prot · GO0992 · 2001-04-05 00:00:00 — Det behövs en samladhelhetssyn vad gäller styrning, policy och ambitions-nivåer för skötsel av statens skogsinnehav. De frågor-na kommer dock upp i ett annat sammanhang. Därförfinns det bara ett särskilt yttrande.Det som däremot reservationen hanterar gäller hy-ressättningen för statliga lokaler. Det handlar då omändamålsfastigheter och lokaler där det bedrivs olikaformer av kulturell verksamhet.I många olika sammanhang pratas det om kultu-rens betydelse, humor, förståelse, integration, huma-nism och över huvud taget livskvalitet. Det här för-stärks ordentligt av den regionalpolitiska utredningensom påpekar kulturens betydelse för tillväxt och ut-veckling och kulturens avgörande betydelse för hurungdomar flyttar mellan olika bostadsorter, den s.k.kulfaktorn.Livskvalitet är otroligt viktigt. Kulturen står för del av livskvaliteten som finns och skapas i lan-det. För många som är intresserade av frågorna, kul-turutbudet och kulturarbetare över huvud taget ter detsig helt omöjligt att förstå att man på magra anslag,som det redan har sparats på, ska betala mer än 50 %i hyreskostnader till den offentliga fastighetsägarenstaten. Den ger med den ena handen och tar in mer änhälften med den andra handen. Det här är ett exempelpå det sektorstänkande och den konstlade uppdelningmellan olika verksamheter som ibland ger mycketmärkliga effekter i . Det är anledningen till attvi tycker att man behöver titta särskilt på hyressätt-ningen på ändamålsfastigheter och att frågan behöverbelysas ytterligare utöver det som reviso-rer kommer att ta upp. Det är därför anledningen tillvår reservation.När , som representerar utskottsma-joriteten, säger att "vad göras skall är allaredan gjort",kan man svara med att säga att vad utskottet skapar ärvanskligt och kort. Den här situationen är otillfreds-ställande, den missgynnar de kulturinstitutioner somvi annars värnar. Det är för dem som bryr sig omdetta en fullständigt oförståelig situation - därav vårreservation.Anf. 113 () replik:Fru talman! Borde inte vara glad åt attrevisorerna gör en fördjupad studie för att ta reda påallt det som har kritiserat för att det intefungerar? Jag förstår inte anledningen till varför nibegär en utredning när revisorerna redan jobbar meddetta. Vad är det för utredning som vill ha?Anf. 114 () replik:Fru talman! Vi tycker att det behövs en parla-mentarisk belysning av frågorna för att de olika parti-erna ska kunna ta sitt ansvar för att ställa de frågorsom ska ställas och för att plocka fram de svar somkan ge underlag till beslut på området.Den situation som finns kan vi vara överens om.Den är inte tillfredsställande. Den motverkar det syftevi har med kulturanslagen. Är det inte så?Anf. 115 () replik:Fru talman! Det är också därför som kulturut-skottet har påpekat detta och gett revisorerna i upp-drag att se över allt det som har haft invänd-ningar emot. När revisorerna har gjort sitt kommerresultatet naturligtvis att lämnas vidare. De politiskapartierna har representation bland revisorerna, ochsedan när ärendet kommer upp i utskottet får vi möj-lighet att argumentera och ta reda på vad det handlarom där och eventuellt lägga fram förslag som kanförbättra situationen för fastigheterna och kulturensom pratar så varmt för.Anf. 116 () replik:Fru talman! Detta är väldigt konstigt. Om man villändra någonting och göra situationen bättre, vill manväl ha det gjort så fort som möjligt. Det är en naturligmänsklig reaktion. Om man däremot inte vill förändranågonting, är det bra att först dra det genom Riksda-gens revisorer, sedan genom utskottet, sedan genomriksdagen, sedan begära att regeringen ska vidta åt-gärder eller tillsätta en utredning. Det är en normalreaktion att komma fram till det beslutet efter kritikfrån revisorer.Vi har gjort en stor omväg som tar . Undertiden lider kulturinstitutionerna av utgiftstrycket. Detär ett utgiftstryck som är skapat av staten med politis-ka beslut, som bl.a. är väldigt