prot · GO09100 · 2001-04-26 00:00:00 — Jag vet inte vad det är.Det är egentligen bara debatten och kritiken motde forskare som försöker hitta svar som är omfattan-de, inte forskningsinsatserna. I andra länder har detkommit fram resultat. I har man t.ex. nyligenfått resultat som tycks visa samband mellan kvicksil-ver och alzheimers sjukdom.Utskottet framhåller också att ett kunskapscent-rum för dentala material har skapats inom Socialsty-relsen. Då förtjänar det att poängteras att detta kun-skapscentrum inte alls har till uppgift att utreda omamalgam kan orsaka sjukdom.Initiativet till det som blev detta kunskapscentrumkom från mig själv och en rad andra ledamöter frånflera partier. Vi hade kunnat konsta-tera att ingen har ansvar för att föra forskningen ochkunskapssökandet när det gäller biverkningar avdentala material framåt. I stället motarbetas sådanasträvanden systematiskt av bl.a. . Där-för skrevs en rad motioner om att införa ett kompe-tenscentrum för biverkningar av dentala material. Våruppfattning var att detta skulle skapas i anslutning tillMetallbiologiskt centrum i Uppsala.Riksdagen biföll våra motioner, och regeringenavsatte till verksamheten.Därmed borde ju alltihop vara klart. Vi var ganskanöjda just då.Men som så ofta när det gäller amalgamfråganförvrängdes intentioner i förvaltningenoch byråkratin, och det där lilla men viktiga ordet"biverkningar" ströks någonstans i hanteringen. Re-sultatet blev det för dentala materialvid - märk väl! - som utskottet nuhänvisar till. Problemet är bara att detta centrum skasyssla med materialegenskaper hos dentala materialoch informera tandläkare om hur materialen ska ap-pliceras. Några biverkningar sysslar man över huvudtaget inte med.I alla sammanhang där amalgamfrågan diskuterasnumera hänvisar och politiker till attdet finns ett . Det låter ju väldigtbra. Men jag råder alla att lyssna noga på vad somegentligen sägs. Det sägs nämligen inte alls att dettacentrum ska utreda hälsorisker. Man säger bara att detfinns. Samma sak konstaterar ju utskottet: det finns.Men vad det gör tror jag inte att utskottet har tagitreda på. Men vet ni det.Vad är poängen med att nämna idetta sammanhang, när det inte ska syssla med bi-verkningar? Uppgiften är bara ägnad att trolla bortkorten och lura den som lyssnar eller läser att tro attfrågan tas om hand på ett kompetent sätt.Det har varit många initiativ från ochmånga riksdagsbeslut, men trots det finns det ingensom har ansvar för att skapa klarhet i hur den omfat-tande kvicksilverexponeringen från tandamalgamunder efterkrigstiden har påverkat medborgarnashälsa. Behandlingsstrategin för de barn som gick iskoltandvården efter kriget var attborra bort tändernas tuggytor, ofta utan att det fannshål eller karies, eftersom amalgamet ansågs bättre änden naturliga tanden. Inom barntandvården användesockså ett amalgam med hög kopparhalt som korrode-rade extra snabbt och avgav extra mycket kvicksilver.Kvicksilvret ansågs nämligen vara karieshämmande.Hör och häpna!I senare debatter sade man attamalgamet var stabilt, över huvud taget inte korrode-rade och inte avgav något kvicksilver. Men man fickge med sig sedan. visste man att detkorroderade, men då trodde man att det var ganskabra.Det är just den här generationen, som sedan harutsatts för otaliga ytterligare tandbehandlingar undersin levnad, som tillhör den grupp som blir alltsjukare och kostar samhället allt större summor. Viser hur kostnaderna för sjukvården isamhället ökar. finns det alltså ingen somhar ansvar för att se om denna nästan livslånga kvick-silverexponering är en bidragande orsak till de ökan-de hälsoproblemen.Jag har ett litet förslag - det är inte lönt att kommamed så många radikala förslag nu och tro att man fårigenom dem. har Socialsty-relsen på regeringens initiativ fått lämna ifrån sig 1 avde 5 miljonerna till Metallbiologiskt centrum i Upp-sala för att söka kunskap ur det omfattande materialsom finns om alla de patienter som behandlades vidamalgamenheten i , som sedan fick