prot · GO0995 · 2001-04-18 00:00:00 — 19 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är tydligt att har slä-pats fram i högskolepolitiken under de senaste åren.Ingen mandatperiod kan jämföras med denna när detgäller nya, friska resurser till högre utbildning ochforskning. har sakta men säkert följt eftermen har haft en i grunden ganska rörig högskolepoli-tik.Låt mig ge ytterligare ett exempel - själv vid detta. Det gäller synen på forsk-ningsrådens verksamhet. Plötsligt har fåttför sig att forskningsråd, styrda av forskarna själva, ärett slags politisk styrning, som ska avvecklas elleråtminstone minskas och pengarna föras över till hög-skolorna.Forskningsråd har vi haft i ,och de möter stor respekt i forskarvärlden. Våra in-ternationella konkurrenter använder sig också av demför att driva kvalitetsutvecklingen i forskningen. Nuvill man ta pengar från och föra övertill högskolorna, för man har fått för sig att det ärenda sättet att uttrycka akademisk frihet. Den stånd-punkten har inget som helst stöd i den akademiskavärlden, och den skulle ge en väldigt märklig konsek-vens när det gäller att driva kvalitetsutvecklingen påvåra högskolor.Forskningsråd, där forskarna bedömer varandrasansökningar, lägger kvalitetsribban och ser ut varinternationella kvalitetsgränser går, är ju väldigt vä-sentliga för den fria akademin. De ska naturligtvisstyras av forskarna själva, men de ska inte avlövas,såsom vill.På ett antal punkter har lyckats hittanågra paroller, men bortom dem finns väldigt lite avgenomtänkt struktur inom högskolepolitiken. Detgäller även dagens debattämne, frågan om humanio-ras ställning. Vi visar med konkreta satsningar påalltifrån forskarskolor för att hjälpa till med att bidratill förnyelsen av forskarutbildningen till nya kvali-tetspengar i grundutbildningen och till större frihetför högskolorna att utöka sitt utbildningsutbud på dethumanistiska-samhällsvetenskapliga fältet, att viprioriterar humaniora och samhällsvetenskap myckethögt.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:343 om vi-dareutbildning till lärareAnf. 20 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig om jag av-ser att vidta några åtgärder för att underlätta för per-soner med akademisk examen att vidareutbilda sig tilllärare.Låt mig inledningsvis konstatera att den bild avskolans lärarförsörjning som tecknar meden stor andel icke behöriga lärare är otillfredsställan-de. Den kan dock inte enbart förklaras av hur mångalärare vi utbildar eller av hur vi utbildar lärare. Erfa-renhetsmässigt vet vi att av dem som utbildarsig till lärare börjar arbeta i skolan, vilket hängersamman med att personer med en lärarexamen ävenhar en arbetsmarknad utanför skolan. Vilken sektorde examinerade lärarna väljer att arbeta inom beror påkonjunktur, geografi, lön och andra arbetsvillkor.Regering och riksdag satsar avsevärdabelopp på utveckling av skolväsendet och barnom-sorgen. Såväl projektinsatser som generella insatsergenomförs i detta syfte. För utvecklingen av skolanoch lärarnas allmänna villkor stärker regeringen detsamarbete med parterna - , , Skolledarna samt - som kommer till uttryck i den s.k. av-siktsförklaringen. Med vårt decentraliserade skolsys-tem betyder givetvis det lokala partnerskapet i kom-mun och skola mycket för hur kvalitet, arbetsmiljöoch andra villkor utvecklas.Ulf har emellertid riktat sin interpellationtill mig mot bakgrund av hur han uppfattar riksdagensbeslut om den nya lärarutbildningen. Låt mig konsta-tera att problembeskrivning vad gällerden nya lärarutbildningen inte stämmer. Inte hellerstämmer påståendet att studievägen att komplettera enakademisk examen med det allmänna utbildningsom-rådet nödvändigtvis kräver ytterligare en terminsstudier jämfört med nuvarande ordning att komplette-ra sin examen med den praktisk-pedagogiska utbild-ningen.Missuppfattningen uppstår när rakt avjämför den tidigare praktisk-pedagogiska utbildning-en med det allmänna utbildningsområdet i den nyalärarutbildningens