prot · GP0934 · 2001-11-26 00:00:00 — Det finns misstankar omkopplingar mellan den diskussion som även förs iEuropa om att inskränka rättssäkerheten och denmilda kritik som jag tycker att utrikesministern görsig skyldig till i fallet med militärdomstolar.Misstanken finns om att det ligger andra avvägandenän värnandet av rättsstaten bakom utrikesministernsagerande.Anf. 34 Utrikesminister ():Fru talman! Jag vet att ska ha en sär-skild debatt om rättssäkerheten , så då fårbåde och andra möjlighet att återkommatill hur vi ska värna rättssäkerheten. Självklart är detviktigt att vi i kampen mot terrorismen fortsätter attvärna rättssäkerheten och att vi varken internationellteller i går så snabbt fram eller så långt att vi ur-holkar de principer som ska gälla.När det gäller de amerikanska militärdomstolarnatycker jag att jag har varit tydlig i talarstolen. Deförslag vi har sett , även om vi inte kännerdetaljerna, gör oss väldigt oroliga. Vi tycker inte atträttssäkerheten är tillgodosedd om det inte ges möj-lighet att överklaga. Vi tycker inte att rättssäkerhetentillgodoses om diskriminerande regler gäller. Vi tyck-er att det är självklart att hela rättssystemet måste vilapå internationella rättsligt erkända principer. Det görinte det förslag vi har sett om amerikanska militär-domstolar. Jag tycker därför att det förslaget är väl-digt olyckligt både ur internationell synvinkel och urUSA:s egen synvinkel.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2001/02:67 om äld-reboendeAnf. 35 Socialminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag tänker vidta för att ädelreformensgrundprinciper ska kunna efterlevas, vilka åtgärderjag tänker vidta för att tillgodose personalförsörjning-en inom äldreomsorgen och på vilket sätt regeringentänker stödja kommunerna så att de äldres boendenoch boendeformer tillgodoses.Jag vill inleda med att understryka att ädelrefor-mens intentioner i grunden är riktiga och ligger fast.Ambitionen ska vara att äldre personer med behov avvård och omsorg ska kunna få dessa behov tillgodo-sedda integrerat i boende och vardagsliv. Även omman har omfattande behov ska det vara möjligt att fådem tillgodosedda i hemmiljö, i det ordinära boendeteller i ett särskilt boende.Utvecklingen har inneburit för-bättrade möjligheter för äldre personer med långvari-ga vårdbehov att bli hjälpta i hemmiljön. Utveckling-en har också inneburit betydande förbättringar beträf-fande boendestandarden i särskilda boendeformer.För att vården och omsorgen om de äldre ska fun-gera på det sätt som var syftet med ädelreformenkrävs dock att vi kommer till rätta med de brister somuppmärksammats inom dessa områden under senareår. Uppföljningar visar att den successiva ökning avvårdtyngden som ägt rum , både isärskilt boende och i hemsjukvården, inte har möttsav ett tillräckligt uppgraderat medicinskt omhänder-tagande. Regeringen ser med stort allvar på de bristersom fortfarande finns inom detta område, eftersominriktningen mot att vårda människor i ordinärt ellersärskilt boende förutsätter trygghet och kvalitet i detmedicinska omhändertagandet.Mot bakgrund av detta görs det nu stora satsning-ar inom vården för äldre personer inom ramen för dennationella handlingsplanen för utveckling av hälso-och sjukvården. Områden som prioriteras är en för-bättrad samverkan mellan huvudmännen, en ökadläkarmedverkan och en i övrigt utvecklad kvalitet avmedicinska insatser i den kommunala primärvården.I detta sammanhang vill jag också betona betydel-sen av en sammanhållen service, vård och omsorg ihemmet, där även behov av social karaktär beaktas.Vikten av detta var något som betonades i sambandmed ädelreformen. Regeringen anser att utvecklingenunder , med minskande inslag av serviceoch sociala insatser inom äldreomsorgen, är oroande.Vad gäller boende för äldre personer är det kom-munerna som ansvarar för att man i de olika boende-formerna har de resurser, den organisation och denkompetens som krävs för att kunna erbjuda äldre engod och trygg