prot · GO09107 · 2001-05-09 00:00:00 — Representanter för denbaltiska församlingen deltar i arbets-gruppsmöten, och baltiska parlamentariker är inbjud-na till sessioner.Det kanske allra viktigaste är dock att de baltiskastaterna inte har framfört någon önskan om att blimedlemmar i . Det är när den begärankommer som vi kan börja diskutera vad vi ska säga.Anf. 126 () replik:Fru talman! Det nu gör sig till tolkför är det som även vismansgruppen diskuterade i sinrapport: Vi har tyvärr ett patron-klient-förhållande när det gäller samarbetet mellan de nor-diska länderna och de tre baltiska länderna. I mångtoch mycket sker det på våra villkor, och det är detsom vi vill ändra. Det är därför vi vill gå ett stegvidare och ge möjligheter för de baltiska länderna attbli medlemmar.Då säger att de inte har bett att fåbli medlemmar . Nej, man kanske inte gör det organisation som inte säger att man är välkommen.Det är just det vi vill åstadkomma: att öppna möjlig-heten för dem att bli medlemmar. Vi har mycket attvinna på att fördjupa vårt samarbete med de baltiskaländerna, nordvästra och . Härhar vi en möjlighet att göra en förändring, att åstad-komma en skillnad, och då avstår socialdemokraternafrån den. De avstår också i arbetet i Nordiska rådetfrån att ta ytterligare steg. På något sätt känns det somom ni inte riktigt vill.Återigen ställer jag frågan: Vad tänker AgnetaBrendt svara , och ? Det gårinte att smita undan med att säga att den frågan svararjag på då, för då kanske det är . Då kanske detre baltiska länderna säger nej tack till . Dåförlorar såväl de nordiska länderna som de tre baltis-ka länderna och vår del av när det gäller attskapa förutsättningar för frihet, fred, stabilitet ochsäkerhet, som är så viktigt för att åstadkomma braförutsättningar för våra medborgare kring Östersjön.Anf. 127 () replik:Fru talman! Utvecklingen i vårt närområde gåroerhört snabbt. Jag tycker att det skulle vara förmätetav mig att stå här och uttala mig om vad jag skasäga om två, tre eller . Det skulle vara helt fel.Sedan vill jag ta upp syn på denställning vi socialdemokrater intar gentemot de bal-tiska länderna. Vi har ju ett utvecklingssamarbetemed och med de baltiskaländerna. Allt svenskt utvecklingssamarbete bygger på partnerskap, att det ska vara två parter somförhandlar med varandra. Det är inte något patron-klient-förhållande, vare sig när det gäller biståndet tillAsien eller eller när det gäller utvecklings-samarbetet i vårt närområde.Anf. 128 ():Fru talman! De nordiska länderna och deras sam-arbete är något unikt i världen. Våra länder här uppe inorr - demokratiska, i fred ,med relativt god ekonomi och med väl utveckladsocial välfärd - har förutsättningar som skiljer ossfrån andra regioner på ett positivt sätt. Naturligtvishar vi problem med våra långa avstånd, men ändå.Det nordiska samarbetet har utvecklats och för-ändrats kraftigt . Den största föränd-ringen kom med det slut, med öppningenösterut och den mängd kontakter och samarbete dettaförde med sig. Dessutom är nu tre av ländermedlemmar i , och har en viktigfunktion som kontakt mellan de länder som är med iEU och de som valt att vara utanför.Efter murens fall kunde också dis-kutera utrikespolitik, något som varit tabu tidigare.Sedan 1997 diskuteras säkerhetspolitiska frågor vidNordiska rådets sessioner. Utrikes- och försvarsmi-nistrarna lämnar gemensamma redogörelser och del-tar i debatten. Det är mycket intressant.Den globalisering som pågår berör väldigt mycket, vilket också framgårav vismanspanelens rapport - öppet förvärldens vindar. Vi i de nordiska länderna har storamöjligheter att vara förebilder för andra regioner ivärlden, inte minst gentemot och Baltikummen också i allt annat internationellt arbete. Genomökat internationellt samarbete kan vi också effektivi-sera och stärka vår representation utomlands och göravåra samlade biståndsinsatser mer effektiva. Jag vetatt det pågår arbete för en ökad samordning, men jagär övertygad om att mycket mer kan göras.Vi har också större