tydligtansvarig för.Anf. 117 ():Fru talman! Nej, , jag tror inte att det gårfortare genom att tillsätta en parlamentarisk utred-ning. Den kan inte på direkten lämna förslag till riks-dagen. Det ska förberedas en form av propositioneller något sådant.Jag tycker att vilseleder lite grann närhon säger att revisorernas fördjupade utredning skulleförlänga det hela. Jag tror att det kommer att bli ettbra underlag som vi kommer att resonera om underhösten bland de olika partierna.Jag är överens med att det finns problemhär. Vi har avsatt resurser för att de ska lösas.Anf. 118 ():Fru talman! Vi får komma tillbaka till diskussio-nen . Då ser vi vad utskottsmajoriteten landar påoch om utskottet hemställer till regeringen att denomedelbart ska lösa problemet eller om det begär ska tillsätta en utredning. Det ska bli väldigtintressant att fullfölja diskussionen.Lisbet Calner är bekymrad över situationen ochkonstaterar att den inte är bra, att det inte fungeraroch att det ställer till problem för de kulturinstitutio-ner som redan har ont om pengar. Man hade kunnatstödja vårt yrkande redan nu och fått ett sådant för-slag. Men det ville inte utskottets majoritet.Därför får vi gå denna omväg runt och se om vilandar på samma resultat eller ett sämre resultat.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §. )13 § Säkerhetskontroll i domstolFöredrogsjustitieutskottets betänkande 2000/01:JuU16Säkerhetskontroll i domstol (prop. 2000/01:32).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 16 §. )14 § Vissa näringspolitiska frågorFöredrogsnäringsutskottets betänkande 2000/01:NU7Vissa näringspolitiska frågor.Anf. 119 ():Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall till re-servation nr 1 om näringspolitikens inriktning. Jagstår givetvis bakom övriga moderata reservationertillsammans med övriga borgerliga partier, men förtids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall tillreservation 1.Det kan inte ha undgått någon att världsekonomininte bara har gått in i en lugnare fas. Efterfrågan påviktiga marknader, åtminstone på den amerikanska,verkar vara i fritt fall. Det ser bättre uti , men sammantaget är nedbromsningen iekonomin framför allt för exportföretagen påtaglig.Finansinstitut, osv. reviderar ned sinatillväxtprognoser på löpande band . Börs-rasen på , i , på och påandra börser runtom i världen accentuerar nedgången.När marknadernas värderingar av företagen fallerpåverkar det givetvis framtidstron hos oss alla. Detblir också svårare i sig för näringslivet att attraherakapital för sina investeringar.Blir det en recession? Det kan ingen veta. Blir deten utplaning? Det kan ingen veta. Det vi vet i dagslä-get är att nyföretagandet i minskar. Nya siff-ror från visar att nyföretagandetfaller kraftigt. Nedgången på riksbasis för de förstamånaderna uppgår till . På sina håll, som iVästernorrland och , är nedgången drygt30 %. I det här sammanhanget kan man verkligen talaom ett ras. Bakomliggande orsaker är förstås fram-tidstron. Man behåller hellre sin anställning än att tarisken, som det alltid är, att starta en ny verksamhet.Man konsoliderar hellre än växer.Vidare har framtidstron hos hushållen fallit i taktmed att deras besparingar smälter ihop i takt medkursfallen. Bolagens vinstvarningar står som spön ibacken, orderböckerna krymper, och det hela serganska kusligt ut . Senast kundevi läsa att ekonomi bromsar in och atttillväxten minskar. För ett exportberoende land somvårt kommer de prognoserna att påverkavår tillväxt.I detta läge har vi representanter för näringsut-skottet att diskutera förutsättningarna för företagandei . Har vi anledning att göra det, eller räckerdet att sitta nöjd? Är företagarklimatet sådant att vikan slå oss till ro och tro att det mesta löser sig baravi har tillräckligt med tålamod? Den fråga vi börställa oss är om vi är tillräckligt konkurrenskraftigainför en väntad nedgång i ekonomin.Min utgångspunkt är att politikens huvuduppgiftär att skapa så goda