prot · GP0913 · 2001-10-17 00:00:00 — Vi får fler läkare, fler sjuksköter-skor, fler undersköterskor och mer personal i densvenska sjukvården.Denna personalökning nu upp av en kraf-tig satsning på utbildning av läkare och sjuksköter-skor.För det andra: Över blockgränserna beslutaderiksdagen om en sjukvårdspolitisk hand-lingsplan för . För första gångenförs nu ekonomiska resurser över från försvaret tillsjukvården. Med start satsar staten sammanlagt9 miljarder kronor för att utveckla sjuk-vården.Riksdagen gav också ett tydligt besked om vartpengarna ska gå. De ska användas för att förstärkaprimärvården och ge, som säger, patien-terna möjlighet att etablera en fast läkarkontakt.Pengarna ska gå till att öka de medicinska insatserna iäldreomsorgen och bygga ut psykiatrin.För det tredje: Enligt en särskild överenskommel-se mellan regeringen och skastaten skjuta till ytterligare 3,75 miljarder till lands-tingen för att öka till-gängligheten i den svenska sjukvården, minska vän-tetiden och arbeta bort köerna. För att få del av dessapengar ska landstingen redovisa sinaplaner för att öka tillgängligheten.Målet är att vi ska nå en situation däringen ska vänta på en planerad behandling mer än tremånader. En av förutsättningarna för att nå detta målär den rekommendation om patientens möjlighet attvälja vård över hela landet som Landstingsförbundetantog . I de flesta landsting gäller landstings-förbundets rekommendation från . Deövriga landstingen tar sikte på att genomföra rekom-mendationen under nästa år.För det fjärde: Regeringen och Landstingsförbun-det har tecknat ett avtal om gemensamt ansvar förfinansieringen av läkemedelsförmånen under dekommande åren. För att inte kostnaderna för läkeme-del ska tränga ut annan vård eller tvinga fram nyahöjningar av högkostnadsskyddet garanterar statenersättning till landstingen för läkemedelsförmånenmed sammanlagt under detre kommande åren. I en särskild proposition kommerregeringen att redovisa förslag för att få en rimligutveckling av läkemedelskostnaderna.För det femte: fick , i likhetmed många andra länder, ett regelverk för ägarfor-merna inom sjukvården. Genom lagen bejakas mång-fald och alternativa driftsformer inom vården. Där-emot kan inte landstingen överlåta driften av akut-sjukhus till företag som drivs med privata vinstintres-sen.Denna gränsdragning mot de kommersiella intres-sena är nödvändig för att skapa förtroende för densatsning på mångfald som är ett viktigt inslag i hand-lingsplanen. Medborgarna måste veta att förändringav organisationen och en ökad mångfald inte lederbort från allemansrätten till en marknadsstyrd vård.För det sjätte: Sjukvården kan bara utvecklas omdess ekonomiska förutsättningar är långsiktigt stabila.Under de kommande åren måste sjukvården tillåtasväxa och ta en större andel av våra gemensammaresurser. Landstingens nettokostnader för sjukvårdenhar ökat med 11,5 miljarderkronor från 93,4 till 104,9 miljarder.Landstingen måste försäkra sig om att ha sin eko-nomi i balans. De flesta landsting är i balans, ochflertalet av de övriga arbetar med utvecklade hand-lingsplaner för att undanröja sina underskott.Fru talman! Detta gäller emellertid inte allalandsting. efter förra valet utropade här i sin oförblommerade glädje överatt , , och Hallandfått borgerliga styren under ledning.Invånarna i dessa regioner var enligt henne att gratu-lera. Det var inte bara köerna som skulle försvinna,utan nu skulle landstingens ekonomi bli bättre. Nukan vi läsa resultatet, och det är sannerligen dystert.I rämnade som bekant den bor-gerliga koalitionen efter halva mandatperioden. I deandra landstingen hankar sig majoriteten kvar. Mendet enda de otvetydigt lyckats med är att undergrävalandstingens ekonomi. I beräknas underskotteti år bli . I kommer förförsta gången en redovisning om underskott i lands-tingets ekonomi av balans. Men värstär det i . Där har den borgerliga majo-riteten sänkt landstingsskatten men låtit sjukvårds-kostnaderna skena okontrollerat. uppgickunderskottet