prot · GP0941 · 2001-12-05 00:00:00 — I det senaste numret av finns det ett debattinlägg med rubrikenFörfallet ledarskap inom Försvarsmakten. Artikelför-fattaren är yrkesofficer och facklig förtroendevald.Han beskriver hur situationen är för de anställda somsorterar under det här facket - och visst känns detbesvärande att det är på det sättet! Artikeln innehållerdessutom en svidande kritik mot regeringens utnäm-ningar på höga poster i högkvarteret. Det påstås att ettav de viktigaste kraven är att vederbörande är poli-tiskt korrekt och inte talar om ifall de politiska be-sluten innebär att man inte kan lösa Försvarsmaktensuppgifter. Det låter allvarligt. Nog måste väl för-svarsministern känna oro över den negativa bild ochutveckling som både människor utanför försvaret ochanställda upplever?Fru talman! Hur kan det då ha blivit så här? Undersenare år har de ekonomiska förutsättningarna åter-kommande försämrats genom både regelförändringaroch förnyade uppgifter och kostnader. De s.k. svartahålen återkommer ständigt och är de merregel än undantag.Försvarsbeslutet slog rekord i fråga om korthållbarhet. Det har visat sig också . Besluten1998 och försvarsbeslutet /2000 blev ett resultatav i första hand den ekonomiska verkligheten, somgrinade illa mot försvarssektorn. Detta tillsammansmed den nya parlamentariska situationen med enförsvagad regering stödd av traditionella nedrust-ningspartier skapade naturligtvis inga förutsättningarför ett nytt försvarsbeslut.Fortfarande lyser knapphetens kalla stjärna överfrämst Försvarsmaktens verksamhet. Det är inte barabrister utan också ekonomi. - iden nya treåriga försvarsbeslutsperioden - ska För-svarsmakten utöver de som densnuvats på tidigare bedriva sin verksamhet på 5,5miljarder kronor lägre nivå än den som stipulerades iförsvarsbeslutet genom kombinationen av ram-reduktion och avskaffad teknikfaktor.Fru talman! Jag ska nu gå in på punkt 7, som heterInriktning av försvarspolitiken. Där har vi moderateren reservation, som jag också yrkade bifall till. Därpekar vi moderater på att det behövs en större säker-hetsmarginal än den som blir ett resultat av de tresenaste försvarsbesluten. I propositionen har rege-ringen skrivit - och utskottsmajoriteten har ställt sigbakom detta - ett uttryck enligt följande: Ett inva-sionshot ter sig inte möjligt inom en tioårsperiodförutsatt att vi har en grundläggande försvarsförmåga.Det är just den där förutsättningen som vi harsynpunkter på. Vi har faktiskt inte den försvarsför-måga som denna förutsättning anger. I utskottethar vi fått information från Försvar-smakten. Senast var det chefen för krigsorganisatio-nen, och det har även varit andra vid flera tillfällen.Försvarsförmågan är inte tillfredsställande, har mansagt, och att detta med nuvarande inriktning intekommer att uppnås . Detta är naturligtvisinte som det ska vara.Vi har fler synpunkter, som jag ska ta upp nu.Försvarsbeslutet fattades som en följd av hastigtpåkomna ekonomiska svårigheter snarare än som ettsteg i en rationell beslutsprocess. Beslutet är det in-frastrukturellt mest omfattande för Försvarsmakten,åtminstone i modern tid. Men på samma gång skaman också klara att halvera organisationen eller av-veckla delar av den. Man har höga ambitioner vadgäller teknisk förnyelse och internationell förmåga -och det är väl bra, men det ska också realiseras. Bety-dande anslagsminskningar, som i verkligheten ärnärmare 20 än , ska också genomföras. Avsiktenatt genomföra allt detta har i verklighetenvisat sig vara en omöjlig ekvation. Genom en kombi-nation av osäkra ingångsvärden och omfattningen avförändringarna har en ohanterlig situation uppstått.Försvaret närmar sig, främst genom förluster av kva-lificerad personal, en systemkollaps på väsentligaområden. Detta sker som anda och ar-betslust i hela försvaret påverkas negativt av denkraftiga besparing på förbandsverksamheten som mantvingats till i år.Ansvaret för dagens försvarskris vilar i förstahand på regeringen. Likväl bär också Försvarsmaktenett