prot · GO09117 · 2001-05-30 00:00:00 — Vårt gemensamma intresse när det gällergranskningsuppdraget till KU måste vara att upprätt-hålla integriteten och en hög trovärdighet och så långtdet bara är möjligt agera som enskilda ledamöterbortom partipolitiska hänsyn.Jag kommer inte, fru talman, att yrka på godkän-nande av anmälan i de reservationer som jag står medpå i betänkandet, men jag står givetvis bakom dem,och om någon yrkar på godkännande av anmälan i dereservationerna kommer jag självklart att rösta fördetta. Men jag tycker det som togupp och som vi har diskuterat i KU varintressant. Hur ska vi hantera granskningsbetänkandeti kammaren?Det är ju så att det är en anmälan vi gör. Ska viändå ha reservationer som vi röstar om? Det kännsinte riktigt. Det har varit så bl.a. för att vi vill initieraen debatt och föra ut frågorna och med hjälp av reser-vationerna skapa en diskussion som ger lite mer änom vi bara hade konstaterat vad vi har kommit över-ens om eller inte kommit överens om i utskottet.Jag tycker att detta är så viktigt att jag håller medGöran . Det var fler här som nämndedetta. Jag tror att och även Folkpar-tiets representant har nämnt det. Det är viktigt att vihanterar vår långa hårda diskussion i KU på rätt sättoch att vi kan hantera den på ett sätt som är rimligthär när vi kommer till kammaren.Därmed, fru talman, tackar jag för mig. Jag villåterkomma i de särskilda frågorna senare.Anf. 26 ():Fru talman! Möjligen var jag något svepande imin kritik av stödpartierna. Syftet var egentligen attraljera lite med lojalitet. Det är sant.Jag vill gärna ge Per en eloge för att hanmånga gånger försöker åstadkomma samlande lös-ningar och för att han är en konsensusmänniska. Mennu och då ser det ut som om Per faller väldigtväl in i majoritetspusslet.Anf. 27 PER ():Fru talman! Vad ska jag svara på påståendet attjag faller in i en gruppering? Som väl vet har man velat gå antingen lite hårdareeller lite mildare fram när man har testat slutet påskrivningarna. Jag har försökt välja linjen mittemel-lan - vad jag har trott vara en konsensuslinje. Dengruppering i KU som erbjudit sig att ändra sin texthar också blivit den gruppering som jag tyckt att jaghar kunnat ställa upp för.Det är ju slutklämmen - det vet vi - som betydernågonting. Undgår ministern kritik eller gör han ellerhon det inte? Det är det viktiga.Regeringens fördelning av stöd till lokala investe-ringsprogram (avsnitt 2.1)Anf. 28 ():Fru talman! Det här ärendet, regeringens fördel-ning av stöd till lokala investeringsprogram, har tvåingångar. Den ena handlar just om det faktum attregeringen har gått in i myndighets ställe och överta-git förvaltningsuppgifter. Vi har sett det tidigare i ettärende som kom att kallas för Sydafrikaä-rendet. Det tillvägagångssättet, att regeringen alltsågår in i myndighets ställe, förde inte med sig någonlycka den gången, och det gör det inte heller i dettafall.Rent praktiskt innebär det nya arbetsuppgifter förett eller flera departement, arbetsuppgifter som maninte har en uppbyggd organisation för. Det märks idet här ärendet. Stark kritik har kommit in när detgäller den korta ansökningstiden i fråga om de härmiljöinvesteringarna, när det gäller fördelningen avpengar, när det gäller hur man har motiverat varförvissa kommuner har fått avslag på sina ansökningar,när det gäller uppföljning och utvärdering av investe-ringarna osv.Måluppfyllelsen - det gäller alltså det mål somdepartementet självt hade sagt när det gäller de härinvesteringsbidragen - har varit diskutabel när detgäller t.ex. nya arbetstillfällen, igångsättandet av nyaprojekt, verksamheter över hela landet och annat. Närdet gäller den allra sista punkten har det visat sig attden del av som ligger norr om tullarna här iStockholm har fått en mycket liten andel av miljöin-vesteringarna. Det finns en risk att beredningen avärenden förlorar i kvalitet när hastigt uppkomna or-ganisationer inom ska träda i myn-dighets ställe.Den andra ingången är möjligen värre. När rege-ringen