till 1,7 miljarder. Sammanlagt är skuld-berget nu 3,2 miljarder. Årets underskott prognostise-ras till mellan 2,4 och 2,7 miljarder.De frågor som alltfler nu ställer sig är: Vad kom-mer att hända med sjukvården i dekommande åren? Hur ser sjukvården ut för nästageneration? , som väl har goda kontaktermed sina partikamrater - i alla fall med dem honhyllade - kanske kan upplysa oss.Det finns såvitt jag förstår bara tre alternativ. Detena är att vi står inför stora nedläggningar av sjukvår-den i . Är det sjukhusen eller primär-vården som ska offras? Det andra är att höja skatten.Hur mycket blir skattehöjningen? Det tredje är attförklara bankrutt och hoppas att staten taröver ansvaret.Chris Heister! Ge oss ett besked. Vad tänker mo-deraterna göra?Anf. 149 () re-plik:Fru talman! Socialministern och jag verkar ha engemensam sjukdomsinsikt och vet att allt inte är somdet ska inom när det gäller bl.a. tillgäng-lighet. Ett av de allra viktigaste förslag som jag hartagit fram, och som jag tills för bara några veckorsedan trodde att vi var överens om, gällde just en rejälsatsning på en permanent finansiell samordning. Jaghar redan i mitt anförande redovisat att det bidde entumme - en tumme som tyvärr inte är så väldigtmycket att bygga på.Min fråga till socialministern är: Är det inte klokt,när vi nu letar efter åtgärder, att gå tillbaka och satsapå det som var den ursprungliga tanken, dvs. en per-manent finansiell samordning värd namnet?Anf. 150 Socialminister () replik:Fru talman! Även jag trodde att vi var överens ochblev en smula överraskad över att , och tolkade uppgörelsen på det sättsom gjordes. Vi var överens om att pröva finansiellsamverkan eller det som i utskottsbetänkandet harkallats för samverkan mellan olika intressenter påområdet.Vi är beredda att göra det. Men vi var inte bereddaatt såsom och och möjligtvisockså säga att vi avsätter av försäk-ringsanslaget, därför att vi är rädda för att ett sådantbeslut skulle innebära att vi undergräver försäkringen.Glöm inte bort att sjukförsäkringens väsentliga upp-gift är att garantera trygghet vid inkomstbortfall närman är sjuk och inte kan arbeta. Vi får inte användapengarna på det sättet att vi inte klarar finansieringenav sjukförsäkringen.Därför sade vi: Låt oss börja på en väsentligt lägrenivå och pröva oss fram för att se vilka effekter detfår. Det är på den punkten vi skiljer oss åt. Vi är be-redda att för vår del fullfölja överenskommelsen ochpröva oss fram på den nivå som vi tycker är lämplig,men vi är inte beredda att följa och Cen-terns förslag.Anf. 151 () re-plik:Fru talman! Vi är beredda att fullfölja på den nivåsom vi finner lämplig, säger socialministern. Om manär fyra parter om en överenskommelse måste det välvara den nivå som de fyra finner lämplig?För mig är det ingen som helst tvekan om att dethandlade om hela landet, om att frigöra befintligasjukförsäkringspengar och om lokala upplägg. Fin-sam, Socsam och andra står som modell.Det var enligt min uppfattning, och enligt tre avfyra inblandade parters uppfattning, väldigt tydligtoch klart att det låg i den tidigare Finsammodellen.Det var upp till 10 %.Jag uppmanar socialministern att gå tillbaka tillursprungsuppgörelsen. Där har vi strukturgrepp att ta.Där kan vi satsa på att få beta av vårdköer och fram-för allt få folk i rehabilitering.Anf. 152 Socialminister () replik:Fru talman! Det vi var överens om var den princi-piella hållningen till frågan om finansiell samverkan.Det är det man kan läsa ut av de handlingar som finnsoch det beslut som togs här i och som fannsmed i utskottets betänkande. Det håller vi oss till, ochdet är viktigt.Om vi sedan inte kommer överens om nivåernaoch det faktiskt skiljer så pass mycket att Folkpartietoch säger att vi ska ta 4½ miljard ur försäk-ringsanslaget och använda dem och vi säger att vi villbörja på nivån 400 miljoner kan det inte bli en vote-ring om vad man gör.Vi vill inte förstöra försäkringssystemet. Det ärdet viktiga. Vi kan inte införa ett system som innebäratt vi