förutsättningar och villkor sommöjligt för tillväxt. Den utgångspunkten är inte ettuttryck för ett särintresse. Jag skulle vilja påstå attföretagandet, entreprenörskapet och villkoren fördessa är av sådan betydelse att det kan betecknas somallmänintresse. Bra klimat och miljö för företagandeär liktydigt med ökat välstånd för alla och envar. Motbakgrund av detta ökar ständigt konkurrensen om devälståndsökande krafterna i en ekonomi - entrepre-nören, idégivaren, uppfinnaren och företagaren.Alla drar i den eldsjäl som vill starta eget. Allavill ha företagsamhet lokaliserad just till sin ort. Produkter och tjänster produceras. Efterfrågan på såväl hårda som mjuka in-satsvaror ökar. Tillväxten ökar, marknadsförsörjning-en ökar och välståndet ökar. När välståndet ökarföljer tryggheten och känslan av att vi är något. Or-ten, regionen, staden och landet blir attraktiva attverka och leva i.Inte undra på att konkurrensen om etableringen ärknallhård. Ort står mot ort, region mot region och såsmåningom land mot land. konkurrerarinte bara med eller någon annan ort i Sveri-ge om en etablering. Tiotusentals kommuner i Europakonkurrerar. är vår motståndare. Hela världen ärvåra konkurrenter när det gäller att attrahera männi-skor och kapital.Är det vad vi kallar för globalisering? Jag bryrmig inte om vad fenomenet heter. Det enda jag bryrmig om är att göra starkt. Vissa människorhar som huvuduppgift att förmedla kunskap, andrahar att uppfinna saker, bygga hus, sköta om oss, osv.Vårt uppdrag som politiker är att göra starkt ikonkurrensen om människorna, de som är aktörerna,och starkt i konkurrensen om kapitalet.Jag vill att våra elever löser sina matteproblembättre än i något annat land. Jag vill att våra vägar skaha en kvalitet som inte hindrar utan som möjliggör.Jag vill ha regelsystem som hellre friar än fäller. Jagvill ha lagar som ger trygghet och inte rättslöshet. Jagtill att sjukhuset hjälper mig när jag behöver denhjälpen och inte ställer mig i en kö. Jag vill att det skavara lönsamt att bo och verka i vårt land.Vi måste vara bättre än andra länder på de flestaområden som vi kan påverka från den här salen. AttSverige ligger där det ligger kan vi inte göra något åt.Vi har vårt klimat, och landet är glest befolkat. Vårtland ligger långt ifrån våra marknader. Vi föds medden talang vi har. Det vi kan göra är att förädla demöjligheter vi förfogar över. Låt oss göra detta.Fru talman! Företagarklimat är ett relativt be-grepp. Det betyder olika beroende på vem man frågar.Rimligt är vad företagaren upplever som ett gott fö-retagarklimat. Det är vad vi kallar för det goda villko-rens Sverige.I ISA:s senaste rapport för framkom detatt av företagen upplever oförändrat företagar-klimat, att upplever en försämring och att 16 %tycker att det har blivit bättre. Svagheterna är somvanligt arbetsrätten och skattetrycket, styrkorna ärinfrastrukturen och utbildningsnivån.När vi moderater pratar företagarklimat hävdar vialltid mångfald och konkurrens. Det vi tvingas göra ikonkurrens tenderar alltid att höja kvaliteten ochförbättra utbudet. Lägre priser och mer omtanke ommig som kund är bra. Det åstadkoms i en miljö däralla stimuleras att göra sitt bästa. Oavsett om det ärfråga om en fri skola eller en avreglering på exem-pelvis elmarknaden åstadkoms mer nytta om verk-samheten blir konkurrensutsatt. Fler får möjlighetenatt delta i tjänsteutbudet.Därför måste statsföretagen säljas. Risken är upp-enbar att konkurrensen sätts ur spel när olika intres-sen kolliderar i företagets strategi.En privatisering innebär också bättre möjlighetertill finansiering av bolagets expansion, men framförallt renodlar den statens roll som lagstiftare.En aktuell fråga på detta område är vad staten villgöra med sitt skogsinnehav. Statsministerns önskanom ett nytt domänverk måste besvaras av majorite-tens representant. Vilken nytta skulle en sådan makt-koncentration på skogsområdet leda till?Farten i avregleringsarbetet måste speedas upp.Småföretagsdelegationens