prot · GO0982 · 2001-03-20 00:00:00 — Det är därför det ärviktigt att nu analysera framtiden för assistenterna.Jag vill bara läsa upp hur uppdraget i den arbets-grupp som regeringen tillsatte ser ut.Gruppen ska- beskriva det nuvarande rekryteringsläget, regio-nalt alternativt lokalt,- analysera det framtida rekryteringsbehovet på tioårs sikt,- analysera de villkor som påverkar möjligheternaatt rekrytera personliga assistenter, t.ex. arbets-miljö, arbetsledning, driftsformer, schablonersätt-ningen och arbetstider och- föreslå åtgärder för att motverka framtida brist påpersonliga assistenterDet handlar alltså om att - apropåatt det är bråttom - forma det program vi behöver föratt vara säkra på att vi klarar rekryteringen framöver.Jag tror att vi kommer att få ett bra program, eftersomvi har bjudit in alla dem som är berörda att vara medoch utforma det.Jag tycker att vi möjligtvis skulle ha varit lite för-utseende och diskuterat detta för två eller ,när vi kunde ana att arbetsmarknaden skulle ändras.Men får vi en chans att ta ställning till ett sådantprogram under det här året, vilket jag tycker är till-fredsställande.När det sedan gäller utvecklingen av assistansre-formen ska jag säga att jag egentligen inte har någon-ting alls emot de förslag som . Förslag om att flytta fram positionernanär det gäller assistansersättningen diskuteras också isamband med socialdemokraternas nya handikapp-politiska program. Enda problemet är att när jag sägeratt jag ställer mig bakom måste jag redovisa förslagoch finansieringen av dem. Jag ber att få återkommatill de frågorna längre fram.Anf. 39 ():Fru talman! Jag har under denna interpellations-debatt haft som syfte att klargöra hur viktigt jag ochCenterpartiet anser att det är att göra en bra assistans-reform ännu bättre. Jag är både glad och nöjd med attvi, som jag uppfattar det, har en samsyn om att det ären bra reform och att det finns en reformvilja frånsocialministerns sida. Det går att göra mycket för attförbättra reformen. Det gäller inte minst att värna depsykiskt funktionshindrades intressen.Jag har också försökt, utan att lyckas riktigt, att fåett svar om det är något att vänta från arbetet medvårbudgeten. Det återstår att se. Jag ska med intresseta del av materialet. Steg ett är att klara de behovsök-ningar som är alldeles tydliga. Steg två är att kunnavisa att det också finns en vilja bakom den uttaladeönskan att göra reformen bättre.Jag hoppas också att det går att föra en framtidadiskussion mellan alla berörda parter att långsiktigtklara personalförsörjningen av vården och omsorgen.Det är många grupper som vi måste nå i det arbetet.Det är stora behov som vi står inför att lösa.Jag kommer att följa arbetet noga. Jag tycker attassistansreformen är värd att kämpa för.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2000/01:309 omhemlösas rätt till sjukvårdAnf. 40 Socialminister ():Fru talman! har frågat migom vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställaatt hemlösa ska få tillgång till den vård de är i behovav. Hon har också frågat mig vilka åtgärder jag avseratt vidta för att förbättra psykiatrin med en vårdga-ranti.Hemlösheten är ett samhällsproblem. Antalethemlösa i bedöms uppgå till ca 8 500 perso-ner, varav de flesta i storstadsområdena. Trots attSverige har befunnit sig i en lågkonjunktur är Social-styrelsens bedömning att antalet hemlösa inte harökat under 1990-talet.Hemlösa är människor som i många avseendenbehöver stöd och vård. Den som är hemlös har nästanalltid problem i form av tungt missbruk eller psykisksjukdom. Enligt är det avde hemlösa som inte behöver vård för missbruk, psy-kisk eller fysisk sjukdom. I dessa ingår emel-lertid personer som just avslutat en behandling ochdärför för ögonblicket inte anses behöva vård.För att kunna ge hemlösa personer rätt hjälp krävsett väl fungerande samarbete mellan olika huvudmän.Brister i informationsöverföring och samverkan gördock att de hemlösa sällan är kända