prot · GP0945 · 2001-12-11 00:00:00 — Att i en högkonjunktur som ännu inte är av-slutad och i mycket starka arbetsmarknadsområdenråka ut för ett sådant bakslag är minst sagt alarmeran-de.Trots allt tal om ett bättre utnyttjande av den ledi-ga kvinnoarbetskraften så är den helt dominerandedelen av de som tar de många vikariaten och demånga deltidstjänsterna kvinnor. En förbättring harskett, som det har sagts här i debatten, men den ärlångt ifrån tillräcklig. Därtill kommer att just dengrupp som kraftigt dominerar här - kvinnliga arbets-tagare - var den som fick ta de hårdaste smällarna dåsocialdemokratiska landsting avskedade sjukvårds-verksamma i tusental under det gångna decenniet.Därtill kommer att till skillnad från när det gäller denmanliga delen av yrkeskåren sker en alltför svagstimulans till områden där kvinnor har anmält sittintresse av att vara företagare. Man kan, fru talman,med fog säga att på den s.k. kvinnliga arbetsmarkna-den råder i hög grad yrkesförbud.Ett annat besvärande faktum är att alltfler företaghar en ägare som finns långt borta från den lokalaverksamheten - inte sällan på en annan kontinent. Detleder till att alltför många företag fjärrstyrs. Därför ärdet angeläget att lokalt ägande och verksamhet sti-muleras. Det är en viktig bit i att förhindra de kall-hamrade uppsägningarna och alltför ofta omotiveradenedläggningarna.Här har vi bekymmer i och med att vi i Sverigehar alltför mycket av storföretag och saknar mellan-ledet - de medelstora företagen. Kvar är visserligenmånga men dock enmansföretag som av skilda skälinte vill växa. Att små och medelstora företag stimu-leras till start men framför allt till att växa måste varaen central politisk angelägenhet.Jag beklagar att den socialdemokratiska majorite-ten, byggd på stödpartierna, inte har kommit längre idenna fråga.Det har annars varit intressant att lyssna här i dag.Man har bl.a. nämnt en tidningsartikel som jag förövrigt inte har läst men väl blivit informerad om. Därgår ut och argumenterar för - som jaguppfattar det - klara socialliberala krav. Vänstern harju tidigare röstat ned sådana förslag. Min fråga ärnärmast om står inför en sinnesändringeller om partiet är berett att driva två linjer inför denstundande partikongressen.Den småföretagardelegation som har funnits inomRegeringskansliet har inte getts något tydligt sväng-rum, och regeringen har undvikit de mer offensivanäringspolitiska inslagen. Det är inslag som skulle genya växande små och medelstora företag goda chan-ser till expansion och därmed till nya jobb. Därför ärnäringspolitiken ett viktigt inslag och ett medel närdet gäller att hävda och stärka sysselsättningen.Ett slående exempel är den långa nä-ringsdebatt som föregått vår arbetsmarknadsdebattoch som har uppehållit sig vid de rekordmånga varselsom nu formligen haglar över främst industriorter.Detta visar på det starka sambandet mellan å enasidan en sund näringspolitik och å andra sidan enriktig arbetsmarknadspolitik. Symtomatiskt är attarbetsmarknadsministern svar närmast blev markso-cialisering. Men det ger sällan nya jobb.Det var ett tungt besked som drabbade . När man talar med anställda och kommunansva-riga där nere hör man att de självfallet är både ledsnaoch besvikna. Men det ger anledning till några re-flexioner.Enkla basjobb ger inte med automatik kompetensför ett nytt jobb i IT-branschen eller annan kunskaps-bransch. Det betyder att utbildningens roll är väldigtbetydelsefull. Det här har man känt av både i Bengts-fors och i . Många stora bruksorter har dettungt. Det har gått bra , och hela samhällenhar låtit sig invaggas i något slags falsk trygghet. Mendet blir bekymmer när faran väl uppträder, och nume-ra gör den det väldigt hastigt.Om det däremot finns många små företag som hardet som tradition att starta på nytt är det lättare. Harman som i Västbo härad Gnosjöanda "i kroppen"ökar förutsättningarna för att läka såren, men då be-hövs det - för att tala bildspråk - både olja och salvaför att få en frisk näringspolitik. Det behövs ocksågoda relationer med parterna och inbördes mellanparterna.Fru talman! har svenskt näringsliv och metall-facket genom och begreppet de gemensamma tagen. Det voreintressant att höra om man från socialdemokraternavälkomnar ett sådant närmande eller om det kännsfrämmande.Vi går mot en alltmer flexibel arbetsmarknad. Denhar många fördelar, men är långt ifrån okomplicerad.