prot · GO0975 · 2001-03-07 00:00:00 — Att man kundekomma på en idé med ett jämnt antal ledamöter visarför övrigt att ofullkomligheten är tidlös, och det visaratt även höga politiker kan göra felbedömningar i sinakompromisser. För övrigt är sista natten i exem-pel just på den typen av ofullkomligheter. Men vi ficken enkammarriksdag, en gemensam valdag och en 4-procentsspärr.Fru talman! Flera år efter uppgörelsen berättarTage om varför spärren till blevjust . Det är ju sannerligen inte någon nivå base-rad på relevanta demokratiska avvägningar. Nej, detvar den krassa taktiska verkligheten som gällde ochsom avgjorde. berättar att han villehålla spärren på så låg nivå att kommunisterna -numera - skulle kunna hålla sig kvar iriksdagen. Han berättar också att folkpartiledarenBertil hade ett annat intresse. Han ville ha en såhög spärr som möjligt för att hålla det dåvarandeKristen demokratisk samling - numera Kristdemo-kraterna - utanför . föreslog 3 %och , och sedan blev kompromissen 4 %.Där har vi spärrens metafysiska grund.Föga anade väl att om hans förslagvunnit gehör så skulle hans eget parti ha drabbats 32år . Vi hade bara varit fem partier i iett sådant läge.Fru talman! Vi kristdemokrater vet en del omspärrens förödande effekter, och har juockså fått smaka dess verkningar.Dessa mandatfördelningsspärrar brukar motiverasutifrån behovet av stabila regeringsmajoriteter. Syftetsägs vara att undvika partisplittring. I och för sigfinns det skäl som talar för att det vore bra med sta-bila regeringsmajoriteter - eller rättare sagt så är detbra med stabila regeringsmajoriteter. Men sådanatillhör faktiskt sällsyntheterna i , trots dettavalsystem.Det normala sedan 1970 års val har varit att Sve-rige har en minoritetsregering. Majoritetsregeringarhar tillhört undantagen, och de har varit kortvariga.Det finns heller inga garantier för att stabila rege-ringsunderlag etableras bara för att det finns en kraf-tig mandatfördelningsspärr.Mandatfördelningsspärrarna är inte heller någongaranti för att inte ett stort antal partier skulle kunnakomma in i riksdagen.Spärren har abrupta effekter. Dessa tröskel- ellerfalluckeeffekter är helt orimliga. De kan leda till atten mycket stor del av svenska folket saknar repre-sentation i landets parlament. Man kan ha förståelseför tanken att valsystemet inte ska uppmuntra tillpartibildningar utifrån opportunistiska vindar, mensamtidigt är det viktigt att valsystemet heller intediskriminerar nya politiska rörelser genom helt orim-liga tröskeleffekter. Det måste finnas dynamik ochmöjlighet till vitalisering i det demokratiska systemet.Därför bör spärrsystemet avvecklas.Man skulle kunna lösa problematiken med en in-trappningsskala, men man kan ju också tänka sigandra system för att underlätta och vitalisera demo-kratin. För partier är det ju viktigare att ha någonrepresentation i parlamentet än att stå helt utanför i ettsystem med kraftig initialspärr. Det är sant att småpartigrupper i sig har svårt att greppa hela riksdagsar-betet. Jag vet det, eftersom jag var med och satt sompolitisk sekreterare åt . Vi var då ett litet gäng som försökte greppahela riksdagsarbetet, så jag vet hur svårt det är. Mendet var ändå viktigare att finnas här än att vara utan-för parlamentet, även om det var jobbigt. Spärren gerju en möjlighet och en chans att få in nästan allapartier i utskotten, i varje fall om man vill ha ett le-damotsantal på 17. Men om man skulle få ett flertalpartier strax ovanför 4-procentsspärren så skulle ävendet skapa problem.Man ska komma i håg att det finns en 12-procentsspärr i valkretsarna, och att man kan blietablerad i genom att passera den. Då finnsman ju också etablerad här i , med svårig-heter att följa den totala bilden. Det är alltså inte ettskäl i sig att utskottsrepresentationen kräver en 4-procentsspärr eller något liknande.Det finns ett skräckscenario i den här bilden. Ge-nom att titta på opinionssiffror osv. kan vi se att detmycket väl skulle kunna bli så att av