inom mer än enmyndighetssektor.När brister i det medicinska omhändertagandet avhemlösa diskuteras, måste framhållas att bristerna tillstor del även gäller vården av psykiskt sjuka gene-rellt, oavsett om det rör sig om hemlösa eller ej. Ettproblem som regeringen har uppmärksammat i dennationella handlingsplanen för utveckling av hälso-och sjukvården är att primärvården har otillräckligkapacitet. Detta leder till problem med tillgänglighet,kvalitet och samordning i stora delar av vården. Deföreslagna åtgärderna för att förstärka primärvårdenkommer därför att innebära bättre villkor även förgruppen hemlösa.Regeringen, och har i avtalet om utvecklingsinsat-ser inom vården och omsorgen för åren 2002-2004kommit överens om att landstingen särskilt ska upp-märksamma psykiskt funktionshindrade så att deraspsykiatriska och somatiska vårdbehov blir tillgodo-sedda. Detta ska ske genom en utvecklad samverkanmellan landstingens primärvård, psykiatrin och soci-altjänsten. En bättre samverkan kan leda till att kom-munen bättre förbereder insatser när en person skrivsut från slutenvård.Jag vill i sammanhanget också nämna det arbetesom sker inom . I sitt fortsattaarbete kommer kommittén att utveckla och fördjupasina insatser inom bl.a. metodutvecklingen inommissbruksområdet, den psykiatriska vården och insat-serna för hemlösa människor med samsjuklighet, s.k.dubbla diagnoser.När det slutligen gäller frågan om införande av envårdgaranti är detta inte en fråga som enbart berörpsykiatrin, utan sjukvården som helhet. Enligt minbedömning kommer den förstärkta primärvården attinnebära förbättringar av vårdens tillgänglighet.Anf. 41 ():Fru talman! Jag vill tacka socialminister för svaret. Vi har tidigare diskuterat specia-listvården för psykiskt sjuka. Motivet till denna inter-pellation är den socialmedicinska pilotstudie av 33hemlösa som redovisades , och det framkomdär att allvarliga sjukdomar och dålig tandstatus ärmycket vanligt förekommande. I studien konstatera-des allt från förekomst av hivsmitta, psykiska sjuk-domar och tandsjukdomar till kvinnomisshandel.Forskargruppens slutsats är att det inte räcker medde uppsökande mobila vårdteam som såväl landsting-et som har. Det behövs också särskildaöppenvårdsmottagningar dit hemlösa kan vända sigäven och för att få hjälp med medi-cinska och sociala problem. tvingas mångahemlösa att vända sig till akutsjukvården när vård-teamen eller härbärgena inte räcker till. Flera hemlösakan vittna om att de nekas vård, trots att vi i Sverigehar en offentlig sjukvård som ska garantera alla vård.Frivilligpersoner och socialtjänst måste följa med föratt den enskilde över huvud taget ska kunna kommatill tals och bli undersökt. Det finns också vittnesmålom att ambulanspersonal inte alltid vill plocka upp enhemlös som anses för smutsig. Det är viktigt att viklart tydliggör att vi i inget fall får tumma på männi-skovärdesprincipen.Fru talman! Psykiatrireformen har inte getts denmöjlighet som var avsedd. Ingen tänkte sig väl attäldre med psykiska problem, medicinskt färdigbe-handlade eller de som förtidspensionerats av psykiskaskäl skulle hamna på gatan, när de stolt skulle visa pånamnskylten på sin dörr, få sin integritet tillgodoseddoch vara sin egen. Tyvärr har inte kommunerna lyck-ats att få den överblick över de psykiskt sjuka i kom-munerna som är nödvändig. Man räknar med att en-dast en fjärdedel av de psykiskt sjuka är känd avsocialtjänst och psykiatri, dvs. den grupp som drabbasav psykos, schizofreni eller har fått andra diagnoser.Flera hamnar helt utanför vården. Därför måste psy-kiatrin förbättras med hjälp av en vårdgaranti.Frivilligorganisationernas roll i vårdkedjan måsteockså tas till vara på ett bättre sätt. Jag talade i gårmed direktorn för i . De hop-pas på att få en läkarmottagning. De är dessutomoroade för spridningen av hiv/aids. är detta enlandstingsfråga, men ministern har genom att uttryckasin mening också en roll i sammanhanget. Förragången statsrådet