läggasned. Materialet finns kvar. Jag tycker att det är oer-hört viktigt att regeringen ser till att utbetalningarnafortsätter även , så att vi kan fådel av den kunskap som finns att hitta i det materialet.Det har nämligen aldrig funnits resurser att på allvarutvärdera dem som har blivit behandlade och sanera-de, och verkligen se hur det har gått för dem, att göraordentliga studier omkring detta. Det är oerhört vik-tigt att det görs.Ca 70 % av de kroniskt sjuka patienter som re-mitterades till amalgamenheten uppgav att de fåttbättre livskvalitet och färre sjukdomssymtom efterbehandlingen. Det är mycket - det är många männi-skors lidande. Med de svindlande sjukvårdskostnadersom vi ser framför oss är det nöd-vändigt att ta vara på den kunskap och den kompetenssom finns. Där kan inte myndigheternas prestige ochokunnighet få sätta käppar i hjulet. Det handlar ocksåom de enskilda människornas liv. Bakom sjukskriv-ningsstatistiken finns individer som lider, ofta i onö-dan, och det kan vi inte acceptera.Fru talman! Jag skulle egentligen vilja yrka bifalltill min motion i dess helhet, men jag inser att det inteskulle ändra något beslut här. Jag nöjer mig med attstå bakom de reservationer där finnsmed. har en del reservationer somhandlar om amalgamfrågan. Jag ska inte yrka bifalltill dem - för att vi ska slippa votera så många gånger- men jag står självfallet bakom de reservationerna.Det finns väldigt mycket mer att säga, men jaghoppas att utskottet till nästa gång vi behandlar de härfrågorna tittar lite mera noggrant på vad ett kunskap-scentrum egentligen är och vad det är för forskningsom pågår, och medverka till att jobba mycket merför att få ett amalgamförbud. Det har vi fattat beslutom i , och det har skjutits upppå grund av EU-regler och allt möjligt annat. Myckethar egentligen varit svepskäl. Det fattades faktisktbeslut att kvicksilvret skulle bort,och det har inte skett ännu.Anf. 111 ():Fru talman! I det här betänkandet behandlas mo-tion So507, med fem partier bakom, som gäller en nycancerutredning. Jag tog faktiskt för givet när jagskrev motionen att den skulle få ett totalt bifall. Storblev min förvåning när jag upptäckte att det är mode-rater och kristdemokrater som vill bifalla den.När jag läser majoritetens motivering blir jag ännumer förvånad:"Tillräckliga skäl att frångå utskottets principiellainställning när det gäller motioner om att prioriteravissa sjukdomar före andra föreligger dock inte. Mo-tionen avstyrks." Inte så många ord, det behövdestydligen inte.Det här är ganska märkligt. Internationella can-cerunionen, som jag har haft förmånen att arbeta med,har sagt att det här nu måste kommatill stånd. Den demografiska bilden av världen harförändrats. Vi lever så mycket längre. Risken attdrabbas av sjukdomar är så mycket större. Jag tänkeri första hand på det mänskliga lidande som den storagrupp av sjukdomar som är cancersjukdomar utgör.Cancer är inte en sjukdom. Jag vet inte om jag kansäga att det är hundra, men jag tror att det är där om-kring. Så talar man om att inte prioritera vissa sjuk-domar. Det här är en jättegrupp som skapar ett oer-hört lidande.Då vi är politiker kan vi inte låta bli att också tittapå vad det har för resultat rent ekonomiskt. Det bliroerhört mycket dyrare att inte tillsätta den här utred-ningen, inte låta våra forskare och experter utröna hurman ska kunna minska det mänskliga lidandet, hurman ska kunna spara pengar, hur man ska kunna setill att de resurser som vi har till sjukvården verkligenanvänds på bästa sätt i stället för att säga att man intevill prioritera vissa sjukdomar, således ska man intetillsätta denna utredning.Det här är naturligtvis inget hugskott som jag harkommit med. Jag har diskuterat med forskare som hartagit kontakt med mig. Jag har sagt förut i den härtalarstolen, och jag kanske ska upprepa det eftersomdet är många ny, att jag arbetat i cancerfondi . sitter jag i dess valberedning, så det äröver . Cancerfonden i betalar totalt, tillsista kronan, av all projektforskning i Sverige.Det är tunga namn i vår forskarkrets, och alla är enigaom att för människors skull, och även för ekonominsskull, skulle vi behöva en sådan här utredning.Det förvånar mig väldigt att inte mina medmotio-närer från , och hargått med på detta. Däremot är jag tyvärr inte så för-vånad över att inte socialdemokrater och vänsterpar-tister ställde upp.Tack, fru talman.