prot · GO0992 · 2001-04-05 00:00:00 — Jag har sett människor sitta och prata , och då ökar naturligtvis exponeringen och deupptagna SAR-värdena.Fru talman! Försiktighetsprincipen är viktig i så-dana här sammanhang. Det är alltid svårt att förutsevad påverkan kan innebär. Därför börförsiktighet gälla.Sverige har en undantagsklausul som innebär attmobiltelefoner med en uteffekt på mindre än 7 wattinte behöver kontrolleras. Denna klausul bör försvin-na, bl.a. på grund av att ett så stort antal olika mobil-telefoner kommer ut på marknaden och ökar SAR-värdena. Utskottet skriver också om detta. Forskarepå mobiltelefoner tycker att den slopade gränsen förkontroll ska antas.Visst har mobiltelefoner gjort att bl.a. olycksfalls-arbete har kunnat underlättas. Sjöolyckor, specielltmed småbåtar, har kunnat minskas på grund av attmobiltelefoner funnits ombord. Antalet utryckningarav har också minskat. Så visst är mo-biltelefonen till nytta.Självklart är det här mycket positivt, men det un-dantar inte det faktum att mobiltelefontillverkaremåste se till att designa telefonerna med en antennsom inte utsätter människokroppen för uppvärmningeller förse telefonerna med s.k. hands free och där-med minska strålningsrisken. Men det är ju en strål-ningsrisk även med hands free i och med att det ärstrålning från själva sladden. Därför bör man läggamobiltelefonen på bordet framför sig och absolut intesätta den på höften och i närheten av midjan, för därhar vi fler vattenmolekyler som suger upp strålning-en. Man ska alltså se till att de används på ett vettigtsätt.Vi vet också att det är strålning från hela höljet påen mobiltelefon. T.ex. på Nokias mobiltelefoner, sominte har några antenner, är det strålning från helahöljet. När man nu minimerar telefonerna ökar fak-tiskt strålningen. Det är klart att detta med designenoch är bra, men det kan öka strålningen frånmobiltelefonerna.Jag har talat om att man borde ha en varningstextsom varnar för att prata alltför länge i en mobiltelefonoch att det kanske skulle hjälpa till att minska utsatt-heten. Det finns ju forskning som visar på risker.Fru talman! Den strålning som tas upp av kropp-svävnaden benämns SAR-värde, som vi hörde härinnan av . Dessa värden testas avtelefontillverkarna men de görs inte officiella, och dethar jag påpekat i min motion.I har man lagstiftat om att SAR-värdenamåste redovisas. EU kommer också med en liknanderekommendation. Jag förväntar mig att också Sverigeantar den snart, och det är bra.SAR-värdet är ett tidsmedelvärde. Man mätervärdet på kroppsvävnad som under sex mi-nuter har utsatts för strålning från en mobiltelefon. Vihar gränsvärdet per kilo.Utgångsvärdet för gränsen har satts efter under-sökningar med kaniner som blev exponerade förmikrovågsstrålning och som fick grumlade linser.Detta är alltså en säkerhetsmarginal för att man inteska få grumlade linser, men det påvisar inget vadgäller nervpåverkan. Det är faktiskt ett rimligt kravatt öppenhet visas från tillverkarna.När det gäller märkning vill jag ha en varningstextför alltför flitigt pratande i mobiltelefon. TCO ska numärka mobiltelefoner som kan komma redan tillhösten. De ska märkas inom tre områden: ekologi,ergonomi och strålning. Forskaren på ,, deltar. Man ska titta på 20 olika modellerav mobiltelefoner. När det gäller ekologi och ergo-nomi får materialet i mobiltelefonerna inte innehållably, kvicksilver eller bromerade flamskyddsmedel.Men vi pratar ju om immissioner, och det är dettredje kriteriet. Man kommer att säga att strålningsef-fekten ska vara max per kilo, alltså inte 2watt per kilo. Det är ett värde som myndigheterna iUSA har som gränsvärde, och det är inte vettigt att viska ha ett högre gränsvärde.Om man sätter SAR-värdet till tar manbort de mobiltelefoner som ger mest strålning. T.ex.Siemens visade sig ha 2,64 som SAR-värde, vilket ärett väldigt högt värde.Den forskning som utförde på11 000 personer, och det var den största i sitt slag ivärlden, visade på symtom som trötthet, koncentra-tionsproblem och den