möjligheter än andra små län-der att satsa resurser internationellt för att främja enmer rättvis, human och effektiv internationell rätts-ordning och en handelsregim som tar hänsyn till mil-jö, rättvis fördelning, bättre marknadstillträde för defattigaste länderna och respekt för den lilla männi-skan. Bättre förutsättningar ger naturligtvis ocksåstörre ansvar.Jag tror alltså att de nordiska länderna kan åstad-komma väldigt mycket.Förutsättningen för att det nordiska samarbetetska vara lyckosamt såväl utåt som inåt är att det ärförankrat hos de nordiska folken, att människornafortsatt känner samhörighet. Då är kultur nog detviktigaste området, ja, själva kittet i det nordiskasamarbetet. Den gamla frågan om att se varandras TVär då naturligtvis fortfarande mycket aktuell. Jag villbara peka på att vi i är de som har de sämstaförutsättningarna att se varandras TV. De andra län-derna kan ofta se våra TV-program, men vi ser intederas. finns det inte längre tekniska hinder. Där-emot har tiden gått så långt och programutbudet är såstort att det blir svårt att få till stånd en ordentligefterfrågan på nordiska program i . Det inne-bär att den folkliga förankringen för det nordiskasamarbetet nog är allra sämst i , eftersom vivet så lite om de andra. De vet mycket mer om oss.Det innebär, tycker jag, att i TV-frågan har Sverigedet allra största ansvaret, då det är vi som har minstav de andra ländernas utbud. Jag vill fråga hur vi ska kunna tackla detta så att vi i Sverigekan se de andra ländernas TV. Det tycker jag är fråga för oss i Sverige.Jag har några andra frågor till ock-så. när innehade ordförandeska-pet var frågorna om avveckling av hinder för att un-derlätta boende, pendling, arbete och resande övergränserna mycket aktuella. Arbetet har fortsatt underår 2000, kan vi se i skrivelse. Jag vill då fråga hurläget ser ut . Hur långt har man hunnit? Finns detnågon lägesbeskrivning? Det skulle vara intressant attveta vilka hinder som är kvar.Till samernas deltagande i det nordiska samarbe-tet. Vi har varit med på reservationer där vihävdar att samerna bör bli fullvärdiga medlemmar . finns ingen sådan reservation. Viväntar på den skrivelse som skulle ha kommit i hös-tas. ska det komma en skrivelse . Såvitt jagförstår finns det inte något stort intresse för att gesamerna just den här statusen.Det är naturligtvis viktigt att ha samråd med sa-merna själva och komma överens med dem om hurderas representation ska se ut. Men jag tycker att viska vara öppna för att ge samerna status som fullvär-diga medlemmar i . Det går naturligt-vis att lösa. Jag vet att man skulle behöva ändra , men det är väl inte så konstigt. Reglerär ju till för att vara ett stöd, de är inte till för att hind-ra någonting. Det är klart att sådana avtal alltid går attändra om man vill det. Jag tycker att vi ska vilja det.Jag vill fråga hur läget är på den fronten nu.Jag vill också ta upp de svenska insatserna förkärnsäkerhet, kärnavfall och ansvarsfrågorna. Vi varnågra stycken som var uppe i iaugusti. Vi fick då veta att satsar mycketmindre än och gör i arbetet för attförbättra kärnsäkerheten. Vi fick då höra att det hademed ansvarsfrågorna att göra, att det inte finns någotavtal. Men de andra länderna har inte heller någotavtal.Det är jättebra att arbetar hårt på den frå-gan, för det behövs naturligtvis. Men de andra län-derna väntar inte på detta. De inser ju att det här ar-betet behöver pågå. Händer det en stor olycka drab-bas vi, oavsett om vi har avtal eller inte. Jag har litesvårt att förstå varför ska vara sämre när detgäller de sakerna.Vi har inte några reservationer till det här betän-kandet, men vi har en motion som handlar omsprängningar i . Jag vill bara välkomna denstarka skrivning som utskottet har gjort med anled-ning av den. Det tycker vi är bra.I övrigt vill jag yrka bifall till förslaget i betän-kandet.Anf. 129 Statsrådet ():Fru talman! Jag tyckeratt det är ett väldigt fint sammanträffande, men detkanske inte bara är en slump, att vi gör det genom attdiskutera