prot · GP0918 · 2001-10-25 00:00:00 — Kap 15.3 Godkännande av avtal om stöd tillindustrisamarbetedels motionerna:Fö8 (mp) yrkandena 6-7, Fö9 (m) yrkande 2,Fö10 (fp) yrkandena 2-3, Fö11 (v) och Fö12 (v)yrkandena 1,5 och 8Denna paragraf förklaras justerat.Vid protokollet:Satu SaariniemiJusterat den 18 oktober 2001Henrik LanderholmRätt utdraget intygar:Jimmy § Anmälan om fördröjt svar på interpella-tionTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 2001/02:29Till riksdagenInterpellation 2001/02:29 av () om djurskyddet på svenska slakterier.Interpellationen kommer att besvaras den2 november.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.JordbruksdepartementetMargareta Winberg6 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner2001/02:36 till skatteutskottet2001/02:41 till bostadsutskottet2001/02:43 och 45 till skatteutskottetFörslag2001/02:RR7 till försvarsutskottetMotioner2001/02:Sk5-Sk8 till skatteutskottet7 § Svar på interpellation 2001/02:26 om denekonomiska utvecklingenAnf. 72 Finansminister ():Fru talman! har ställt frågan hu-ruvida regeringen är beredd att redovisa en annanbedömning av den ekonomiska utvecklingen än densom redovisas i budgetpropositionen. frågarockså om en eventuell justering av prognosen fårkonsekvenser för budgetpolitiken.Den bedömning som gjordes i budgetpropositio-nen bygger på en tydlig försvagning av den interna-tionella konjunkturen, vilket i hög grad påverkarSverige. Den svenska exporten har varit svag iår och det är mycket som tyder på att exporten kom-mer att minska något . Dessutom har den globalabörsnedgången inneburit lägre aktievärden i ,vilket i sin tur har bidragit till att tillväxten i hushål-lens konsumtion har dämpats.Läget på arbetsmarknaden har fortsatt att utveck-las väl, och faktiskt mer positivt än vad som förutsågsi budgetpropositionen. Ökad sysselsättning och lägrearbetslöshet är naturligtvis ett huvudmål för den eko-nomiska politiken, men den är också av stor betydelseför hushållens konsumtionsbenägenhet och de offent-liga finanserna.Det bör understrykas att den ekonomiska utveck-lingen i och i vår omvärld är mycket svårbe-dömd . Terrordåden i ochhändelserna i har ytterligare ökat denpolitiska och ekonomiska osäkerheten.Det är dock viktigt att komma ihåg att flera om-ständigheter bidrar till att det finns förutsättningar föratt tillväxten trots allt kan hållas uppe såväl interna-tionellt som i . Försvagningen av den globalakonjunkturen har inneburit ett lägre pristryck, vilketbl.a. har tagit sig uttryck i fallande oljepriser. Därmedhar betydande räntesänkningar kunnat genomförasruntom i världen. I bl.a. och Sverigesker dessutom betydande finanspolitiska lättnader. ISverige väntas sänkta inkomstskatter, införandet avmaxtaxan i barnomsorgen och andra reformer bidratill att ökningen i hushållens köpkraft blir denkraftigaste , ca 5,5 %.Därmed finns det utrymme för både en god konsum-tionsökning och ett ökat sparande. Den svaga kronaninnebär visserligen en inflationsrisk men medförsamtidigt en kraftig stimulans till svensk industri.Vad gäller inflationen delar vi uppfatt-ning att uppgången till stor del är tillfällig och attinflationen kommer att sjunka till undernästa år.I budgetpropositionen beräknades bruttonational-produkten öka . Andra konjunk-turbedömningar som har presenterats efter det attbudgetpropositionen lämnades till ligger igenomsnitt på en BNP-tillväxt på för nästaår. T.ex. förutser i den inflationsrapportsom publicerades en BNP-tillväxt på2,, vilket alltså bara är marginelltlägre än den bedömning som gjordes i budgetpropo-sitionen.I budgetpropositionen presenterades två alternati-va scenarier. I ett högtillväxtalternativ antas arbets-marknaden fungera bättre och regeringens sysselsätt-ningsmål nås . I ett lågtillväxtalternativ antasden internationella konjunkturavmattningen bli be-tydligt mer utdragen än i det basalternativ som bud-getpropositionen baseras på. I lågtillväxtscenariot