värme som många känner. Detvisar att det är väldigt viktigt med ytterligare forsk-ning.Fru talman! Barn är mer känsliga för mikrovågor.Barn absorberar mikrovågor 3,3 gånger mer än envuxen. I bl.a. är man orolig för detta fak-tum. Man vill inte ha sändare till mobiltelefoner närabarndaghem. Barn och ungdomar har ju inte vuxitfärdigt, och ben- och nervvävnad påverkas kraftigareän hos en vuxen.I har man tillsatt den s.k. Stewartkom-missionen som tillförts 100 miljoner. Det är en obe-roende expertpanel som flera experter är med i. IEngland rekommenderar man allmänhet och föräld-rar att inte låta barn använda mobiltelefoner i onödanoch mobiltillverkare att inte rikta sig till barn sommålgrupp. Det har ju tyvärr både och . Bl.a. rekommenderar man att sändare till mo-biltelefoner inte ska sättas upp nära skolor. Varningengäller barn och ungdomar under 16 år.De tre Lundaforskarna 1999 visade att de höga strålningsnivåerna kanöppna de s.k. blod-järn-barriären som vi människorhar. Hjärnan kan släppa in proteiner som i framtidenkan orsaka både alzheimer och MS.Forskaren , som jag nämnde, har i uppmätt ett medelvärde på per kvadratmeter vid basstationer. I centrum avstorstäder är ju strålningen från basstationer myckethögre. På landsbygden är medelvärdet 0,002 milliwattper kvadratmeter.Det står i betänkandet att det är betydligt merstrålning från TV- och radiomaster. Men i Göteborgscentrum utgör strålningen från radio- och TV-master36 %, medan strålningen från basstationer och mo-biltelefoner står för . Bara mobiltelefoner stårför av strålningen.I början på 90-talet fanns inte basstationernas till-skott till bakgrundsstrålningen. Bakgrundsstrålningenfrån basstationer kan man aldrig värja sig mot, medanman själv väljer om man vill utsätta sig för mobiltele-fonstrålningen.Jag har också tagit upp den höga strålningen frånmobiltelefoner i bilar. Även om bilen har glasfönsterverkar den som en bur. Man har uppmättmer än per meter i fältstyrka fem centimeterfrån mobiltelefonantennen vid förarplatsen. I ut-skottstexten säger man att det visserligen är hög strål-ning i en bil men att den aldrig överstiger gränsvär-det. Men det gör den faktiskt, därför att gränsvärdetligger på per meter, och här har man uppmättlångt över per meter.Skulle man i stället sätta upp en yttre antenn påbilens tak minskar strålningen till per meter.På samma sätt utsätts passagerarna för strålning, mestden som sitter bredvid föraren men även de som sitteri baksätet. En antenn på taket skulle även minska denstrålning som de utsätts för.Som jag skriver i min motion korsas vi av en mas-sa vågräta fält från elektronisk utrustning, från mo-biltelefoner och från digital-TV-satelliter. Jag harflera gånger liknat detta vid en enorm mikrovågsugn.Vi människor ingår i ett gigantiskt jätteexperiment.Vi vet inte vad detta kommer att innebära så små-ningom. Vi vet att man letar efter nya frekvenser helatiden, men forskningen styrker att man inte hittardessa.Värmen i hjärnan ökar ju när man talar i en mo-biltelefon. Då kan man svara så här: Hej, jag kan inteta emot ditt samtal just nu eftersom min hjärna kokar.Men lämna namn och telefonnummer så återkommerjag så snart jag coolat ned lite. Så stod det i en ung-domstidning.Med detta vill jag yrka bifall till reservationernanr 3 och nr 4 i betänkandet och avsluta med att önskaatt vi alla kan se framåt och ta åt oss nya teknikermen med en viss försiktighet vad gäller liv och hälsa.Anf. 174 ():Fru talman! I det här betänkandet behandlas 23motionsyrkanden från den allmänna motionstiden år2000 om icke joniserande strålning m.m. Det är förstagången som vi i miljö- och jordbruksutskottet debat-terar dessa frågor. I motionerna yrkas i första handom eventuella hälsorisker förenade med de högfre-kventa fält som alstras vid användning av mobiltele-foner och strålningsförhållanden kring basstationer.Vidare berörs exponeringen för lågfrekventaelektriska och magnetiska fält som uppstår vid över-föring och användning av elektrisk energi och risker-na med