flyttar över pengar till sjukvården utan att vetaatt vi också kan klara försäkringen och försäkringensansvar. Vi skiljer oss på den punkten, men det hand-lar om nivåer och det handlar om omsorg om försäk-ringssystemet.Jag tycker att det är beklagligt att vi inte kundebörja med det som kallar entumme. Det är inte illa att börja med tummen om manvill ha ett handslag.Anf. 153 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja rikta in perspektivetpå de sjukskrivna inom sjukvården - de anställda,som oftast är kvinnor. Det är kvinnor som kännerstress på jobbet, som känner stress i hemmet, som harett behov av att kunna kombinera arbete och familjoch som har ett behov av att kunna påverka sin ar-betsmiljö och situation.Jag undrar varför socialministern säger nej tillsubventionerade hemnära tjänster och varför hansäger nej till att ha fler aktörer inom vård och omsorg.Det är den chans som finns för kvinnor att starta egetinom de områden som de jobbar i.Anf. 154 Socialminister () replik:Fru talman! Jag förstår uppriktigt sagt inte kopp-lingen mellan att subventionera hemnära tjänster ochatt se till att det finns vettiga arbetsmiljöer i sjukvår-den.Det är rimligt att vi får goda arbetsmiljöer i sjuk-vården, likaväl som på andra arbetsplatser. Ett avproblemen i sjukvården är just tunga lyft. Det ärstressiga arbetsförhållanden. Det är brist på personalsom gör att det blir en ökad stress. Då ska vi åtgärdadet. Sedan kan vi i ett annat sammanhang diskutera ivilken mån vi när det gäller skatter ska subventioneranågon del av näringslivet, om vi ska subventioneradet som kallas för hushållsnära tjänster. Men det ärfaktiskt en helt annan diskussion.Jag är beredd att satsa resurser på sjukvården, såatt sjukvårdshuvudmännen kan se till att det blir enbättre arbetsmiljö och bättre arbetsförhållanden ochatt personalen kan utvecklas. Jag tror att det är detenda sättet att minska sjukskrivningarna inom sjuk-vården.Anf. 155 () replik:Fru talman! Då ska jag försöka förklara. Jag troratt vi kvinnor vill ha mer tid för våra barn, för famil-jen och inte minst oss själva. vill vi kunnajobba och göra ett bra arbete utan att slita ut oss, ochvi vet att just hemnära tjänster skulle kunna bidra tillatt vi inte behöver slita ut oss även när vi har kommithem.För oss kvinnor är det också lättare att starta egetinom yrkesområden som vi arbetar i; det gäller t.ex.vårdyrken. Detta är också ett sätt att kombinera arbeteoch familj. Man styr tiden, så att det bättre passarmed barn och familjeliv, vilket inte är så lätt att göra idag.Då undrar jag: Har vi kvinnor kanske fel? Harvårdfacket, som också har uppmärksammat den härkombinationen, fel? Eller vill socialministern inteförstå varför det behövs hemnära tjänster för att manska kunna kombinera arbete och familj? Likasåhandlar det om att ha fler aktörer så att man kan på-verka sin egen situation.Anf. 156 Socialminister () replik:Fru talman! känner jag en lust att inbjudaenskilda ledamöter i den här till att följamed på några av de resor som jag gör.Jag har besökt svensk sjukvård på kanske 50-60olika platser . Jag har talat medpersonalen om de här problemen. Inte harjag hört att man säger: Problemet med den här arbets-platsen är att det inte finns subventionerade hushåll-snära tjänster. Ingen har sagt det. Personalen har sagt:Se till att vi får bättre arbetsförhållanden! Se till att vifår bättre löner! Se till att vi får större möjligheter attutvecklas i vårt arbete! Se till att vi blir fler på det härsjukhuset! Det är det man talar om, och detta ska vigöra.Det är möjligt att det finns kvinnor som tyckerprecis det omvända, nämligen att det kanske intespelar så stor roll vilka resurser som finns i sjukvår-den, bara det finns skattesubventionerade hemnäratjänster. Men dem har i alla fall jag inte mött i sjuk-vården.Anf. 157 () replik:Fru talman! Socialminister anfö-rande förvånade mig en hel del. Han avslutade detmed att ställa frågor till mig om vad moderaternatänker göra när det gäller sjukhusens framtid. Hitin-tills