stort ansvar för det bristfälliga planeringsunderlagsom presenterats. Ambitionen att omvandla Försvar-smakten är både nödvändig och riktig. Det finns ing-en väg tillbaka till det mobiliserade massförsvaret.Samtidigt kan inte den planlösa nedrustningen av detsvenska försvaret tillåtas fortsätta. Vi stöder interegeringens kraftiga besparingar på försvarsområdet.Utvecklingen visar tvärtom att större ekonomiskaresurser är nödvändiga för att klara den fortsatta mo-derniseringen av försvaret.Utgångspunkterna för denna förändring bör varaatt säkerhetspolitiska läge är radikalt annor-lunda än kring murens fall.Vi delar inte regeringens syn på att det går snabbtatt återupprätta en stark svensk försvarsförmåga.Alltför många osäkerheter är förenade med anpass-ningsdoktrinen för att man ska kunna inteckna dennaoch på så sätt motivera uteblivna militära satsningar idag.Det nationella försvaret kan inte heller avskrivas.Den nationella försvarsförmågan och den internatio-nella förmågan bör utvecklas hand i hand. De är var-andras förutsättningar. Endast ett starkt försvar utgörden bas och grund som erfordras för större satsningarpå internationellt fredsarbete med militära medel.Den pågående försvarsreformen har många bris-ter. Mycket är feltänkt, och mycket återstår att for-mulera. Resurserna är otillräckliga. Allvarligast ärbristen på försvarsdoktrin och säkerhetspolitisktsammanhang. Även om mycket kunde ha gjorts an-norlunda finns det mycket som nu under hösten 2001inte ens är möjligt att göra om. Omvandlingen mot ettmindre och verkligt insatsberett försvar måste fort-sätta. Försvarsmakten lider av akuta ekonomiskaproblem som också leder till att förändringsprocessentappar fart. Den riskerar att självdö på område efterområde.När försvarets verksamhet som helhet omprövatsoch nya uppgifter formuleras måste organisation ochstruktur i övrigt också gå hand i hand om försvarsre-formen ska kunna genomföras framgångsrikt.Fru talman! Vi har ett antal andra reservationersom jag också ska beskriva lite grann.När det gäller den försvarspolitiska processen harvi både i en partimotion, Fö9, och i en kommittémo-tion, Fö274, förordat att den försvarspolitiska be-slutsprocessen ges en förändrad inriktning inför detkommande försvarsbeslutet. Den långsiktiga plane-ringen ska syfta till att ge inriktningen för personal-och materielförsörjning samt den årliga verksam-hetsinriktningen. Den årliga budgeteringen ska utgåfrån den verksamhet som ska genomföras underkommande år. I all planering, budgetering och upp-följning måste den årliga driften särskiljas från denframtida utvecklingen.Detta leder till en naturlig uppdelning av riksda-gens beslut i två delar. Den ena delen är beslut omberedskap, uppgifter och förmåga i den befintligaorganisationen som omfattar de tre närmaste åren.Den andra delen är beslut som omfattar kommandeinvesteringar och andra långsiktiga bindningar.Den här förändringen gör det också möjligt förriksdagen att se de långsiktiga besluten om försvaretsuppgifter och förmågor samt anskaffning, uppsättningoch avveckling av materiel och militära förband. Vitror att detta är en nödvändig åtgärd. Därför vill viockså ha bifall till den här reservationen. är detkanske inte möjligt, men vi gör ett allvarligt försök ialla fall.Under operativ förmåga har vi också anfört attSverige behöver en framåtblickande säkerhets- ochförsvarspolitik där grundläggande nationella intressentillvaratas. Vi anser inte att det räcker att lägga fast enoperativ förmåga enbart för Försvarsmakten. Därföravvisar vi regeringens förslag i detta avseende.Enligt vår mening ska försvarspolitiken grundaspå en doktrin som främjar den svenska befolkningenstrygghet både . En sådan doktrinmåste ge handlingsfrihet och utgå från en trovärdigförsvarsförmåga.Vi har också ett antal gemensamma reservationersom jag förmodar att mina kamrater från kd ochFolkpartiet kommer att ta upp. Jag ser att tiden lider.Jag har kanske svårt att hinna med dem.Innan jag slutar vill jag ställa en fråga till