struktur. Det är för att talaklarspråk som att jämföra äpplen och päron. Detallmänna utbildningsområdet ska enligt propositionenom en förnyad lärarutbildning innehålla en stor andeltvärvetenskapliga ämnesstudier, kunskaper om barnsoch elevers livssituation och uppväxtvillkor m.m. av det allmänna utbildningsområdet ska dessutomvara verksamhetsförlagd.Låt mig konstatera att jag är helt överens med UlfNilsson om den stora betydelsen av den väg in i lä-raryrket som vi nu diskuterar. Det är oerhört betydel-sefullt att den som har avlagt en grundläggande hög-skoleexamen och har djupa kunskaper i ämnen medrelevans för skolan ska kunna bli lärare.I ovannämnda proposition uttrycktes detta så attdet bör vara möjligt för studenter som har läst kursersom motsvarar lärarutbildningens inriktningar ochspecialiseringar att läsa det fristående allmänna ut-bildningsområdet som en fristående utbildning för atterhålla lärarexamen.Även för den nuvarande studievägen via praktisk-pedagogisk utbildning krävs att tidigare akademiskastudier följer en viss struktur. Vi är förmodligenöverens om att också i den nya utbildningen ska lä-rarkandidatens ämnesstudier vara relevanta för sko-lans undervisning.För den nya lärarutbildningen ankommer det pådet lärosäte som antar studenter till det allmännautbildningsområdet att bedöma den sökandes tidigarestudier och erfarenheter för att därigenom avgöra hurmycket en student behöver komplettera för att erhållalärarexamen. Det kan för vissa studenter innebära enförlängning jämfört med , men detta beror helt påden enskilda studentens tidigare studier och hur deansluter till målen för lärarexamen. Hur praxis kom-mer att utvecklas på detta område är högskolornas sakatt avgöra. Jag är övertygad om att våra högskolor ärväl skickade att, enligt målbeskrivningen för lärarex-amen i högskoleförordningen, bedöma och tillgodo-räkna studenternas tidigare studier och erfarenheterockså för det allmänna utbildningsområdet.Högskoleverket ska inom ramen för sitt tillsyn-suppdrag följa högskolornas genomförande av lärar-utbildningsreformen, och regeringen avser att genom-föra en total och omfattande utvärdering . Idetta sammanhang kommer tillämpningen av möjlig-heten att skaffa sig en lärarexamen genom att komp-lettera en tidigare högskoleutbildning givetvis attuppmärksammas.Anf. 21 ():Fru talman! Jag tackar utbildningsministern såmycket för svaret. Även om jag tycker att det finnsnågra obesvarade frågor konstaterar jag att utbild-ningsministern anser att det är viktigt att människormed akademisk ämnesutbildning får bra möjligheteratt vidareutbilda sig till lärare.Men själva huvudfrågan - om de som har akade-misk examen nu ska behöva komplettera med treterminer i stället för två som - tycker jag attutbildningsministern kringgår. Jag förstår inte hellerriktigt vad han menar med att jag jämför äpplen ochpäron. Min fråga är mycket enkel. Kommer det attvara möjligt för en student med ämnesbehörighet frånhögskolan att komplettera med två terminers lärarut-bildning, eller anser utbildningsministern att det nyas.k. allmänna utbildningsområdet på tre terminer ilärarutbildningen är så viktigt för kompetensen attalla måste läsa det komplett?Sedan jag ställde min interpellation har ny statis-tik om lärarbristen kommit. Framför allt saknas detutbildade lärare. jämförelsetal visar enkraftig minskning av antalet utbildade lärare. har analyserat siffrorna och kon-staterar att det saknas utbildade lärare till 19 515heltidstjänster i landet när det gäller grund- och gym-nasieskolor. Jämfört med har antalet obehö-riga lärare ökat med nära 5 300 heltidstjänster. I 90 %av landets kommuner har andelen lärare med riktigutbildning minskat, och det är eleverna som drabbasav bristen på lärare.Det är svårt att vara lärare. En lärare ska bådekunna sitt ämne och kunna inspirera och vägledaeleverna. Utan en kunnig och pedagogisk lärare blirskolan tråkig. Det är mycket som talar för att en avmånga andra orsaker till alla avhopp i gymnasiesko-lan