nordiskt samarbete här i . Jagtycker att det är ett mycket bra sätt att fira Europada-gen.Det nordiska samarbetet är på många sätt ett före-döme för EU-arbetet. Det är folkligt förankrat. Här ärdet inte bara de stora orden som gäller, utan det ärvardagen och nyttan som står i fokus. Inte minst ärdet nordiska samarbetet stabilt och självklart.På regeringsnivå och parlamentsnivå finns ett näravardagssamarbete. och arbetar intensivt genom utskott, minister-rådsmöten och ämbetsmannakommittéer.Men det är viktigt för mig att understryka att detnordiska samarbetet är långt större än så. Nordenvävs framför allt samman genom samarbete över denordiska gränserna av föreningar, organisationer,företag, kommuner och regioner och inte minst ge-nom alla medborgare som korsar gränserna. Vi se-mestrar i varandras länder. Vi handlar i varandrasländer. Gränshandeln är mycket stor. Vi handlarverkligen med våra grannar. Handeln med ,och , tre länder med tillsammans 15miljoner invånare, är dubbelt så stor som Sverigeshandel med hela det väldiga . Dubbelt så stor.Bara handeln med är så stor somhandeln med Japan.Vi investerar i varandras länder. kaviar ochSvenska är norskägda. Aalborgs Jubileumoch ägs av svenska folket. SAS, StoraEnso och Nordea är andra exempel på det starka ochnaturliga nordiska samarbetet i näringslivet.När ett företag börjar sitt språng mot världsmark-naden börjar det ofta i ett nordiskt grannland. Innanman etablerar sig i , etablerar man sig iOslo och . Globaliseringen startar i nä-rområdet. Paradoxalt växer därför i betydelseför oss i takt med internationaliseringen.Internationaliseringen leder till att nationsgränser-na minskar i betydelse. Regionernas och gränsområ-denas möjligheter ökar. Gränshindersfrågorna kom-mer i centrum. Som ni redan vet, eftersom vi hardebatterat det här i tidigare sammanhang, ser jag detsom en av de viktigaste uppgifterna i det nordiskasamarbetet. Hinder i vardagen för medborgare ochföretagare måste undanröjas för att stimulera integra-tionen över gränserna.Arbetet med att stimulera gränsregional integra-tion har fått och måste få ökad betydelse i är det tydligaste exemplet i det härsammanhanget. Det har ibland kallats för ett gräns-hinderslaboratorium för hela EU. Öresundsområdethar också av EU utsetts till en modellregion för ökadsysselsättning i , ett initiativ från oss självatillsammans med Danmark.I de fall där harmoniseringsåtgärder inte är möjli-ga eller ens önskvärda måste det vara lätt att få tag påinformation om grannlandets regler. I Öresundsområ-det har den svenska och danska regeringen satsat påatt informera medborgarna och företagarna om för-hållandena på respektive sida om sundet.Ett liknande gränshinderssamarbete pågår mellanSverige och och mellan och Finland.De har resulterat i två olika rapporter. I båda fallenstår det också klart att information är av stor betydel-se för integrationen. har tagitinitiativ till ett samarbete med regionala aktörer längsnorsksvenska gränsen för att tillsammans diskuterahur informationen effektivast kan nå användarna.Detta har bl.a. resulterat i att i Värm-land nu undersöker strukturerna för ett informations-samarbete mellan och gränsregioner.En annan integrationsprocess utspelar sig längstupp i norr. Det framgångsrika samarbetet i Haparandaoch ger uttryck för Europatankens förverkli-gande på gränsregional nivå. I dessa två kommuner ärinte nationsgränsen något hinder för gemensammasatsningar på service, exempelvis inomräddningstjänsten, energiförsörjningen och skolvä-sendet. Eleverna får välja på vilken sida av gränsende vill gå i skolan. Det här är ett föredöme.Ett betydande samarbete pågår också i den s.k.sydvästskandinaviska regionen. För att titta närmarepå hur detta samarbete kan fördjupas och inom vilkaområden det finns särskilda förutsättningar för fram-tida samarbete har man tagit fram en förstudie somman kallat Den skandinaviska arenan.Studien identifierar ett antal områden där förut-sättningar finns för ett fördjupat