blirBNP-tillväxten . Trots den svagaBNP-utvecklingen i lågtillväxtscenariot beräknas denoffentliga sektorns finansiella sparande vara positivtoch utgiftstaket upprätthållas med smärre utgiftsbe-gränsningar. I de senaste prognoserna från andrakonjunkturbedömare förutses alltså en betydligt högretillväxt än i det lågtillväxtscenario som ingick i bud-getpropositionen.Sammanfattningsvis är osäkerheten om den fram-tida ekonomiska utvecklingen stor. Det är dock förtidigt att säga vilka de samlade effekterna blir av densenaste tidens händelser och av vidtagna ekonomisk-politiska åtgärder. Bedömningen av den ekonomiskautvecklingen som gjordes i budgetpropositionen lig-ger därför fast. Det finns heller inte någon anledningatt ändra budgetpolitiken.Anf. 73 ():Fru talman! Jag ska be att få tacka finansministernför svaret på min interpellation. Jag vill gärna hållamed honom om en sak, och det är att osäkerheten omden ekonomiska utvecklingen är mycket stor. Det ärmöjligtvis därför som jag också är lite grann förvånadöver svaret.I av växande osäkerhet om vart ekonominska gå verkar det inte finnas någon vilja eller bered-skap från regeringens och finansministerns sida attöka säkerheten. I går fick vi nyheten om nedlägg-ningar i . har vihört om nedläggningar på ort efter ort och i företagefter företag. har vi de mest omfattande varslensedan 1993.Vi har också sett andra förändringar slå igenom påett omskakande sätt. såg vi hur mycketav den amerikanska ekonomin utvecklades i fel rikt-ning. Efter har vi sett hur osäker-heten ytterligare har förvärrat och försvårat den eko-nomiska utvecklingen.Det är i det här sammanhanget som jag har ställtmin interpellation. De förutsättningar som regeringengrundade sin budgetproposition på kan sägas vara liteväl optimistiska med tanke på hur vårens internatio-nella ekonomiska utveckling såg ut, men det må varaen sak. Men det vi vet i efterhand, både om vårensutveckling och om det som därefter har hänt, gör juklart att man måste vara beredd att ha en annan synpå de bedömningar som gjordes av det material somfanns, oavsett hur man bedömer det materialet.Regeringen räknar med att vi ska haen rätt hög tillväxt. Det innebär att i praktikeninte kommer att ha drabbats av något dopp i den eko-nomiska utvecklingen annat än ett marginellt sådant iår. Man räknar också med att vi kommer att ha enminskande arbetslöshet. Efter att en stor finansielloch ekonomisk bubbla har spruckit, efter att en om-fattande politisk osäkerhet har börjat sprida ut sigöver världen och efter en lång rad olika nedjustering-ar av ekonomiska prognoser räknar regeringen up-penbarligen fortfarande med att ingenting egentligenhar förändrats. har upp-daterat sina prognoser över världsekonomins utveck-ling. I sitt arbetsmaterial räknar man med en halve-ring av den internationella ekonomins utveckling.I dag fick vi Konjunkturinstitutetsrapporter om utvecklingen inom tillverkningsindust-rin och tjänsteindustrin. Det är prognoser som germycket mörka bilder av vad som händer. som har gjort en bedömningav ekonomin, och som har kunnat ta hänsyn till vå-rens utveckling i den amerikanska ekonomin och detsom nu präglar ekonomins utveckling efter den 11september, gör nedrevideringar. En del gör mer om-fattande nedrevideringar och andra gör mindre om-fattande nedrevideringar, men genomgående är att enmörkare syn på den ekonomiska utvecklingen nu slårrot.Det är mot den här bakgrunden som jag måsteställa en fråga till finansministern om en mening somförbryllar mycket. I slutet av svaret står det:"Bedömningen av den ekonomiska utvecklingen somgjordes i budgetpropositionen ligger därför fast. Detfinns heller inte någon anledning att ändra budgetpo-litiken. "Jag skulle vilja fråga finansministern: detverkligen så att regeringen har samma bedömning avden ekonomiska utvecklingen som när ni förhandlademed och när ni lade framer budgetproposition? Har ni inte någon annan be-dömning? I så fall är det oerhört allvarligt. Då