går in i myndighets ställe kan misstanke upp-komma om att ovidkommande politiska hänsyn tas. Ioch med det sätts ovälden i beredningen i fråga. I justdetta ärende har misstanke riktats mot regeringen omatt regeringen har tagit partipolitiska hänsyn när detgäller fördelningen av dessa investeringspengar. Närdet gäller den misstanken har också ett forsknings-team använt en statistisk metod som är tillämplig justi ett sådant fall som vi har. Forskarna har funnit ettmycket starkt samband mellan de kommuner som harfått dessa investeringspengar och andelen rörliga, dvs.mest påverkbara, väljare i respektive kommun.Forskningsteamet har undersökt en mängd olika vari-abler men i inget annat fall funnit ett liknande sam-band. Man har testat olika miljövariabler, arbets-marknadsvariabler, ekonomiska variabler och politis-ka variabler och funnit små samband i några fall.Däremot har man alltså funnit ett mycket starkt sam-band mellan rörliga väljare som var viktiga i detkommande valet och miljöinvesteringspengarna.Dåvarande miljöministern, , sade också ivår utfrågning att det var fråga om projektbidrag ochatt det var meningen att de skulle få hög publicitet.Misstankar om röstmaximering förstärks om manerinrar sig hur det kungjordes att en viss kommunfick del av miljöpengarna. Det var inte sällan statsrå-det själv som t.ex. på olika typer av partimötensläppte nyheten om att en viss kommun hade fått ettantal miljoner till miljöinvesteringar.Vi är alltså starkt tveksamma till att förvaltnings-uppgifter som normalt ligger på myndigheter försöver till . Av den anledningen yrkarjag bifall till reservation nr 1.Anf. 29 ():Fru talman! Det som skapade uppmärksamhetkring de lokala investeringsprogrammen, vars medeldisponerades av regeringen, var ett par forskare sommenade sig ha upptäckt att regeringen i sin fördelningutgått från partitaktiska överväganden. Regeringenförmodades ha tagit reda på var det funnits lättrörligaväljare och sedan strött ut anslagen därefter. Detresulterade i två anmälningar till utskottet som bygg-de just på forskarnas påståenden. Och det var bra attdet här blev föremål för granskning därför att gransk-ningen frilägger ett problem, nämligen att förvalt-ningsuppgifter som normalt ligger på myndigheterkan ge upphov och ger upphov till problem om deplötsligt ska hanteras av regeringen själv.Fru talman! Det är inte vår uppgift att granskaforskarnas hypotes och bedöma det rimliga i de slut-satser som de gör. Det finns självfallet ett antal kritis-ka synpunkter som man kan ha på sådana slutsatser.Men det viktiga sett ur granskningsuppgiften är attsådana analyser kan peka på de risker som är för-knippade med att regeringen till sitt förfogande haranslag som den kan fördela enligt godtyckliga ellerrelativt godtyckliga kriterier.Fru talman! har en viss förvaltnings-modell och en viss tradition inom förvaltningen. Denuttrycks ju i regeringsformen 11 kap. 7 §: ", ej heller eller kommuns beslu-tande organ, får bestämma, hur förvaltningsmyndig-het skall i särskilt fall besluta i ärende som rör myn-dighetsutövning mot enskild eller mot kommun ellersom rör tillämpning av lag." Till yttermera visso stårdet i regeringsformen 1 § att den offentliga maktenutövas under lagarna och i 1 kap. 8 § att det för denoffentliga förvaltningen finns statliga och kommunalaförvaltningsmyndigheter. Det är det som gäller häroch , fru talman.Det finns ju de som är vänner av en annan för-valtningstradition som gärna skulle vilja se mer avministerstyre, som t.ex. den norska förvaltningsmo-dellen. Och en sådan ståndpunkt kan respekteras.Men vill vi ha den typen av utveckling får vi väländra på systemet som sådant. Tillskapande av hybri-der som den som de lokala investeringsprogrammenoch Östersjömiljarden visar prov på är riskfyllt. Ut-rymmet för godtycke är alltför stort, och möjligenfinns det heller inte inom departementen fullgodkompetens för att fullgöra den typen av förvaltnings-uppgifter.Till slut, fru talman, kan man ifrågasätta forskar-nas