väljar-kåren, dvs. de som röstar, blev utan representation iSveriges riksdag. Därför tycker vi kristdemokrater attdet är rimligt att man tillsätter en utredning för att seöver spärren. Det kommer ju att ta lite tid innan någotsådant skulle kunna få effekt, men det skulle kunnabeslutas om detta i samband med valet och trädai kraft lite senare.I och med val förefaller ju de två partier-na som genom sin faktiska existens 1966 grundladespärrnivån befinna sig en bra bit ifrån farozonen. Detär visserligen sant, som t.ex. noterar i sinklassiker Varför demokrati?, att demokratin växerfram därför att grupper kräver sin rätt. Men trots att vikristdemokrater just nu befinner oss en bit från spärr-gränsen anser vi att den är olycklig, och jag skulleinte vilja se den situationen att tre av sjupartier plötsligt skulle vara orepresenterade här ikammaren. Det ligger ju, som vår ordförande i uttrycka sig, "i farans riktning". Det förvånarmig något att två av dessa partier inte inser det realis-tiska och allvarliga i situationen. Men jag förstår attprestigen sitter djupt i sammanhanget. Jag gläder migändå åt att och har ställtsig bakom våra synpunkter i den här delen.Jag yrkar bifall till reservation nr 5.Fru talman! Ett annat område som skulle kunnabidra till att vitalisera det demokratiska tänkandet ärförbättrade regler på folkomröstningssidan. Vi har numöjligheter till rådgivande folkomröstningar och vihar möjligheter till beslutande folkomröstningar igrundlagsfrågor. Efterhanteringen av de rådgivandefolkomröstningarna har inte alltid varit ägnade attförstärka förtroendet för det politiska systemet. Jagkan nämna folkomröstningen om höger- och vänster-trafik och den om kärnkraften.För några år sedan kom det ett tillkännagivandefrån om en utredning av folk-omröstningsinstitutet, dels kom det ett 1993/94, delsett 1995/96. Man tillsatte en expertut-redning om detta, där professor blev densärskilda utredaren. Betänkandet lämnades i mars1997, men sedan har egentligen ingenting hänt. Densärskilda utredaren tog fram ett avsevärt underlag försina bedömningar. I direktiven förutsattes faktiskt attresultatet av den särskilda utredarens arbete skulleleda vidare till en översyn av gällande regler och ettövervägande av författningsändringar. Det är vårinställning att det nu är dags att fullfölja det arbetet.Det är en så pass viktig författningsfråga att det uti-från det material som den särskilda utredaren har tagitfram är rimligt att den bereds i en parlamentariskutredning. Det är därför glädjande att det nu finns enutskottsmajoritet för detta.Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan ibetänkandet i denna del.Jag är för min del inte vän av folkomröstningar itid och otid, men jag tror att ett förbättrat regelverkför folkomröstningar skulle öka respekten och förtro-endet för det politiska systemet. Och jag förstår inteden uppenbara rädslan hos socialdemokrater ochvänsterpartister för att utreda frågorna. Vad är detsom är så farligt att utreda? Vi har ju kodexen attförändringar av det politiska systemet bör ske i bredenighet, så utredningen i sig utgör ju inte något akutfaromoment. Är ni rädda för en utökad kunskap påområdet?Fru talman! Vid i övrigt oförändrade förhållandenär ett stats- och samhällsskick mer demokratiskt jufler relativt oberoende maktcentrum det omfattar ochju bättre jämvikt som föreligger mellan dem.Fru talman! Detta synsätt har dessvärre inte varitalltigenom vägledande för uppbyggnaden av densvenska konstitutionen. I huvudsak har den modernasvenska traditionen byggts på den s.k. folksuveräni-tetsprincipen, som var inne på tidigare,dvs. att all makt är koncentrerad till den folkvaldaförsamlingen. I mindre grad har man fokuserat påmaktdelningsprincipen.