vård och omsorg. Inom ramen för debestämmelser som finns i socialtjänstlagen har kom-munerna stor frihet att planera äldreomsorgen efterlokala behov och förutsättningar.I juli 2000 trädde en ny bestämmelse i social-tjänstlagen i kraft som innebär att länsstyrelserna skaverka för att kommunerna planerar för att kunna till-godose framtida behov av bistånd, t.ex. i form avsärskilda boendeformer. Bestämmelsen tydliggörvikten av att landets kommuner verkligen har enberedskap för att uppfylla socialtjänstlagens krav påvissa insatser för äldre personer.Tillräcklig personal- och kompetensförsörjning ärnaturligtvis avgörande för att kvalitetsbrister skakunna arbetas bort och för en god och trygg vård ochomsorg för äldre personer. De svårigheter som i att rekrytera och behålla personal med adekvatkompetens är därför oroande. Ansvaret för frågor somberör personalförsörjning inom vård och omsorg ärdelat, och det behövs insatser från flera parter för attförbättra tillgången till personal med rätt kompetens.Det fortsatta arbetet med dessa frågor måste bedrivasmed utgångspunkt i respektive parts ansvar.För att stimulera kommuner och landsting att tidi-garelägga anställningar avser regeringen attlämna förslag till om att temporärt tillförasektorn resurser för detta ändamål.Mot bakgrund av den fortsatta höga arbetskraf-tefterfrågan och uttalad arbetskraftsbrist inom bl.a.vård och omsorg har regeringen också i årets vårpro-position anfört att bör avsättas för att stimulera tillminskad deltidsarbetslöshet. Detta är en viktig åtgärdför att stärka personalförsörjningen inom vården ochomsorgen, då det inom dessa områden finns en högandel deltidsarbetslös personal.Anf. 36 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret. Jagtycker att det pekar på att socialministern tar fråganom äldreboendet och äldrevården på ett stort allvar.Men delar av svaret hade också kunnat duga som ettsvar på mina frågor i en debatt för kanske 10-15 årsedan. Ministern säger bl.a. att "områden som priori-teras är en förbättrad samverkan mellan huvudmän-nen, en ökad läkarmedverkan och en i övrigt utveck-lad kvalitet av medicinska insatser i den kommunalaprimärvården. "Det jag citerade var ju det som principer och in-tentioner i ädelreformen skulle garantera. står mantydligen på noll igen.Ungefär 121 300 ålderspensionärer bodde den 1oktober 2000 permanent i särskilda boendeformer.Det motsvarar av samtliga personer som är och äldre. Det särskilda boendet har stadigt ökat årfrån år. Som situationen ser ut i de flesta kom-muner liknar vårdbehoven för de äldre i de särskildaboendeformerna de behov som tidigare fanns vidsjukhemmen eller sjukvårdens långvårdsplatser. skillnad är att det särskilda boendet inte är di-mensionerat för de äldres stora vårdbehov. Vårdtyng-den har generellt ökat . Det härgäller också den vård och omsorg som sker i hem-men.Genom de besparingar som kommunerna hartvingats till har inte tillräckligt med personal kunnatanställas. Det har inneburit att personalen har fått förstor arbetsbelastning, som har medverkat till att anta-let långa sjukskrivningar har ökat. Situationen är påvissa håll kaotisk.I dag har de äldre som av trygghetsskäl inte villbo hemma ingen annan boendeform än det egnahemmet, där de kan få olika former av stöd. Men förmånga är det stödet, framför allt ur trygghetssyn-punkt, inte tillräckligt. Enligt rapporten äldreomsorgen, som och läns-styrelserna har sammanställt, väntar äldre i hälften avlandets kommuner på att få den plats i ett särskiltboende som de har lovats. stod2 800 gamla i kö, och ytterligare 2 030 äldre hade fåttavslag på sina ansökningar trots att kommunernahade bedömt att de var i behov av stöd och hjälp.Det är katastrofalt att vi i dagens Välfärdssverigeinte har plats för våra äldre som har varit med om attbygga upp det välstånd som många av oss lever i . Många äldre får inte flytta till särskilt boendenågonstans, varken i sin egen kommun eller i en an-nan kommun som de söker sig till, på grund av