Även om mycket talar för de fasta jobben kommerdet att finnas andra anställningsformer som har flexi-biliteten som grund. Projektanställningar, uppdrag-sjobb och olika former av tidsbegränsade förordnan-den kommer att utgöra en mycket stor andel av denya jobben.En fortsatt utveckling som innebär att det är van-ligt att byta arbete under yrkeslivet, medkanske mellanperioder av arbetssökande eller utbild-ning, måste ses som både nödvändig och för samhäl-let angelägen. På en dynamisk och föränderlig ar-betsmarknad måste det finnas en tydlig öppenhet ochvilja hos både företag och enskilda arbetstagare att tai anspråk möjligheterna att höja kompetensen. Stats-makten bör underlätta yrkesmässig och geografiskrörlighet.För nya företag och nya branscher är det en viktigdel att det ska vara rörlighet åt båda håll. Den urbani-seringsvåg som sveper över landet måste medpositiva inslag dämpas så att det går en ström åt dethåll där arbetsmarknaden behöver förstärkas. Alltdetta ska självfallet ske inom en sund marknadseko-nomisk ram.Från oppositionen i allmänhet och från Folkpartieti synnerhet har vi pekat på att det behöver ske enförbättring för de arbetshandikappade - en fråga somvi i för övrigt finner särskilt angelägenoch som vi har drivit . Min kollegaRunar kommer senare att närmare utvecklasin syn på detta.Vi har också engagerat oss i frågan om arbetstaga-re som har sina rötter i andra länder och deras svårig-heter och bekymmer. Detta kommer att tydliggöras iAna anförande.Arbetshandikappades och funktionshindradesmöjligheter att delta i arbetslivet är en central frågaför , men det borde också vara en tydligangelägenhet för hela vårt arbetsliv. Hur vi lyckasmed detta ger också en viktig signal om vilken män-niskosyn och vilket socialt patos som det allmännakan medverka till.Jag vill yrka bifall till reservationerna 1, 6 och 11.Anf. 128 ():Fru talman! befann sig sam-manlagt 565 000 personer i arbetslöshet eller i diverseåtgärder. har arbetsmarknadspolitikenställts inför en så omfattande och svår uppgift. servi att bilden är radikalt förändrad.Vi är nere i en öppen arbetslöshet kring , ochsysselsättningen har ökat kraftigt. Tack vare en starkoch tydlig arbetsmarknadspolitik har många männi-skor fått ett arbete och därmed också en ökad fram-tidstro. Som socialdemokratisk riksdagsledamot kän-ner jag en viss stolthet och glädje över de resultat somhar åstadkommits under de senaste åren.Detta resultat har naturligtvis inte kommit gratis.Många grupper har fått stå tillbaka under det svåra90-talet. Men vi har aldrig tvekat om vilka värdering-ar som har gällt för vår politik, nämligen rättvisa,jämlikhet och solidaritet. Alla ska vara med i dengemenskap som kallas välfärdssamhället. Ingen fårstå utanför, och allas vilja till delaktighet ska tas tillvara.I dagens debatt höjs nu röster som talar för att ra-sera den framgångsrika politik som vi tillsammanshar byggt upp. De arbetslösa kommer i så fall att fåbetala ett mycket högt pris - jag återkommer till deborgerliga partiernas olika förslag lite längre fram.Fru talman! För att visa att vi menade allvar medvår politik om allas delaktighet satte vi upp två tydli-ga mål. Det första målet var att den öppna arbetslös-heten skulle halveras från till vid slutet av2000. Det andra målet vi bestämde oss för vara attandelen reguljärt sysselsatta skulle öka till år2004.Som jag nämnde har 4-procentsmåletuppnåtts och sysselsättningsmålet på liggerinom räckhåll. ingår i den aktivaarbetskraften.Vilka verktyg har då använts i kampen mot ar-betslösheten?Arbetslinjen är den klassiska grunden i svensk