är det ju socialdemokraterna som har lagt nedsjukhus. Socialdemokraterna anser det t.o.m. vara välövertänkta strukturförändringar att lägga ned sjukhus.Moderaterna får ju bygga upp det som socialde-mokraterna har lagt ned. tog upp för-lossningsvården. Under förra mandatperioden, närsocialdemokraterna regerade i länslandsting, lade man ned två förlossningskliniker. Nustartar den borgerliga majoriteten en ny förlossnings-klinik vid sjukhus.Jag är lika bekymrad som när detgäller cancervården i . Mentill skillnad från vet jag att man gör alltvad man kan för att komma till rätta med problemen.Man satsar 150 miljoner. Man sätter till nya strålka-noner. Problemet, , är att staten inteklarar av att utbilda onkologsköterskor. Det har maninte gjort sedan 1997.Anf. 158 Socialminister () replik:Fru talman! Jag ställde frågan till hur tänker när det gäller ekonomin.Vi har varit med ett antal gånger när det har byttsmajoritet i och när denborgerliga majoriteten har lämnat ifrån sig en uselekonomi och tvingat nästa majoritet att fatta en radmycket svåra beslut. Är det så ni tänker den härgången också? Ska man överlämna ett gigantisktskuldberg och säga att det här får nästa majoritet tahand om? Det vore väl rimligt att den nuvarandemajoriteten talade om vilka planer som finns.Är det skattehöjningar som förestår i Stockholmsläns landsting för att man ska klara detta, eller är detstrukturella förändringar, nedläggningar, som föreståroavsett vem som har majoritet? Eller finns det någottredje alternativ, nämligen att man lämnar ifrån sigansvaret till någon annan och säger att det här fårstaten ta hand om?Någon tanke måste väl finnas om hur Stockholmsläns landsting ska komma i balans. Det är detta somoroar människor som följer den sjukvårdspolitiskadebatten i . Man har klarat en del sakeralldeles utmärkt. Det är bra. Men klarar man inteekonomin kommer sjukvården att rasa ihop i . Det vore en tragedi.Anf. 159 () replik:Fru talman! Vad ochalla andra landsting behöver är en annan regering iSverige, en regering som kan stötta och underlätta detförändrings- och förnyelsearbete som behövs för ska klara av det som är ens huvuduppgift och setill att människor får sjukvård.Det är intressant att höra att hellretalar om ekonomi än om att se till att sjukvårdenfungerar. Självklart måste det finnas ekonomiskaresurser för att man ska klara av det hela. Men omregeringen och riksdags majoritet ägnar sigåt att brandskatta bl.a. blir ju inte situatio-nen bättre, men det är intressant, tycker jag, att lyssnapå svarade nu på frågor när det gäller t.ex. can-cervården, som jag är oerhört bekymrad över. Jagtycker att borde tala med sin kollega,utbildningsministern, och se till att vi får volym iutbildningen, så att vi får fram onkologsjuksköters-kor, så att man kan få personal till de här verksamhe-terna. Det är det som är problemet. Det saknas resur-ser när det gäller personal.Anf. 160 Socialminister () replik:Fru talman! Jag tror också att det är ett problemmed utbildningen. Jag ska gärna se till att vi diskute-rar hur vi ska förbättra utbildningen när det gälleronkologsköterskor, men det löser inte hela problemetmed den stockholmska sjukvården. Långsiktigt är denstockholmska sjukvårdens problem den kraftiga un-derfinansieringen.Vi har från regeringens sida sett till att faktiskt får pengar. Vi har inteställt som villkor att man ska ha ekonomin i balansför att man ska få del av de här s.k. försvarsmiljarder-na eller Centermiljarderna, som jag vet att KennethJohansson säger.Vi har också sagt att landstingska få pengar för att öka tillgängligheten, och detkommer i att handla väldigt mycketom, hoppas jag, primärvården, psykiatrin och andraproblemområden.Vi har inte ställt villkor för att länslandsting ska få pengarna, men vi skulle åtminstonekunna få en motprestation, nämligen att de ansvarigasäger hur de tänker lösa de långsiktiga ekonomiskabekymren. Annars överlåter man det till en majoritetsom ska fatta mycket svåra beslut under de komman-de åren.Anf. 