prot · GO0953 · 2001-01-19 00:00:00 — Det mesta är tomt prat.Näringsministern har lovat infrastruktursatsningarunder den tid han har varit ansvarig minister, men detenda som händer är att han skjuter upp frågan. I förr-går i partiledardebatten sade statsministern: Det är enkonkretion när vi talar om vägbyggen, och har viskattemedel att fördela. De ska komma till hösten.Kanske är biträdande näringsminister trovärdig som sade: Vi har gett skenav att kunna fixa och återställa med politiska instru-ment, men de möjligheterna är mycket begränsade.Skogsnäringen förlorar 900 miljoner påden dåliga vägstandarden i , så låt oss hop-pas att man nu gör verklighet av sina löften.Hur skapar vi då en bra tillväxtmiljö i de delar avvårt land som ännu inte känner av att det går så braför ? De tillväxtregioner som finns både iEuropa och i har växt utan politisk strategi ellerregionalpolitiska inslag. Tillväxtregioner har uppståttutan politisk inblandning. Internationella undersök-ningar tyder på att många av de regioner som byggerupp den nationella ekonomin är de som är självgåen-de.Men självklart kan kommunerna t.ex. också på-verka det lokala företagsklimatet. Socialdemokraternatar alltid upp hotet från den förda politiken i Stock-holm. Men jag skulle vilja att någon förklarade förmig varför inte Norrlandskommunerna går bättre änStockholm, om politiken här är så fel. I Norrlandstyrs ju de flesta kommunerna av socialister av olikavalörer. Är det ändå så att det är just den politiken,med höga kommunalskatter och många konkurreran-de kommunala bolag som driver allt från sömnad ochkrogar till äventyrsaktiviteter, som ändå inte är bra -det som tar incitament och engagemang från alltförmånga med egna initiativ.EU-kommissionen har sagt nej till lägre socialaavgifter för tjänsteföretag i . Men det behö-ver inte betyda att vi inte kan sänka avgifterna. Varförinte sänka avgifter och skatter och därmed öka kon-kurrensen för alla våra företag. Höga skatter påverkarinte bara glesbygden negativt, utan hela landet.I går i debatten sade statsrådet att regio-nalpolitiken inte får bli en politik för omfördelningfrån storstäderna. Statsrådet håller tydligen medom att vi måste sänka avgifter och skatter för alla.Företagarna i vill inte ha bidrag utan re-ducering av skatter och enklare regler. Regeringenhar lovat att småföretagen skamärka att de administrativa kostnaderna minskar,men tyvärr upplever inte företagen att så skett, utantvärtom att administration och avgifter ökat. EnligtDemoskop är kostnaderna för datorer, programvaraoch personal för att klara administrationen av miljö-,arbetsrätts- och skattelagstiftning mer än 50 miljarderför de 34 000 företag som ingick i undersökningen.Herr talman! 50 miljarder är en hisnande summa,inte minst för alla de företag som drabbas av de extrakostnaderna.Norrland har, precis som andra delar av vårt land,många vackra och för turister attraktiva platser. Mentyvärr tillhör inte toppländerna vad gällerturistnäringen. Vi tillhör snarare bottenländerna.Turismen är en av de snabbast växande näringarna ivärlden, och vi kan också dra till oss betydligt flerturister än om förutsättningarna ändras. T.ex. ärturistsektorn tjänsteintensiv, och därför är de högaskatterna på tjänster ett mycket stort problem. Mendet saknas politisk vilja att göra någonting åt det.Europa står för av all turism i världen, ochturistnäringen i står för i snitt av BNP,men vi når bara upp till hälften av den siffran. Ochäven om vi klandrar vädret för en del av problemet,uppvisar våra nordiska grannländer med samma kli-mat upp bättre siffror.Den regionalpolitiska utredningen föreslog att da-gens regionalpolitik skulle avskaffas, och det vore detabsolut bästa. I en studie där man jämfört företag somfår stöd och dem som inte får stöd visas att produkti-viteten över tiden är sämre i stödföretagen än i demsom inte fått stöd. Det visar på att stöden oftast haren negativ effekt. har sagt "att det ärviktigt att regionalpolitiken inriktas på att skapa för-utsättningar för tillväxt i hela landet och att den intebara upplevs som ett bidragssystem som håller för-lustverksamheter under armarna".Herr talman! Jag hoppas att statsrådet i sina föresatser, går från ord till handling ochser till att våra företag får de bättre villkor som sänktaskatter och avgifter, förenklade regler, minskademomssatser och inte minst snabba åtgärder för deinfrastrukturella problem som finns innebär. Då får vifart på hela , och då har leve-rerat mer än enbart det prat som vi har fått frånNäringsdepartementet.Integration och sysselsättningAnf. 