och jag talade om de hemlösassituation bad jag ministern att utlysa årets"guldkommun", dvs. den kommun som bäst tar tillvara de svagaste i samhället. kanske det är dagsför årets "guldlandsting", dvs. det landsting som gerbäst vård för de hemlösa.Statsrådet har uppmärksammat problemet att pri-märvården har otillräcklig kapacitet i handlingsplanenför utveckling av hälso- och sjukvården. Det är posi-tivt att en utvecklad samverkan mellan landstingensprimärvård, psykiatrin och är på gångoch att satsar på metodut-veckling.Jag undrar dock i sammanhanget hur långt arbetetmed vårdgarantin inom psykiatrin har fortskridit. Jagvet att statsrådet var inne på den idén, och jag vet atthan också följer upp försök och metoder från VästraGötaland i frågan.Anf. 42 Socialminister ():Fru talman! Först vill jag göra några viktigagrundläggande påpekanden.När vi i en sådan här diskussion talar om hemlösakan det låta som om det är en alldeles speciell gruppav människor som kräver sina rättigheter i form avvård på lika villkor osv. Det handlar om ett begreppför ett stort samhälleligt misslyckande. Det handlarom allt från en arbetsmarknad som inte fungerar, enbostadsmarknad som inte fungerar, ett socialt nätverksom har brustit, över till brister i möj-ligheter att utöva uppsökande verksamhet och verkli-gen komma i kontakt med alla. Det handlar naturligt-vis också om misslyckanden i missbrukarvården.Det intressanta är att om man ska göra någontingåt detta handlar det om att se till att det inte finnsnågra hemlösa. Målet måste vara att ingen människaöver huvud taget ska skapa sig en tillvaro ute på ga-tan. När vi talar om 8 500 hemlösa är det inte männi-skor som bor på gatan, men de saknar ett eget hemoch saknar en egen fast punkt i tillvaron.Vi tillsatte den särskilda kommittén som arbe-tar med detta för att just ta fram goda exempel, för attse helheten, för att diskutera med , bo-stadsförmedlingar, bostadsföretag, arbetsförmedlingaroch sjukvården, för att se till att hitta en strategi somtäcker hela området. Det är viktigt att vi påpekar dettaså att vi förstår att det är ett omfattande socialt pro-blem.Hemlöshetskommittén kommer attlämna sina erfarenheter av alla de projekt som manhar stöttat. Det handlar om sammantaget 40 miljonerkronor som kommittén på olika sätt stöder olika in-satser med. Den kommer att redovisavilken strategi man ska använda.När det gäller den specialfråga som Ulla-BrittHagström tar upp, nämligen hur vården möter männi-skor som är hemlösa, kan jag konstatera att detta ärett stort problem. Vi har allmänt sett i den svenskasjukvården, framför allt i primärvården men natur-ligtvis också inom psykiatrin, ett tillgänglighets-problem som gör att man inte får den vård man behö-ver man själv vill ha den. Det är justav det skälet som vi har föreslagit en kraftig satsningpå sjukvården, där just psykiatrin är ett av de tre om-råden som är prioriterade och där primärvården är detandra området.I slutet av det här året ska varje landsting redovisasina planer för hur man ska leva upp till den hand-lingsplan som har beslutat om. När vi får sede planerna är det möjligtvis dags att se om vi kanutse något guldlandsting, men de får komma upp tillbevis innan vi bestämmer oss för att göra någon ut-nämning.Anf. 43 ():Fru talman! Det är riktigt att Kommittén förhemlösa arbetar med det här och att det finns resurser.Men har kommittén kvar bara idessa projekt. Frågan är då om de verkligen harkommit fram så långt att vi får en nollvision förhemlösa - det är väldigt viktigt att få en nollvision,precis som ministern säger.Vi kristdemokrater har också försökt verka fördet. Vi sammanställde en rapport just om hemlöshe-ten därför att den är ett växande problem i samhället.Alla säger sig vilja ta tag i problemet, och alla ärvälvilliga, men ändå växer antalet hemlösa. Vad vipekar på är dels att vi i vår samhällsutveckling i dagförstärker individualismen, dels att kraven på norma-litet blir strängare. Det leder i sin