samarbete, bl.a. inomIT, miljö, infrastruktur och bioteknik. Det svenskainitiativet att skapa förutsättningar för ett djuparesamarbete inom dessa områden är ett ambitiöst pro-jekt. Bl.a. kommer ett seminarium med deltagare frånde svenska och norska regeringarna att hållas på Vok-senåsen senare för att på ett konkret sätt disku-tera det vidare arbetet med fördjupningen och integ-rationen. En bred krets av regionala intressenter med-verkar naturligtvis också.En annan typ av gränsöverskridande och regionaltsamarbete är . Här finns uppgifteratt lösa för att främja handel, rörlighet och miljö. Härfinns också ett lokalt engagemang att bygga på.En annan fråga som har stor betydelse, inte minsti gränsbygderna, och som tagits upp i debatten vidflera tillfällen är frågan om grannlands-TV.Kulturministern är den i regeringen som har ansvarför frågan, och hon svarade på en interpella-tion där hon redogjorde för de utredningar och initia-tiv som pågår och de överväganden som görs. Somsvar på de frågor som här har ställts till mig kan jagförsäkra att jag som samarbetsminister också i fort-sättningen kommer att följa denna fråga nära. Låt migtill ledamöter uttrycka en stilla personligundran: Med det engagemang som finns för att nor-disk public service-TV ska bli tillgänglig för alla iNorden, blev jag lite häpen när jag fick höra förevoteringspausen att själv i sitt kabel-TV-nätinte har tillgång till de andra ländernas TV-kanaler.Det starka engagemang som visar i dennafråga trodde jag redan hade medfört att det eminentakabel-TV-nät som jag vet finns i var utrus-tat med norsk, finsk, dansk och isländsk public ser-vice-TV. Jag ska försöka att nära följa utvecklingen idenna fråga framöver.Med denna redovisning av gränsfrågorna hoppasjag att är nöjd.Fru talman! Internationaliseringen, det ökade Eu-ropasamarbetet och regionernas ökade betydelseutgör verkligen inget hot mot det nordiska. Tvärtomger det nordiska samarbetet ny vitalitet och nya upp-gifter. Därför är vi, och måste vi vara, beredda attförändra formerna för det nordiska samarbetet i och . Det är viktigtför att samarbetet ska svara upp mot de krav somställs på förändringar både inom och i om-världen.För tio år sedan tog de nordiska statsministrarnainitiativ till en omfattande reformering av det nordis-ka regeringssamarbetet. Syftet var att koncentreraverksamheten och effektivisera organisationen. Åren1994-1995 gick och Nordiska minis-terrådet gemensamt i spetsen för en reformprocessmed anledning av och EU-medlemskap. Resultatet blev en inriktning av samar-betet på tre huvudområden; samarbetet inom ,samarbetet i EU-EES-frågor och samarbetet mednärområdet.Nu har vi flera betydelsefulla reformprojekt pågång. Det gäller revideringen av närområdessamar-betet och det gäller strategin för ett hållbart Norden.Förslag i dessa frågor har lämnats till Nordis-ka rådet. Vi håller också på att se över budgetsystem-et, och vi avser att lägga fram förslag ävenpå detta område. Inte minst pågår ett arbete för attfölja upp den s.k. vismanspanelens rapport med för-slag till inriktning av det nordiska samarbetet infördet nya årtusendet.För två år sedan tog de nordiska samarbetsminist-rarna initiativ till den s.k. vismanspanelen. Den fick iuppgift att studera samhällsutvecklingen i pålång sikt och bedöma vilka konsekvenserna kundevara för det nordiska samarbetet. Rapporten innehål-ler massor av förslag av olika karaktär. Den har sti-mulerat till en nödvändig och vitaliserande debatt.Nu går vi vidare med uppföljningsarbetet. Detsker både på Nordiska rådssidan och på sida. Vi har haft gemensamma möten,och vi planerar ytterligare ett sådant till mitten avjuni.Jag har förstått att det på den parlamentariska si-dan pågår en intensiv diskussion med anledning av deförslag som panelen har väckt om . Låtmig i sammanhanget peka på några erfarenheter somjag tror att jag delar med många andra nordiska mi-nistrar vad gäller just arbetsformerna för . Jag tror att skulle vinna på attvara en smidigare och mindre byråkratisk organisa-tion. Man