förslag till regelförenklingmåste sättas i sjön. 1998 kom slutrapporten med 80konkreta förslag till regelförenkling. , två och etthalvt år senare, är två tredjedelar av förslagen fortfa-rande inte genomförda. Tala om snigelfart från dettas.k. Eller är det bristen på vilja hosregeringen inom detta angelägna område som hållertillbaka förslagen?Vidare vill vi moderater att statsministern tar täteni detta arbete och ansvarar för avregleringen. Vi villförstärka Simplexgruppens resurser. Vi vill också attalla företagsregler ska ha granskats inom en fyraårs-period.Målet för regelförenklingsarbetet ska vara tydligt.Inom en mandatperiod ska regelmängden ha minskatmed . Det är de små företagen som tjänar mestpå denna avreglering.Rättssäkerheten för småföretagen måste öka. Detär jätteviktigt att man som näringsidkare känner i förhållande till de lagar som vi stiftar. Flerauppmärksammade fall tyder på att så inte är fallet.Medanalyshistorien har för många lämnat en bittereftersmak som tveklöst bidragit till att många företa-gare känner sig jagade. Fel har begåtts, men inte avföretaget och dess ägare utan av myndigheter. Dåborde staten ta sitt ansvar och medverka till en förlik-ning. Rättsövergrepp och felaktig myndighetsutöv-ning får inte leda till konkurser och personliga trage-dier.Fru talman! Jag har här redogjort för några av deviktigaste åtgärderna för att åstadkomma ett bättrenäringsklimat i vårt land. Jag har nämnt avreglering-en, ökad konkurrens, ökad rättstrygghet och föränd-rade attityder, men jag har också talat om vikten avförbättring inom skolans område.Med detta följer givetvis behovet av lättnader iskattetryck både vad det gäller energiskatter, kapitaloch inkomstskatter. Inte minst borde de s.k. 3:12-reglerna avskaffas. Vidare måste vi få bättre vägaroch en i övrigt effektiv infrastruktur.När vi moderater driver på om bättre vägar ochbättre järnvägsinfrastruktur väljer regeringen att vän-ta. När vi moderater vill sänka energiskatterna höjerregeringen energiskatterna. När vi moderater ökarmångfalden inom sjukvården väljer regeringen enstopplag. När vi moderater vill sänka skatten försmåföretag väljer regeringen att utreda frågan. När vimoderater säger "regelförenkling" säger regeringen"tillväxtavtal".På punkt efter punkt är det avvaktan, väntan ellerängslan från regeringens sida när det gäller att på ettresolut sätt förbättra företagarklimatet i vårt land.Min fråga till majoriteten blir: Sitter ni nöjda ochspelar pass nu när konjunkturen viker och tillväxtenavtar, eller tänker ni göra någonting, och i så fall vad?Anf. 120 ():Fru talman! betänkande inne-håller ett antal traditionellt återkommande frågor somnäringspolitikens inriktning, lite allmänt om statligaföretag och ett konkret förslag om att sälja Vin & Sprit. Jag kommer att inrikta mig på dessa frågorsamt tala en del om vidareförädling av skogsråvara.Den borgerliga oppositionens synpunkter på nä-ringspolitikens inriktning innehåller knappast särskiltmycket nytänkande. Man kör den borgerligt traditio-nella vägen med sänkta skatter som löser alla problemoch uppluckrade arbetsmarknadsregler.Det är ändå lite märkligt att man fortsätter att an-vända denna enkla väg. Man borde trots sin skatte-sänkariver kunna erkänna att det svenska systemet föratt klara en hög nivå för den generella välfärden visatsig mycket effektivt för att just bygga ett framgångs-rikt näringsliv. De borgerliga partierna borde proble-matisera sina ståndpunkter och bl.a. medge att storaolikheter mellan människor i ett land och alltförmycket av privata försäkringslösningar kan få negativpåverkan på näringsliv och samhällsutveckling.När de borgerliga partierna med ispetsen förordar uppluckring av arbetsmarknadsreg-lerna vore det välgörande om man mer konkret före-slog vilka förändringar man vill åstadkomma. Desvenska arbetsmarknadsreglerna, liksom de tyska ochitalienska, är naturligtvis till för att utjämna maktför-hållandena på arbetsplatserna mellan dem som