prot · GO0963 · 2001-02-08 00:00:00 — 84 Statsrådet ():Herr talman! Folkhögskolorna ligger under mittansvarsområde. Folkhögskolorna har mycket storbetydelse för den enskilda människans utveckling,men vi kan också se på bildningen i ett bredare per-spektiv. Jag vet också att folkhögskolorna på ettmycket förtjänstfullt sätt ställer upp för många av devuxna som av ett eller annat skäl har stora svårighe-ter, och som därför behöver just den form av studiersom bedrivs på folkhögskolorna.Fördelningen av medel till dem ligger däremotinte på mitt ansvarsområde. Det ansvaret har . I den frågan kan jag alltså inte gå inoch göra någon kommentar.Anf. 85 ():Herr talman! I den budgetproposition som vi harskrivit har regeringen uttalat att folkbildningen är ettnationellt ansvar som är gemensamt för staten, kom-munerna och landstingen. Där står också att fick i uppgift att redovisa och kommenterautvecklingstendenserna när det gäller att kommuner-nas och landstingens bidrag till folkhögskolornaminskar. Regeringen skulle ha fått en rapport omdetta, eller ska få det . Jag undrar om det harskett och om det i så fall föranleder något agerandefrån regeringens sida. Vi har ju också det här ansva-ret.Anf. 86 Statsrådet ():Herr talman! Jag kommer attlämna fram en proposition till om vuxnaslärande. I den propositionen kommer vi också attredovisa vilka åtgärder vi ämnar vidta när det gällerfolkbildningen.SjukvårdenAnf. 87 ():Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till so-cialminister . I dagens skrivit en mycket intressant ochtänkvärd kolumn om den svenska sjukvården underrubriken . Det hanresonerar kring är det som vi har haften diskussion omkring här i riksdag; ombristerna i sjukvården beror på otillräckliga resursereller om det är så att "resurserna utnyttjas felaktigtdärför att de hanteras i ett system som har en förstel-nad och ineffektiv organisation", som Kjell-OlofFeldt skriver.Kritiken är väldigt hård. Han konstaterar att orga-nisationen är så stel att den inte ens har en cykelverk-stads förmåga att organisera sin egen verksamhet.Han tar en god vän till hjälp för att beskriva verklig-heten. Det handlar om väntan och åter väntan påbehandling, operation, läkare och prover. Det handlarom att man inte kan få ha en förtroendefull kontaktoch relation till sin doktor när man är mycket sjuk.Sammanfattningsvis i kolumnen konstaterar hans vän att det inte är bristerna i sjukvården somär det stora problemet utan det är att organisationen äralldeles för stel. Man behöver nytänkande. Jag skullevilja ställa en fråga till socialministern. Det gäller omhan delar den synen och den uppfattningen eller omhan vidhåller att det bara är fråga om brist på resurser- skjuter man till mer pengar löser man alla problem idagens sjukvård.Anf. 88 Socialminister ():Herr talman! När jag läste arti-kel tänkte jag: Jag borde ringa upp honom och be atthan följer med mig på någon av de resor jag gör isvensk sjukvård, att han talar med sjuksköterskor,talar med läkare och talar med politiker som är ansva-riga för sjukvården runtom i landet. Vi skulle kunnadiskutera vad som har hänt när antaletanställda har minskat med 60 000 medan kraven frånoss som står utanför och behöver vård ökar.Sedan skulle han tvingas höra dem säga det somjag har hört så : Visst behöver vi orga-nisatoriska förändringar. Visst behöver vi arbeta mer iteam, bryta gränserna mellan yrkena och riva nedpyramiderna. Men framför allt behöver vi vara fler isjukvården. Vi behöver flera händer för att skapa engod vård.Jag är alldeles övertygad om att också Kjell-OlofFeldt, som är en begåvad människa, skulle imponerasav den enorma sakkunskap som finns i svensk sjuk-vård. Han skulle inse att vi bara löser sjukvårdenslångsiktiga problem genom att se till att det finnsresurser att anställa fler.Anf. 89 ():Herr talman! är det ju så att är ensam om att ha de här synpunkterna. Det somgör mig så orolig är att socialministern liksom intehar riktig kontroll på hur verkligheten ser ut i sjuk-vården. Det stora problemet är ju att rekryterapersonal. Man vill inte arbeta i sjukvården. Det berorpå att organisationen är sådan att man inte blir seddsom medarbetare. Man har inget inflytande.När vi från vårt håll vill förändra detta genom attge möjlighet att både förnya innehållet i och organi-sationen av sjukvården lägger socialministern nedmer energi på att förbjuda sjukvård än på att vara medoch delta i ett arbete med att utveckla den. Det före-kommer mycket sådant runtom i landet. Men det äringet som