17 ():Herr talman! Skillnaden mellan verkligheten här ikammaren och verkligheten utanför kammaren är oftaganska betydande. Vi fick här i förrgår prov på attstatistikpolitiken ofta firar triumfer. StatsministerGöran berömde sig i förrgår av att 4-procentsmålet för den öppna arbetslösheten var nått. Iverkligheten utanför kammaren går nästan en miljonmänniskor utan ett riktigt jobb. Det saknas 300 000jobb för att lika många ska ha ett arbete som sedan.Sanningen bakom statistikpolitiken är den att Sve-rige faktiskt aldrig har haft en högre arbetslöshet i enhögkonjunktur än vad vi har . Det pratas väldigtmycket, men det händer alltför lite.Herr talman! Den främsta symbolen för den rege-ring som mest pratar är just det statsråd som ståranmält på talarlistan, statsrådet . Honbegår gärna intervjuer, hon ler hult mot kameran ochhon pratar mycket, men hon uträttar föga.Det gäller inte bara på arbetsmarknadsområdet.Det gäller kanske i ännu högre grad på det integra-tionsområde som hon är ansvarig minister för. Detenda som har åstadkommits sedan hon fick det upp-draget är en meningslös lagstiftning mot etnisk dis-kriminering i arbetslivet. Här inne pratas det ochlagstiftas det, där ute tilltar segregationen. Jag vågarhävda att inte minst många invandrare reagerar motdet. De vill inte buntas ihop oavsett bakgrund. De villinte kvoteras. De vill exempelvis inte betraktas sominvandrarföretagare som sitter på ett invandrarkaféoch läser svenska för invandrare utan vill betraktassom företagare som sitter på ett kafé och läser svens-ka.Nu är det inte bara det att regeringen gör väldigtlite. Det som den gör gör den dessutom fel, och det ärom möjligt ännu allvarligare. Att bryta segregationhandlar inte om att fördela olika grupper i samhälletjämnt på olika geografiska områden och på olikayrken, utan det handlar om att ge var och en somlever i makt att forma sitt liv och sin framtid.Där har vi grundligt misslyckats i Sverige.Visst finns det en massa människor som hals överhuvud har fått fly från krig, nöd och umbäranden ochta sig varthelst de kunde komma, men väldigt mångaav de människor som har kommit till vårt land har juvisat prov på en dådkraft som infödda svenskar barakan ana sig till. Det är människor som har brutit uppfrån hela sin bakgrund, från sina vänner och släkting-ar, från sin kultur, från sitt land och från sitt språk ochsom sökt sig hit till till ett främmande klimat,ett främmande land, ett främmande språk och delvisen främmande kultur, i ambitionen att här förverkligasin framtid och sina livsdrömmar.Det enda som vi i klarar av är att pekamed hela armen och säga: Där borta har du socialby-rån!I boendet ökar segregationen. Segregation i boen-det är inte att människor med likartad bakgrund sökersig till samma bostadsområden. Det är naturligt. Såhar också svenskar gjort när de har emigrerat tillandra länder. Nej, segregation i boendet är när vissamänniskor hänvisas till vissa bostadsområden utanmöjlighet att ta sig därifrån ens om de skulle vilja det.Den segregationen har vi gott om.Vad är socialdemokraternas svar? Jag har läst enintervju i en tidning i går med , soci-aldemokraternas starke man i . Vad hadehan att komma med? Jo, han ville förbjuda flyktingarfrån att flytta till är ett bostadsområde utanför Göteborgsom i likhet med en rad andra bostadsområden runtom våra stora städer är en produkt av socialdemokra-tisk bostadspolitik. Men människor flyttar inte tillBergsjön och bor inte nödvändigtvis kvar i Bergsjöndärför att de vill det utan därför att socialdemokratiskbostadspolitik faktiskt inte ger dem något val. De haringen bytesrätt som vi andra. Det framgår om mansätter in en annons i tidningen: Trea i bytsmot likvärdig lägenhet i , gärnavid , och ser hur många svar som kommerin på den annonsen.Vi har i skolan en segregation som tilltar. 