tur till att männi-skor stängs ute från arbetsmarknad och bostadsmark-nad. Vi tycker att det är en skamfläck att kvinnor ochmän med psykiska funktionshinder bor på gatan ivälfärdslandet , som alltid har legat högt ivälståndsligan, och just att inte når allahemlösa. Vår stora önskan är, precis som ministerns,en nollvision och att det inte ska finnas några hemlö-sa.Det finns ingen entydig modell, som statsrådet sä-ger, för att lösa boendet för alla hemlösa. Merpartenhar ju hamnat i ett djupt missbruk som är svårt attbryta, och allt yngre ungdomar har hamnat i heroin-missbruk som lett till arbetslöshet och bostadslöshet.När jag besökte i fick jagveta att det t.o.m. finns hemlösa 16-åringar, som varnödsakade att söka härbärge . Därför är detviktigt att det inte blir neddragningar inom just barn-och ungdomsverksamheten och att det görs insatsertidigt.Det är inte bara som arbe-tar, utan det har också kommit en om dehemlösa i folkhemmet. Det som rapporteras där fårmig att tänka till. De beräknar att en genomsnittlighemlös kostar samhället ca . Avdetta svarar offentliga transfereringar och vårdinsat-ser för , och resterande stårallmänheten för, till följd av stölder för att finansieradrogmissbruk osv. När man då ser att alla dessa re-surser satsas borde man försöka hitta ett bättre sätt attskapa en nollvision. Det borde inte handla om bristenpå pengar utan om strukturen och hur vi hanterar dehär frågorna.Fru talman! Jag är också intresserad av hur soci-alministern ställer sig till frivilligverksamheten. I dagär det frivilligverksamheten som får göra en storinsats, och den måste därför uppmuntras. Den arbetarutan vinstdrivande syfte. Här samlas grupper sompsykiskt sjuka kvinnor som inte har klarat att lämnasut från ett skyddat boende till ett eget boende och somluras in i drogmissbruk. Det är personer som bor i tältdärför att de saknar bostad, som vill in och värma sigoch få en kopp kaffe, som t.o.m. får boka en säng förtvå eller för att ha någonstans attsova. Det är heroinister som räddas från överdoser,uteliggare som är sjuka och personer som blivithemlösa efter relationsproblem och separationer.Jag undrar då hur statsrådet ställer sig till att yt-terligare stötta frivilligverksamheten just vad gälleratt också se till att det är möjligt att ha en läkarmot-tagning på t.ex. eller i andra delar.Anf. 44 Socialminister ():Fru talman! sade mycketsnabbt att antalet hemlösa nu växer. Sannolikt är detinte så, vilket är ganska viktigt. Vi kommer att få enbättre redovisning, och sannolikt visar den att ut-vecklingen går åt andra hållet.All statistik vi har är , och det har visatsig att man egentligen inte haft riktigt bra uppgifterom hur många hemlösa det funnits, utan det har helatiden varit uppskattningar. Det har varierat från 5 000eller 6 000 upp till 10 000. Jag nämnde Socialstyrel-sens bedömning, som är 8 500, som alltså inte är denaktuella statistiken.Jag påpekar detta därför att det naturligtvis är såatt när samhällsekonomin allmänt sett blir bättre, närantalet jobb ökar och när den ekonomiska krisenminskar så minskar också en del av den sociala pro-blem som hemlösheten är ett uttryck för. Egentligenspelar det inte så stor roll om den har minskat, förfortfarande är det ett antal tusen människor som intehar någon egen fast punkt i tillvaron. Det är allvarligtnog.Det är sant att budget ärslut, men det är inte de pengar som man har förfogatöver. Man har anvisat ett antal projekt som har fåttpengar. De projekten är i gång och ska så små-ningom redovisa sina erfarenheter. Det är en radprojekt i gång runtom i landet som kommittén harhaft kontakt med och föreslagit stöd till, vilket rege-ringen också har beviljat. Även om kommittén intehar så mycket mer pengar kvar, har den just gjort detsom den skulle göra, nämligen anvisa vilka projektsom skulle få stöd. De projekten är alltså i gång.Jag är lite skeptisk till ekonomis-ka resonemang. När det handlar om problemet medhemlösa är det i mycket liten