resultat på just det här området, men det är hyck-leri att påstå att regeringar - oavsett kulör - medautomatik skulle avhålla sig från att göra partistrate-giska bedömningar om de nu får chansen till sådana.Anf. 30 ():Fru talman! Anmälningarna som riktas mot rege-ringens fördelning av lokala investeringsprogramberör både misstanke om att fördelningen skulle hautgått från någon form av partiintressant fördelninggentemot lättrörliga väljare och bristen på underlags-material för vilken form av fördelning och vilka krite-rier som gällde.Här återkommer jag till det som jag inledningsvisantydde om själva hanteringen med att överföra ären-den, som vanligtvis bör hanteras av myndigheter. Iflera fall har de överförts till . Detär ett kansli som rätteligen inte har och inte heller skaha de unika kompetenser som är ålagda myndighetenatt ansvara för.Jag tycker att granskningen just visar på faranmed att överföra förvaltningsuppgifter till ett rege-ringskansli som inte är satt att hantera dessa uppgif-ter. Därför anser reservanterna att det, även om det ärregeringens eget avgörande, faktiskt är viktigt attstävja departementets vilja att överta verksamhet frånsjälvständiga myndigheter.Riksdagens revisorer har också pekat på att detfinns en besvärlig motsättning mellan å ena sidan entendens från regeringen att ta mer aktiv del i förvalt-ningsliknande ärendehantering och kommunernasegen önskan om tydlighet och klargörande återkopp-lingar. Avsaknaden av en tydlig vägledning i förord-ningen och regeringsbesluten gjorde att den beredan-de enheten vid ibland fick handlaunder betydande osäkerhet som ledde till ett i mångafall improviserat agerande.En del av granskningen föranleddes av anmäl-ningen om att taktiska prioriteringar skulle ha gjortsvid bedömningarna. Det går inte att så här utan vidareutifrån forskningsresultatet bekräfta det, men rege-ringen har genom det taktiska övertagandet av fördel-ningen av medel själv medverkat till att kritiken motfördelningen just har fått den här inriktningen. Skildaundersökningar har också utmynnat i kritik mot för-hållanden som hänger samman med att regeringen harövertagit fördelning av pengar parallellt med att maninte har kunnat redovisa grundläggande kriterier ochunderlag för bedömningarna. Därför har det uppståtttvivel och osäkerhet hos de sökande när man intekunnat ge svar på bedömningskriterier eller när läns-styrelser inte kunnat svara kommuner på deras frågorom de lokala investeringsprogrammen. Denna situa-tion är mycket allvarlig och otillfredsställande. Jagtycker utifrån detta att kan återkomma i dethär ärendet, eftersom revisorers rapportsom berör lokala investeringsprogram kommer attåterkomma.I övrigt sker det inte någon ytterligare kritik frånreservanterna, förutom den skillnad i texthanteringsom har redovisats i reservationen.Anf. 31 ():Herr talman! Jag vill börja med att uttrycka mintillfredsställelse över att vi nu är inne på sakdebatter-na när det gäller KU:s granskning. Jag blev ganskaolycklig när KU:s ordförande inledde sitt anförandemed att till stora delar granska statsrådet som person- hur han uttryckte sig, hur han var, hur han uppträd-de. Det var väl egentligen bara klädvalet som integranskades. Detta tycker jag inte att vi ska ägna oss åti en konstitutionell debatt. Därför vill jag tacka minameddebattörer i den här omgången för att de hållit sigtill sakfrågan. Jag hoppas att vi i detta hänseende kanförsöka klarlägga vilka brister det finns och vilkaregler som gäller i den här frågan.Flera av de debattörer som inlett den här rundanhar uttryckt att regeringen har tagit på sig, regeringenhar själv bemyndigat sig osv. att klara fördelningenav de resurser som gått till de lokala investerings-programmen. Det, menar jag, är en felsyn. Regering-en tog i ett tidigt skede initiativ till en konstruktivpolitik där kommunerna skulle ges möjlighet att hållaen ekologisk profil, att försöka hitta nya metoder ochinfallsvinklar på miljöproblemen för en ekologiskhållbar utveckling. Ingen