plats-brist.Det behövs omedelbara insatser för att man skakunna åtgärda boendesituationen för de äldre. Åren1998 och 1999 fick kommunerna statliga stimulans-bidrag för att bygga särskilda boendeformer för deäldre. Det räcker inte, eftersom behovet av särskildaboendeformer ökar med ett ökat antal äldre äldre.Kommunerna kan på grund av en ansträngd ekonomiinte själva bygga ut antalet platser för äldreboende.Vilka åtgärder har regeringen planerat för attkomma till rätta med den akuta bristen på platser isärskilt boende? Förutom att det är en akut bristkommer det i och med det ökade antalet äldre attbehövas ytterligare platser i särskilt boende. Tänkerregeringen åtgärda det? Med fler äldre blir det ocksåfler dementa. Hur har regeringen tänkt bistå kommu-nerna med hjälp för att man ska kunna bygga grupp-boenden för dessa personer? Har regeringen hand-lingsberedskap för att också ge de äldre som av olikaskäl inte längre vill bo hemma en möjlighet till någonform av äldreboende?Jag vill inte ha svaret att det jag har frågat om ärkommunernas ansvar. Jag vet på ett ungefär var grän-serna går. Men när kommunerna genom åtstramning-ar och pålagor inte mäktar med har väl också statenoch regeringen ett ansvar för invånarna, även deäldsta i landet.Anf. 37 Socialminister ():Fru talman! Jag tvingas dessvärre upprepa att detjust är kommunerna som har ansvaret. Det är ganskaviktigt. Jag tror inte att någon här i tänkersig att staten ska ta över ansvaret för äldreomsorgen.Då skulle vi få en helt ny situation, en helt ny strukturför hela vår socialtjänst. Alltså är det kommunernasom är ansvariga.För staten gäller det att se till att man har en fun-gerande tillsyn och att de myndigheter som utövartillsyn - det är länsstyrelserna och ,men framför allt länsstyrelserna - också har ett ansvarför att se till att kommunerna har en vettig planeringnär det gäller det särskilda boendet.Det tas nu en rad initiativ från länsstyrelsernas si-da sedan vi ändrade lagen för att man skagå igenom med kommunerna hur situationen är. Jagbrukar nämna som ett föredöme.Landshövdingen tog initiativ till en överläggning medkommunerna och gick igenomkommun för kommun hur läget var och vad sombehövs i form av ökade insatser för att kommunernaska kunna motsvara efterfrågan. Det är faktiskt barapå det sättet som vi kan arbeta. Man ska se till attstaten för sin del har en fungerande tillsyn och atttillsynsmyndigheterna också bistår kommunerna iplaneringen för de framtida behoven. Sedan är detockså vår uppgift att se till att kommunerna har eko-nomiska förutsättningar att leva upp till detta. Det ärinte minst därför som vi ser till att kommunerna fårett ökat stöd. Vi kommer att lämna ett förslag omatt skjuta till ytterligare ett par miljarder till kommu-nerna för att förbättra deras ekonomiska situation såatt de kan anställa mer personal.Sedan ska man vara medveten om att bilderna aväldreomsorgen är en smula varierande. Man får aktasig för att bara hänvisa till den bild som ges i medier-na. har gjort en stor kartläggning, sompresenterades för en månad sedan, och av den fram-går att väldigt mycket faktiskt har förbättrats när detgäller äldreomsorgen och det särskilda boendet.Några siffror kan vara intressanta att ta del av.Socialstyrelsen konstaterar att en tydlig förbättringhar ägt rum när det gäller boendes-tandarden i särskilda boendeformer. , , delade av samtliga personeri särskilda boendeformer rum med annan person änmaka eller make. Man bodde alltså i flerbäddsrum.Motsvarande siffra för var , dvs.en kraftig förbättring av boendestandarden. Jämförtmed 1993 bodde också betydligt färre per-soner i boende utan egen dusch och utan egen toalett.Standarden i det särskilda boendet har höjts väsent-ligt, beroende på kommunernas insatser.Socialstyrelsen rapporterar också, vilket är ganskaviktigt, att utbildningen hos baspersonalen inom detsärskilda boendet har ökat och faktiskt är bättre äninom övrig omsorg. Man konstaterar också att vistel-setiderna i det särskilda boendet