utsträckning en frågaom pengar. Jag tror inte heller att någon kommunsom är ansvarig resonerar om vad det skulle kosta attge människor det stöd som de behöver. Det gäller iallt väsentligt att få ett socialt nätverk att fungera, attfå en samverkan med och sjukvårdeneller missbrukarvården. Man måste utgå från att dethandlar om att arbeta för varje individ och att göra enplan för varje individ. Det är otroligt komplicerat,men det är nödvändigt. Jag tycker inte att det är såintressant att diskutera i vilken mån den ena ellerandra metoden skulle vara fördelaktigare för samhäl-let eller inte, utan det viktigaste är att hitta de rättametoderna att arbeta.Det finns å andra sidan en del i ESO-rapportensom man kan ta hänsyn till. Men har oftast be-nägenheten att se allt bara från ekonomernas ut-gångspunkt, och det är bristen i deras rapporter.När det sedan gäller frivilligorganisationerna ärdet sant att de spelar en viktig roll. Men för mig somsocialminister är det viktigt att påpeka att kommuner-na genom socialtjänstlagen har ansvaret för att gevarje medborgare i kommunen ett drägligt liv.Det är kommunerna som ska se till att detta funge-rar. Kommunerna har sedan möjlighet att genom stödge frivilligorganisationer möjligheter att arbeta. Detär kommunerna som ska ställning till detta. Och deflesta kommuner inser också att det behövs ett gene-röst stöd till frivilligorganisationer för att arbetet skafungera. Jag hoppas att alla kommuner som möter dehär problemen har samma inställning. Men det ärytterst kommunerna som är ansvariga.Anf. 45 ():Fru talman! Jag kan gå tillbaka till de beräkningarsom gjorde vad gäller Malmökommun. Antalet personer som inte kan få egna kon-trakt på grund av svag ekonomi har ökat. Det harblivit dubbelt så många - 363 jämfört med177. Antalet personer som bott på härbärgen ochhotell har fördubblats , från under 100personer till nästan 200. Och kostnaderna för hotelloch härbärgen har ökat från 20 miljoner 1998 till 27miljoner 1999 och beräknas sluta på 35miljoner.Givetvis kan mycket av det här vara lokalt beting-at och beroende på hur man definierar en hemlös.Hemlöshetskommittén säger att en hemlös människaär en person som saknar tillgång till egen bostad ochvars livsvillkor är sådana att han eller hon inte hellerkan erhålla en reguljär bostad.Vi kan titta på antalet vräkningar. Mellan 1987och ökade antalet verkställda vräkningar med80 %, från 4 235 till 7 610, och sedan minskade detnågot efter 1995. Det är klart att vi kan dividera medsiffror, men just det faktum att antalet hemlösa intehar minskat med de här insatserna gör ju en väldigtbekymrad. Och om de då inte ens kan få sjukvård närde kommer till akuten eller inte blir vänligt bemöttaså handlar det ju om att vi i vårt välfärdssamhälleändå har ruckat på människovärdesprincipen. Jag troratt socialministern och jag har samma inställning, attvi måste göra allt för att värna om människovärdet.Anf. 46 Socialminister ():Fru talman! Vi har säkert samma hållning, och jagutgår från att vi har det som som nollvision, dvs. att det inte är rimligtatt någon enda människa ska sakna en fast punkt itillvaron, sakna ett eget hem. Varje människa skaockså ha möjlighet att försörja sig med eget arbete.Det är ett rimligt mål för ett anständigt samhälle.Nu har vi i mitten av 80-taletfått en utveckling av antalet hemlösa. För 20 år sedanfanns det nästan ingen hemlöshet, och var ettföregångsland, men vi har fått dessa problem. Jag villbara påpeka att det som man läser i tidningen om atthemlösheten ökar inte är grundat på några gemen-samma uppgifter på nationell nivå. Det finns sådanauppgifter som pekar på att den snarare minskar, ochom den minskar är det i så fall ett resultat av att sam-hället allmänt, socialt sett, har blivit bättre genom attfler människor är i arbete och genom att bostads-marknaden fungerar något bättre.Men även ifall hemlösheten skulle ha minskat ärproblemet tillräckligt stort för att vi ska fortsätta attanstränga oss. Jag väntar med spänning på att Kom-mittén för hemlösa ska redovisa sin slutrapport, så attvi också ska veta vilka metoder vi ska arbeta med föratt se till att vi når målet med en nollvision.