för-svarsministern. På vilket sätt ska försvarsministernåterupprätta förtroendet för Försvarsmakten?Anf. 165 ():Fru talman! inställning är att detmilitära försvaret kan och ska minskas till förmån förandra verksamheter. Den nu beslutade omriktningenoch reduceringen av det militära försvaret fram till2004 är ett första steg på denna väg som vi har ställtoss bakom. Det är bra att försvar förändrasfrån ett invasionsförsvar till ett försvar som svararmot dagens hotbild och det nya läget i vår omvärld.I motsats till anser jag att försva-ret ska anpassas till en ändrad hotbild. Försvaret haringet egenvärde utan ska vara beroende av behovet.I Försvarsberedningen rådde i princip enighet omden nya hotbilden och det gynnsamma säkerhetspoli-tiska läget. anser att denna utvecklingockså innebär att ytterligare reduceringar av det mi-litära försvaret till förmån för förstärkningar inom detcivila samhället och infrastrukturen, men också tillandra för människor viktiga delar av samhället, bådeär möjliga och nödvändiga.Det är bra att vi nu är överens om att anpassninginte bara innebär utökning utan också reducering avFörsvarsmaktens resurser. Denna breddning av an-passningsdoktrinen måste också genomsyra Försvar-smaktens planering i stort då en reducering naturligt-vis fordrar förberedelser. har krävt attFörsvarsmakten ska få i uppdrag att redovisa hur manförbereder reduceringar av det militära försvaret ochvilka effekter detta ska ge.En omställning från militär verksamhet till civil ärkomplex och komplicerad. Det är vi mycket medvet-na om, men likafullt är det nödvändigt för ett flexibeltförsvar anpassat till dagens och framtidens hotbilder.Tyvärr fick vi inte med oss utskottet på det här kra-vet, men vi kommer att försöka igen.Regeringen skrev att det framgent kunde finnasskäl att komplettera omvärldsexemplen inför framtidainriktningsbeslut i de avseenden som föranleds avförändringar i bl.a. den internationella politiska mil-jön, samhällsförhållanden och utveckling av an-greppsmetoder. Jag tycker att det är mycket bra attutskottet har understrukit att omvärldsexempel måstetas fram efter den nya hotbilden.Regeringens förslag i denna proposition är mycketbegränsade. De viktiga frågorna, bl.a. om det civilaförsvaret, kommer ju till våren.Försvarsberedningens tydliga ställningstagandeför en helhetssyn som bör prägla samhällets hanteringav olika hot och risker under det vidgade säkerhets-begreppet är en syn som i stort delas av Vänsterparti-et. Men det är fortfarande ett långt steg till att plane-ringen av samhällets resurser, praktiskt ekonomisktoch i prioriteringar, anpassas till denna insikt.Regeringens förslag i propositionen gav inte deansvariga civila myndigheterna det mandat och deresurser som krävs för att i praktiken kunna genomfö-ra ett effektivt säkerhets- och beredskapsarbete trotsuttalade ambitioner åt det här hållet. Beredskapsin-vesteringar får endast användas för höjd beredskapoch för att förbereda för krig. Detta innebären låsning till krigsuppgifterna.Denna begränsning innebär i praktiken att statligaoch kommunala myndigheter fortfarande inte fårplanera för eller vidta förebyggande åtgärder medstöd av de särskilda resurser som avsatts inom detcivila försvarets ekonomiska ram. För att myndighe-terna ska kunna bli en del av ett krishanteringssystemsom omfattar och inkluderar de nya hoten måste detcivila försvarets ram kunna disponeras för alla deuppgifter som det säkerhetspolitiska läget motiverarsåväl i fred som i krig. Denna brist i propositionengick vi emot. Utskottet delade denna vår syn ochbegär nu att regeringen återkommer i vårpropositio-nen med förslag till ändring, så att planeringsramenockså inkluderar svåra påfrestningar i fred. Detta ärmycket bra, tycker jag.Förslaget att inrätta en ny myndighet för samord-nande planeringsuppgifter för svåra påfrestningar ifred och det civila försvaret ställer sig Vänsterpartietbakom. ansåg dock att förslaget skulleåter till för beslut. I utskottet blev det majo-ritet för att ska