är korta. Mer änhälften av de boende vistas i det särskilda boendetkortare tid än . Det är ganska naturligt att detblir ganska korta tider.Man konstaterar också, som sagt, att boendestan-darden i det särskilda boendet är bra.Problemet nu är just att efterfrågan är större änvad kommunerna kan tillgodose, och det är oaccepta-belt. Vi måste se till att kommunerna har planer fördetta och att de har ekonomi för att kunna förverkligasina planer. Det arbetet pågår nu för full fart på initi-ativ av länsstyrelserna.Anf. 38 ():Fru talman! Men vad hjälper det egentligen, soci-alministern, om standarden på det särskilda boendethar blivit bättre om inte människorna kan komma tilldet, om de inte får ta del av den? Det är väl jättebraom det blir en bra standard på vården; det vill vi välalla ha. Det är ingen motsättning i det, absolut inte.Men det måste också finnas tillgång till vård för densom behöver det. Problemet, precis som socialminis-tern sade, är att efterfrågan är större än tillgången. Dåkan man fråga sig vad det i så fall beror på. Antingenkan det vara ekonomiska situationer som gjort inte har kunnat bygga i den utsträckning mantänkt sig, eller också är det något fel på planeringen.Jag kan inte förstå någonting annat.Orsaken till min interpellation är att många äldre,och även många i personalen som vårdar de äldre,mår väldigt dåligt . Många äldre vårdas i boen-den som inte på något sätt är anpassade till derassituation eller tillstånd.Socialministern pekar i sitt svar bl.a. på en ny be-stämmelse i socialtjänstlagen, som innebär att läns-styrelsen ska vaka över kommunerna så att de äldret.ex. får tillgång till särskilda boendeformer och därmed uppfyller krav på vissainsatser för de äldre personerna. Det är väl bra i ochför sig. Exemplet från är naturligtvisockså väldigt bra, dvs. att man samlar in uppgifteroch går igenom hur situationen är. Här har regering-en, med som sin förlängda arm, en möj-lighet att påverka planeringen och att påverka dessasammankomster.I socialministerns svar verkar det ändå som omministern beträffande den medicinska vården harbörjat titta på landstingens förmåga igen. Är det så?Enligt ädel skulle kommunerna klara åtminstone del av den medicinska vården själva. Är det möj-ligen så att socialministern på nytt vill ge landstingenoch sjukvårdshuvudmännen ett ökat ansvar för äldre-sjukvården?Riksdagen framhöll i anslutning till införandet avädelreformen 1992 att samhällets service till vård avde äldre ska vila på tre grundläggande principer:rätten att själv bestämma hur man vill leva sitt fort-satta liv, rätten till trygghet och rätten till valfrihet.Anser socialministern att de här principerna har infri-ats?Vi kristdemokrater anser inte det. Vi vill ha envärdighetsgaranti som konkret uttrycker vad vårdenoch omsorgen om de äldre ska innebära. Den skaomfatta, menar vi, både medicinsk kvalitet och om-vårdnadskvalitet. Inom äldrevården ska den bl.a.innebära att det ska finnas en läkare knuten till varjesjukhem och till varje hemsjukvårdspatient, en läkaresom är specialiserad på åldrandets sjukdomar ochproblem och som regelbundet besöker dessa om-sorgstagare. Det ska finnas särskilda vårdenheter försenildementa och andra boende. Att det nu börjarvidtas åtgärder så att det finns större tillgång på egnarum tycker vi är bra, men det finns mer att göra på detområdet. Det ska också vara en självklarhet att äldre-boendet ska finnas i eller i närheten av den kommun-del där den person det gäller har bott.Jag skulle kunna räkna upp en massa konkreta ochpraktiska saker som inte fungerar inom äldre-omsorgen. Det är väl ändå ytterst, även om kommu-nerna har sitt ansvar, regeringens sak att se över dethär.Anf. 39 Socialminister ():Fru talman! Jag nämnde som ettexempel på hur en bra länsstyrelse kan fungera, menockså som ett exempel på ett område där Kristdemo-kraterna är med och bestämmer och där det inte fun-gerar när det gäller de medicinska insatserna. Det gårinte att hävda att det är regeringens ansvardå detta