ägerkapitalet och dem som producerar de nya värdena.Självklart ser kapital- och aktieägarintressena etthinder i varje regel som försvårar snabba beslut, menjag tror faktiskt att långsiktiga industrialister i svenskindustri anser att det är fullständigt naturligt attlöntagarkollektivet ges möjlighet att agera för attförsvara sina rättigheter och också ta ett allt störreansvar för produktionsprocesserna.Jag tycker att de borgerliga partierna har hamnaten bra bit från verkligheten, även om jag också villsäga att var närmare verkligheten i sittanförande än vad man kan läsa ut i de borgerligareservationerna. Det är inte sänkta skatter och försäm-rad arbetsrätt som erfordras för att ska fort-sätta vara ett industriland i absolut tätposition. Vadsom fordras är mer av forskning, tillvaratagande avinnovationer samt ett bättre tillvaratagande av lönta-garnas breda kunskaper både enskilt och som kollek-tiv.Ökade ekonomiska, sociala och kulturella skillna-der är sannolikt negativt för den ekonomiska utveck-lingen. Mindre skillnader i olika avseenden är sanno-likt mycket produktivt.Fru talman! De statliga förtagen och det samhäl-leliga ägandet är en aktuell och intressant fråga i fleraav våra riksdagspartier. De borgerliga partierna bliremellertid, tycker jag, alltmer kategoriska och anseratt det i princip alltid är fel att staten äger företag.Undantaget som bekräftar regeln är möjligen kd, somstyvnackat vill behålla Systembolaget i statlig ägo.Dels vill man fortsätta den plan för utförsäljningav statliga företag som framarbetades av den borger-liga regeringen, dels vill man sälja ut detlönsamma Vin & Sprit. Enligt meningär den borgerliga linjen alltför slapp och svepande.Det är å ena sidan inte omöjligt att även vi kan kom-ma till ståndpunkten att vissa statliga företag mår bästav en försäljning. Å andra sidan tror vi att det ocksåkan bli aktuellt för staten att köpa eller ta över nyaverksamheter.Häromdagen fick vi av SCA - det största skogs-bolaget i - en klar signal om att det är en godordning om staten äger stora skogstillgångar. SCAoch andra skogsbolag ser i detta fall staten som enneutral ägare som har möjlighet och resurser att skötaskogen långsiktigt och miljöriktigt utan krav på ome-delbar lönsamhet.Vad gäller Vin & Sprit är det klart att staten idagsläget knappast skulle köpa ett företag som till-verkar sprit på en konkurrensmarknad. Men ägandetav Vin & Sprit är historiskt, och en försäljning i dagskulle innebära att något annat stort spritbolag i USAeller möjligen blir den nya ägaren. Vin & Sprit skulle försvinna från , och de årligainbetalningarna till statskassan skulle utebli.Frågan är vad vi skulle vinna på en försäljning,mer än det kortsiktiga engångsbeloppet. Skulle kon-kurrensen på denna marknad öka? Nej, knappast.Likaså vill de borgerliga partierna försälja ett fö-retag som . I förra veckans debatt om el-marknaden berördes frågan. Frågan blir även här vadsom skulle hända om staten fick för sig att sälja utVattenfall. Skulle konkurrensen på den svenska ellerden europeiska elmarknaden öka? Nej, knappast.Vi kan just nu följa det stora tyska elbolagetE.ON:s försök till övertagande av . Är inteden troliga följden av en försäljning av attjust E.ON skulle bli den stora intressenten? Är dettabra för konkurrensen? Är det bra för elmarknaden?Är det bra för ?Anser verkligen mina borgerliga motdebattörer attvarje försäljning av svenska statliga bolag är av go-do? Går utförsäljning av statliga företag före konkur-rensfrågor och svenska intressen?Fru talman! har frågan om industrispån -då menar jag alltså sågspån och hyvelspån eller, po-pulärt, kutterspån - varit uppe till diskussion i den härkammaren. Det handlar om vem som ska ha förstatjing på denna restprodukt från sågverken, den skiv-tillverkande industrin eller värmeverken. Det handlarom en miljövänlig restprodukt som kan användas förtillverkning av träskivor av olika slag. Men dennanaturprodukt är också ett bekvämt bränsle för våravärmeverk. Då