borde ha mer av de på större politiska frå-gor inriktade temamötena i stället för formella sessio-ner som behandlar alla frågor och som gördet omöjligt, eller åtminstone väldigt svårt, att skaffasig en överblick över verksamhetens syfte och resul-tat. Det bör också vara en angelägen uppgift att se tillatt ministrarna har en meningsfull och aktiv roll vidNordiska rådets möten. Den tiden är tyvärr sedanlänge förbi då ministrarna kunde tillbringa ,eller t.o.m. , i mötesbänken.Det är nu de nordiska informations-kontoren upprättades i de baltiska huvudstäderna.Nordiska ministerrådet har uppmärksammat det vidseminarier och andra evenemang i de baltiska huvud-städerna. var tidigt ute medsina insatser - redan innan länderna hade upprättatambassader.Jag vill också nämna att ministerrådet förra åretbeslutade att upprätta en informationspunkt i Kali-ningrad. I den frågan väntar vi, tyvärr, fortfarande påsvar från ryska myndigheter. Vi hoppas verkligen attdet blir ett positivt besked snart.De insatser som har gjorts från nordisk sida för attfrämja utvecklingen mot demokrati och marknadse-konomi i närområdet har varit ett viktigt komplementtill nationella och andra insatser. Jag tycker att nä-rområdesinsatserna är bra exempel på att den nordis-ka samarbetsorganisationen - precis i motsats till vaden del kritiker hävdar - kan visa både handlingskraft,flexibilitet och förmåga till omprioriteringar.Fru talman! Avslutningsvis vill jag slå fast att detnordiska samarbetet är omfattande, nära och i inter-nationell bemärkelse konfliktfritt. Historiskt, kultu-rellt, språkligt och handelsmässigt är vi tätt samman-bundna. Samhällsutvecklingen gör att vi nordiskaländer ökar i betydelse för varandra. Detta, fru tal-man, ska vi ta till vara. Om detta är vi också heltöverens över partigränserna; såvitt jag kan finna efterden diskussion som har varit och efter alla dekontakter vi har haft mellan partierna under de år jaghar varit ansvarig för det nordiska samarbetet i rege-ringen.Anf. 130 () replik:Fru talman! Jag lyssnade noga på kan säga att jag i stort delar hans uppfattning ochde prioriteringar som han som samarbetsminister görnär det gäller det nordiska samarbetets framtid. Dethandlar om att undanröja hinder, att fördjupa integra-tionen men också att se till att vi får en mer smidigoch flexibel organisation som är än mer slagkraftig äni dag.Mot bakgrund av mitt tidigare inlägg som LeifPagrotsky inte kommenterade vill jag ställa en frågatill samarbetsministern. Är den svenska regeringenberedd att stödja vårt förslag att , ochLitauen skulle kunna bli medlemmar i ,inklusive det samarbete som sker i ministerrådet? Jagär spänd på att höra samarbetsministerns svar, fram-för allt mot bakgrund av det som ,statsminister, sade i slutet av generaldebat-ten vid sessionen i i höstas.Anf. 131 Statsrådet ()replik:Fru talman! Det vore kanske förmätet av mig somrepresentant för ministerrådet, som representant förregeringssamarbetet, att ha alltför precisa synpunkterpå hur parlamentarikersamarbetet ska organiseras ijust det avseendet.Låt mig berätta vad vi på regeringssidan gör. Viträffar - jag tror att det varförsta gången under det svenska ordförandeskapet närdet var nordiskt samarbetsministermöte i -en gång våra baltiska kolleger. Det har i nor-mala fall varit utrikesministrarna. De har deltagit ivåra överläggningar, och vi har haft en särskild sitt-ning med dem och diskuterat intressanta gemensam-ma frågor. Det har alltid väckt ett starkt intresse ochengagemang från deras sida. De deltar med liv ochlust. Vi har utvidgat vårt samarbete på olika delområ-den där också de baltiska staterna involveras.Jag har i andra sammanhang, inte minst i minegenskap av vanlig handelsminister, mycket kontak-ter med mina baltiska kolleger. Jag har det bilateralasamarbetet som en del i min portfölj. Dessutom um-gås jag rätt mycket med utrikesminister. Viumgås familjevis och träffas ganska ofta.Jag har aldrig någonsin under de intensiva kon-takterna jag har haft mött någon