är ett område där det är så klart uttalat attlandstingen och kommunerna har huvudansvaret.Kommunerna har huvudansvaret för äldreomsorgen;landstingen har ansvar för sjukvården. Då måste julandstingen se till att det verkligen fungerar när detgäller läkarmedverkan i äldreomsorgen.Stockholms län, där faktiskthar ett mycket stort inflytande, har inte klarat detta.Det är inte så att på något sätt leverupp till någon sorts värdighetsgaranti när det gälleräldreomsorgen. I har man varit såkoncentrerad på de andra garantierna i sjukvården atten stor del av primärvården och en del av de medi-cinska insatserna i äldreomsorgen faktiskt har kommitpå efterkälken.Det här leder inte till att jag tycker att staten ska taöver ansvaret för , utan detleder just till detta: en uppmaning till länsstyrelsenoch till att diskutera med både lands-tingspolitikerna och kommunalpolitikerna om vadman kan göra för att förbättra läget. Det är kommu-nerna som har ansvar för äldreomsorgen och lands-tingen som har ansvar för de medicinska insatserna,för läkarmedverkan, när det gäller äldreomsorgen.Det återstår mycket att göra. Det hjälper inte attställa ut allmänna löften om värdighetsgarantier omdet inte finns ekonomiska resurser och en vilja ikommuner och landsting att göra någonting åt detta.Vad vi kan göra från sida är att se till attkommuner och landsting har de här ekonomiska re-surserna. Sedan ska vi från statens sida driva på ut-vecklingen.Jag menar att väldigt mycket just nu sker runtom ilandet för att förbättra situationen. Kommunalpoliti-kerna tar sin uppgift på allvar, likaväl som lands-tingspolitikerna gör det. Men det gäller att se till attstimulera dem till bättre planering och att vi gemen-samt ser till att de har ekonomiska resurser att levaupp till detta. Då kan det bli någonting. Allmännalöften om garantier leder inte till förbättringar om deinte åtföljs av ökade resurser.Anf. 40 ():Fru talman! Jag räknade med att socialministernskulle dra upp . Därför har jag tagit medmig en skrift som heter om , därvi från kristdemokratiskt håll pekar på hur den verkli-ga sanningen är när det gäller situationen inom äldre-omsorg, inom barnomsorg och på olika andra håll.Jag vill gärna överlämna den till socialministern sena-re.Socialministern säger helt riktigt att det är kom-munerna som har ansvaret, kanske inte det ytterstamen ändå ett ansvar, att organisera äldreomsorgenoch se till att den fungerar som den ska efter de regleroch riktlinjer som finns. Men för att äldreomsorgenska kunna fungera på ett bra sätt krävs det ändå, anserjag, mer initiativ och stöd från statens sida. För attädelreformens grundläggande principer ska kunnagälla måste det satsas på äldreomsorgen på ett heltannat sätt än vad som har gjorts från regering-ens sida, anser jag.Att man nu börjar förstå att vården kräver merpersonal tycker jag är bra, och att deltidstjänster kangöras om till heltidstjänster är också bra. Det är ettstatligt engagemang. Fler sådana engagemang!Man kan inte begära att kommunerna till hundraprocent ska kunna uppfylla den kvot som de är ålagdaom inte staten också stöder dem ekonomiskt. Genomde indragningar och pålagor av ekonomisk karaktärsom man har lagt på kommunerna harmånga oerhört stora problem och bekymmer meddelar av äldreomsorgen.Anf. 41 Socialminister ():Fru talman! Jag tycker inte alls att det är en dåligprincip att kommuner och landsting är ansvariga ochatt vi har ett decentraliserat ansvar på de här område-na. Jag ser fram emot att valrörelsen , dvs. nästaår, kommer att handla just om vården och omsorgenoch att de ansvariga kommunalpolitikerna får redovi-sa för sina väljare vad man gör och hur man tänkerlösa problemet.Det gäller naturligtvis också . Det ärrätt viktigt att det är medborgarna i länsom fäller domen över den majoritet som ver-kar. Jag kan dessvärre bara konstatera att det finns ettstort glapp mellan det säger här iriksdagen om sin satsning på vård och omsorg ochvad som faktiskt sker i när det gällerexempelvis äldreomsorgen. Det finns ingenting attvara stolt över när det gäller lands-ting och de medicinska insatserna i äldreomsorgen.