kan väl ifrågasätta regering-ens rätt att göra detta.När denna deklaration väl var genomförd återkomregeringen till och till bostadsutskottet medett förslag om hur dessa miljösatsningar skulle göras.Kommunerna skulle bli bemyndigade att sköta ochäga respektive projekt. I bostadsutskottets betänkande1997/98:BoU1 stod det vilka pengar som skulle för-delas och hur fördelningen skulle vara. Där framgickockså med all tydlighet att det var regeringen somskulle göra denna fördelning och att den inte skulleläggas ut på några andra, vilket somliga tycker. Hurfördelningen skulle gå till beslutades i förordning1998:23.Pengarna, hur fördelningen skulle ske, riktlinjerna- allt beslutades av . har alltsågodkänt att regeringen fick det här bemyndigandet.Riksdagen godkände att kommunerna skulle äga dehär miljöprojekten och ha samarbete med andra. Detär alltså inte regeringen som har tagit sig några frihe-ter, varken i den här frågan eller i någon annan, utandet är som har godkänt detta.Om man tycker att detta är fel skulle man natur-ligtvis ha yrkat avslag på det. Det finns också reser-vationer i bostadsutskottets betänkande på den härpunkten, där det yrkas avslag på propositionen omlokala investeringsprogram. Men, som moderaternaskriver i sin reservation, motiveringen för avslagsyr-kandena var att Moderata samlingspartiet är motstån-dare till en förtida avveckling av kärnkraften. Att detfinns olika åsikter i den frågan får man respektera.Men här låter man det vara motivet för ett avslagsyr-kande och kommer sedan med kritik för att regering-en har skött den här frågan på det sätt som riksdagenfaktiskt har beslutat. Det tycker jag är en helt annanfråga.Jag är rädd att den kritik som finns i delar avutskottet lite grann bygger på att man från början varemot de här miljöinvesteringarna, de här lokala hand-lingsprogrammen, som ändå har varit en drivkraft ochtill gagn för ett framtida ekologiskt samhälle. Mångabra projekt har genomförts.Sedan kan jag hålla med om att man ska vara var-sam i den här typen av projekt. Men, det vill jag ock-så säga, ibland kanske det är tvunget att regeringentar ett övergripande ansvar. Så kan t.ex. vara fallet närdet gäller ett helt nytt sätt att jobba. Detta är sektor-sövergripande - jag tror att det var sju eller åtta olikadepartement som var berörda i beredningen, ochRegeringskansliet var det sammanhållande. Det vardär man gjorde avvägningar och bedömningar avvilka som skulle få pengar till sina projekt.Att regeringen själv håller i detta är inte oviktigt,tycker jag - dels rent politiskt, dels opinionsmässigtut emot övriga samhället. I andra delar av detta be-tänkande lägger delar av utskottet en oerhörd vikt vidnär statsråd uttalar sig. Bara för att man uttalar sig imedier skulle det påverka kommuner och andra orga-nisationer att rätta sig efter detta till punkt och prickaoch inte vara självständiga. I den här frågan vill mangöra gällande att regeringen inte kan och inte skaeftersom man inte klarar av den här uppgiften. Jagtror att sanningen ligger ganska precis mittemellan.Enskilda statsråd har inte den påverkansmöjlighetsom en del tror. Däremot tror jag att det får en oer-hörd politisk och opinionsmässig tyngd när regering-en säger: vill vi driva i gång någonting, ett miljö-arbete på lång sikt, med nya metoder och nytt sätt attjobba, och vi som regering tar ansvar för att fördelade resurser som har beslutat ska tilldelasdetta.Jag kan ta ett par olika exempel, i och för sig vittskilda.Jag var även kommunalpolitisktaktiv hemma i . Vi hade idéer på gång förhur vi skulle kunna utveckla detta i vår kommun. Närdet blev klart att dessa möjligheter fanns satte detnaturligtvis ett extra tryck på oss att bli mer konkreta,att komma in med en ansökan, att försöka få ekono-miskt stöd för de miljösatsningar vi ville göra i vårkommun. Så där resonerade många av kommunerna.Under den här perioden tror jag att det var enbart tvåkommuner som inte ville vara med i en ekologiskthållbar utveckling, som inte ansåg