1 av 3med invandrarbakgrund i lämnar i daggrundskolan utan att ha Godkänd i svenska. 4 av 10med invandrarbakgrund hoppar av från gymnasie-skolan. Det här är oerhört allvarligt, eftersom en bragrundläggande utbildning i allmänhet och hyggligtbra kunskaper i svenska språket är helt avgörande föratt inte ytterligare en generation av människor medinvandrarbakgrund ska dömas till utanförskap ocharbetslöshet.Vad gör då socialdemokraterna? Jo, de ägnar sig istort sett bara åt att angripa den enskilt viktigasteskolreform som har genomförts ochsom har gett enskilda människor ökad makt, nämligenfriskolereformen och det fria skolvalet. Här har vi enreform som har utsträckt den valfrihet som tidigarevar förbehållen de människor som hade en bra ställ-ning i det svenska samhället. De har alltid kunnatvälja skola och gå till ett alternativ till den kommu-nala skolan. De som inte har haft det lika bra förspänthar varit hänvisade till det skolval som politikerna harträffat åt oss.Med friskolereformen och med skolpengen haralla människor fått en möjlighet att ha makt över sinaegna barns skolgång. hotas den friskolereformenpå olika sätt av socialdemokratiska politiker i rege-ringen och runt om i våra kommuner.Vad slutligen gäller arbetsmarknaden ser vi ocksådär en tilltagande segregation, ett tilltagande utanför-skap och en tilltagande tudelning. Arbetslöshetenbland invandrargrupper är så hög sombland infödda svenskar. Bland de människor som harkommit till vårt land efter 1995 är det bara 3 av 10som har ett riktigt arbete. Inte ens högt utbilda-de människor som kommer hit får chansen på densvenska arbetsmarknaden. Vi klarar inte att förmedlavettiga kunskaper i svenska språket till dem somkommer hit. Vi klarar inte att rätt värdera den utbild-ning som de kommer hit och visar upp. Vi klarar inteav att ge dem chansen.Jag läste en uppgift om den oerhört höga syssel-sättningsgraden bland somalier i , att jämföramed den extrema arbetslöshet som råder i den soma-liska invandrargruppen i . Jag säger inte att viska importera det engelska regelsystemet på arbets-marknaden. Men det är oerhört viktigt att utformaregelsystemet på ett sådant sätt att också de som stårutanför ges en chans att komma in på arbetsmarkna-den.Också härvidlag har vi misslyckats i medden skattepolitik som vi bedriver, de offentliga mo-nopol som förhärskar och den arbetsrättsliga lagstift-ning vi har, som är uppbyggd med goda ambitionermen som i realiteten bygger murar mot invandrareoch andra som befinner sig i ett underläge och vill inpå arbetsmarknaden. Mitt budskap är därför: Rivmurarna.Anf. 18 HANS () replik:Herr talman! Jag ska tala kort på någon minut.Man kan diskutera statistikpolitik och man kan kriti-sera vissa inslag. var det dock som skulle nås,och dagens siffra är . Låtsas inte som om detinte uppfylldes.Under ett år har utomnordiska medborgares ar-betslöshet sjunkit från 100 000 till 66 000. Det ärfortfarande ett jätteproblem. När det gäller kvinnorhar vi inte alls samma goda utveckling och inte hellernär det gäller personer . Men det är dock ettoerhört trendbrott.Kalla inte den nya skärpta antidiskrimineringslag-stiftningen för meningslös, . Då vetman inte mycket om vad den lagstiftningen kan inne-bära. Den förra var meningslös därför att den aldriglyckades träffa de verkliga diskrimineringspunkterna.Sedan finns det ett mycket stort problem när detgäller . pekar på pro-blem. Han talar väldigt yvigt. Han vill lösa problemenmed skattesänkning. Han angriper ofta arbetsrätten.Se till att vi inte får det som i . Se till att viinte får det som i . Jag återkommer i min nästareplik.Anf. 19 () replik:Herr talman! Jag ska