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 7 §. )5 § betänkande 2000/01:SoU12Handikappolitik.Anf. 112 ():Fru talman! Det här betänkandet omfattar om-kring 50 motionsyrkanden som på olika sätt behand-lar funktionshindrades livssituation. Från moderatsida har vi reservationer som gäller behoven av sam-ordning av olika insatser som rör funktionshindrade,föräldraskap som ytterligare ett kriterium för rättentill personlig assistans, Handikappombudsmannensställning, införandet av en s.k. hjälpmedelspeng,möjlighet för audionomer att bedriva hörselhjälpme-delsutprovning i enskild regi via avtal med landsting-et eller staten, rätten till hjälpmedel och arbetsteknis-ka redskap även om man anlitar enskilda assistansfö-retag och förslag om ökade bidrag till handikappor-ganisationerna. Vi har också ett antal särskilda ytt-randen som anknyter till yrkanden vi ställt i andrasammanhang.Jag står naturligtvis bakom alla våra reservationeri utskottet, men för att vinna tid nöjer jag mig med attyrka bifall till reservation 2.Från moderat sida vill vi ge de funktionshindradestörre möjligheter att påverka sin egen situation bl.a.genom ökad valfrihet, avreglering av monopol ochavskaffande av hämmande byråkrati. Men vi villockså öka de direkta ekonomiska insatserna till såda-na insatser som underlättar för funktionshindrade attdelta i samhällslivet. När behand-lade budgetpropositionen redovisade vi vår samladepolitik inom detta område. Det här betänkandet om-fattar därför bara delvis våra förslag.Vi tycker att det finns skäl att närmare studera vadvi kan lära av andra länder när det gäller funktions-hindrades möjligheter och rättigheter. Handikappom-budsmannen har i sin årsredovisning konsta-terat att flera andra länder ligger före när detgäller att reglera funktionshindrades rättigheter ochinte minst när det gäller sanktioner mot dem som iolika hänseenden diskriminerar funktionshindrade.Framför allt hänvisar tillFörenta staterna. Man har där på ett mycket konkretsätt ställt den enskildes rättigheter i centrum. Genomen civilrättslig lagstiftning har man de facto gjort ettdet kostar att diskriminera funktionshindrade. Dekommuner, varuhus, butiker, restauranger, museer,biografer, bussbolag etc. som inte lever upp till dekrav som lagstiftaren ställer riskerar, utöver kostna-derna för själva anpassningen av sina lokaler m.m.,att dessutom få betala skadestånd till dem som drab-bas. Detsamma gäller om funktionshindrade diskri-minerades på arbetsmarknaden. Domstolarnas utslagfår dessutom en prejudicerande effekt, vilket innebäratt andra funktionshindrade i samma situation drarnytta av domstolarnas utslag.Denna lagstiftning, som i benämns Ameri-cans with Disabilities Act, , har varit framgångs-rik. har offentliga miljöer blivit tillgängli-ga för funktionshindrade. Dessutom har antalet funk-tionshindrade i arbetslivet ökat dramatiskt. GenomADA har människor med olika former av funktions-hinder börjat att bli betraktade som den resurs de är,som kunder, resenärer och anställda. Lagstiftningenhar därmed inte bara blivit ett medel att ta bort dis-kriminerande hinder utan också ett medel att förändraattityder.Från moderat sida vill vi röra oss i riktning mot ensådan lagstiftning som garanterar de funktionshindra-des rättigheter och inte i första hand är inriktad på attstyra hur dessa rättigheter ska tillgodoses. Den handi-kappreform som den borgerliga regeringen genom-förde byggde på samma grundsyn.Makten flyttades från de politiska sammanträdes-rummen och de kommunala handläggarna till deenskilda funktionshindrade. Reformen innebar förmånga en revolution och skapade bättre förutsätt-ningar