sig ha projekt somstod för detta.Det andra exemplet ligger långt ifrån kommunal-politiken. Jag är med i en liten förening som heterFöreningen . Den är absolut partipo-litiskt obunden och har som sin uppgift, kan mansäga, att bevara vissa kulturhistoriska värden. Menäven i den styrelsen kom diskussionen upp: Finns detnågonting vi kan göra, i samarbete med kommuneneller andra, för att vara med i just den här utveckling-en? Alla vill vara med och ta ett ansvar för att vi skafå en bra inriktning på den här verksamheten.Det är här jag tror att det hade stor betydelse attdet var regeringen själv som sade att man skulle hållai detta. Då fick det denna politiska tyngd. Ungefär såhär tror jag att det resonerades på många ställen ilandet.Sedan kommer vi till den del som handlar om detvå forskarna som ville göra gällande att det var par-tipolitiska hänsyn som låg till grund för fördelningenav pengarna. De försökte använda sig av två olikametoder för att bevisa detta. En av metoderna visadeatt det inte fanns något som helst sådant samband.Med den andra fann man en tendens till samband somman trodde sig kunna bevisa. Utan att vara insatt istatistik och hur man lägger upp sådana här under-sökningar finns det väl en aning, vilken sanning är detman vill ha, vad är det man vill uppnå?Hade den här forskningsrapporten haft den tyngdsom vissa vill göra gällande , tror jag att upp-märksamheten kring den hade varit helt annorlundaän som blev fallet. Den föll lite platt till marken iandra sammanhang och det tror jag beror på att denvar lite väl lös i kanterna.Som sade på utfrågningen var det ettbrett remissarbete. Olika departement var inblandade,länsstyrelser var inblandade. Hur skulle man kännaatt ett remissvar som tillstyrkte olika miljöprojektutifrån sådana kunskaper och kriterier var partipoli-tiskt bra för den socialdemokratiska regeringen? Detär för långsökt. Det var ett väl underbyggt debattin-lägg av de här forskarna. Så mycket mer tror jag inteatt man ska värdera rapporten till.Det är därför välgörande att det är ett enigt utskottsom inte framför någon kritik mot hur regeringen harfördelat pengarna, utan man höjer bara ett varningensfinger. Det är väl ungefär där vi kan landa. Vi ska seupp med den här typen av ärenden, men vi får integlömma förutsättningarna för och vikten av att sådanahär projekt kommer i gång.Anf. 32 () replik:Herr talman! Jag får börja med att säga att det till-hör ovanligheterna här i kammaren att man riktarkritik mot en icke närvarande ledamot. Det förvånademig lite grann i början av anförande.Jag förstår inte riktigt vad villkomma fram till. En del av oss riktar kritik mot rege-ringens sätt att hantera miljöinvesteringspengarna,men också den då tjänstgörande ministern har varit självkritisk och sagt att när man han-terade investeringspengarna var detmånga saker som inte blev bra. Det borde vi kunnainstämma i allihop.Sedan försökte man rätta till det, men fortfarandefanns det delar av projekten som inte hanterades påett professionellt och bra sätt. Jag menar att Rege-ringskansliet inte är någon myndighet och alltså harsvårigheter att leva upp till en myndighets åliggan-den.När det sedan gäller den forskning som MatsBerglind relaterar ganska slarvigt till - jag tror attordet tenderar eller något sådant användes - visadedet sig ju att det med mycket stor sannolikhet finns ettsamband mellan det som man kallar för rörliga välja-re och att också just de ställena fick detta bidrag. Dethär sambandet är så stort att vid en fråga på vår ut-frågning om det slumpmässigt kunde ha utfallit pådetta sätt vidimerade de här två forskarna att det intevar troligt att det kunde vara på det sättet. Det är inteen tendens. Det här är ett klart samband och ett sam-band som inte på något sätt visades när man användede övriga variablerna i den statistiska modellen. Därär ett klart samband.Jag väljer ändå att inte ta upp det som ett argu-ment när det gäller kritik mot regeringen därför atturvalet enligt min mening var för litet för