har niinte heller någon beredskap att möta den utvecklingsom alltfler spår är på väg.Anf. 74 ():Fru talman! Jag skulle vilja förskjuta fokus litegrann från de mer kortsiktiga konjunkturbedömning-arna. Jag instämmer helt i analys.Men det som händer i t.ex. och detsom har hänt i och runtomkring i vårt landmed varsel och uppsägningar är ju inte ett resultat avhändelserna . Det är snarare ettresultat av en långsiktig problematik som har att göramed framför allt arbetsmarknadens funktionssätt ochlönebildningen i vårt land. Därför blir man inte sär-skilt förvånad när man läser finansministerns svar påGunnar interpellation. Det mesta liggerfast, eller det är för tidigt att säga någonting, enligtBosse Ringholm.Jag tror att finanspolitiken kommer att fungeraganska väl trots allt. Ni har ju valåret framför er, somvi alla. Ni har kryddat ordentligt när det gäller att ökautgifter och sänka skatter. blir det ett ordentligtdopp i konjunkturen. Där kan man säga att ni har haftstörre tur än ni förtjänar. I den delen tror jag att detkan fungera hyfsat. Penningpolitiken sköter ju Riks-banken.Fru talman! Det stora problem som regeringeninte tar tag i är strukturpolitiken. Det är precis somfinansministern påpekar i sitt svar, nämligen att detfinns tre alternativ. Det finns ett basalternativ, ettlågtillväxtalternativ och ett högtillväxtalternativ.Finansministern understryker t.o.m. i sitt svar atthögtillväxtalternativet skiljer sig just på en punkt,nämligen att där fungerar arbetsmarknaden bättre.Mot denna bakgrund är min fråga: Varför är interegeringen åtminstone beredd att vidta sådana åtgär-der som , Ekofin, där själv var ordförande för ,, och de flestaoberoende ekonomer föreslår för att förbättra arbets-marknadens funktionssätt och lönebildningen? Dettamed dålig lönebildning och en stel arbetsmarknad harju varit svensk ekonomis akilleshäl i det förgångna,och vi ser det nu också.Senaste numret av tidningen ba-sunerar ut att åtta av tio av landets kommuner inteklarar av sina budgetar för att ta hand om våra gamlaoch långvarigt sjuka trots den höga skattenivån ochden relativt sett goda konjunktur som vi har haft. Härfinns alltså strukturella problem som måste åtgärdasoavsett om konjunkturen går upp eller ned. Jag skullevilja säga att det är ännu mer angeläget när konjunk-turen går upp. När konjunkturen vänder når vi annarsganska snart de flaskhalsar som gör att Riksbankenmåste slå till och höja räntan för att undvika inflation-simpulser.Min fråga till finansministern är: Även om ni inteär beredda att göra några förändringar i finanspoliti-ken, , kan det ändå inte vara läge ,i den avmattning av konjunkturen som sker, att försö-ka rätta till några av de mest seglivade strukturellaproblem som har gjort att vårt land har halkat nedåtfrån 4:e plats i välfärdsliga 1970 till17:e plats ? Det finns länder som har gått åtandra hållet. har t.ex. klättrat från 13:e plats1998, till 8:e plats och till 5:e plats 2000.Irland har antagit globaliseringens utmaningar ochblivit en vinnare. Det skulle också kunna bliom regeringen hade modet att ta sig an pedagogikenoch politiken att försöka komma åt de svåra struktu-rella problem som ligger bakom vår rutschkana iOECD-ländernas välfärdsliga.Anf. 75 Finansminister ():Fru talman! Jag delar uppfattning attfinanspolitiken har alla förutsättningar att kunna fun-gera väl. Ett av skälen till att finanspolitiken kommeratt kunna fungera väl i det här läget är att vi har möj-ligheter till en stark finanspolitisk stimulans av vårekonomi. Den är kanske större än i något annat land iEuropa. Bakgrunden till det är att vi har bedrivit ettmycket framgångsrikt ekonomiskt arbete för att sopa upp efter den borgerliga regeringensom lämnade ifrån sig katastrofalt stora skulder ochobalanser i ekonomin.Den framgång som vi har haft i den ekonomiskapolitiken har också manifesterats avatt vi har större offentliga marginaler i finanserna änvad de flesta andra länder har. Jag träffade