ar-betsmarknadspolitik. Den är ett uttryck för grundläg-gande socialdemokratiska värderingar, skulle jag viljapåstå. Det handlar om att var och en ska göra rätt försig efter förmåga och att ingen ska lämnas utanför.Med fokus på förmedling av arbete, förstärkt ar-betslinje och åtgärder av hög kvalitet markeras etttydligt vägval när det gäller utformningen av framti-dens arbetsmarknadspolitik.Det innebär bl.a. att i stället för en bortre parenteshar regeringen infört en aktivitetsgaranti med en a-kassa utan bortre gräns. Nya möjligheter öppnas föratt komma in på arbetsmarknaden utan att trygghetenraseras.Jag som socialdemokrat avvisar tankarna på attlåta de arbetslösa själva stå för arbetslöshetens kost-nader genom sänkta löner eller genom en ökad egen-finansiering av arbetslöshetsförsäkringen.Fru talman! Ett av de viktigaste inslagen i arbets-marknadspolitiken är kompetensutveckling. Åter-kommande utbildning är av avgörande betydelse försvenska företags möjligheter att överleva, samtidigtsom det bidrar till att stärka den enskilde och ökavalfriheten.Inom aktivitetsgarantins ram erbjuds arbetsmark-nadspolitiska insatser i form av utbildning, jobbsöka-raktiviteter, praktik och anställningsstöd. Aktivitets-garantin ska bryta rundgången mellan åtgärder ochöppen arbetslöshet. Alla insatser inom garantins ramhar som syfte att den arbetssökande så snart sommöjligt ska återgå i arbete.Fru talman! Från borgerligt håll har det hävdatsatt den svenska arbetsmarknaden fungerar dåligt.Långtgående förslag till förändringar för att förbättraarbetsmarknadens funktionssätt har förts fram, bl.a.inskränkningar i arbetsrätten, införande av en bortreparentes och ökade inkomstskillnader. Flera av för-slagen har direkt eller indirekt gått ut på att försvagade fackliga organisationernas inflytande. Den grund-läggande tanken tycks vara att ökad otrygghet skaparen bättre fungerande arbetsmarknad.På punkt efter punkt radar den samlade borgerlig-heten upp försämringar för de arbetslösa. Låt mig taupp några exempel.Moderaterna vill dra ned på arbetsmarknadspoliti-kens område med och införa en bortre parentes iarbetslöshetsförsäkringen.Man vill ha en ökad egenfinansiering i a-kassan,vilket skulle innebära en ökad kostnad för den enskil-de med 3-4 gånger jämfört med , i genomsnitt ca200 kr för att vara med i a-kassan.Folkpartiet vill skära ned AMS verksamhet ochlägga ut delar av den på privata vinstdrivande beman-ningsföretag.Vilket intresse har privata bemanningsföretag avatt etablera sig t.ex. i glesbygden? Vem ska ta ansva-ret för de arbetshandikappade och långtidsarbetslösasom inte är lönsamma på marknaden? Så ser markna-den det.De borgerliga partierna påstår att vi socialdemo-krater tar lätt på de varningstecken som arbetsmark-naden uppvisar. Jag har respekt för att man kan göraolika konjunkturbedömningar och ha olika uppfatt-ning om hur framtiden kan komma att se ut. Men omdet nu är som de borgerliga partierna påstår, dvs. attdet finns en risk för ökad arbetslöshet, kan man frågasig varför de väljer att montera ned den svenska ar-betsmarknadspolitiken och försämra för dem somriskerar att bli arbetslösa. Ger inte detta en konstigsignal till dem som är arbetslösa eller riskerar att bliarbetslösa?Fru talman! De som får betala priset är de arbets-lösa. Med sänkta ersättningsnivåer och nedmonteringav arbetsförmedlingarna kommer det att bli oerhörtsvårt att föra en arbetsmarknadspolitik med omtankeom de svaga.Till detta kommer att har varit ute idebatten och påstått att de senaste årens ökning avsysselsättningen är en bubbla, eftersom sjukfrånvaronökat kraftigt . Den moderata verklig-hetsbeskrivningen är helt vilseledande, skulle jagvilja påstå. Självklart är den ökande sjukfrånvaronoroande, men den ska inte användas i debatten mot dearbetslösa.Tittar man på siffrorna ser man att sysselsättning-en har ökat första halvåret1997 . Under samma periodökade antalet personer i arbete . Skillnadenpå förklaras av bl.a. ökad sjukfrånvaro.Samma sak gör man när man