är att det saknas utbildade lärare.Det finns naturligtvis mycket som skulle behövaförbättras om fler ska vilja bli lärare: lön, status ochkarriärmöjligheter. Men diskuterar vi den gruppstudenter som efter avslutad ämnesexamen väljer attfortbilda sig till lärare. Jag tycker att dessa studenterär en tillgång, eftersom de är välutbildade i sina äm-nen och eftersom de är motiverade. Men enligt dennya lärarutbildningen måste dessa studenter ta entermins studiemedel till för att bli lärare. Detta i kom-bination med att dispensmöjligheterna för förlängtstudiemedel blivit sämre kan vara det som avgör atten student väljer bort lärarutbildningen.Fru talman! Utbildningsministern säger att dennya utbildningen för vissa studenter kan innebära enförlängning av utbildningen. Är det inte i verklighe-ten samtliga studenter som avlagt en traditionell äm-nesexamen som får förlängd utbildning?Utbildningsministern säger också att lärarhög-skolorna själva ska få bestämma hur en aka-demiker ska behöva komplettera. Jag förstår interiktigt vad han menar. Det s.k. allmänna utbildnings-området i lärarutbildningen omfattar ju enligt riks-dagsbeslut 60 poäng - tre terminer. Om beslutet interivs upp måste alltid t.ex. en filosofie magister isvenska och engelska läsa tre terminer för att blilärare i motsats till två, som i dag.Om utbildningsministern verkligen menar att detska gå att komplettera skulle jag viljaveta hur det ska gå till. Kommer det någon ny förord-ning om dispensmöjligheter från Utbildningsdepar-tementet?Anf. 22 ():Fru talman! Vi är väl alla överens om att vi behö-ver väldigt många nya välutbildade lärare framöver.När man läser utbildningsministerns svar på interpellation framgår det inte riktigt tydligt attdet är ett jättestort behov av nya lärare. Vi har, somUlf påpekade här, en lärarbrist . Det finns alltså egentligen ingen ljus-ning framöver ens om man fyller kvoterna under dekommande åren på lärarhögskolorna. Det gör mantyvärr inte.Så säger utbildningsministern att avdem som utbildar sig till lärare också blir lärare iskolan. ägnar sig åt någonting annat. Det gör attdet är viktigt att andra yrkeskategorier med en braämnesutbildning också blir lärare. Det är vi ocksåöverens om. Det kan vara ingenjörer - civilingenjörereller högskoleingenjörer. Det kan vara officerare. Detfinns ett särskilt projekt för officerare som blivandelärare. Det kan vara naturvetare i stort, men ocksåhumanister, samhällsvetare och språkpersoner somhar en bra utbildning i moderna språk, t.ex.Då måste jag upprepa fråga. När jaglyssnade till utbildningsministerns svar tyckte jag inteatt det framgick klart. Det är väl så att alla måste hatre terminers praktisk pedagogisk utbildning för attbli behöriga lärare? Även den som har en mycketkvalificerad akademisk utbildning måste väl gå dessatre terminer för att bli behörig lärare? Det blir entermin extra jämfört med hur det har varit förut.Jag funderar också på att det är många akademi-ker som i sin utbildning redan har en ganska bra pe-dagogisk utbildning. I officersutbildningen liggerganska många månader av pedagogisk utbildning.Det finns en del civilingenjörsutbildningar som ocksåinnehåller en hel del pedagogisk utbildning, och detfinns säkert en hel del andra också. I teologiutbild-ningen - prästutbildningen - ingår t.ex. väldigtmycket pedagogik. Ska även de tvingas gå tre termi-ner?Jag tror att det blir väldigt många som säger attdet blir för mycket. Vi orkar inte med, och vi har interåd med ytterligare tre terminers utbildning för att blilärare. De kan ha prövat på läraryrket och visat sigvara mycket framgångsrika lärare, och de tycker omatt jobba som lärare.Då är min fråga: Är det verkligen så, generellt, attalla, oavsett vilken akademisk utbildning de har, omden inte omfattar praktisk pedagogisk utbild-ning, måste gå de här tre terminerna?Anf. 23 Utbildningsminister ():Fru talman! Låt mig börja med att instämma iLars påpekande om att vi har ett jättebehovav lärare . Det är också en