Även om 1809 års regeringsform delvis ansesbygga på ett maktdelningstänkande har det i litenutsträckning haft någon sådan konstitutionell effekt,bortsett från att och regeringen utgörtvå maktcentrum - dock intimt sammankoppladegenom parlamentarismen. Den dömande makten harhaft en underordnad ställning och kan knappast ansesutgöra ett separat maktcentrum. Den blygsammautformningen och användningen av lagprövningsrät-ten är ett exempel på detta.En god demokratisk utveckling måste bygga på enklar maktdelning. Detta synsätt överensstämmer medden realistiska människosyn som säger att alla männi-skor är ofullkomliga. Det måste finnas klara korrektivmot maktmissbruk och maktkoncentration.Det finns en lagprövningsrätt inom den eu-ropeiska unionen. har rätt att pröva omnationell lagstiftning strider mot gemenskapernasfördrag. har accepterat denna lagprövnings-rätt. I måste dock ett fel vara uppenbart i stridmed grundlagen för att lagprövningsrätten ska kunnaanvändas. Detta rekvisit har i praktiken förvandlatlagprövningsrätten till en papperstiger.Bortsett från de överväganden som låg bakomlagprövningsrätten och uppenbarhetsrekvisitet från1979, har frågeställningen kring den här rätten intenärmare studerats . Fri- och rättighets-kommittén, som jag ingick i , fick uppdragetmen gjorde inga ansträngningar för att genomföra det.I och med inträdet i EU har judikaliseringen fått in-träde i den svenska debatten. Maktdelningsfrågornatenderar att hamna i centrum för det författningspoli-tiska arbetet och debatten. Därför finns det faktisktgoda skäl att genomföra en noggrann utredning kringlagprövningsrättens ställning i . Jag glädermig förstås åt att utskottets majoritet tillstyrkt enmotion från vår sida på den här punkten.När man granskar lagprövningsrätten och prövardess utvidgning är det högst naturligt att man ocksåbör granska vem som ska utöva en sådan rätt. Utred-ningen bör förstås därför titta på behovet av special-domstolar, t.ex. en författningsdomstol. Det är inte så,som säger, att detta är en ensidig in-riktning på en författningsdomstol. Det står inte imajoritetstexten. Vi är visserligen för en författnings-domstol, men det står inte i majoritetens text. Ensådan här utredning bör också titta på hur ett nytt lägepåverkar Lagrådets ställning.Även här är Socialdemokraterna och Vänsterpar-tiet ängsliga för en utredning. De vill hellre stickahuvudet i sanden och låtsas som om ingenting hänt iden process som inleddes i och med att Europakon-ventionen blev svensk lag och vi hamnade under jurisdiktion. Oavsett vad man har föråsikt är den yttre verkligheten faktiskt förändrad, menkonservatismen har tydligen djupa rötter på sina håll.Reservanterna lägger alltså ned stor möda på attdiskutera författningsdomstolar. Men sådana är jubara intressanta sett ur det perspektiv som gäller lag-prövningsrätten som sådan. Jag har svårt för att sevad det är för konstigt med domstolar med special-kompetens. Skulle domare med en hög kompetens pågrundlagsområdet och om de mänskliga fri- och rät-tigheterna vara farligare än domare med lägre kom-petens inom området?Reservanterna är rädda för att politiken juridifie-ras, som det heter i reservationen. Kära nån då! Såvittjag vet är regeringspartiet väldigt angeläget om att haen politisk kontroll när det gäller utnämning av högredomare , åtminstone av vad som framgår avden senaste utredningen på området, SOU 2000:99.Den politiska kontrollen finns redan. Men jag förut-sätter att när regeringen utnämner domare utgår manfrån att de ska agera med oväld och med opartiskhet iförhållande till det politiska systemet. Det ska intebehöva bli några speciella komplikationer med justspecialdomstolar, som t.ex. en författningsdomstol.Aurelius har ju varit inne på påståendet i reserva-tionen om att författningsdomstolar skulle finnasfrämst i förbundsstater. Det återstår alltså att empi-riskt bevisa detta. Jag tror att det blir lite svårt medden bevisningen.Det intressanta är ju lagprövningsrätten som sådanoch inte alltid vilka som utövar den, och den är vittspridd. I den nordiska traditionen han man ju haftväldigt mycket av folksuveränitetstänkande, menNorge och , och jag tror att även ,har bytt fot i det här avseendet. står snartensamt i sin syn på lagprövningsrätten.Får