naturligtvis ta till mig HansAnderssons kritik mot att jag talar yvigt. Han är för-visso en auktoritet på detta område.Arbetslösheten på helårsbasis kom nedtill . Det är över 4-procentsmålet, och decembersiffran låg under 3,7 %.Men det spelar inte så stor roll, eftersom det är denöppna arbetslösheten.Vänsterpartiet har tillsammans med regeringenunder en exempellöst stark konjunktur våldsamt ökatde arbetsmarknandspolitiska åtgärderna för att på detsättet styra om de arbetslösa i statistikkolumnerna.Det viktiga för mig är att det bakom alla siffrorfortfarande är nästan 1 miljon människor som saknarett riktigt jobb. Det krävs 300 000 nya jobb för attlika många ska ha ett arbete som se-dan.Anf. 20 HANS () replik:Herr talman! Målsättningen var att under åretkomma . Det målet är nått. Men vi behöverinte tramsa om det.Konjunkturinstitutet, , Arbetsmark-nadsstyrelsen, alla myndigheter och alla forskare äreniga om att vi nu har exempellös sysselsättningstill-växt. Det finns hot mot den. Jag tänker tala om det imitt inlägg om sysselsättning. Men sysselsättnings-tillväxten är nu exempellöst god.Det hindrar inte att vi har fruktansvärda problemför individer i långtidsarbetslöshet och för människorsom inte får delta och ta sin försörjning av arbete utanfår gå på bidrag. Vi har problem att finansiera vårtvälfärdssystem.Vad vill och vad gör äratt använda ett stort problem som vi har - bl.a. i kraftav flyktingar som kommit och som inte fått fotfästepå svensk arbetsmarknad under lågkonjunktur - tillatt driva sina hävstänger om skattesänkning, att rivaupp arbetsrätten och att angripa den solidariska lös-ningen med fackföreningsrörelsen som agent.Det är vad jag är så oerhört starkt emot. Det ärvad jag för att vara snäll kallar för yvigt. Jag kundekalla det för helt andra saker, . 21 () replik:Herr talman! Det är tragiskt att Hans Anderssoninte förstår att drivkraften för oss är upprördhet överatt vi faktiskt inte har kommit längre än att det fortfa-rande saknas 300 000 jobb innan vi är tillbaka i detläge vi hade sedan.Det är inte jag som tramsar om . Det är HansAndersson och som tramsar om !Jag är den förste att gratulera att vi har kommit ned såpass i öppen arbetslöshet som vi har gjort.Men jag vill inte gömma att en del av förklaringenär att vi har flyttat de arbetslösa till andra kolumner istatistiken. De är inte hjälpta av att flyttas i statistik-kolumnerna. De är bara hjälpta av riktiga jobb, ochriktiga jobb skapar man inte med prat i kammaren.Anf. 22 () replik:Herr talman! Låt mig till att börja med vara enigmed i upprördheten över att vi intehar kommit längre. Det kan vi vara eniga om. Men när det gäller lösningarna står vi trots alltpå djupt skilda sidor.På vilket sätt skulle skattelättnader för dem somhar arbete hjälpa dem som inte har arbete när detgäller de förorter som talar om?På vilket sätt skulle en inställd storstadssatsning,med mindre pengar för den svenskundervisning somMikael talar så varmt om i övrigt, hjälpatill att befria människor i våra förorter?På vilket sätt skulle nedläggningen av RinkebyFolkets hus, som kanske är ett resultat av en moderatpolitik förd i , innebära fler möten mellanmänniskor och ökad integration?Anf. 23 () replik:Herr talman! Jag hoppas att vi står långt ifrån var-andra. Jag är stolt om jag inte har så särskilt mycketgemensamt med en bekännande kommunist.Det är viktigt att se individerna bakom statistiken.Vi ska se de människor som kommit hit för att försö-ka förverkliga en framtid och också bedriva en politiksom ger dem chansen att göra det. Det har vi miss-lyckats med i Sverige.Anf. 24 () replik:Herr talman! Om tror att deträcker att slänga ur sig en eller annan utsaga om vadjag bekänner mig till eller inte och därmed undvikaatt svara på samtliga frågor vet jag inte vem han gören otjänst, kammaren, sig själv eller Moderata sam-lingspartiet.Mina frågor kvarstår. På vilket sätt blir det flermötesplatser och ökad integration som Fol-kets hus tvingas stänga till följd av moderat politik?På vilket sätt blir svenskundervisningen i våraförorter bättre om den moderata varianten att ställa inhela storstadssatsningen skulle genomföras?På vilket sätt skulle bostadssegregationen minskaom de rika fick köpa sina lägenheter i innerstan?Svara på frågorna i stället för att undvika dem,. 