan maken sitter på ölsjappet inärheten. Hon riskerar misshandel mer än någonannan kvinna i denna värld. Hon riskerar att få mångabarn, vilket är det vanliga ödet för analfabeta kvinnor,och hon riskerar att involveras i krig och konflikter.Om hennes familj i stället hade befunnit sig i Ko-rea där situationen var exakt densammasom den var i , då hadehon nu levt i relativt välstånd. Hon hade haft sammalevnadsnivå som i vårt land. Hon hade haft goda,t.o.m. bättre, möjligheter att få en universitetsutbild-ning, hon hade fått en högklassig sjukvård. Skillna-den här ligger mellan om landet har varit utsatt förvanstyre eller om man har haft en regering som harskött landet på ett föredömligt sätt.I var man målinriktad. Man skapade en na-tionell samling för att få fram tillväxt. Man satsade påutbildningsfrågorna mer än på någonting annat. Menman var i det landet lika väl som i andra utan egentli-ga naturresurser.Hur ska vi göra det möjligt för den här flickan attnå samma situation som hennes syster i ? Ja,när det gäller situationen för familjen handlar detnaturligtvis om att stärka familjejordbruken. Härbehövs det jordreformer. Det behövs små företag, inteminst för kvinnorna i de här länderna så att de kanbidra, så att deras resurser kan utnyttjas. Det kräverutbildning, mikrolån, och det fordrar en marknadse-konomi. Och man måste bekämpa protektionismenför att kunna få öppna världsmarknader där produk-terna kan finna avsättning.Flickan själv behöver utbildning, böcker, hon be-höver kunna vidareutvecklas utöver den basala sko-lan. Hon behöver hälsovård och jämställdhet.När det gäller landet och folket behöver de styrasväl - good governance, som vi brukar kalla det påsvengelska. Det kräver att biståndet når ut till folketoch inte hamnar på privata bankkonton. Det kräverrespekt för mänskliga rättigheter. Det krävs demo-krati, fri debatt, fria medier. Man behöver aktivaenskilda organisationer, s.k. NGO:er med kunskaperoch engagemang, och man behöver ersätta eliternamed en växande medelklass som utmanar makten ochkräver att få vara med i ledningen av landet.Vad kan vi i västvärlden göra? Ja, det viktigaste äratt vi fortsätter globaliseringen, att vi fortsätter attkämpa för frihandel mot protektionism, att vi därige-nom skapar utrymme för investeringar i de fattigaländerna och ger dem förutsättningarna för egen ut-veckling. Jag tror att vi ska satsa på de bra regering-arna, för allt talar för att det är länderna med goodgovernance där också biståndet får riktig effekt. Detkan t.o.m. vara kontraproduktivt i vanstyrda länder.Här tycker jag att vi ska dra erfarenheterna av deländer som har varit framgångsrika, som har tagitsteget till välfärdsländer. Jag tror att det är viktigt attkoncentrera insatserna så att vi kan skapa goda före-bilder också i , förebilder för andra att ta efter.Jag tror att vi ska kraftsamla mot mätbara mål. Vi skaha klara tidsscheman för insatserna, och vi ska av-sluta projekten på ett riktigt sätt.Om man gör så som man alltid har gjort, så gårdet som det alltid har gått. Det är lite av den erfaren-heten vi nu har av insatser i Afrika.Det går att bekämpa absolut fattigdom och att nårelativt välstånd , om man, som vi läkarebrukar säga när vi skriver ut recepten, handlar eftervetenskap och beprövad erfarenhet.Världen ser i huvudsak fram emot en hoppfull ut-veckling, men är undantaget. biståndhar gett ett positivt resultat, och det är att apartheiddefinitivt är knäckt. Men i övrigt är skillnaderna iAfrika inte särskilt stora.Det här får inte leda till att vi blir uppgivna, menvi ska inte heller fortsätta med mer av samma sort.Jag hoppas att globaliseringsutredningen, som ännu inte har publicerat ett endapapper men som ska vara färdig , ska kunna geden här flickan tillgång till en fri och öppen världmed fri rörlighet, och lika möjligheter för alla.Anf. 66 () replik:Fru talman! har valt att ta upp bi-ståndsfrågorna. Han ska få några kommenterar till dethan har sagt.Satsningen på marknaden är naturligtvis helt nöd-vändig. måste man vara medveten om enmarknads begränsningar, precis som tagit upp. Länderna spelar inte alls på sammavillkor i och i i-länderna, och det måste vilösa inom ramen för globaliseringen. Annars miss-lyckas den.Det är säkert bra att koncentrera, men moderater-na väljer att lägga alla pengar i och ta bortpengarna från och . Man måsteifrågasätta det rimliga i att göra en så drastisk opera-tion.Slutligen: väljer att tala tyst om attmoderaterna inte bryr sig om enprocentsmålet. så att väljer att skära ned biståndettill under den av FN rekommenderade nivån 0,7 %.Det har varit uppe tidigare i debatten, men modera-terna måste faktiskt ta ansvar för sin avvikarlinje iden här frågan.Anf. 67 () replik:Fru talman! Det är naturligtvis riktigt att det skavara samma villkor