besluta i frågan, och dettahälsar jag med tillfredsställelse. Men vi ville också attbeslutet att lägga ned ÖCB skulle vänta tills dennaorganisation var klar och man kände till funktionernai och omfattningen av den nya myndigheten. Dettafick vi dock inte med oss utskottet på, vilket vi bekla-gar.Det är inte bara de ekonomiska resurserna sommåste anpassas till den nya krishanteringen och denbreddade hotbilden. Även inom utbildningen måstedet ske förändringar så att prioriteringar här ocksåmotsvarar den verklighet som vi lever i. Det civilasamhällets robusthet, medvetenheten om förebyggan-de åtgärder och civil krishantering internationelltkräver nya kunskaper. Kunskapsbehovet finns ocksåinom kommuner och länsstyrelser, när det gäller såvälkunskaper för att kunna besätta de tjänster som kom-mer att behövas som vidareutbildning av befintligpersonal. Intresset för krishantering måste stimuleras,och då måste vi också stimulera ungdomar att utbildasig inom detta område.Rekryteringen här borde diskuteras och tas påsamma allvar som rekryteringen till det militära för-svaret. Kunskapsområdena sårbarhet och säkerhetbehövs på högskolenivå, dels för det inhemska beho-vet, dels för internationell förebyggande och civilkrishantering. Därför vill vi ha en utredning somskulle klarlägga behoven och föreslå åtgärder mensom även skulle ta fram finansieringsmöjligheter fördenna satsning. Annars är det risk för att vi står meden organisation som på papperet är bra men där per-sonal med adekvat utbildning saknas.Utskottet skriver att seminarier om hot och hotris-ker och övningar är viktiga. Utskottet påpekar ocksåatt planeringsmyndigheten ska få i uppdrag att sam-ordna kompetensutvecklingen för det civila försvaret.Detta är bra och viktiga åtgärder, men jag tror att manmåste ta ett större grepp i dessa frågor.Fru talman! Regeringen föreslår i propositionenatt ska upphäva sitt beslut vad gäller attplacera OPIL, den operativa insatsledningen, i Tä-by/Näsbypark. har definitivt inget attinvända mot detta förslag. När beslutet om dennaplacering togs förordade att de taktiskakommandona för flyget, marinen och armén bordeutlokaliseras till andra delar av landet än Mälarområ-det, detta på grund av den koncentration av högamilitära tjänster till just detta område som75-80 % av verksamhetens övriga personal finns ute ilandet.Den motivering för upphävande av beslutet somregeringen framfört stärker ytterligare Vänsterpartietsuppfattning att högre militära tjänster ska utlokalise-ras.Försvarsutskottet säger nu i motsats till regering-ens förslag att det inte längre bör krävas en samladlokalisering av den operativa insatsledningen, utanregeringen kan överväga alternativ med en deladlokalisering, alltså öppna för denna lösning. Jag tyck-er att det är alldeles utomordentligt bra, och jag hop-pas verkligen att regeringen tar detta ad notam. Delsskulle det minska sårbarheten, dels och framför alltskulle det ge möjligheter för officerare att göra karriärutan att flytta till eller Mälarda-len. Det är en bra personalpolitik och den är nödvän-dig för rekryteringen. Det är min bestämda uppfatt-ning i frågan.Fru talman! Jag står bakom de tre reservationersom vi har framlagt, men för tids vinnande yrkar jagbifall bara till reservationerna 5 och 17.Anf. 166 ():Fru talman! I globaliseringens fotspår blir sam-hället alltmer sårbart för olika typer av hot, vilket gernya förutsättningar för svensk försvars- och säker-hetspolitik. Kravet på flexibilitet och grundläggandeberedskap kommer i fokus. Jag yrkar till att börjamed bifall till reservation nr 12. senare att behandla det civila försvaret ochden internationella verksamheten.Fru talman! Teknikutvecklingen har möjliggjortatt vapeninsatser kan göras med långa skjutavståndoch med hög precision. Det kommer därmed att blisvårare att urskilja ett militärt slagfält. Dagens ochmorgondagens alltmer högteknologiska plattformarinom mark-, sjö- och luftstridskrafterna kommer attkunna ledas allt snabbare och mer samordnat genomden utveckling