europeisk dis-kussion som växer i omfattning. Hur möter vi denjättestora efterfrågan, som vi kommer att ha på män-niskor som vill välja läraryrket? Vi har en åldrandelärarkår i , liksom i övriga , och det ären jätteutmaning att attrahera och rekrytera fler tillläraryrket. Därför är det ju en bra och positiv grund-läggande utgångspunkt att intresset för att bli lärare ärmycket stort. Det är en utbildning som har många flersökande än vad den har platser.Det stora dilemmat handlar ju här, liksom på and-ra områden, om intresset för naturvetenskap och tek-nik, och om att ha den inriktningen som lärare. Låtmig som en parentes uttrycka att man med sätt att se på högskolan inte heller där ska an-stränga sig för att attrahera människor till naturveten-skap och teknik, utan vi ska låta det enskilda valetvara den enda faktorn bakom utbyggnaden av hög-skolan. Det är ett praktiskt exempel på hur viktigt detär att också kunna kraftsamla kring områden där detfinns ett samhälleligt behov.Det finns ett stort behov av lärare och ett stort in-tresse för att bli lärare. Därför har vi också nu refor-merat lärarutbildningen . Det är en lärarut-bildning som ju får en mycket starkare vetenskapliggrund och mycket större forskningsresurser koppladetill sig. Det är en lärarutbildning som för första gång-en faktiskt blir en fullvärdig högskoleutbildning.Efter en genomgången lärarutbildning har man rättoch möjlighet att gå vidare till forskarutbildning,vilket gör att vi också kommer att få en möjlighet attfå fler disputerade ute i våra skolor. Det kan gärnavara lärare som kan kombinera en lärartjänst i enkommunal skola med att forska på deltid. Det skullevara ett fint inslag när det gäller att utveckla våraskolor.Det är en mycket stark reform också när det gälleratt ge alla lärare en möjlighet att få insikter i barnsoch ungdomars utveckling och i pedagogik och spe-cialpedagogik. Där finns det nya landvinningar somdet är viktigt att alla våra lärare känner till. Det är enlärarutbildning som faktiskt tar hänsyn till att skolanser annorlunda ut än vad den gjorde för någradecennier sedan. Gymnasieskolan tar emot allavåra ungdomar, och alla våra lärare i gymnasieskolanmåste vara bättre förberedda på den typ av skola somnu växer fram i och i hela . Gymna-sieutbildningen är en normal utbildningsform för allavåra ungdomar.När det gäller det allmänna utbildningsområdet ärdet en del i en kärna i den nya lärarutbildningen somalla framtida lärare bör ha. Det handlar just om dessainsikter om pedagogik och specialpedagogik, ombarns och ungdomars utveckling och om andra väl-digt väsentliga områden men också om tvärveten-skapliga ämnesstudier. Det allmänna utbildningsom-rådet är tre terminer.Men och vet ju att det ihögskolan också finns en möjlighet till tillgodoräk-nande. Det gäller på alla våra högskoleutbildningar.Högskolan har själv möjligheten att göra en bedöm-ning av om någon har fått den här kunskapen viaandra kurser eller via andra erfarenheter. Det är där-för som jag i mitt svar pekar på att det naturligtviskommer att finnas studenter som har tagit sig en aka-demisk grundexamen genom att gå någon annan väg.De kommer till lärarutbildningen, och man kan görabedömningen att han eller hon har skaffat sig kunska-per i delar av det allmänna utbildningsområdet. Detkommer att finnas sådana exempel; det är jag överty-gad om.Men det som andas bakom er diskussion kring lä-rarutbildningen är att det är så förfärligt enkelt attvara lärare att det räcker med att man har tagiten akademisk grundexamen med någon speciell in-riktning. Man behöver inte så mycket annan kunskapoch så mycket annan duvning för att bli en god lärare.Det återkommer jag till i min nästa replik för det ärett sätt att se på lärarrollen som finns i högskolan mensom inte bör finnas, tycker jag, i grund- och gymna-sieskolan.Anf. 24 ():Fru talman! Utbildningsministern säger att det ärviktigt att rekrytera många nya studenter till lärarut-bildningarna. Det kan man ju, inte minst med anled-ning