UV-strålning samt forskningsfrågor.Fru talman! Man kan säga att strålning är både pågott och ont. Människan har alltid utsatts för strålning- från världsrymden, solen, marken och från naturligtradioaktiva ämnen i sin egen kropp. Men det är förstunder det senaste århundradet som vi har börjat förståvad strålning är och vilka former av strålning som viutsätts för. har nya strålkällor tillkommit.Strålningen har alltid medfört både nytta och risker. Imånga fall utnyttjas den till att göra nytta. I andra fallär den en oönskad biprodukt från olika verksamheter.Solstrålningen är en förutsättning för livet på jor-den. Upptäckten av röntgenstrålningen och radioakti-viteten innebar en revolutioninom medicinen, där röntgenstrålning och radioaktivaämnen alltsedan dess är ovärderliga för att utreda ochbehandla sjukdomar. Det finns också otaliga använd-ningar inom teknik, industri och forskning där strål-ningens egenskaper gör nytta.Kunskapen om strålningens risker har ökat medåren. oroade man sig framförallt för svårläkta sår på händerna och för att benmär-gen förstördes hos läkare och sköterskor som arbeta-de med röntgenstrålning. Dessa strålskador beroddepå relativt stora stråldoser som dödade ett stort antalceller. insåg man att strålningen ocksåkan förändra ärftliga egenskaper.Eftersom skador på enstaka celler är slumpmässi-ga och det räcker med en förändring i en enda köns-cell, är det också slumpen som avgör om ett barn bestrålad person ska drabbas av en ärftlig skada.Under 1950-talet stod det klart att också cancer kanorsakas av förhållandevis låga stråldoser. Även i dettafall tycks slumpen avgöra om cancer uppstår hos enbestrålad individ.Den internationella ,vars rekommendationer ligger till grund för lagar ochföreskrifter om strålskydd världen över, bildades iStockholm . fick sin första strål-skyddslag 1941. har all användning avstrålkällor i landet varit föremål för tillsyn av en sär-skild strålskyddsmyndighet som 1965 fick namnetStatens strålskyddsinstitut, SSI. Myndigheten är på-drivande i strålskyddsfrågor, informerar och utbildar,utfärdar föreskrifter och kontrollerar användningen avstrålning, bedriver och stöder forskning, mäter ochövervakar strålning i miljön och har ständig bered-skap mot strålningsolyckor.SSI verkar ständigt för ett gott strålskydd och föratt det i samhället ska finnas en så god kunskap omstrålningen att flertalet kan hantera dess risker på ettbättre sätt.Fru talman! I reservation 1 av krävs atten ny tillsynsmyndighet måste utses för kontroll avstrålningsvärdena. Jag yrkar avslag på reservationenoch jag vill fråga en sak. Ni var ju positi-va till tillkomsten av SSI 1965, som bl.a. fick uppdra-get att utfärda föreskrifter och att kontrollera använd-ningen av strålning.Bortsett från tycker övriga partier attSSI gör ett gott arbete. Varför vill ha enny myndighet enbart för att kontrollera att SSI:s före-skrifter efterföljs? Tror att det blir effekti-vare? Tycker att SSI gör ett dåligt jobb?Folkpartiet har valt att inte ställa upp och förklara sinreservation, så de blir oss svaret skyldiga.Folkpartiet anser vidare i reservation 1 att manmåste aktualisera och ifrågasätta nu gällande gräns-värden för mobil strålning och klargöraom de behöver skärpas. Vidare anser de att ett gräns-värde inte är utan måste revideras i takt medatt kunskaperna ökar och sammanhangen förändras.För oss andra är det självklart att man när nya veten-skapliga rön framkommer vidtar de åtgärder som ärnödvändiga.Jag ska motivera mig mer utförligt beträffandesamtliga reservationer i ett sammanhang. Reservatio-nerna handlar om strålning från mobiltelefoner,gränsvärden för barn och ungdom, varningstext påmobiltelefoner och lågfrekventa elektriska och mag-netiska fält. Det finns två reservationer om forskningsamt informationskampanj om UV-strålning.Mot bakgrund av den oro som finns bland all-mänheten för hälsorisker till följd av elektrisk, kom-munikationsteknisk utrustning som kraftledningar,mobiltelefoner samt radio- och radarsändare pågår