mina kol-leger i EU . Då såg jag att det tyvärr är såatt EU-länderna t.o.m. har ett visst underskott i deoffentliga finanserna . Det beräknas vara så ävennästa år. Vi har ett överskott på , och räknarmed att få ett överskott även . Även idet s.k. lågtillväxtalternativet finns det förutsättningarför ett offentligt överskott. Det talar naturligtvis föratt det är rätt som säger att finanspolitikenkommer att kunna fungera väl.Jag tycker att det som jag hör från och är lite märkligt utifrån två ut-gångspunkter. Det ena är att intetycks ha uppfattat - och det är naturligtvis medvetet -att det från början fanns med ett alternativt synsätt ifinansplanen om vi kommer att få en mindre starkutveckling framöver än vad vi tror. I vårt grundalter-nativ ligger det någon förbättring av den ekonomiskautvecklingen . Skulle det bli så att den tid-punkten förskjuts, framför allt i den amerikanskakonjunkturen, så att efterfrågan inte kommeratt vara så snabb och stark som vi har trott, finns detett alternativ som det har resonerats om i finansplanenmen som ständigt förbiser. Vi hardär noterat att vi har en beredskap, en ytterligaremarginal, i de offentliga finanserna för att hantera ensådan situation.Det som ännu inte har rekommenderatmen säkerligen kommer att rekommendera i sitt nästaanförande är samma gamla moderatpolitik som fördesi och som ledde till katastrofen ivår ekonomi. Det är samma ofinansierade skattesänk-ningar, samma privata utförsäljningar av de statligaföretagen och samma orättvisa skattepolitik, därhöginkomsttagarna får tio gånger mer i skattesänk-ning än låginkomsttagarna. Den politiken var felaktigdå, den var felaktig i högkonjunkturen och den är likafelaktig i dagens konjunkturläge.Jag blev inte på det klara med vad vill. Vi har vidtagit en radstrukturåtgärder som har bidragit till att vi under enperiod har haft en mycket bra tillväxt i svensk eko-nomi. Det handlar inte minst om att vi numera har enstarkt kunskapsbaserad ekonomi. Vi placeras i under-sökning efter undersökning bland de länder som harbåde de allra bästa förutsättningarna för tillväxt ochden bästa potentialen när det gäller en kunskapsbase-rad tjänsteekonomi.Jag såg exempelvis senast att vi t.o.m. av ett stortinternationellt institut har placerats som det land somhar lyckats bäst med att förena ekonomisk tillväxt ochekologisk balans, dvs. en kombination av ekonomioch miljö. Men trots de framgångar som har gjorts isvensk ekonomi tycks efterfrå-ga en annan form av strukturförändringar. Då är frå-gan vilka strukturförändringar som han efterfrågar.Det vore intressant om han kunde precisera sig på denpunkten.Anf. 76 ():Fru talman! Jag vill börja med att ge finansminis-tern en eloge. I av osäkerhet och oro är det ettfundament för stabilitet att vad man än ställer fråganom i den ekonomiska debatten säger han alltid att detgick utför under Bildts tid. Det är ett styrketecken iden svenska politiska debatten att man kan lita på attfinansministern alltid säger samma sak.Dock vill jag bara rekommendera honom att läsadet senaste numret av . Där finns en intervju med hans företrädareErik och . Jag tycker attderas beskrivning, mycket milt uttryckt, är rätt olikfinansministerns. De pekar på att krisen kom genom att man försökte devalvera sig ut urproblemen, genom att man inte gjorde några struktu-rella förändringar och genom att man inte tog fasta påde problem som tornade upp sig utan körde på somom ingenting hade hänt.Det blev därför så att den borgerliga regeringenfick ärva en ekonomi i nedgång medan ni fick ärva enekonomi i uppgång. Det pekar lite grann på vem somgjorde det goda jobbet och på vem som gjorde detdåliga jobbet, vi ändå blickar och det somnu sker vill jag säga att skälet till att vi för den härdebatten är att om man inte gör någonting i entid av växande osäkerhet och då det är uppenbart atten ekonomisk utveckling får en annan inriktning änvad man har trott, kommer det att hända ovälkomnasaker som drabbar