en sådanargumentering. Men att det finns ett samband är klart.Anf. 33 () replik:Herr talman! Vi börjar med forskningsrapporten.Som jag sade, hade den varit lite tyngre och i sinaslutsatser haft ett lite mer trovärdigt innehåll hadedebatten säkert blivit en helt annan i andra samman-hang, bland statsvetare och andra debattörer. Den häruppmärksammades i en tidningsartikel och sedan dogden. Och det är väl ungefär så mycket den är värd.Det framkom vid utfrågningen att de här forskarnainte hade brytt sig om att tillfråga Regeringskanslietför att få tillgång till det underlag som låg till grundför de olika besluten. Man hade inte brytt sig om attfråga de handläggare i som sköttedetta hur hanteringen gick till, vilka värderingar somgjordes. Man har heller inte brytt sig om att göranågot slags uppföljning av de kommuner som fick delokala investeringsbidragen. Var det någon störreframgång för Socialdemokraterna? Inte det heller harman tagit reda på. Inte heller har man tänkt sig attgöra en uppföljning i några andra frågor, utan manvalde en del, formulerade en tes och drog en slutsats.Det är för tunt för att jag ska ta till mig den delen.I den andra delen tog upp hur rege-ringen skötte detta. Det var ju helt klart. Vi har självai vår del av granskningsrapporten sagt att vi ska varaförsiktiga med den här typen av ärenden. Det fannsvissa brister som man löpande rättade till.Men det handlar också om situationen när nyaprojekt dras i gång. Länsstyrelserna var inte riktigtuppdaterade så att de kunde stå för bra rådgivning tillkommunerna osv. Den typen av problem uppståralltid, oavsett om det är eller enmyndighet som hanterar frågan.Anf. 34 () replik:Herr talman! Jag börjar i slutändan. Det är klartatt den här typen av problem också kan uppstå på enmyndighet. Men en myndighet har i allmänhet enstörre vana att hantera den här typen av frågor. Rege-ringskansliet arbetar ihop en ny liten organisation förvarje sådant här tillfälle. Det blir en mer ad hoc-aktigverksamhet än på en myndighet som år arbe-tar med samma sorts frågor. Det är alldeles självklart.Därför tycker jag att man ska vara varsam med attRegeringskansliet ska träda in i myndigheters ställe.Om vi ska gå tillbaka till forskarsamhället vill jagpåpeka att ingen av de synpunkter som upp här, när han menade att forskarna skulleha gått och knackat på dörren till departementet föratt få ytterligare fördjupning, är relevanta när detgäller den statistiska modell som de ville testa. Etttecken på att forskningen var relevant är att ingen haranmärkt på det resultat som har kommit fram. Ingenhar anmärkt på de metoder som har använts. I fors-karsamhället är det många som håller ögonen påvarandra. Om det vore en tveksam forskning och etttveksamt resultat, kan man vara tämligen säker på attdet hade påtalats från olika håll, inte bara i Sverigeutan förmodligen också i hela , därför att detär en intressant modell som just de här forskarna hartestat.Anf. 35 () replik:Herr talman! När det gäller forskningsrapportentror jag att vi kan vara överens om att det kanske inteär lämpligt att göra en granskning av dess kvalitet iden här debatten. Jag ville bara belysa att det finnsganska stora brister i det underlag man har tagit fram,och det finns övrigt att önska när det gäller det un-derlag jag tycker att man borde ha försökt bemöda sigom att ta fram. Ändå drar man så tvärsäkra slutsatser.Det är den kritiken jag har att komma med.Sedan säger någonting som gör att jagtror att vi kommer överens. säger att nären myndighet med lång erfarenhet vet hur man skahandskas med sådana här frågor är det en fördel. När det är traditionella frågor som en myndighethandhar och har lång erfarenhet av är det naturligtvisen fördel.Men här var det någonting nytt. Här var det enhelt ny idé man skulle plantera. Här var det ett nyttsätt att fördela pengar till kommunerna, som skulle haett eget ansvar för att driva projekten vidare. Det varett nytt sätt att hantera de idéer som man ville attprojekten skulle bygga på.