deti dag ett omfattande internationellt och nationelltarbete för att klargöra eventuella hälsorisker. Detvetenskapliga underlaget för gränsvärden eller re-kommendationer beträffande elektromagnetiska fältutvärderas och sammanställs av internationella ex-pertorgan som t.ex. Internationella strålskyddskom-missionen för icke joniserande strålning, ICNIRP.Det sker också inom ,, s.k. EMF-projekt, Electro Magnetic Fields.Internationella riktlinjer framtagna av ICNIRP ärbaserade på en noggrann analys av all vetenskapliglitteratur. Det gäller både värme- och icke värmere-laterade effekter. De erbjuder med stora säkerhets-marginaler skydd mot alla identifierade faror medenergi från radiofrekventa fält.Exponeringsnivåerna från en mobiltelefon är föranvändaren betydligt högre än de från en basstationmen ligger under internationella riktlinjer. rekommendation om begräns-ning av allmänhetens exponering för elektromagne-tiska fält mellan och 300 gigahertz baserashelt och hållet på ICNIRP:s bedömningar.WHO:s EMF-projekt påbörjades och ärplanerat att slutföras . Målsättningen är att nåinternationell samsyn när det gäller värdering avhälsorisker förknippade med elektromagnetiska fält. Iprojektet ingår bl.a. kunskapsvärdering, forskningsin-satser och utveckling av gränsvärden för, samt rådom, skyddsåtgärder. Till projektet är knutet en rådgi-vande kommitté bestående av företrädare för de län-der som stöder projektet, bl.a. . Aktuella slut-satser från EMF-projekt innebär sammanfattningsvisföljande: Ingen av de granskningar som ut-förts har kommit till slutsatsen att exponering för deradiofrekventa fälten från mobiltelefoner eller derasbasstationer orsakar några negativa hälsoeffekter. Detfinns dock kunskapsluckor som identifierats förframtida forskning så att man ska kunna göra bättrehälsoriskbedömningar.Det kommer att ta tre till att slutföra ochutvärdera den forskning om radiofrekventa fält somkrävs samt för att offentliggöra det slutliga resultatetangående eventuella hälsorisker. I avvaktan på pro-jektets resultat har WHO utfärdat ett antal rekom-mendationer. Det gäller bl.a. uppmaning om striktefterföljande av gällande internationella och natio-nella säkerhetsstandarder, regler för lokalisering avbasstationer för mobiltelefoni och åtgärder för attmotverka att mobiltelefoner stör annan elektrisk ut-rustning.Rådet för arbetslivsforskning, , numeraForskningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap,FAS, har på regeringens uppdrag studerat frågor medanknytning till icke joniserande strålning från olikaapparater. redovisade RALFen forskningsöversikt och utvärdering av såväl svens-ka som internationella forskningsresultat inom områ-det elkänslighet och hälsorisker av elektriska ochmagnetiska fält. När det gäller mobiltelefoni konsta-terar bl.a. att den egna användningen av entelefon i värsta fall, dvs. vid dåliga mottagnings- ochsändningsförhållanden, kan innebära radiofrekventafält som leder till exponering som ligger strax underde grundrestriktioner som ICNIRP och EU rekom-menderar.Den normala exponeringen för allmänheten frånkällor som basstationer, radio- och TV-sändningar,andras användning av mobiltelefon i närheten, m.m.är i jämförelse med detta försumbar. Den samladebedömningen av hälsoeffekter vid mobil telekommu-nikation, baserad på dagens kunskap, är att veten-skapligt stöd saknas för förekomst av ökad risk förohälsa vid användning av mobiltelefon. Dessa ellerliknande slutsatser dras av i princip alla internatio-nella utredningar och mötesreferat som arbetsgruppenhar tagit del av.Strålskyddsinstitutet, , som är ansvarig till-synsmyndighet för elektromagnetiska fält, har införutskottet redovisat det aktuella kunskapsläget när detgäller eventuella risker förenade med mobiltelefonim.m. Enligt SSI kan högfrekventa fält, som bl.a.kommer från radiomaster, mobiltelefoner och mikro-vågsugnar, ge akuta värmeeffekter och brännskador.Ingenting tyder på att dessa fält orsakar cancer.Sammanfattningsvis bedömer SSI att mobiltelefonerinte utgör