värmeverkan har en betalningsförmå-ga i nivå med oljepriset blir det svårt att konkurreraför industrin. Svensk skivindustri har därmed fått ettråvarupris som vida överstiger konkurrenternas både iNorden och i Europa.Utskottet har uttalat sig för attdenna besvärliga konkurrensfråga måste komma lösning. Det gäller att hitta system som premierarindustrins användning av träråvaran och att öka vär-meverkens intresse för att tillvarata den s.k. grönfli-sen, som blir kvar i skogen efter avverkningar. Dettaskulle i sin tur öppna för en ökad verksamhet i skogs-bruket, både för skogsägare och flisföretag.Betänkandet innehåller också två motioner därman föreslår att ska ge regeringen i uppgiftatt återkomma med förslag om hur det ska bli en ökadanvändning av trä i det offentliga byggandet. Det kanför många tyckas vara en fråga som ska överlämnastill varje offentlig myndighet och att de själva skabedöma hur de vill göra, men så enkelt är det inte idet här fallet. Vi har förmärkt en klar konservatismhos offentliga myndigheter. Eller ska vi måhändakalla det för slentriantänkande?Trots att det i olika regeringsförklaringar har sagtsatt miljöhänsyn ska tas vid all offentlig upphandlingpräglas det offentliga byggandet fortfarande av stål-och betongmaterial. Stål och betong som är mycketenergikrävande material borde i de här fallen betrak-tas som något av nödlösningar för ett hållbart sam-hälle. Att använda trämaterial är positivt för miljön iflera avseenden. Dels binder trä kol både då det växeroch då det används till olika produkter, dels är detenergisnålt i jämförelse med exempelvis stål ochbetong. Miljöargumentet borde väga tungt. Dessutomvisar olika pilotprojekt med flerfamiljshus i trä påkostnadsbesparingar i jämförelse med betongalterna-tiven.Det är närmast en självklarhet att man vid olikabyggprojekt ska räkna också på ett träalternativ. Dettatycker, såvitt jag förstår, även utskottsmajoriteten,men man vill inte fullfölja med ett tillkännagivandetill regeringen. Det är synd och beklagligt. Här finnsnämligen chansen att snabba på när det gäller miljö-och energifrågan i byggandet och att marknadsföraden stora inhemska naturresursen.Norge och har förstått detta. De driver dethär på högsta regeringsnivå. , som inte ärnågot direkt stort träland, har ändå insett miljöförde-larna med att använda trä i byggandet och driver denutvecklingen ganska hårt framåt. Det borde alltså varaintressant även för vårt land. Därför, fru talman, villjag yrka bifall till reservation nr 13.Anf. 121 () replik:Fru talman! Det är inget nytt under solen. Väns-tern går till attack som vanligt mot de förslag som jaghar presenterat här för att åstadkomma ett bättre fö-retagarklimat. Det är som vanligt nej till det mesta. Idet här fallet är det nej till privatisering. Från Väns-terns sida tar man upp de här exemplen på att allt somhar med näringsverksamhet att göra sannolikt skullefå ett bättre ägande av en statlig ägare än av en privat.Jag ger mig inte in i den diskussionen här och nu.Jag skulle mer tydligt vilja fråga , somjag i övrigt tycker har en sympatisk framtoning sompolitiker, vad Vänsterns recept är när konjunkturenfaller och efterfrågan minskar. Det är, som jag sade italarstolen, ganska kusligt just nu med alla de härindikationerna på att exporten, tillväxten och detmesta avtar i den industrialiserade världen. Nej tilldet mesta kan knappast vara receptet när efterfråganviker.Anf. 122 () replik:Fru talman! Jag vill först återigen understryka attjag tycker att det åtminstone finns en nyansskillnadmellan uppläggning av debatten och detsom man kan läsa i reservationerna, och det är ju ettframsteg.Som jag sade säger vi inte nej till alla förslag. Visäger inte ens nej till privatisering och utförsäljning,om det går att motivera på ett bra sätt. Jag tog framett par punkter, ett par frågor, ett par företag. Jagställer alltså frågan: Vad vinner vi på att sälja ut? Dethär är någonting som vi kanske allihop borde ägnalite tid åt.