som sker i lednings- och informa-tionssystemen. Försvarsmakten måste också förbere-da sig på att ett framtida krig i stor utsträckning kankomma att beröra stadsmiljö.Samtidigt har det moderna samhällets beroende avinformationsteknologi skapat möjligheter för en an-gripare att åstadkomma stora skador utan att användakonventionell krigföring. Utvecklingen av traditio-nella vapen liksom IT-vapen innebär att det blir svå-rare att skydda nationens IT-infrastruktur mot an-grepp. Sådana angrepp kan skära tvärs igenom helasamhället med hög effekt till en låg kostnad. Sam-hällets sårbarhet är därför av säkerhetspolitisk bety-delse.Framtida konflikter kan bli svårare att urskiljafrån början. Olika händelser kan utvecklas i en gli-dande skala, där gråzonen mellan fred och krig blirbetydelsefull. För samhället blir det en osäkerhet omnär ett eventuellt angrepp kommer, hur det ser ut,vem som angriper och varifrån det kommer.Försvarsresurserna måste kunna anpassas för attmöta olika typer av angrepp eller andra typer av för-ändringar som kan ställa nya krav. Strävan måste varaatt kunna utnyttja de resurser som samhället satsar föratt trygga sin säkerhet så effektivt som möjligt.Även under nuvarande säkerhetspolitiska läge, dåtänkbara hot leder till att det endast finns små anspråkpå omedelbar militär förmåga, måste det militäraförsvarets verksamhet och utveckling präglas av attuppgiften att försvara landet mot väpnade angrepp ärdet yttersta motivet för det militära försvarets exis-tens.Vid ett hot behöver ett känsligt och högteknolo-giskt samhälle som en kvalificerad och mo-dern försvarsmakt, som tidigt kan upptäcka och be-kämpa motståndare. Vår säkerhet kräver därför ettförsvar med god materiell kvalitet, tillräcklig kapaci-tet i grundorganisationen, förmåga att behålla ochinspirera kvalificerad personal samt att bibehålla ochutveckla en levande försvarsindustri.Fru talman! Regeringen anför att "den beslutadeavvecklingen och nedprioriteringen av de verksam-heter som direkt inriktats mot att förbereda landet föratt motstå ett brett upplagt invasionsföretag skalldärför skyndsamt fullföljas". Om ett mer omfattandehot skulle uppstå, vilket inte kan uteslutas, "ger dengrundläggande försvarsförmågan och en bred kom-petensbas de förutsättningar som krävs för att vi skakunna anpassa oss till en sådan situation".Försvarsmaktens viktigaste uppgift är samordnadväpnad strid på alla konfliktnivåer. Den grundläggan-de försvarsförmågan, som enligt regeringens bedöm-ning motverkar ett invasionshot under överskådligtid, har urholkats genom den ekono-miska situationen och den alltför snabba nedskär-ningen av försvaret. Följdverkningarna av detta kandärför få negativa konsekvenser på försvarsplanering,mobiliseringsförberedelser och utbildning av förbandoch enskilda.I modern krigföring är det alltmer väsentligt attkunna uppträda integrerat och samordnat med utnytt-jande av alla stridskrafter. Denna förmåga krävs föratt vi ska ha beredskap att kunna möta angrepp i sam-band med kriser som kan utvecklas ur nuvarandeomvärldsläge och för att vi ska kunna vidta rimligaanpassningsåtgärder i ett längre tidsperspektiv. "Avveckling" och "nedprioritering" är därför isammanhanget olyckliga uttryck, eftersom hela detmilitära försvaret och stora delar av frivilligförsvaretmåste ha väpnad strid som bakgrund för att kunnabedriva en trovärdig operativ och taktisk planeringliksom utbildning och övning för krigssituationer,dvs. för förmåga att försvara Sverige.Utskottsmajoriteten menar att Försvarsmaktenmåste ha kompetens på olika områden. Ja, det ärsjälvklart även för oss kristdemokrater, men för attkunna vidmakthålla en trovärdig och grundläggandeförsvarsförmåga är det nödvändigt att noggrant analy-sera vilka kompetenser som bör behållas. Kunskapoch färdighet som ingen eller få har eller har haftomöjliggör en långsiktig anpassning. Den nu rådandesituationen med en försvarsmakt med låg verksam-hetsnivå, som får allt modernare materiel men därofficerare och värnpliktiga får