25 () replik:Herr talman! raljerar lite kringde . Det gjorde också tidi-gare partiledare i talarstolen när den soci-aldemokratiska regeringen tillträdde . Hantalade om att vi inte skulle kunna klara att leda landetur krisen.En annan företrädare för Moderata samlingspartietjämförde de med böckling, osv. Helatiden har man försökt att raljera om de mål som visocialdemokrater har satt upp.Kan säga hur kanlösa problemen bättre? De har sagt ju att socialdemo-kraterna inte skulle kunna lösa dem.Anf. 26 () replik:Herr talman! Jag tror att jag uttrycktedet så, att de rökta är inte böcklingarna utan de ar-betslösa som luras av den statistikekvilibristik som nisocialdemokrater är så förtjusta i.Jag är den förste att gratulera till att den öppna ar-betslösheten sjunker. Men jag menar att det är ettfalsarium att försöka lura i människor att man löserproblem i den utsträckning som man flyttar männi-skor i statistikkolumnerna.Vi har en exempellös stark konjunktur. Imånga branscher ropar företagen efter mer folk. Allaåtgärder på arbetsmarknadspolitikens område borde idet läget vara inriktade på att försöka tillgodose be-hovet av arbetskraft på arbetsmarknaden.I stället gör ni i statistikpolitikens tecken tvärtom.Ni drar bort människor från arbetsmarknaden ochsätter dem i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Trotsatt vi har en stark konjunktur ökar de arbetsmark-nadspolitiska åtgärderna kraftigt. Det är tvärtemotvad vi skulle ha behövt i detta konjunkturläge.Anf. 27 () replik:Herr talman! Det var likadant med Kunskapslyf-tet. Flera moderater sade att det var ett vuxendagis.Under den tid vi hade oerhört hög arbetslöshet ochdet var svårt att få ut människor i arbete och kon-junkturen var låg såg vi till att utbilda väldigt många iKunskapslyftet.De står nu till arbetsmarknadens förfogande ochhar fått en höjd kompetens. sägerhär att det är att gömma undan den öppna arbetslös-heten.Det gäller att utbilda. Där skiljer sig den moderatapolitiken från den socialdemokratiska. Det gäller attutbilda människor under arbetslöshet för att de skakunna ta de jobb som finns. Det kallar för att gömma undan arbetslösheten.Anf. 28 () replik:Herr talman! Där har den värderade kollegan fel.Det är ju just utbildningsinsatser som är kärnan i vårarbetsmarknadspolitik. Den kritik vi riktar mot er gårut på att ni även i en brinnande högkonjunktur fort-sätter med arbetsmarknadspolitiska volymåtgärder,som har dokumenterat dåliga effekter när det gälleratt få ut folk i riktiga jobb.Det är fortfarande så att nästan 100 000 männi-skor befinner sig inom det s.k. . Hu-vuddelen av dem skulle, om inte hadefunnits, redovisats som öppet arbetslösa. Det är kan-ske också därför som finns.Anf. 29 ():Herr talman! Den del av den allmänpolitiska de-batten som just har inletts går under temat Integrationoch sysselsättning. Låt mig just därför tala om könoch klass.Ibland speglas samhällets förändringar tydligt ispråkbruket. talades det intemycket om klassamhället. En och annan socialdemo-krat kunde nog höras viska om det på interna möten,men i huvudsak var det Vänstern som lyfte fram attklyftorna mellan människor i makt och rikedomingalunda var utraderade. talar t.o.m. mode-rater om klassklyftorna - hycklande, lismande ochmed samma gamla reaktionära lösningar som förr,men de tvingas tala om klassamhället.För 10-15 år sedan var det inte många som taladeom feminismen och om kampen mot kvinnors struk-turella underordning. Förutom vad gäller Vänsternoch kvinnorörelsen användes ordet av de flesta mestsom ett illa riktat skällsord. vill t.o.m. folk-partister och kristdemokrater vara feminister. Det ärskenheligt och utan insikt om dess sprängkraft, mende tvingas ta ordet feminism i sina munnar.Samhällsklimatet, och