talar om en högrearbetslöshet än den som officiellt uppges av Statistis-ka centralbyrån. I den moderata världen gäller det attmed alla medel dölja den hårda politik som man villföra om man kommer i regeringsställning efter nästaval.Fru talman! Med den socialdemokratiska arbets-marknadspolitiken har vi bevisat motsatsen. Det ärgenom att lita på människor och deras vilja att varamed och ta ansvar som man bygger en framgångsrikarbetsmarknadspolitik. Det är genom trygghet ochklara regler som människor frigörs och kan vara medoch skapa det där alla har en plats.I budgetpropositionen gör vi ett antal satsningarpå de arbetslösa. Låt mig ta några exempel.700 miljoner kronor går till AMS för personalför-stärkningar vid arbetsförmedlingarna. Detta gör vi föratt säkerställa kvaliteten i bl.a. aktivitetsgarantin.En ny höjning av a-kassan ska ske ochbör omfatta alla försäkrade och inte bara gälla deförsta . De som inte omfattas av a-kassankommer också att få en höjning. Det blir en höjningtill per dag och till per dagfrån 2003. Utvecklingsersättningen inom ungdomsga-rantin kommer att höjas i motsvarande mån.Ytterligare 120 miljoner satsas på att inrätta mot-svarande 1 000 lönebidragsplatser fr.o.m. 2002.Oberoende av konjunkturläget har arbetshandi-kappade svårt att få arbete. Anställning med löne-bidrag, skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare samtanställning i är viktiga medel för att under-lätta för arbetshandikappade att få arbete. Regeringenavser därför att göra en samlad översyn av hur dearbetshandikappades ställning ska stärkas på framti-dens arbetsmarknad. Denna översyn är något som vitycker är väldigt viktigt från socialdemokratiskt håll.Ökningen av ohälsan i arbetslivet fortsätter. Rege-ringen presenterade därför ett 11-punktsprogram förökad hälsa i arbetslivet. Programmet omfattar åtgär-der för att förebygga ohälsa i arbetslivet och rehabi-litera dem som drabbas, samt vissa åtgärder inomhälso- och sjukvården.Fru talman! Även om vi har varit framgångsrika ivår politik finns det anledning att noga följa utveck-lingen av den svenska ekonomin. Vi ser att företagvarslar anställda och att människor känner en oro försin ekonomi och sin situation. En av orsakerna är denosäkra politiska situationen i världen. Det sker ocksåstrukturomvandlingar inom svenskt näringsliv - inteminst inom IT-sektorn. Detta måste naturligtvis följasmed största allvar.En del av den strukturomvandling som pågårär att svenska företag väljer att lägga en del av sinproduktion i låglöneländer. Många företag avhändersig därmed en möjlighet att på hemmaplan följa pro-duktionen och se till att kvaliteten på svenska pro-dukter är lika hög som den har varit. Dettakan i vissa fall vara oroande.Jag välkomnar därför metallordföranden och industrimannen gemen-samma utspel om att tillsammans utveckla svenskindustripolitik och näringslivets ansvar i dessa frågor.Likaså tycker jag att det kom positiva inslag frånSören Gyll i gårdagens debatt. Han sade att näringsli-vet har sina intressen, men att vi ändå måste förenaspå något sätt och även kunna säga till om det som ärbra. Framför allt måste man jobba tillsammans förSveriges bästa just inom industrisektorn. Jag välkom-nar sådana uttalanden från näringslivets företrädare.Fru talman! Vi ser nu att ungdomsarbetslöshetenåter ökar. Detta oroar oss mycket, och jag följer ut-vecklingen väldigt noga. Våra ungdomar får intelämnas i sticket.Det är svårt att säga exakt vad ökning-en beror på. Vi har på olika sätt försökt att få en or-dentlig förklaring till det, men vi har inte fått någotexakt svar. Det är kanske ännu något för tidigt attgöra den värderingen. Jag menar att vi måste varaberedda att snabbt sätta in åtgärder om det skullebehövas.Mot den bakgrunden vill jag ta upp regeringenskommande omprövning av ungdomsgarantin och dekommunala ungdomsprogrammen - KUP - och in-tentionerna att avveckla dessa program till den 1januari 2003. Jag tror att det är oerhört viktigt att i detsammanhanget tydligt markera