bl.a. de offentliga finanserna, in-klusive de statliga.Jag skulle vilja vända på den fråga som jag ställdetidigare, för att ge finansministern en chans att reso-nera om vad som kan göras. Om regeringen i au-gusti-september hade haft den bild av den ekonomis-ka utvecklingen som bl.a. angavs i redovis-ning av världskonjunkturen, med en halverad tillväxt,och den bild som prognoser från , och enlång rad andra ger vid handen, hade man då förtsamma utgiftspolitik som man sedan kom att föreslå,dvs. hade den förändrade ekonomiska miljön intepåverkat utgiftspolitiken? I så fall, fru talman, är vi igrunden rätt illa ute.Om regeringen har som inriktning att inte föränd-ra politiken oavsett hur verkligheten förhåller sig,därför att man läser sin egen karta, rusar vi in i väx-ande problem i de statliga utgifterna. Då är det riskför att snabbt sprängda utgiftstak kommer att urholkatrovärdigheten i de offentliga finanserna och för att enunderskattning av hur arbetslösheten kan komma attväxa ska leda till en onödigt högt växande arbetslös-het i lågkonjunkturen.Mot denna bakgrund måste följande fråga ställas:Hade ni, om ni haft den bild som växer fram iprognoser efter , likväl redovisatsamma syn på utgiftspolitiken och samma tro på enminskad arbetslöshet som ni nu har lagt fast?Denna fråga är rätt viktig, för när vi ska be-handla budgetpolitiken måste det så mycket sommöjligt bygga på att vi gör en riktig granskning avvad som kommer att ske. Annars finns det tvåalternativ. Antingen rusar vi framåt och märker efter-åt att utgiftstaken håller på att sprängas, så att vimåste göra snabba besparingar. Eller så genomförman, som , de justeringar i den ekonomiskapolitiken och i budgetpolitiken som verklighetenställer krav på. Då kan man handla genomtänkt ochövergripande. Då kan man ha en strategi.Jag skulle också vilja fråga finansministern vilketav de här två alternativen som han föredrar: att i ef-terhand göra brandkårsutryckningar eller att nu i godtid förbereda en budget som är mer förankrad i verk-ligheten.Anf. 77 ():Fru talman! Jag försöker föra en dialog med fi-nansministern om vad vi skulle kunna göra för attförbättra tillväxttakten i , så att vi når upp tilldet högtillväxtalternativ som finns i budgetproposi-tionen. Då ställer finansministern till mig frågan vilkaåtgärder jag tycker att man ska vidta. Jag känner mignaturligtvis hedrad över detta. Jag har hänvisat tillOECD:s senaste Sverigerapport. Jag har kanske haftmisstanken att den mer eller mindre direkt ställts in ibokhyllan. Den brukar betecknas som gammalskåpmat när vi diskuterar den. Läs de förslag som därfinns! Det handlar om en rad mycket distinkta refor-mer, som också är desamma som de som EU föreslår.I t.ex. sysselsättningspaketet för svenska förhål-landen finns det ett antal konkreta förslag. Jag vet attregeringen gör en del på det området, och det är posi-tivt, men jag blir lite oroad när finansministern kän-ner sig väldigt nöjd över det beröm som vi får förkunskapsnivån och kunskapsinnehållet i svensk eko-nomi. Det allvarliga i den högre utbildningen, där vifortfarande ligger ganska bra till, är att detta gällerden äldre generationen. Vad angår den yngre genera-tionen vill jag minnas att andelen personer upp till 35år i som har en längre akademisk utbildninghar sjunkit till . I de äldre åldersklasser-na är motsvarande andel uppemot 30 %.Detta är naturligtvis långsiktigt väldigt allvarligtför en nation som , som är så baserad på fö-retag som ligger i framkant inom forskning och kun-skapsintensiva verksamheter.Jag tror ändå att det som regeringen skulle göra äratt försöka vidta ytterligare åtgärder för att åstad-komma att vi når upp till högtillväxtalternativet. Dåfår vi både möjlighet att nå regeringens sysselsätt-ningsmål och att finansiera den gemensamma välfär-den.Anf. 78 Finansminister ():Fru talman! Det är naturligtvis så att vi mycketnoga studerar de rekommendationer som EU, OECDoch andra vid olika tillfällen lämnar