för människor med funktionshinder att delta isamhällslivet.Vi har, fru talman, i andra sammanhang föreslagitatt hela det ekonomiska ansvaret för assistansersätt-ningen ska återgå till staten men också att frågan omen mer flexibel tillämpning av rätten till personligassistans ska utredas. Vi anser t.ex. att rätten till per-sonlig assistans inte ska vara begränsad för de perso-ner som av olika anledningar väljer kollektiva boen-deformer, t.ex. gruppboende e.d.Vi har vidare i en motion föreslagit att frågan omföräldraskap som ett nytt kriterium för rätt till per-sonlig assistans ska utredas. De moderata ledamöter-na och har i enannan motion förslagit samma sak. Majoriteten haravstyrkt yrkandet med motiveringen att de enskildasocialnämnderna kan ta hänsyn till desärskilda behov som funktionshindrade föräldrar bedömningen av deras assistansbehov. Vi anserinte att det räcker. Våra erfarenheter är tvärtom attdetta bedöms mycket olika i kommunerna och villdärför utreda hur det särskilt ska anges som ett krite-rium för rätt till personlig assistans.Vi vill också att de funktionshindrades valfrihetska främjas genom att utbudet av tekniska hjälpmedelkan tillhandahållas av fler än det faktiska monopolsom kommuner och landsting har på hjälpme-delsområdet.Nuvarande system har, som alla monopol, lett tilllånga väntetider och dessutom ett onödigt begränsaturval av hjälpmedel. Mer resurser löser inte dessagrundläggande problem. Vi vill i stället ha en avmo-nopolisering av hjälpmedelshanteringen. De som harrätt till hjälpmedel ska också tillförsäkras rätten attsjälva kunna införskaffa de hjälpmedel som de behö-ver med ekonomiskt stöd från det allmänna. Denhjälpmedelsgaranti som vi vill införa ska också om-fatta statliga anslag för hjälpmedel, t.ex. bilstödet.En sådan reform skulle medföra en ökad konkur-rens som inte bara främjar den enskildes valfrihet,utan den skulle också stimulera utvecklingen av nyahjälpmedel. Vi vill också att beslut om hjälpmedelska kunna överklagas.Fru talman! Avslutningsvis: Vi föreslår att privataaudionomer ska kunna få rätt att genom avtal medlandstiget eller staten kunna utprova hörselhjälpmedeloch därmed aktivt bidra till att förkorta köer ochväntetider på detta område.Detta, fru talman, var det huvudsakliga innehålleti våra reservationer.Anf. 113 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna nr 7 och 18.Vänsterpartiet utgår ifrån allas lika värde och attdet ska vara samhällets ansvar att se till att de grund-läggande behoven tillgodoses. Vi anser att ett flertalviktiga steg i den riktningen har tagits genom årenmed bl.a. assistansreformen och LSS - angelägnareformer för att de funktionshindrade ska bli fulltdelaktiga och få en ökad självständighet.För ett år sedan kom också den handlingsplan somsyftar till att förbättra de handikappades situation isamhället. Det senaste steget för en ökad integration isamhället var införandet av rätten till assistans efteratt den handikappade fyllt 65 år.Betänkandet behandlar motioner från den allmän-na motionstiden, och i betänkandet finns två tillkän-nagivanden. Vi ser det som glädjande för de funk-tionshindrade att har fått till stånd etttillkännagivande när det gäller LSS.Alltför många ställs inför ett positivt beslut utanatt det verkställs inom rimlig tid. Det har inneburit attde inte har kunnat överklaga - eftersom det är ettgynnande beslut - trots att de inte erhållit några insat-ser.Vi anser därför att det är bra att utskottet upp-märksammar denna situation och ger regeringen iuppdrag att återkomma till med en redovis-ning samt om det behövs även med förslag till för-ändringar.Glädjande är också utskottets tillkännagivande omatt även funktionshindrade vuxnas tillgång till habili-tering och rehabilitering behöver kartläggas.I vårpropositionen aviseras ett förbehållsbeloppför pensionärer och funktionshindrade, ett förslagsom är viktigt utifrån att vi kan konstatera attavgifter för vård och omsorg kan skilja sig mellankommunerna. Det är inga små skillnader, utan