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.11 § Svar på interpellation 2000/01:284 omvindkraftenAnf. 47 Näringsminister ():Fru talman! har ställt ett an-tal frågor om vindkraften till miljöministern. Frågor-na gäller bl.a. utbyggnadsmål, tillståndsgivning, eko-nomiska förutsättningar och lagstiftning vad gällervindkraften. Interpellationen har överlämnats till mig.Låt mig börja med frågan om mål för utbyggna-den av vindkraften. Regeringen meddelade i förraårets ekonomiska vårproposition sin avsikt att åter-komma till med förslag till planeringsmålför vindkraften. har fått iuppdrag att ta fram ett förslag till ett lämpligt plane-ringsmål och till åtgärder för att möjliggöra att måletuppfylls. Uppdraget ska redovisas före utgången avapril . Regeringen avser återkomma till ihöst i denna fråga.Så till frågan om åtgärder för att förenkla till-ståndsgivningen. har i sittbetänkande (SOU 1999:75) föreslagit vissa författ-ningsändringar som syftar till förenklingar i sambandmed tillståndsprövning. Vindkraftsetableringar prövasenligt både och plan- och bygglagen.Utredningen föreslår bl.a. en samordning av plan-läggning och bygglovsprövning enligt plan- ochbygglagen med tillståndsprövningen enligt miljöbal-ken. Syftet med samordningen är att undvika dubbel-arbete och att minska tidsåtgång och kostnader. För-slaget har remissbehandlats och övervägs nu i Rege-ringskansliet.Marianne har också tagit upp fråganom vindkraftens klassning som miljöfarlig verksam-het enligt . Även om vindkraften är en renenergikälla med många fördelar från miljösynpunktkan ett vindkraftverk medföra påverkan på omgiv-ningen t.ex. visuellt eller i form av buller och skug-gor. Vindkraftverk omfattas därför av miljöbalkensdefinition av miljöfarlig verksamhet. Vad jag harerfarit så har miljöministern inte för avsikt att ta nå-got initiativ till ändring av denna lagstiftning.När det gäller vindkraftens långsiktiga ekonomis-ka förutsättningar pågår det ett arbete för att skapa destabila förutsättningar som ef-terlyser. Bakgrunden är att be-slutade om ekonomiska förutsättningar för elproduk-tion från förnybara energikällor där bl.a. riktlinjer förett samlat system för att främja förnybar elproduktionlagts fast (prop. 1999/2000:134, bet. 2000/01:NU3,rskr. 2000/01:111). Det nya systemet grundas påhandel med gröna certifikat som ska kombineras meden skyldighet att köpa eller leverera en viss andel elfrån förnybara energikällor. Avsikten är att systemetska kunna träda i kraft . En särskildutredare arbetar just nu med att tekniskt utforma ettsystem för certifikathandel baserat på kvoter (dir.2000:56) och ska vara klar senast den 31 oktober2001. Regeringen har för avsikt att pre-sentera en proposition i frågan.Marianne fråga om gränsen för små-skaliga produktionsanläggningar syftar på regleringenav det statliga stödet till småskalig elproduktion. Jagär väl medveten om de nackdelar som finns medgränsen på 1 ½ megawatt, framför allt när det gällervindkraft. Gränsen gäller för varje enskilt aggregat.En större vindkraftspark där varje aggregat är mindreän 1 ½ megawatt är alltså berättigad till stöd för små-skalig elproduktion, däremot inte ett enskilt aggregatpå t.ex. . Gränsen kan alltså ge vissa ickeönskade effekter. Det ingår i utredningsuppdragetsom jag nämnde att närmare överväga dennafråga.Avslutningsvis vill jag säga att jag ser vindkraftensom en viktig del i skapandet av en uthållig svenskenergiförsörjning. De åtgärder vi har för närvarandeför att främja vindkraften har på ett kraftfullt sättbidragit till att uppfylla de mål som gäller. Med deinsatser som vi nu planerar kommer målen att kunnaställas högre som satsningen på mark-nadsinriktade åtgärder kommer att stimulera till ökadkostnadseffektivitet.Anf. 48 ():Fru talman!