till den svenskaregeringen. Jag tycker också att vi mycket väl levtupp till många av de rekommendationer som vi fått.Vi har exempelvis gjort en hel delförändringar i vårt skattesystem för att eliminera demarginaleffekter som har gjort att arbets-marknaden inte kunnat fungera tillräckligt bra. också bidragit till att sänka arbetslösheten gans-ka ordentligt, inte minst genom att se till att ocksåden äldre arbetskraften får tillgång till de jobb somfinns. Det har gjorts genom en rad olika utbild-ningsinsatser. Det är viktigt att diskutera dessa olikastrukturförslag.Jag blir något förvånad när plötsligt ärbekymrad för att ungdomar inte skulle få tillgång tillbättre utbildning. Jag har läst och Krist-demokraternas motion om den högre utbildningen,och det visar sig att de faktiskt vill bygga ut denna imindre utsträckning än vad regeringen vill göra.Nu talar helt enkelt emot sin egenmotion på området. Det är väl dags att gå hem ochdra tillbaka motionen om nu har kommitpå bättre tankar.När det gäller tillväxten tror jag att det är viktigt -och jag ska knyta an till det som upp när det gäller tillväxten för nästkommande år- att vi utnyttjar den potential vi har i vår ekonomi.Vi har en osedvanligt hög volym, , i kapaci-tet för hushållen att användas för konsumtion undernästa år.Det är ganska märkligt om drarslutsatsen att om vi nu får in sämre statistik från andraländer och om den amerikanska efterfrågan skulle blisämre så skulle vi straffa de svenska pensionärernaoch de svenska barnfamiljerna. De skulle straffasgenom att de inte skulle få den skattesänkning vi harlovat dem, genom att de svenska barnfamiljerna inteskulle få den maxtaxa vi har lovat dem. Det är mode-raternas besked. Om den amerikanska efterfrågan göratt svensk industri får svårigheter ska vi ta ifrånsvenska löntagare, svenska pensionärer och svenskabarnfamiljer en del av de reformpengar och de skatte-sänkningar som regeringen har utlovat. Jag tycker attdet är en häpnadsväckande tanke som moderaternaför fram på det området.Det är tvärtom för att vi har skött vår ekonomiunder senare tid, för att vi har ordning på de offentli-ga finanserna, som vi har möjlighet att ge de svenskahushållen den styrka de har via konsumtionsefterfrå-gan under nästkommande år.Jag är orolig på två områden. Det ena som oroarmig är de företag som har varslat ettantal anställda, nu . Jag är orolig inteminst därför att företagen handlarkortsiktigt. Det är samma företag som ,som ropade efter arbetskraft ochklagade på att de inte hade tillgång till utbildad ar-betskraft. Jag tror att företag som bedriver kortsiktigkvartalsverksamhet förr eller senare kommer att fåsvårt att rekrytera arbetskraft i andra tider. Därförtycker jag att företagen borde ta ett större ansvar fören långsiktig arbetskraftsförsörjning än vad mångagör . Jag tycker att företagen har skäl attrannsaka sitt eget anseende och framför allt sitt soci-ala ansvar mot den arbetskraft som har jobbat tio,tjugo, med företaget. Det bekymrar mig attföretagen är så kortsynta och tänker så kortsiktigt.Så till det andra som bekymrar mig. Efter det attvi via ett gigantiskt saneringsarbete under en stor delav 90-talet har återfått balansen i svensk ekonomiskräms jag av tanken på att få tillbaka samma mode-rata politik som nu än en gångrekommenderar.Anf. 79 ():Fru talman! Det som finansministern påstod attjag eller för den delen sade, är inte riktigtvad vi sade. Det är ingen som säger att man ska straf-fa svenska väljare på grund av den ekonomiska ut-vecklingen i . Det är inte ett särskilt seriöst sättatt diskutera den ekonomiska utvecklingen.Vad det handlar om är att vi ska se till att Sverigeinte drabbas av en ekonomisk utveckling som ledeross in i nya problem och in i en ny kris.I den delen vill jag gärna notera, fru talman, att fi-nansministern inte nämnde någonting om Kjell-OlofFeldts och syn på vad som sker medden ekonomiska utvecklingen när man bara fortsättersom om ingenting hade hänt.