jag sedan säga att jag är något förvånad övervänsterpartisternas agerande i frågan om utredningen.Vi vet ju att är motståndare till uppen-barhetsrekvisitet, men han vill ju att konstitutionsut-skottet ska vara slutdömande i lagprövningsfrågor. Ensådan inställning täcks ju faktiskt av utskottsmajori-tetens text. I stället har han nu valt att liera sig med dekonservativa krafterna. Det får mig att undra om detär sällskapet som inte passar i den här frågan.Anf. 61 () replik:Fru talman! Den som har lierat sig med de kon-servativa krafterna eller utgör en konservativ kraft ärIngvar . Som jag redogjorde för i mitt anfö-rande är den radikala traditionen folksuveränitetstan-ken, och den försvarar en enad arbetarrörelse, vilketär gott.Jag tycker att förenklar politikenlite när han säger att alla är felbara. Politiken handlarju inte bara om det, utan den handlar ju också omsociala motsättningar, makt och icke-makt osv. Hangör en konstig sak. Man kan ju säga att alla är felbaraeller att politiken reflekterar motståndare. Det ärskälet till folksuveränitet. För den som gör fel kanavsättas av folket i val. Det är själva grundtanken.Om nu alla är felbara borde det ju också gälla högajurister. De borde också vara felbara. Men jag kaninte tänka mig att vill ha ett systemdär man på grund av enskilda felbeslut kan avsättaeller icke avsätta de ingående domarna. Det har jagnog aldrig hört att en företrädare för en författnings-domstol skulle vilja ha. Det skulle ju strida mot derasoberoende.Därför får man leva med att man antingen har in-för folket ansvariga och avsättbara politiker som isista hand tolkar lagarna eller också har man oavsätt-bara. Att då tala om att det i politiken gäller att be-gränsa maktmissbruk och maktcentrum, som IngvarSvensson så lovande börjar med, haltar något. Attinföra en författningsdomstol är ju att bygga upp ettmaktcentrum ovanför och mot politiken.Fru talman! I nästa replik ska jag kommentera ettpar andra saker som sade.Anf. 62 () replik:Fru talman! Det här med ofullkomlighetstänkan-det hänger ju samman. Om man har den insikten attmänniskor är felbara och ofullkomliga inser man inte ska ge människor absolut makt. Jag förståratt det möjligtvis kan stöta en människa som tidigarehar hyllat proletariatets diktatur. Man ska inte geenskilda människor absolut makt. Man måste byggain korrektiv så att det är möjligt att korrigera på olikasätt.Höga domare i en författningsdomstol, och även iHögsta domstolen eller i vilken domstol som helst,kan göra fel. Men det går ju faktiskt att rätta till felen.Jag förstår inte varför det skulle vara något skäl motförfattningsdomstolar att domare skulle kunna fattafel beslut vid ett eller annat tillfälle.Anf. 63 () replik:Fru talman! Ett demokratiskt system där folketkan välja och rata sina representanter innebär väl inteatt ge någon enskild absolut makt. Det innebär väl ser till att folket i sista hand bestämmer över sinarepresentanter och att det är folkets gemenskap som isista hand har makten.Fru talman! Sedan vill jag kommentera ett parandra saker som tar upp. Jag tyckeratt han diskuterar på ett riktigt sätt när det gäller spär-ren. Där har vi ju också undertecknat reservationengemensamt.Men beslutande folkomröstningar är ju också ettproblem. Det är nämligen så att när frågor beslutas ipolitiken måste någon kunna ta ansvar och ställas tillansvar. Folket kan ju inte ställas till svars. Det gör attdet är ett stort problem med beslutande folkomröst-ningar. Vilket ansvar ska man kräva? Om folket del-tar i omröstningen har de även accepterat ett försåtligteller felaktigt sätt att ställa de frågor som står underfolkomröstning. Det betyder alltså att beslutandefolkomröstningar synes vara och låter väldigt demo-kratiska, men egentligen begränsar de folkets möjlig-heter till politiskt ansvarsutkrävande. I den meningenbegränsar de också folkstyret.Dessutom är det så, , att vi intealls är rädda för utredningar och kunskap, men fråganär tillräckligt utredd i vårt land. Det finns tillräckligtmycket kunskap och teoretiska insikter i frågan omfolkomröstningar.Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag är något förvånad över att Ken-neth numera klassificerar politiska system somhar författningsdomstolar som odemokratiska. Det ärmycket märkligt. De är givetvis demokratiska ävenom man kan diskutera graden av demokrati.Det beror uppenbarligen på dagsläget hur man iVänsterpartiet ställer sig till synen på folkomröst-ningsinstitutet.Nu och då kräver man folkomröstningar om sakeroch ting, och det skulle då egentligen vara stridandemot den representativa demokratin och möjlighetenatt utkräva ansvar. Jag tycker att den inställningen ärmycket märklig.Det är min personliga åsikt. Jag vill givetvis inteföregripa utredningen. Man ska kunna titta på olikaalternativ.Det är rimligt att man får en större tydlighet ifolkomröstningsinstitutet. Man kan t.ex. tillämpa detdanska systemet. fattar ett beslut, och detgäller kanske en så viktig fråga att man tycker att manmåste ha en vidare bekräftelse. Sedan får folket sägaja eller nej till beslut. Det är en rimliglösning, och det är en rimlig koppling.De rådgivande folkomröstningarna ger ett väldigtflytande intryck. Det är som sagt var långt ifrån alltidman respekterar deras utfall.Anf. 65 ():Fru talman! Land ska med lag byggas. De politis-ka besluten ska fattas inom gällande lagar tills deändras. Demokrati innebär bl.a. att det vid skiljaktigameningar är majoriteten - inte folkviljan i sin helhet -som ska bestämma. Men dessa beslut kan inte se uthur som helst om demokratin ska kunna bestå. Det ärdärför vi har ett speciellt skydd för de s.k. opinions-friheterna.Ett område som är undantaget från Lagrå-dets granskning är förslag till ändringar i våra grund-lagar, där dessa opinionsfriheter finns reglerade.Detta undantag har motiverats med att grundlagarnaär så politiskt känsliga att de är mindre lämpliga förLagrådets granskning. Vi i delar inte denuppfattningen utan menar att Lagrådets tekniska syn-punkter är väl så värdefulla här som vad gäller övriglagstiftning. Därför bör de reglerna naturligtvis änd-ras.Sedan början av 1980-talet är den s.k. lagpröv-ningsrätten inskriven i vår regeringsform. Dock före-skrivs att bestämmelsen bara får tillämpas om det äruppenbart att en underordnad lag eller bestämmelsestrider mot en överordnad lag. Det finns enligt vårmening ingen anledning att behålla denna inskränk-ning. Här har mycket vältaligt tidigare utvecklatsvarför man ska ta bort detta uppenbarhetsrekvisit. Detär också osäkert om begränsningen stämmer med EG-rätten och den Europarådskonvention som vi harinförlivat i vår svenska lag.Utöver dessa reformer bör vi också, menar vi frånFolkpartiet, positivt pröva införandet av en författ-ningsdomstol. Vi vet att det finns olika nyanser iinställningen till författningsdomstolen. Vi är ändåglada över att vi i detta läge har fått en majoritet inomutskottet som ställer upp på att göra en översyn avlagprövningen och Lagrådets ställning.Anledningen till att vi är för en författningsdom-stol är att behovet av en sådan reform har förstärktsgenom vårt medlemskap i . har genom detmed i fått vad som vanli-gen menas med en författningsdomstol. Det förefallerväldigt märkligt att vi skulle ha vår författningsdom-stol i , där det ska prövas om lagar ochbestämmelser strider mot EG-rätten, medan en even-tuell kollision med svenska lagar i övrigt inte skakunna prövas av en författningsdomstol i får man inför införandet av en författ-ningsdomstol pröva vilka förändringar man måstegöra i Lagrådets arbete och när det gäller utformning-en av lagprövningsrätten över huvud taget.Fru talman! Debatten om den s.k. IB-affären fören del år sedan visar enligt min och me-ning väldigt tydligt på behovet av att skakunna tillsätta särskilda riksdagskommissioner vidspeciella tillfällen. Dessa riksdagskommissioner skavara ett komplement till lö-pande granskning och kanske kunna göra mer omfat-tande granskningar och