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2001/02:68 om dehemlösaAnf. 42 Socialminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag tänker vidta för att komma till rättamed de hemlösas situation samt på vilket sätt rege-ringen tänker ta till vara de goda behandlings- ochvårdresultat som finns. väckerockså frågan om det är aktuellt att utforma en hand-lingsplan tillsammans med kommuner och landsting.Hemlöshet är ett samhällsproblem som engageraroch bekymrar många medborgare. Många skriver tillmig och undrar hur man bäst kan komma till rättamed problemet. Tyvärr finns det inga enkla svar påfrågor om hemlöshetens orsaker och vad som kangöras för att avhjälpa hemlöshetsproblemet. Ansvaretför att hem- och bostadslösa människor får hjälp ochstöd att förändra sin situation vilar på kommunen,främst . Många som är hemlösa harockså andra svåra problem, som psykiska störningaroch missbruk. Ofta behövs insatser på bred front föratt hjälpa dem till en bättre social situation. Mångavill, och kan också, få hjälp från , me-dan andra har problem som är svårare att åtgärda.För att se över insatserna mot hemlösheten och fö-reslå åtgärder som på lång sikt kan förbättra de hem-lösas situation tillsatte regeringen enparlamentarisk kommitté. För att stimulera utveck-lingen av nya metoder för att avhjälpa hemlöshetenavsatte regeringen under en treårsperiodsammanlagt . Medlen, som förde-las av regeringen på förslag från Hemlöshetskom-mittén, används till nyskapande projekt som syftar tillatt skapa en bättre situation för hemlösa och förhindraatt hemlöshet uppstår. kom-mer i sitt slutbetänkande, som avlämnas i slutet pådetta år - jag tror att det är - attredogöra för resultatet av satsningarna. I vårbudgetenavsatte regeringen ytterligare föratt fortsätta försöksverksamheten 2002-2004. Medlenkommer att disponeras av i avsikt attfölja upp och utveckla de förslag som kan komma att lämna. I överläggningarnamed har särskilt nämnts behovet avutveckling av lokala kartläggningar av hemlöshetensomfattning samt insatser för psykiskt funktionshind-rade och missbrukare.Låt mig avslutningsvis framhålla att hemlöshet ärett svårt och mångfasetterat samhällsproblem. Detlöses inte med några enstaka åtgärder. om en social bostadspolitik, en aktiv och enga-gerad socialtjänst och en väl fungerande psykiatriskvård samt, inte minst, om insatser från medmänniskoroch ideella organisationer för att stödja utsatta männi-skor. arbete har enligt minbedömning bidragit till att föra upp frågan på denpolitiska och medmänskliga dagordningen. Jag ärdärför övertygad om att det finns goda förutsättningarför att de aktiviteter som genererats i hela landet medutgångspunkt i arbete kom-mer att få bestående resultat.Anf. 43 ():Fru talman! Först ber jag att få tacka för svaret,som jag tycker var bra. Det är precis som socialmi-nistern säger, att de hemlösas situation alltmer harfokuserats i vårt samhälle. Först när vi började få eninblick i att det inte bara är i , ochandra länder utan också i vårt land som vi har hemlö-sa har vi på något sätt börjat att på allvar ta åt ossproblemen.Redan i december 1998 tillsatte regeringen enparlamentarisk kommitté, som ministern sade, meduppdrag att föreslå och initiera åtgärder som syftar tillatt skapa en bättre situation för de hemlösa och attförhindra hemlösheten. Man avsatte 30 miljoner kro-nor för detta. Sedan har man avsatt ytterligare 30miljoner kronor i årets budget för att fortsätta utveck-lingsinsatserna. Ett tjugofemtal projekt är resultatetav verksamheten, säger ministern.Anser socialministern att de satsade 30miljoner kronorna givit några avtryck i den enskildehemlöses situation?I t.ex. fanns en brettupplagd artikel om de hemlösas situation i Stock-holm, där vi upplystes om att Bryggan stängs ochmånga blir av med sin fasta punkt, medan Stadsmis-sionen öppnar ett stort nytt hem, Bostället, på Söder-malm.