det kanhandla om . Utformningen av ochstorleken på förbehållsbeloppet avser vi att återkom-ma till i samband med den särskilda propositionen omförbehållsbelopp. Detta har drivit hårtunder de senaste åren.Som jag sade i min inledning har många viktigasteg tagits. Men det betyder inte att vi slår oss förbröstet och tycker att allt är bra. Vi är medvetna omatt mycket återstår när det gäller handikappolitikenoch de fuktionshindrades rätt och möjligheter till fulldelaktighet. Många frågor som har betydelse för denfunktionshindrade utreds just , och vi får säkertanledning att återkomma till dem. Det finns ocksåutredningar som behöver sättas i gång och sommånga av oss väntar på. Ett exempel är utredningenom råd och stöd.Vänsterpartiet har i detta betänkande två reserva-tioner. Den första handlar om funktionshindradekvinnors och flickors utsatthet. För oss är denna frågaangelägen eftersom det råder en stor tystnad när detgäller våld och sexuella övergrepp mot dessa flickoroch kvinnor. Frågan är i det närmaste tabubelagd.Att ha ett funktionshinder innebär ofta att man iolika situationer blir beroende av andra människoroch att detta beroende kan leda till kränkningar. Såvälmän som barn och kvinnor kan råka ut för våld när debefinner sig i sådana beroendesituationer, men detspecifika för flickor och kvinnor är att våldet ofta ärsexualiserat. Det stöd som finns i samhället för kvin-nor och flickor som utsätts för övergrepp är oftast inteanpassat till de funktionshindrades särskilda behov,inte minst när det gäller de med begåvningshandikappoch psykiska funktionshinder.Vi har fått kännedom om att detta är mer vanligtän vad man egentligen har trott. Såvitt vi känner tillfinns det inga svenska studier om detta, och vi tyckeratt det är angeläget - för att inte säga helt nödvändigt- att få till stånd en sådan utredning för att kartläggaproblemen och eventuellt komma med förslag tillåtgärder.Vi anser inte, som utskottet vidhåller, att de insat-ser som riktats till kvinnor i allmänhet täcker defunktionshindrade kvinnornas och flickornas behov.Detta är en särskilt utsatt grupp som har svårigheteratt komma till tals, och därför behöver deras situationlyftas fram.Vår andra reservation handlar om konkurrensut-sättning av stöd, service och boende för funktions-hindrade. Det är inte bara sjukvården och äldreom-sorgen som i vissa kommuner utsätts för ett marknad-stänkande utan det gäller även de funktionshindradesinsatser.Samtliga politiska partier anser sig driva en han-dikappolitik som innebär att den funktionshindradeska kunna leva som alla andra. Vi anser att dettastrider mot den konkurrensutsättning som genomförs.I praktiken betyder det att den funktionshindrade harnågot som helst inflytande över vem eller vilka somska ge den dagliga och nära servicen.När konkurrensutsättningen och upphandlingengenomförs är det förenat med en mycket strikt sekre-tess som innebär att den funktionshindrade själv sak-nar reellt inflytande. Vi måste komma ihåg att engruppbostad eller motsvarande faktiskt är den funk-tionshindrades hem.Utskottets bedömning att inte ställa sig bakomdenna motion är att reglerna för lagen om offentligupphandling nu ses över. Men, fru talman, när LOUträder in är beslutet om konkurrensutsättning redanfattat. Den upphandlingskommitté som utskottet hän-visar till behandlar endast tekniken i själva upphand-lingen, inte de funktionshindrade som berörs av den.Fru talman! Jag vill avslutningsvis bara säga attett demokratiskt och solidariskt samhälle är ett sam-hälle för alla utifrån vars och ens förmåga till var ochen efter behov.Anf. 114 ():Fru talman! /2000 drevs den s.k.Psykekampanjen. Tusentals människor arbetade dåför att öka kunskapen och förståelsen kring männi-skor med psykiska funktionshinder. Kampanjen varett samarbete mellan ,Mental hälsa och i alla former var en kraftfull del i kam-panjen, vilket bidrog det goda genomslaget. Bl.a.kunde man avläsa detta i kommunernas intresse föratt anta policydokument för arbetet med