allt sämre möjligheteratt lära sig att använda ny materiel, är en ekvationsom inte går ihop. måste inne-hålla de resurser och de kompetenser som är nödvän-diga för väpnade insatser såväl i som interna-tionellt.Fru talman! Regeringen anför i budgetpropositio-nen att övningar med fullt bemannadeinsatsförband av kompanis och bataljons storlek harblivit begränsade samt att officerarnas förmåga attleda förband och få systemförståelse har minskat. Jagvill därför erinra om förslag införominriktningen angående specialtruppslags- ochbrigadutbildningen. Vi föreslog ett antal kompeten-scentrum där mångfalden kunde frodas i unika, krea-tiva och integrerade miljöer. En integrerad verksam-het möjliggör en effektivare produktion och ger enbredare kompetensutveckling i befälskåren. Dettabeskrivs i reservation 15.Den beslutade organisationen bygger på attgrundorganisationen utbildar en brigad. finns fyra brigader med sådan kompetens attde har förmåga till omedelbara insatser. Med dettasystem kan det ständigt finnas fyra brigader. Riksda-gen har ju betonat att markstridsförbandens förmågatill väpnad strid ska vara hög. Därför framför utskot-tet nu att det nya utbildningssystemet och därmedsammanhängande förbandsomsättningssystem var enförutsättning för att markstridskrafternas beredskapoch förmåga till väpnad strid skulle förbättras. Krist-demokraterna anser att det måste klarläggas när dettabrigadutbildningssystem är genomfört eftersom dettaju även får konsekvenser för territorialförsvaret.När ytterligare en omgång har utbildats, dvs. detfemte året, kan den först utbildade brigadens personalöverföras till de nationella skyddsstyrkorna ellerutgöra tillväxtresurs för brigadförbanden. Jag vill härcitera utskottet: "Det är angeläget att be-slut om bland annat krigsförbandsutvecklingen präg-las av långsiktighet och stabilitet. "Fru talman! har beslutat att territorial-försvar, hemvärnsförbanden och vissa andra delar avdagens militära försvar ska organiseras som natio-nella skyddsstyrkor och utgöra en del av insatsorgani-sationen. Dessa skyddsstyrkor ska ha förmåga attskydda befolkning, samhällsfunktioner och in-frastruktur mot begränsade luftrörliga insatsstyrkoroch sabotageförband samt biträda vid skydd och hareparation i anslutning till insatser med fjärrstridsme-del. De ska även ha förmåga att stödja de operativaförbanden.Nu skriver regeringen att de nationella skydds-styrkorna ska vara territoriellt bundna samt att de inteska "ha förmåga till operativ rörlighet". Men detverkar som om det råder viss tveksamhet för på ettannat ställe nämns att de inte ska "ha någon störreoperativ rörlighet". Hur ligger det till här, försvars-ministern?Försvarsutskottet förutsatte att rege-ringen återkommer med fördjupat underlag vad gällerskyddet av viktiga totalförsvarsanläggningar och denationella skyddsstyrkornas närmare utformning.Kristdemokraterna har pekat påbehovet av bevakning och skydd av samhällets vitalainfrastruktur. I samband med att regeringen åter-kommer till med en redovisning av denationella skyddsstyrkorna bör det även klargöras hurpersonalen ur den först utbildade brigaden kan över-föras till de nationella skyddsstyrkorna.Jag nämnde inledningsvis om strid i bebyggelse,och regeringens avsikt är ju att utveckla denna för-måga. Det handlar om en komplicerad stridsmiljö därdet är mycket svårt att undvika att befolkningen drab-bas. De sex stadsskyttebataljonerna ska enligt tidigarebeslut ingå i de operativt rörliga förbanden. Rege-ringen måste därför redovisa hur det ska bli medförmågan att strida i bebyggelse.Fördröjningen av de nationella skyddsstyrkornasutformning riskerar att få en hämmande effekt pårekrytering och utbildning. Hur vårt territorialförsvarska utgöra en vital resurs över ytan behandlas tyvärrinte i samband med detta försvarsbeslut. Utskotts-majoriteten har därför ställt sig bakom kristdemokra-ternas krav att regeringen ska återkomma meden tydlig redovisning av de nationella skyddsstyrkor-nas organisation och förmåga.Fru talman!