att jag är beredd att tainitiativ till att kommunerna ska kunna erbjuda våraungdomar de åtgärder som behövs om ungdomsar-betslösheten fortsätter att stiga.Jag förutsätter att regeringen är bereddatt ta de initiativ som behövs för att mota en eventuellökning av arbetslösheten i övrigt. Målet om en öppenarbetslöshet på kvarstår. Om det behövs för atttrycka ned arbetslösheten måste vi vara beredda att tanya medel i anspråk för detta.Jag kan garantera att vi socialdemokrater intekommer att tillåta en situation där ekonomin slås ispillror och arbetslösa lämnas utan stöd.Till sist skulle jag vilja säga någonting till KentOlsson. Det är mycket glädjande att han läser noga och att han gjorde den analys som hangjorde. Men vore det bra om han läste demotioner han har varit med om att väcka och som tasupp i betänkandet väldigt noga. Hela artikeln basera-des på de moderata motionerna och vad ni föreslår idem. Ska sanningen fram fanns det stoff i dessa mo-tioner för någon LO-tidningsartikel till, om vi såskulle önska.Till sist skulle jag vilja säga att vi yrkar bifall tillförslaget i betänkandet i dess helhet och avslag påsamtliga reservationer.I detta anförande instämde , , , ,, , ochKristina (alla s).Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag vill gratulera att han åtminstone verkar ha stöd i sitt eget partiför sitt anförande. Det är glädjande.Det verkar som om har fåtten ny talskrivare. är de ganska breda penseldragoch stora slängar. Det monteras ned arbetsmarknads-politik, och det införs bortre parenteser. Detta tillmä-ter han oppositionspartierna, som om de vore ett endaparti.Vi kristdemokrater vill tvärtom utveckla arbets-marknadspolitiken. Den passivitet som har rått underde gångna åren har oroat oss. Man har inte använthögkonjunkturen för att rusta oss för att möta låg-konjunkturen eller för att hjälpa de människor somstått i arbetslöshetsköerna . Det ärdärför vi har kritiserat regeringen för passivitet. Detär därför vi har lagt fram våra förslag.Sven-Erik säger att målet om öp-pen arbetslöshet kvarstår. Den typ av politisk priorite-ring som ni gör leder till denna typ av ordergivning uttill de lokala arbetsförmedlingscheferna.De säger: Vi ligger näst lägst i landet vad gällerarbetslösheten, men vi ska ändå bidra till riksresulta-tet. Vårt beting är att vi ska reducera antalet öppetarbetslösa genom att öka antalet personer i programmed minst 89 personer under november.Andra säger, fru talman, att programverksamhetenär en överordnad uppgift.Det är den här typen av tänkande som är det fel-aktiga med den politiska prioriteringen. Där står intemänniskan och att skapa riktiga nya jobb i centrum,utan det är just statistiken som är i centrum.Frågan är då om verkligen ärstolt över det som man har uträttat de gångna tre ochett halvt åren i regeringsställning. Är man stolt överde skarpa förslag som man själv har lagt fram? Ellerär man faktiskt bara stolt över att det har varit en godkonjunktur i omvärlden? Ta då också ansvar förkonjunkturnedgången, som kommer, och varslen,som står som spön i backen! Är ni ansvariga för deninternationella konjunkturutvecklingen får ni vara detåt båda hållen, tycker jag.Anf. 130 () re-plik:Fru talman! Jag kan inleda med att säga att jagnaturligtvis står för det som jag sade i mitt huvudan-förande, att jag känner både glädje och stolthet om vitittar tillbaka på de år som har varit. Vi har haft enväldigt kraftig tillväxt av sysselsättningen i landet. Vihar också haft en starkt tillbakagång av arbetslöshe-ten.Det finns ju över huvud taget ett väldigt kriarät-tande i debatten. Man ska liksom göra statistik avarbetslösheten, försöka dela in den i olika faktoreroch allt sådant. Bakgrunden till 4-procentsmålet varatt man skulle ha ett tydligt och enkelt mål för att visaatt man faktiskt menade allvar med arbetslöshetsbe-kämpningen. Man skickade ut den signalen till svens-ka folket för att visa att regeringen och den socialde-mokratiska riksdagsmajoriteten faktiskt står bakomen politik