161 BO () replik:Fru talman! Jag avrundade mitt anförande med,som jag tyckte, fyra ganska enkla frågor. De varenkla i den meningen att man kanske kan besvaradem. Det gjorde inte socialministern, men han ska fåen chans till.Frågorna var:Är köerna kortare än när socialdemokraternaövertog regeringsmakten? Är äldreomsorgen i landetbättre än när socialdemokraterna övertog regerings-makten? Är husläkarna fler i förhållande till antaletinvånare än när socialdemokraterna övertog rege-ringsmakten? Och : Gör den svenska vårdenmer än när ni tog över?Sedan fick vi en liten diskussion om den s.k. fi-nansiella samordningen. Det finns mycket att säga omden. Det finns mycket att säga om att det har tagit tiomånader av förhandlingar för socialdemokraterna attkomma på att de inte tycker som vi, att den storleks-ordning som är aktuell i de s.k. Finsamförsöken är detsom gäller. Det handlar om de , somKenneth nämnde.Det är ju ett mycket märkligt sätt att behandladem som man förhandlar med, men jag ska inte gå inpå det. Det stora och allvarliga för medborgarna i vårtland och de sjuka är förstås att de inte kan få någonhjälp på grund av detta.Om man får tro vad statsministern sade för enstund sedan verkar bakgrunden till den här konstigahållningen vara att man tror att det är frågan om fridragningsrätt på några pengar. Men det vet väl soci-alministern att det inte är.Anf. 162 Socialminister () replik:Fru talman! Vården gör sammantaget mer änden gjorde 1994. Oavsett hur man räknar utförs detfler vårdprestationer. Men vi hade en period i mittenav 90-talet, dvs. , då svensk ekonomiskulle saneras, som innebar att vi faktiskt fick enminskad vårdproduktion.Det har tagits igen, vilket är ganska viktigt, och vihar kommit upp till volymer som gör att vi kan sägaatt det görs mer i svensk sjukvård. Det är sammaproblemställning när det gäller köerna. Vissa köer är väsentligt längre än vad de var då. Men på andraområden är tillgängligheten bättre än vad den var1994.Men vad jag kan svara på, för att hålla samma tonsom , är vad som har skett under min tidsom socialminister. Då kan jag konstatera att detfinns mer personal i svensk sjukvård än när jag börja-de. Tillgängligheten tycks öka i svensk sjukvård se-dan jag började. Vissa köer har ökat sedan jag börja-de, men den allmänna tillgängligheten, icke minst närdet gäller primärvården, har ökat väsentligt undermina som socialminister.Anf. 163 BO () replik:Fru talman! Jag var ju generös nog att erbjudaLars att få jämföra sju socialdemokratiska årmed tre borgerliga. Jag förstår mycket väl att han intetog emot det erbjudandet, för den jämförelsen är juväldigt tråkig. Jag tror dessutom att han har fel närhan påstår att vi i ger mer vård sammantagetän vi gjorde 1994. När Landstingsförbundets ekono-mer tittade på detta förhållande 1999 gjorde de pro-gnosen att man möjligen kring eller 2004kanske skulle kunna komma upp i det som var närsocialdemokraterna tog över. Så kan vi förstås gåigenom punkt efter punkt.Jag skulle ändå väldigt gärna vilja få svar på frå-gan: Är det så att inbillar sig själv ochhar inbillat sin statsminister att Finsammodellen,finansiell samordning med försäkringskassorna, inne-bar något slags fri dragningsrätt? Det var ju så att detkrävdes lokala avtal och att man var överens om det.Är det så att har sett i syne, eller finnsdet någon trevligare förklaring?Anf. 164 Socialminister () replik:Fru talman! Först vill jag bara kort beröra pro-duktionsvolymerna, om vi får använda det uttrycket, isjukvården. De är högre än vad de var 1994.Köerna ser olika ut beroende på vad vi talar om. Till-gängligheten handlar inte bara om köer till planeradoperation utan om den allmänna tillgängligheten, t.ex.i primärvården och den öppna sjukvården. Jag hävdaratt tillgängligheten allmänt sett har ökat, åtminstoneunder de senaste åren.Vi kan gärna sätta oss ned, och jag,och gå igenom statistiken noggrant. Men det krävsfaktiskt också att man inser vad det var som hände imitten av 90-talet. De stora ekonomiska