någon hälsorisk och att exponeringen frånmobiltelefoner inte överskrider internationellt veder-tagna gränsvärden.I detta sammanhang bör även uppmärksammas ennyligen publicerad dansk rapport om mobiltelefonioch cancer. Undersökningen är gjord av forskare isamarbete med motsvarighet till Cancer-fonden, Kræftans Bekæmpelse. Undersökningen visaringa samband mellan mobiltelefoni och någon formav cancer.Jag vill framföra följande. följer degränsvärdesrekommendationer som också stora delarav EU tillämpar. Dessa rekommendationer om expo-neringsbegränsningar antogs av Europeiska unionensråd 1999 och baseras på vad som har utarbe-tats inom EU och ICNIRP.Rekommendationerna omfattar bl.a. en uppma-ning om att strikt följa gällande internationella ochnationella säkerhetsstandarder. Som jag harsagt pågår ett omfattande internationellt och nationelltarbete för att klarlägga eventuella hälsorisker förena-de med elektromagnetiska fält, och enligt riksdagenstidigare uttalade mening bör denna fråga även i fort-sättningen ägnas stor uppmärksamhet. Med anledninghärav har i betänkande 1999/2000:TU9 ochi riksdagsskrivelse 1999/2000:256 anmodat regering-en att fortsättningsvis lämna en redovisning av deinsatser som görs på området och sin bedömning aveventuella hälsorisker. I budgetpropositionen förinnevarande år har regeringen lämnat en sådan redo-görelse till , proposition 2000/01:1, Utgifts-område 22. Med hänvisning till den breda samstäm-mighet som råder i huvuddelen av forskarvärlden omatt några hälsorisker inte har kunnat påvisas vid an-vändandet av mobiltelefoner, den omfattande inter-nationella kompetensuppbyggnad som pågår ochansvariga myndigheters fortsatta arbete med dessafrågor, anser utskottsmajoriteten att inte nubör ta något ytterligare initiativ i frågan. Vad gällerräckvidden av s.k. försiktighetsprincipvill utskottet framhålla att denna princip gäller för allverksamhet och alla åtgärder som omfattas av balkenstillämpningsområde.I den senaste rekommendationen från ICNIRPsägs uttryckligen att man för gränsvärdena för all-mänheten använt en säkerhetsfaktor som tar hänsyntill den särskilda känsligheten hos barn, ungdomar,sjuka personer och personer under medicinering.Enligt vad utskottet erfarit kommer mobiltelefon-tillverkarna att presentera aktuella SAR-värden påtelefonerna när den preliminära standarden, somhittills använts, blir en officiell standard i Europa.Enligt uppgift beräknas detta ske under första halv-året 2001.Fru talman! När det gäller strålningsförhållandenkring basstationer framhåller ICNIRP att både mät-ningar och beräkningar visar att nivåerna för RF-signaler från basstationer i områden dit allmänhetenhar tillträde ligger långt under internationella riktlin-jer, vanligtvis med en faktor på 100 eller mer. RALFhar efter en genomgång av tillgängliga forskningsre-sultat och av ett antal internationella utredningar i sinrapport funnit att fullgott vetenskapligt stöd saknasför andra åtgärder än dem som innefattas i de re-kommendationer som utfärdats av ICNIRP och EU.När det gäller reservation omforskning framhålls att det behövs en fortsatt forsk-ning för att vetenskapligt fastställa elöverkänslighet.I reservation om forskning fram-hålls bl.a. att en bred forskning med statlig finansie-ring bör skyndsamt komma till stånd.När det gäller frågor om tillämpad forskning kon-staterar utskottsmajoriteten att i tidigareställningstaganden har framhållit att man bör avståfrån att göra uttalanden om enstaka forskningsområ-den fristående från behandlingen av regeringensforskningsproposition. Det får dessutom anses varaen uppgift för berörda forskningsråd att inom ramenför olika forskningsprogram fördela medel till olikaforskningsprojekt. Vi har tidigare i andra forsknings-angelägna frågor uttalat oss om detta i miljö- ochjordbruksutskottet.Den forskningsproposition som regeringen harlagt fram har godkänts av . Den ska verkaunder tiden 2001-2003.Fru talman! Det finns också en reservation omUV-strålningen. Man föreslår en informationskam-panj . Där vill jag hänvisa till vad vihar skrivit i betänkandet och hänvisa till den frågasom har ställt till miljöministern.Fru talman! Det är mycket tyckande i motionernaoch reservationerna. Med den kunskap som vi i miljö-och jordbruksutskottet har inhämtat anser vi att detmåste vara de vetenskapliga rönen som ska utgöraunderlag för våra beslut. Jag anser att reservationernaär tillgodosedda med de motiveringar som finns ibetänkandet. Jag yrkar avslag på samtliga reservatio-ner och bifall till förslaget i betänkandet.Anf. 175 () re-plik:Fru talman! avslutade med att sägaatt det är fråga om mycket tyckande. Jag kan intesäga att det är mycket tyckande. Det ligger mycketforskning bakom. Det finns forskning över hela värl-den. Man kan ta fram 100 forskningsrapporter somvisar på eventuella hälsorisker.När jag arbetade som strålskyddsingenjör jobbadejag också med cancerbehandling - lite som det IngeCarlsson berörde här. Omkring 1945 bestråladesbebisar som hade hemangiom - dessa märken. Debestrålades med lite röntgenstrålning, och det sadesvara helt ofarligt. , när jag arbetade meddessa frågor, kom barnen tillbaka och uppvisadecancer.Man ska vara väldigt försiktig när man säger attingenting kommer att hända. Man ska inte vara såtvärsäker på att detta inte är farligt. Det behöver intevara väldigt farligt, men det visar sig först eftermånga år.Jag nämnde bl.a. i England.De har tagit ett bra grepp om detta, och de har använtsig av oberoende experter och gått ut med rekom-mendationer om försiktighet vad gäller bl.a. barn ochungdom. har ett mycket lägre gränsvärde än vadvi har, 0,8 i SAR-värde, dvs. watt per kilo. Varför skavi inte ha det värdet?Anf. 176 () replik:Fru talman! Jag står för att jag sade att det varmycket tyckande. Jag lyssnade med spänning påBarbro Feltzings anförande. Jag måste tillstå att honär mycket skicklig och kan mycket mer inom det härområdet än vad jag kan.Barbro Feltzing påpekar att det är andra lägre vär-den i andra länder. Vi försöker att ena oss inom EU.SAR-värdena är på gång, och förhoppningsvis kom-mer de under året.Barbro Feltzing berättade hur det var med barnen.Jag tror att vi måste förlita oss till de organ, myndig-heter och forskare vi har inom områdena. Det måstevara de vetenskapliga rönen som ligger i beslutsskå-len. Försiktighetsprincipen i är viktig föross i . Frågan om när basstationerna ska byg-gas ut måste prövas.Anf. 177 () re-plik:Fru talman! Tack för de vänliga orden, IngeCarlsson.Bl.a. har 17 forskare från skrivit under påatt de vill ha en större forskning om elektromagnetis-ka fält. De vill ha ett nationellt handlingsprogram förelektromagnetisk strålning, det gäller bl.a. basstatio-ner, mobiltelefoner, och övrig strålning. Det är an-sedda forskare som har skrivit under det. Det tyckeratt det behövs.Det är bra att SAR-värdena blir officiella. Dethåller jag med om. Det sade jag också i mitt anföran-de.Miljöminister lovade att det skullegöras en utredning. Jag nämnde det, 1999 lovade att det skulle görasen utredning om bygglov för var man placerar debasstationer som kommer i en sådan väldigtmängd när vi har lämnat ut UMTS-tillstånd. Detkanske blir så många som 60 000 basstationer.Jag undrar vad säger om det. Depengar som departementet hade gick åt, och mananvände dem inte till den utredning som utlovade . Jag undrar om något mer att säga om det. Det kanske kommer attbli en utredning i alla fall.Anf. 178 () replik:Fru talman! I den senare delen av frågeställningenkan jag inte ge ett bra svar. Jag har inte kännedomeller kunskap om det, om jag ska vara ärligt.De forskare som vill har ett nationellt handlings-program måste kunna göra en framställning till denya forskningsorgan som vi har. Därigenom kan de fåmedel och bidrag. De är forskningsorganen som av-gör det. Det är inte och regeringen som gördet, utan det är de olika forskningsorganen som ärtillsatta. De borde närmast komma in under FAS.Jag kan inte här i talarstolen uttala mig om ellerveta någonting om vad eller miljöministernhar sagt.Anf.