av de siffror som jag nämnde i det förra anfö-randet, verkligen hålla med om.Hur attraherar man då människor att välja vissastudieinriktningar som man låter studenter-na välja fritt? Jo, man kan få elever intresserade avnaturvetenskap och teknik genom att satsa på roligareoch bättre undervisning i . Karriärvägarna är viktiga. Men fortfarandekvarstår det faktum att omotiverade studenter sommåste läsa på sitt andrahands- eller tredjehandsvallyckas sämre och hoppar ofta av. Därför måste ändåhuvudmålet för oss vara att få människor att frivilligtvälja utbildningen och att stimulera dem att göra det.Vid den förra lärarutbildningsreformen för åtta,- jag minns inte riktigt - var ju tanken atten student måste bestämma sig för lärarutbildningenfrån början och att det inte skulle finnas någon anpas-sad utbildning för människor med ämnesexamen frånhögskolan. var emot den utbildningen,och den borgerliga regeringen genomförde sedan enalternativ lärarutbildning som har gällt fram till i dag.Det blev möjligt att komplettera på två terminer efteravslutad högskoleexamen.Det visade sig snart att alltfler studerande valdejust denna utbildning. På de flesta lärarhögskolornahar över hälften av de blivande gymnasielärarna gåttjust denna utbildning efter att först ha läst sin äm-nesexamen på högskolan.Jag tror att man ska vara mycket försiktig med attvärdera ned de ämneskunskaper som är en förutsätt-ning för en bra lärare. Jag tror också att man ska varamycket försiktig med att avskilja traditionell akade-misk utbildning från lärarutbildning. Jag tror tvärtomatt det ligger ett stort värde i att en människa somfångats av ett ämne upptäcker att det kan vara roligtatt undervisa i det.När utbildningsministern säger att högskolornaska bedöma om dessa kunskaper som motsvarar detre terminerna är inhämtade på annat sätt kan jag intetolka det på annat sätt än att för just de människorsom jag frågar om, nämligen de som har en ämnesex-amen i t.ex. engelska, svenska, matematik eller fysik,återstår ingen annan möjlighet än att läsa tre terminerpå lärarutbildningen för att de ska kunna bli fullvär-diga lärare. Det finns ingen möjlighet till komprime-ring för de har ju inte läst det som ingår i det allmän-na utbildningsblocket.Bara för klarhetens skull undrar jag: Är det rätttolkat av mig, utbildningsministern, att en som har enfil. mag. i engelska och svenska och som inte har lästpedagogik på högskolan i fortsättningen kommer attfå läsa 60 poäng, det allmänna utbildningsblocket?Det finns alltså ingen form av komprimering ellermöjlighet att göra det här snabbare.Anf. 25 ():Fru talman! Att det skulle vara förfärligt enkelt attvara lärare kan jag inte hålla med om. Jag har ganskalång erfarenhet av att vara lärare. Ofta är det mycketsvårt att vara lärare, och jag tror att utbildningsmi-nistern, jag och är överens om det. Därförbehövs det en mycket bra utbildning för en lärare. Detär inte säkert att den här nya utbildningen, som sjö-sätts , motsvarar de krav som samhället,allmänheten och eleverna ställer på en bra lärare. Vifår se hur det här tar sig ut.Jag tycker också att den lilla öppning som utbild-ningsministern ändå gav är viktig, att högskolornakan bedöma den utbildning och den praktik som enlärarkandidat har och att man eventuellt inte behövergå de här tre terminerna. Det kan, som sagt, ligga iutbildningen. Det kan ligga i praktiken också, gissarjag. Man har kanske tjänstgjort som lärare i fem, tioår och har en väldigt god pedagogisk erfarenhet.Däremot tror jag att det är mycket viktigt för allalärare att de får en bra fortbildning, därför att dethänder mycket inom skolans värld. Det händer myck-et inom samhället. Den lärarutbildning som man fickför kanske inte alls motsvarar de kravsom ställs på en lärare . Där har kommunernamissat väldigt mycket. Den fortbildning som de hargett har varit undermålig, måste jag tyvärr säga, påmånga håll. Jag tror att man ska kräva en fortbildningvart femte år eller något sådant för tjänstgörandelärare.Jag