problemenledde då till kraftiga neddragningar som faktiskt in-nebar att produktionen minskade 1996-1997. Det ärde problemen vi försöker lösa och kompensera för ide satsningar vi nu gör.Jag har inte inbillat någon att det vi diskuteradeskulle leda till fri dragningsrätt. Jag lyssnade påstatsministern när han sade att han är emot fri drag-ningsrätt, och det hoppas jag att ocksåär.Anf. 165 () replik:Fru talman! För ungefär sedan hadejag en interpellationsdebatt med socialministern an-gående en undersökning som hade gjorts av rättsupp-fyllelsen i kommunerna då det gällde biståndsbeslutom särskilt boende. och länsstyrelser-na hade konstaterat att ungefär 4 800 äldre stod ochväntade på platser som man antingen hade fått bi-ståndsbeslut om eller, i några fall, konstaterat behovav utan att det fanns beslut. Jag frågade då ministernvad regeringen hade för strategi på kort och lång sikt.Det svar som socialministern gav mig då, , varatt regeringen på kort sikt hade för avsikt att följa uppdenna undersökning och se om det möjligen hadeförändrat sig då det gällde dessa 4 800 som väntadepå platser som inte finns.Min fråga är: Vad har hänt då det gäller den upp-följningen?Anf. 166 Socialminister () replik:Fru talman! Jag skulle rekommendera en inter-pellation, så ska vi redovisa ganska noggrant vad somhar hänt på det här området och vilka som är rege-ringens planer. Jag ska då gå igenom situationen. Jagrekommenderar att vi möts i en diskussion runt ettsvar på en interpellation på det här området.Anf. 167 () replik:Fru talman! Jag tar gärna upp detta i en interpel-lation. Jag vill då bara upprepa att det svar jag fick ibörjan av maj månad var att en uppföljande under-sökning var förestående. Jag kan intetolka socialministerns svar på annat sätt än att dennaännu inte har genomförts, och det tycker jag i så fallär beklagligt.Anf. 168 Socialminister () replik:Fru talman! Tolka inte svaret på annat sätt än attjag har mycket att redovisa när jag ska svara på inter-pellationen!Anf. 169 () replik:Fru talman! Folkhälsa är ju vårt uttalade mål, ochtillgänglighet är ordet för dagen. Men om jag nu sägerlördagsöppet, införselkvoter och sjunkande beskatt-ning förstår alla här inne att jag nu pratar om alkohol.Min fråga är: Vad anser ministern att harförlorat av den klassiska restriktiva svenska alkohol-politiken sedan vårt EU-inträde?Anf. 170 Socialminister () replik:Fru talman! För att svara i omvänd ordning: Jagtror att vi kan behålla och har behållit ganska mycketav det som är klassisk svensk alkoholpolitik. Det ärganska viktigt. Det som vi har tvingats förändra är vårskattepolitik. Jag är alldeles övertygad om att vitvingas till anpassningar av skatterna för att undvikaatt en allt större del av den svenska alkoholkonsum-tionen grundar sig på inköp i andra länder. På detområdet har vi alltså inte samma handlingsfrihet somvi hade tidigare. Men i övrigt menar jag att vi kanbehålla det mesta av det som är klassisk svensk alko-holpolitik.Anf. 171 () replik:Fru talman! På s. 25 i ett häfte som kom , Attförebygga alkoholskador, står en beskrivning som jagundrar om ministern tycker är vederhäftig. Det gällervad som föregick återinförandet av lördagsöppet. Detstår att det var ett ettårigt försök - det var nio måna-der. Det står att den vetenskapliga utvärderingenvisade en marginell försäljningsökning - vetenskap-ligheten har ifrågasatts. Det står också att några ne-gativa effekter inte hade kunnat noteras i försökslä-nen - men det står ingenting om att negativa effekterupphörde efter det att lördagsöppet togs bort.Tycker ministern att det här är en vederhäftig be-skrivning?Anf. 172 Socialminister () replik:Fru talman! Ja, det tycker jag att det är. Jag vet attdet har förts en diskussion om de rapporter som läm-nades. Men den här skrivningen är en beskrivningsåsom vi har uppfattat det och som jag dessutom troratt de som har genomfört forskningen ställer sig bak-om. Jag har alltså ingen anledning att ifrågasätta denbeskrivningen.Anf. 173 () re-plik:Fru talman!