som faktiskt vill mota tillbaka arbetslöshe-ten och få ut människor i sysselsättning.Aktivitetsgarantin tar bl.a. ofta upp här -det är alla möjliga ord och tillmälen som användskring den. Den har faktiskt tydliggjort många av demsom har varit väldigt passiva i sin roll somarbetslösa. De kommer fram, får olika åtgärder,kommer ut i praktik osv. Det leder, som vi också ser,i många fall till att de får in en fot på arbetsmarkna-den. Det är väldigt positivt.Det är inte något som helst mål för oss att bara fåut folk i aktiviteter för att vi ska förbättra statistiken.Det vill jag dementera på en gång. Däremot vet vi attmänniskor som är passivt arbetslösa som kommer ut iaktiviteter faktiskt mycket lättare får ett fotfäste påarbetsmarknaden. De får ett första jobb, kan kännaglädje över det, arbeta in sig där och sedan gå vidare iarbetslivet. Det är ju så det fungerar.Det finns ingenting som är så farligt för ett landsom att en massa människor hamnar i passiv arbets-löshet. Vägen mot ett fast och ett riktigt jobb gåroftast via en åtgärd eller en aktivitet av något slag.Det är ju så de flesta som har en långtidsarbetslöshetbakom sig får ett fotfäste på den öppna arbetsmark-naden.Anf. 131 () replik:Fru talman! Självklart är det viktigt att ha ett målför arbetsmarknadspolitiken och näringspolitiken. Detmål som ligger om i sysselsättning är ett bramål. Det fokuserar nämligen på att skapa jobb, på attskapa riktiga arbeten för människor.Felet med 4-procentsmålet var att det ledde tillden typ av beteende som jag visade på i de chefsbrevsom har gått ut till arbetsförmedlingarna efter orderfrån och . Det ärsådant som gör att man just får människor flyttadefrån kolumner och inte människor i åtgärder. Det ärden felfokuseringen som jag är kritisk mot.Jag ska också vara tydlig och säga att jag tror attaktivitetsgarantin som idé kan vara klok. Vi har stöttden också. Problemet var ju att ni forcerade fram deni en mycket rask takt och i en mycket stor volymunder . Av en slump råkade det varaunder precis som man skulle klaraav något så oerhört viktigt som 4-procentsmålet.Målet var att man skulle nå år 2000.Då använde man medel som kan vara goda och braoch förfelade dem genom att skapa en sådan storvolym på en gång att människor började uppleva detsom vuxendagis och någonting annat än bra åtgärder.Det är det som är problemet.Slutligen ska jag visa på ett exempel på den passi-vitet som råder. Vad händer med förslag om indivi-duellt kompetenssparande? Varför kommer det ingaförslag till ? Varför växer arbetslösheten iarbetsmarknadsutskottet? Vi har inga förslag frånregeringen. Varför är det denna passivitet?Anf. 132 () re-plik:Fru talman! Jag ska först ta upp aktivitetsgarantin.Jag har redan sagt att jag med bestämdhet dementeraruppgifterna att det handlar om något sätt att leva upptill någon god statistik. Jag tror också att svenskafolket är ganska överens om att det faktiskt handlarom att få bort den öppna arbetslösheten och framförallt om att få ut människor i sysselsättning på denöppna arbetsmarknaden.Jag kan ta det en gång till : Vi vetatt vägen för dem som har varit arbetslösa underväldigt oftast går över en åtgärd innan dekommer ut på den öppna arbetsmarknaden. Jag tyckerinte att det är någon väg som man på något sätt behö-ver skämmas över. Vad är alternativet? Är det attstrunta i att ge aktiviteter till människor och låta demvara kvar i den öppna arbetslösheten? Eller vad finnsdet för annan metod för att man ska få ut dem?Ni skriver mycket i era reservationer om dyna-miska åtgärder och det dynamiska samhället. Jagskulle bra gärna vilja veta vad det innehåller förutomdet som står i de moderata motionerna - det har jagsjälv läst upp några punkter omkring. Vad är dynami-ken i det nya samhället där man inte använder åtgär-der för att få människor att gå över från passiv ar-betslöshet till den öppna arbetsmarknaden?Till sist kan jag säga något om just det individu-ella kompetenssparandet. En proposition om det äraviserad . Den bereds just .