alltså därmed samtalskli-matet, har förändrats. De klyftor mellan män ochkvinnor och mellan arbetarklass och överklass somunder 90-talet t.o.m. ökat sätter sina spår på debatten.Men det räcker inte att tala. Ord måste följas avhandling och en politik som faktiskt förmår brytakvinnors strukturella underordning och klassklyftor-na. Inte minst bör man noga lyssna efter om de ny-vakna feministerna och de som upptäcktklassamhället förmår se konflikten mellan olika in-tressen som perspektiven rymmer och vilken sida dedå väljer att ställa sig på.Herr talman! Den rikaste tiondelen av befolkning-en i hade en disponibel inkomst somlåg över det genomsnittliga hushållets inkomst.År 1998 hade den siffran vuxit till . Den fatti-gaste tiondelens andel av genomsnittet hade i ställetkrympt från . De rika har blivit rikare ochde fattiga har blivit fattigare om man får tro den förreutredaren i LO och rapportbokenDen glömda krisen.Löneskillnaderna mellan män och kvinnor är fort-farande stora, och också ibland ökande. Om man sertill SCB:s rapport och mäns löner tjänadekvinnor av männens löner 1996, men 82 %1998. kallas dessa skillnader för oförklarliga,men de går att förklara om man inser att det handlarom grundläggande maktskillnader mellan män ochkvinnor i samhället.Herr talman! Det är ingen slump att det ser ut såhär - ingen tillfällighet. Det handlar om grundläggan-de systemfel i samhället.De ekonomiska makthavarna tjänar naturligtvis påatt systemet upprätthålls. Om antalet elever per skol-klass ökar, om dagispersonalen inte hinner se efterbarnen eller om 90-åriga måste tillbringa desista åren av sitt liv i förnedring och smuts är detinget problem för kapitalet. För kapitalet har andraprioriteringar och måste ha andra prioriteringar. Detsom är rationellt handlat av den enskilde kapitalistenblir ett problem för det övriga samhället. Det som intesyns i resultaträkningen finns inte i kapitalismensverklighet.Men dagisbarnen finns och finns. Verklig-heten är inte bara välfyllda aktieportföljer och gol-frundor på arbetstid - verkligheten är också att varfjärde arbetarfamilj inte har råd att åka på semesterens i sitt eget land.Herr talman! På ett liknande sätt fungerar patriar-katet. Kvinnor är systemets reservarmé av arbetskraft.När det behövs för att hålla i gång produktionen lock-as kvinnor ut i arbetslivet, men till sämre lön på enkönsuppdelad arbetsmarknad, och fortfarande medhuvudsansvaret för det obetalda hemarbetet. Närklinikchefer på i Uppsalaenligt förklarar att kvinnligaöverläkare i genomsnitt tjänar mindre änmanliga med att kvinnorna har varit hemma och föttbarn är det ingen tillfällig sinnesförvirring. Det ärresultatet av ett samhällssystem där män har lön ochkvinnor har kön. Att kvinnor är kraftigt överrepre-senterade bland dem med korttidsanställningar äringen slump. Inte heller att just denna grupp enligtArbetslivsinstitutet lider betydligt mer av psykiskohälsa, mag-, rygg- och nackbesvär, huvudvärk, trött-het och håglöshet. Det är ett uttryck för kvinnorsstrukturella underordning.När LO säger att inte heller den nya jämställd-hetslagen räcker till är det en uppmaning till politiskhandling.Verkligheten är inte bara piffiga relationssemina-rier om manligt och kvinnligt, om Mars och ;verkligheten är också mindre i löne-kuvertet för att man är kvinna.Kön genomfärgar klass. Sida vid sida, tillsam-mans hjälps de åt. Klass genomfärgar kön.Herr talman! Jag inledde med att meddela att jagär medveten om rubriken på dagens debatt. Ocksåintegrationspolitiken måste ses ur ett köns- ochklassperspektiv. För problemet med segregation ärinte att bjuder på mid-dag för sällan. Problemet är inte heller i första handatt inte syns i TV. För även omden som har invandrarbakgrund måste ha samma rättsom vilken infödd svensk som helst att bli finansmanoch även om det säkert är bra med TV-profiler medutländsk bakgrund löser det inte de grundläggandesystemfelen.I våra storstäders förorter bär underordningen ochvanmakten en invandrad kvinnas ansikte.