undersökningar än vi i kon-stitutionsutskottet klarar av inom ramen för vår vanli-ga granskning.I varje särskilt fall bör man ta ställning till omdessa kommissioner ska ha möjlighet att ta upp vitt-nesmål under sanningsförsäkran och också ha möjlig-het att befria personer från gällande tystnadsplikt.Därför har vi i vår motion yrkat på att man tar framen särskild lag om riksdagskommissioner.Fru talman! Jag vill också ta upp en annan frågasom behandlas i detta KU-betänkande och som kanförefalla lite udda där. Det handlar om bekännelse-kravet för statschefen såsom det är reglerat i en avvåra grundlagar, nämligen successionsordningen. Härdelar jag den uppfattning som kommer till uttryck ien gemensam reservation tillsammans med Vänster-partiet och Miljöpartiet.Frågan om statschefens bekännelsekrav är inte nyför oss liberaler. Vi har alltid hävdat alla människorsrätt till tros- och religionsfrihet. Denna frihet måsteockså omfatta en mycket speciell familj, nämligenkungafamiljen med kungen, prinsar och prinsessor.Rätten till tronen villkoras med att kungen ska vara"av den rena evangeliska läran, sådan som den, utiden oförändrade Augsburgiska bekännelsen, samtUppsala mötes beslut av , antagen och förkla-rad är". Det är för mig helt orimligt. Ja, det är rentavorätt mot kungliga personer.Låt mig med en gång säga att jag accepterar mo-narkin, så jag anser inte som Vänstern att man kanlösa denna fråga galant genom att avskaffa monarkin.Men jag kan inte förstå varför vi ska sätta en trosmäs-sig tvångströja på statschefen och alla prinsar ochprinsessor och också på dem som gifter sig med prin-sar och prinsessor.Sverige är ett mångkulturellt och mångre-ligiöst land, och det bör kunna avspeglas också ikungahuset. Visst ska vi väl kunna ha en statschefmed katolsk tro. Hon ska inte behöva abdikera ochflytta till , för att dra en parallell med ett käntexempel.Statschefens trosåskådning eller brist på sådan ärhans eller hennes personliga rättighet, precis som detär för alla oss andra. Detta ska absolut inte regleras ilag. Lagrummet i successionsordningens 4 § betraktaskanske av somliga som ett kuriosum, men frågan ärändå av så stor betydelse för en visserligen litengrupp att vi måste ta lagen på allvar. Gör man det kanman inte göra annat än att anse att lagparagrafenmåste lyftas bort ur successionsordningen. Vårsvenska grundlag ska inte få innehålla några kuriosa-paragrafer.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom samtligafolkpartireservationer men nöjer mig med att yrkabifall till reservation 11.Anf. 66 () replik:Fru talman! Jag vill konkretisera det här lite. Låtoss ta frågan om kommunalt utjämningssystem. Detfördes en viss diskussion. angrep försla-get och sade att det gick emot grundlagen, osv.Hade vi haft en författningsdomstol skulle alltsåen domstol ovanför politiken ha avgjort huruvida viskulle skapa en större fördelningsmässig rättvisa ilandet eller inte. Detta är orimligt. De strider motfolksuveräniteten, och det strider egentligen i grundenockså mot en liberal ideologi, som jag redogjorde föri mitt första anförande.Nu är det intressant att veta var egent-ligen står. Det har ändå funnits klartänkta personersom har sysslat med dessa frågor. Jag tänker på t.ex.Daniel Tarschys, och , vars uppfattning jag redogjorde för, som såvittjag uppfattar det har en mera konsekvent hållning förfolksuveränitetsprincipen. Men här halkar Folkpartiethelt uppenbart snett i förhållande till sin ideologi. Nihalkar in på maktdelningsspåret - det konservativaspåret - och det är också tråkigt.Sedan tycker jag, fru talman, att det vore bra omFolkpartiet kunde följa rekommendationen från sittungdomsförbund och visa lite mod och rösta för mo-narkins avskaffande, och inte bara begränsa sig till attta upp kungens trosbekännelse. Men det är gott så.Anf. 67 () re-plik:Fru talman! Frågan om skatteutjämningens fören-lighet med grundlagen var ju en väldigt stor och om-diskuterad fråga när man införde systemet med kom-munal skatteutjämning.