ska bara avsluta med att säga att vi inom folk-högskolan har prövat distansutbildning av lärare. Detär inte alls dumt. Lärare som tjänstgör och som kan-ske har arbetat i fem, kan då studera delvis iLinköping, där lärarutbildningen ligger för folkhög-skolelärare, och delvis på den skola där de tjänstgör.Det är mycket lättare för en familjeförsörjare, t.ex.,att gå en sådan utbildning. Den är inte på något sättmindre omfattande när det gäller poäng eller någotsådant. Den tar i stället lite längre tid.Anf. 26 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag håller med om det mesta somLars säger i sitt inlägg, som tyder på insiktom både lärarutbildningen och lärarens vardag. Det ärett avancerat jobb med mycket stora krav från eleveroch från omvärld. Det är också ett jobb med behov avfördjupning av kunskaper - naturligtvis i ämnen avtraditionell art, men också i insikter om pedagogik,specialpedagogik och barns och ungdomars uppväxt-villkor. Det tror jag är väldigt väsentligt.Lars har också förstått hur systemet fun-gerar i högskolan när det gäller tillgodoräknande. Jagräknar med, precis som säger, att lärar-studenter som ansöker om den komplettering sombehövs för att bli fullvärdig lärare kommer att kunnaåberopa tidigare erfarenheter. Jag hoppas också atthögskolorna verkligen tar väl vara på sådana erfaren-heter, t.ex. att man har varit ute och arbetat iskolorna och har god pedagogisk erfarenhet. Vi vetockså att högskolorna själva hanterar detta. Jag menaratt de bör bli generösare i den bedömningen, men detär upp till deras professionella bedömning.Vi har haft en väldigt bred enighet om reforme-ringen av lärarutbildningen. Det var en enig utredningsom lade fram en beskrivning av en ny lärarutbild-ning. ställde upp på den till fullo. Sedanfaxade i till i riksdagenoch talade om var skåpet skulle stå, och plötsligt varFolkpartiet inte längre med. Det liknar den historia vivar med om när det gällde forskarutbildningsrefor-men, som vi diskuterade. Även där var Folkpar-tiet med men ändrade sedan uppfattning.Denna vinglighet i utbildningspolitiken beror påett desperat sökande efter profilfrågor, och det förstårjag att man ägnar sig åt. Det är politikens villkor närman balanserar på 4-procentsspärren. Men det är intebra för den utbildningspolitiska diskussionen. Vi skanu sjösätta en lärarutbildningsreform. Den ska utvär-deras om . Låt oss ta vara på de erfarenhe-ter vi får av den reformen.Självklart, , ska det vara en frivilligverksamhet att välja utbildning. Jag tror inte att detfinns någon i denna kammare som vill tvinga på varesig unga eller gamla någon utbildning. Men riksdagenmåste också kunna visa sina intentioner. Om man seratt det finns brister inom vissa områden måste mankunna ge impulser till utbyggnad inom sådana områ-den. Då har vi att väga studenternas val, som i grun-den är mycket viktigt, mot samhällets krav och sam-hällets behov. Det gäller att hitta en rimlig avvägninghär - inte tro att de enklaste ideologiska formlernafungerar i utbildningspolitiken.Jag tror t.ex. att förskolan kan göra mycket för attstimulera våra barn till intresse för naturvetenskapoch teknik. Jag hoppas att den förlängning som nusker av förskollärarutbildningen innebär att fler bli-vande förskollärare också skaffar sig de grundläggan-de kunskaper som krävs för att kunna stimulera detnaturliga intresse som finns hos de små barnen.Jag tror vidare att den valfrihet som finns inbyggdi den nya lärarutbildningen kommer att göra det möj-ligt att finna nya ämneskombinationer som kan lockamånga av dem som vill bli lärare att också skaffasig kunskaper på områden där de först inte tänkt attde skulle specialisera sig.Jag ser det som väldigt viktigt att skolan får lärarefrån många olika bakgrunder - naturligtvis de somhar gått igenom en lärarutbildning från början till slut,men också lärare som först har skaffat sig en akade-misk grundexamen och sedan kompletterat med degrundläggande kunskaper man bör ha för att vara engod lärare.