personermed psykiska funktionshinder. Kristdemokraternatycker att det är viktigt att psykiska funktionshinderuppmärksammas. Psykiatrireformen gjorde en del avdessa människor hemlösa rent fysiskt, framför alltblev de ensamma och utlämnades ofta till att hamna ioverksamhet och blev osynliggjorda. Samhället togbort något utan att ge en god ersättning.De psykiskt funktionshindrade är eniga om att deinte önskar en återgång till det gamla sjukvårdssam-hället, men de önskar plats i det vanliga samhället.Det är sorgligt att se att deras verksamhet med t.ex.Fontänhuset ofta får kämpa med ekonomin, till stororo för de berörda.Hittills har endast ca 2 300 med psykiskt funk-tionshinder erhållit LSS-insatser. Psykiatriutredning-en menade att ca 20 000 psykiskt funktionshindradehade behov av LSS-insatser för att klara sitt egetboende. Ytterligare 20 000 personer i gruppen hadeenligt utredningen behov av insatser när det gällerdaglig social verksamhet.Många psykiskt funktionshindrade har också svårtatt få tillgång till den vanliga arbetsmarknaden. Menden här gruppen är undantagen från daglig verksam-het enligt LSS. anser att detta skaändras. Det ligger i sakens natur att psykiskt funk-tionshindrade inte efterfrågar stöd som de är berätti-gade till. Många känner inte ens till sina rättigheteroch kan då inte efterfråga dem. Många kommer siginte för att be om stöd.I kommunerna saknas kunskap om psykiskafunktionshinder i stor utsträckning. Det kan vara svårtför en lekman att godta t.ex. vid en bedömning att enmänniska som uppenbarligen kan sätta benen översängkanten för att stiga upp ändock inte gör det. Nå-gon måste övertala honom eller henne att göra det.Man kan alltså inte värdera psykiska funktionshinder.Kristdemokraterna har därför motionerat om utbild-ning av handläggande personal beträffande doldahandikapp, dit de psykiska funktionsstörningarna hör.Sisus, som betyder ut-bildningsstöd, har fått i uppdrag att göra informa-tions- och utbildningspaket om bemötande av funk-tionshindrade, kan vi läsa i betänkandet, och det ärbra. sätter i gång ett projektmed hjälpmedel för psykiskt funktionshindrade. Detär också bra. Men när man hör vad hjälpmedelsin-stitutet ska hjälpa till med - att motverka torftighet ivardagen, underlätta social kontakt, t.ex. genom IT-hjälpmedel och e-post, ge minnesstöd, stöd för per-sonlig ekonomi, sysselsättning - förstår man omedel-bart att här behövs mänsklig kontakt. Ett personligtombud underlättar för t.ex. personlig ekonomi ochfritid, men den funktionen finns inte i så mångakommuner ännu.Många behöver personlig assistans men har såsvårt att få det. Hindret är ofta att handläggarna intehar erfarenhet eller kunskap att bedöma psykiskafunktionshinder. Man har också svårt att tolka omLSS eller socialtjänstlagen ska gälla. Kristdemokra-terna har därför skrivit en reservation 16 angåendedetta, och jag ber härmed att få yrka bifall till reser-vation 16 under mom. 27. Vi är också med på fleraandra reservationer, t.ex. reservation 17 som är snar-lik denna och som tar upp detta med daglig verksam-het, som jag givetvis också står bakom. Men för tidsvinnande ber jag att få yrka bifall endast till reserva-tion 16.Anf. 115 ():Fru talman! Jag ska börja med att yrka bifall tillreservationerna 1, 8 och 10, men står självfallet ocksåbakom övriga reservationer där före-kommer.Fru talman! vill bygga ett samhälleför alla, där alla medborgare behandlas med respektoch ges likvärdiga möjligheter. Människor med funk-tionshinder ska kunna verka i samhället som aktivamedborgare, dvs. att de ska ha möjlighet till arbete,utbildning, en varierande rik fritid och möjligheteratt delta i samhällsdebatten på samma villkor som allaandra. Hinder för att människor ska kunna delta i ettaktivt samhällsliv måste bort och behovsprövning ochdetaljstyrning begränsas.Riksdagens handlingsplan för handikappolitikenvar ett steg i rätt riktning, även om vi från Centerpar-tiet ansåg att den var alltför allmänt hållen, utredandeoch i vissa delar alltför begränsande.