propå, någon sonde-ring, någon idé, i de annars mycket idérika samtal vihar haft, eller något uttryck för en längtan att delta idet organiserade nordiska samarbetet.Däremot har jag mött en stark längtan när detgäller att bli en aktiv deltagare i det nordiska kultur-utbytet - i den nordiska politiska kulturen. ToomasIlves från brukar uttrycka det som att hansmål för är att utveckla landet till ett tråkigtnordiskt land. Det är det finaste han kan säga medhänsyn till deras dramatiska och icketråkiga förflutna.Det är min kommentar till diskussionen om bal-tiskt medlemskap i på ett organiseratsätt.Anf. 132 () replik:Fru talman! Mot bakgrund av att jag är övertygadom att man noterar statsrådets svar både i ,och vill jag försöka få statsrådet attfundera kring om han delar uppfatt-ning. tror att utvecklingen går motatt de baltiska länderna blir medlemmar i . Det är ett sätt att göra det lite lättare för LeifPagrotsky att uttrycka sin syn, och vi kan få veta hurhan ser på det framtida samarbetet - på möjligheternatill ett samarbete på lika villkor där vi kan nå det somLeif också talade om i sitt anförande, dvs.att ta till vara all den dynamik och alla de möjlighetersom finns i vår region.Det är inte bara utan också andrasom ska svara på denna fråga. De brukar säga så här:Det är lite förmätet av oss att lägga oss i eget arbete och hur man vill samarbeta. MenLeif vet lika bra som jag att det nordiskasamarbetet bygger på två delar. Det ena är det parla-mentariska samarbetet, och det andra är det samarbetesom sker i . Är det så att vi gerde baltiska länderna möjlighet att bli medlemmar , som jag hoppas, kommer de också attdelta fullt ut i det samarbete som bedrivs mellande fem nordiska regeringarna.Det skulle vara intressant att höra om samarbets-minister delar förviss-ning om att man går mot att de baltiska länderna blirmedlemmar i . Det skulle betydamycket, tror jag, när det gäller de viktiga propåernaframåt för att åstadkomma ett än bättre samarbetemed än fler möjligheter än vad vi har i dag.Anf. 133 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tycker inte att vi ska utesluta attländersammansättningen kan komma attändras. Det finns fördelar med det, och det finnsnackdelar med det. Vi har frågor om hur språkregi-men ska kunna lösas och en del annat, men det liggerpå framtiden. Jag tycker gott att man kan ha en öppenattityd till detta.Men det viktiga för mig är inte vilka institutio-nella former det tar sig. Det viktiga för mig är att vietablerar ett område där vi har gemensamma värde-ringar, gemensamma synsätt och ett gemensamt sättatt hantera politiska frågor och politiska diskussioneroch där vi samarbetar för att lösa gemensamma pro-blem och vidareutvecklar och fördjupar våra diskus-sioner och våra politiska åtgärder för att minskagränshinder, öka kontakter och öka samarbetet ochsammanflätningen mellan våra länder både ekono-miskt och politiskt. Det är det viktiga för mig. Därkan vi betrakta dem som fullvärdiga partner.Det nordiska samarbetet har verkligen redan byttkaraktär på grund av omvandlingen i vårt närområde.En betydande del av det nordiska samarbetets resur-ser ägnas just åt dessa nya uppgifter som intefanns . Det viktiga för mig är att gåvidare på den vägen.Om det leder till att det tar sigdet ena eller det andra eller det tredje organisatoriskauttrycket är inte för mig en huvudfråga - i alla fallinte . Det kanske det blir , men förmig är det mer angeläget att gå vidare och fördjupadär vi står nu.På vilka ytterligare ministerområden bör vi hadenna typ av samarbete? Hur ska vi accelerera kon-takterna med ? Hur ska vi involvera flermänniskor i i utbytesverksamhet av olikaslag? Hur ska vi samarbeta bättre om miljövården,aidsbekämpningen, brottsligheten och kvinnohan-deln? Det finns massor av akuta uppgifter att ta itumed nu där vi behöver samarbeta. Det är för migviktigare än de institutionella frågorna om i vilkaformer vi ska mötas.Anf. 134 () replik:Fru talman! I står filmproduktion som num-mer tre på exportinkomstlistan.