i en globaliserad värld. Det harjag väl med all tydlighet talat om i mitt anförande.När det sedan gäller frågan om utbetalningsmålaccepterar vi inte längre sådant. Vi uppfyllde i rege-ringsställning enprocentsmålet, som socialdemokra-terna inte har uppfyllt men hoppas kunna göra möjligen. Det är så pass att man inteär riktigt pressad av det. är det inte det som är detviktiga, utan det är resultaten på plats. Det är det somför oss är det viktiga. Vi vill ha mål som går att mäta,antal flickor som får en ordentlig utbildning, antalhushåll som får rent vatten. Att ha mål som är upp-fyllda när checken är överlämnad är en felaktig mål-sättning. Man måste arbete vara meravancerad än så.Anf. 68 () replik:Fru talman! Talar man om marknad på lika villkormåste man mena med det att det ska vara sammatillträde till marknad som vi har till derasmarknad. Det måste innebära att vi också ger en chans att utveckla en sådan styrka i sinaekonomier att de faktiskt kan leva med de villkoren.Annars blir det en ojämlikhet som man inte kan ac-ceptera. Då måste man vara beredd att satsa en hel delpengar bl.a. på bistånd för att nå detta.Det är förvånande att väljer att t.o.m.lägga sig under den av FN rekommenderade nivån.Jag begriper inte varför man gör det, måste jag sägaav flera olika skäl. svarade inte varförmoderaterna väljer att överge och Latinameri-ka.Anf. 69 () replik:Fru talman! Samma tillträde - ja. Det är den linjevi har drivit : samma tillträde till markna-derna för och deras produkter. Det är där-för vi också har sagt att det är kunskapsöverföringsom är viktig. Det är viktigt att bygga upp marknad-sekonomins institutioner. Anledningen till att vikraftsamlar på är att det är det område i värl-den där fattigdomen ökar. I övriga delar av världengår det, om än ibland knackigt, åt rätt håll. Vi övergerinte och , men vi drar ned kraftigtdär. Vi tycker att det är riktigt att nu är det Afrikasom ska få stå i centrum.Anf. 70 ():Fru talman! Jag ska fortsätta på samma tema somBerndt . och världen öster där-om ter sig sannolikt för många svenskar som enfrämmande värld, främmande på grund av de storaspråkliga skillnaderna, främmande på grund av dereligiösa skillnaderna och skillnader i kultur. Dessaskillnader är det viktigt att känna till och ta hänsyn tillom man vill uppnå förståelse mellan länder och folk.Men ofta betonas de på ett sätt som ökar avståndetmellan oss och dessa folk. Många svenskar och andraeuropéer känner sig mer besläktade med israeler änmed palestinierna. Svenskarna känner sig mer be-fryndade med turkarna än med irakier och iranier, ochvi ska inte tala om de folk som lever i och iAfghanistan.En sak har vi dock alla gemensamt: Alla vill vileva ett anständigt och bra liv. Men inte sällan fram-ställs människor i sådana här länder som om de söktenågot annat än det som vi söker i livet, som om deinte värdesätter livet lika mycket som vi.Eurocentrismen är fortfarande stark. Man före-ställer sig israeler som mer europeiska än palestinier-na. Kanske tror man att de alla kommer från ,men många kommer från , från andra delar avAsien och inte minst från . Man glömmer att minoritet bland palestinierna faktiskt är kristen.Man föreställer sig turkarna som mer modernise-rade än kurderna. genomgick visserligen på20- och 30-talen en ekonomisk modernisering meninte någon politisk. kan det hända att enparlamentsledamot mördas i själva det turkiska par-lamentet. är brotten mot mänskliga rät-tigheter grova och omfattande.Det finns i dagens en stark islamofobi,men alla muslimer är inte shiamuslimer, och allashiamuslimer är inte heller fundamentalister. Denstörsta gruppen muslimer är sunniter. Det finns precissom inom kristendomen och judendomen en mängdriktningar: sufier, alaviter, ahamadiyya m.fl.Världen, människorna och folken kan inte förståsutifrån förenklingar. De kan bara förstås om maninser hur komplicerade människors liv är. Det finnsbara en enda giltig och enkel devis att följa: att ingenär sämre och har mindre rättigheter än någon annan -att inget folk är förmer än något annat.De missförhållanden vi kan se i världen är delvisgrundade i traditionalism och efterblivenhet. Menmissförhållandena är också inplanterade av en kolo-nialism och imperialism som utnyttjat efterblivenhe-ten i syfte att bevara eller stärka maktpositioner.Efter avkoloniseringen gavs lån till många . var frikostig, och nya fattigaländer blev skuldsatta. Så kom tiden för återbetalning.Världsbanken krävde strukturreformer och utarbetadestrukturanpassningsprogram, som om den själv intevarit en av bovarna i dramat. För visst måste man havetat inte bara till vem man lånade ut pengarna utanockså till vad.Nu tycks man efter av strukturanpass-ningsprogram ha upptäckt att dessa program drabbarde fattigaste, de sämst ställda i världen.