socialministern bidrar till. Han försöker istället förbjuda nytänkande och möjligheter att göraannorlunda.Jag är djupt oroad över att socialministern gör detför enkelt för sig i sjukvården när han säger att det ärbara är mer pengar som löser alla problem. Låt ossförst titta vad som finns bakom skynket. Kjell-OlofFeldt är en röst. Men det finns många andra sompekar på precis samma sak.Anf. 90 Socialminister ():Herr talman! Hade jag bara trott att mottaglig för information så hade jag bjudit medChris Heister på samma resa som jag tänkte ta medKjell-Olof på. Alla jag talar med i sjukvårdensäger just att det krävs en kombination. Det handlarom en organisatorisk förnyelse, om nya arbetsmeto-der, om att bryta ned de gamla strukturerna och omatt få resurser att bli fler i vården. Alla säger detta.Jag har inte mött någon i svensk sjukvård som sägersom gör: Det behövs inte mer resurser.Vi klarar oss ändå.De som säger det har i själva verket andra syften idebatten, nämligen att säga att den nuvarande organi-sationen, den offentligt finansierade sjukvården, skaersättas med något annat. Man söker ett annat system.Det är politiskt respektabelt. Men det leder tyvärr tillfelaktiga slutsatser när det gäller vilka resurser vibehöver inom den offentligt drivna sjukvården.Så kan jag bara upplysa om att detfaktiskt är så att antalet anställda nu ökar ganskakraftigt i svensk sjukvård. Jag talar inte om antaletanställningsintervjuer eller ansökningar utan faktisktom antalet anställda. Titta på Landstingsförbundetshemsida. 1998, 1999 och 2000 har antalet läkare,antalet sjuksköterskor och personalen inom vårdenöver huvud taget ökat. Vi är på väg att öka personal-tätheten, och det behövs. Men det förutsätter just attdet finns pengar att anställa folk för.StudiemedelssystemetAnf. 91 ():Herr talman! Jag har en fråga till utbildningsmi-nistern. träder ett nytt studiestödssys-tem i kraft. Det innebär vissa förbättringar men ocksåklara försämringar för den enskilde studenten.Tyvärr innehåller reformen också skärpta krav pååterbetalning och en skärpning av dispensvillkorennär det gäller hur länge studiemedel kan erhållas.Man skriver: Studiemedel för högskolestudier kanenligt de nya reglerna maximalt erhållas under sex år.Detta innebär att t.ex. många sjuksköterskor somskulle vilja vidareutbilda sig till läkare inte vågar göradet på grund av att de kanskekommer att stå helt utan studiefinansiering.Jag vill ställa en fråga till utbildningsministern. Påvilket sätt ska en sjuksköterska eller någon annanstudent som valt fel en gång kunna finansiera sinafortsatta studier om studietiden skulle bli längre ?Anf. 92 Utbildningsminister ():Herr talman! Från genomför vi ettnytt studiemedelssystem. Det är en reform som ärmycket kostsam - . Det ärlika mycket som två hela kostar.Pengarna går till att höja bidragsdelen rejält, för attminska skuldbördan och för att attrahera och lockafler att studera. Vi ger också studenterna möjlighet attjobba vid sidan av på ett bättre sätt genom att fribe-loppet närmast fördubblas. Vi gör också en sådankoppling att studierna också ger pensionsrättigheter,dvs. att studenter får räkna sig till godosina studier för pension. Staten betalar in egenavgif-terna. Det gör ju att vi går på tvärs emot den interna-tionella trenden. Vi gör studiemedelssystemet generö-sare.Samtidigt sker en del uppstramningar t.ex. när detgäller återbetalning. Det blir också en tydligare gränsför hur många terminer man får studiemedel. Det blirnaturligt i takt med att vi höjer bidragsdelen. Det är juinte så att någon vill ha en bortre gräns av några skälsom är roliga. Men i takt med att bidragsdelen ökar,så blir det tydligare att ha en avgränsning. har vitolv terminer med dispensmöjlighet. Den dis-pensmöjligheten blir stramare framöver.När det gäller sjuksköterskorna som yrkesgruppså vet vi ju att arbetsgivarna ofta är med och stimule-rar sjuksköterskor till vidareutbildning genom att t.ex.bidra med en del av studiekostnaderna. Och det ärpositivt från arbetsgivarnas sida. Och jag räknar medatt de kommer att fortsätta med det.Anf. 93 ():Herr talman! Jag vill tacka ministern för svaret,även om jag inte är helt nöjd med det. exemplifie-rar vi sjuksköterskorna, och utbildningsministernhänvisar till att landstingen kanske hjälper till attbekosta den här utbildningen.Men om en högskoleelev råkar väljafel linje, vilket inte är så ovanligt, hur ska han ellerhon finansiera sina studier ? Lämnar ut-bildningsministern dem vind för våg?Anf. 94 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag och har haftmånga diskussioner om studiemedelsreformen. OchErling Wälivaara är en mycket hygglig och resonabelperson men inte riktigt ärlig när det gäller kristdemo-kraternas ställning i studiemedelsfrågan. Jag har hit-tills inte hört att på någon punkt intehar velat öka generositeten. Han vill öka bidragsde-len, han vill öka antalet terminer som studiemedelutgår, och han vill säkert förbättra pensionskoppling-en. Problemet är bara att inte hartillstymmelse till finansiering för alla dessa reformersom föreslår.När ni ger er in i ett seriöst arbete med att verkli-gen utforma ett studiemedelssystem så kommer detatt visa sig att också kommer framtill att det behövs en bortre gräns för hur många ter-miner man kan få studiemedel och att det behövs enhöjning av bidragsdelen men inte så mycket som hankanske säger retoriskt.Det är viktigt att samlar sig tillett samlat förslag till studiemedelssystem som är fulltfinansierat, annars blir det inte en riktigt ärlig debatt.Underhållet av hjälpmedel i offentliga lokalerAnf. 95 ():Herr talman! Min fråga går till socialministern.Enligt svensk byggnorm ska teleslinga installeras vidny- eller ombyggnad av samlingslokaler med högtala-ranläggningar. Det bör dessutom installeras teleslingai övriga samlingslokaler. Det handlar om människormed funktionshinder och deras rätt att kunna delta isamhällets utbud på lika villkor.Fr.o.m. 1998 är alla hjälpmedel klassade som me-dicinsk-teknisk utrustning. Detta innebär också atthjälpmedlen ska underhållas med jämna mellanrum.Underhållet brister tyvärr i många fall i kommuner,landsting och privata lokaler. Det är väldigt mångasom syndar gravt med underhållet.Min fråga till socialministern är: Hur avser mi-nistern att följa upp att lagen efterlevs och att hjälp-medlen verkligen fungerar när de handikappade be-höver dem?Anf. 96 Socialminister ():Herr talman! Enligt den plan för handikappoliti-ken som fattade beslut om förra året ochden uppföljning som har gjorts när det gäller föränd-ring av ska alla offentliga lokalervara tillgängliga. Det är viktigt. Tillgänglighet pådetta område betyder att personer med funktionshin-der ska kunna ta del av de verksamheter som finnsdär.Den som är ansvarig för detta är lokalhållaren,oavsett om det är en offentlig eller privat lokalhållare.Det är alltså den som ansvarar för lokalen som ska setill att lokalerna är tillgängliga. Det betyder att lokal-hållaren också är ansvarig för underhållet. Det gäller idetta fall i huvudsak för kommunerna att se till att delever upp till dessa krav. Jag har inte hört någon dis-kussion om huruvida den nya lagstiftning som skaträda i kraft skulle vara problematisk när det gäller attkommunerna ska kunna leva upp till detta ansvar. Jagförutsätter att kommunerna kommer att göra det.Äldre diabetessjuka i särskilda boendeformerAnf. 97 ():Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till so-cialministern. Den gäller äldre diabetessjuka somvistas i särskilda boendeformer. Man har gjort en nystudie, och man har kunnat konstatera att äldre meddiabetes 2 som vistas i särskilda boendeformer intefår de regelbundna kontroller som ingår i behandling-en av diabetes 2. Man har räknat ut att var femtepatient inte får dessa regelbundna prov tagna. Dettatycker jag visar på en nonchalans som är oförklarlig.Jag skulle vilja fråga socialministern: Vad kanman göra åt detta?Anf. 98 Socialminister ():Herr talman! fråga är ännu ettexempel på den frustration som en rikspolitiker kankänna för att kommuner och landsting inte tar sittansvar. Jag känner också en sådan frustration när jagupptäcker att det finns brister.Mitt svar är att kommunerna är ansvariga när detgäller äldreomsorgen och att landstingen är ansvariganär det gäller de medicinska insatserna. Vi måste talamed våra landstingspolitiker och våra kommunalpo-litiker om att de samverkar så att den medicinskainsatsen blir rätt och att det medicinska stödet blirkorrekt. Men det är kommunernas och landstingensansvar. Det är där som man ska se till att vården fun-gerar.Anf. 99 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Jag kan barakonstatera att det är märkligt att vi inte kan kommatill rätta med denna samverkan mellan huvudmännen.Det är ju någonting som vi har diskuterat och arbetatför , och det verkar som om det inte går.Och jag undrar om man inte måste vidta särskildaåtgärder för att få huvudmännen att verkligen ta sittansvar.Anf. 100 Socialminister ():Herr talman! Det är jätteviktigt att samverkanfungerar. Regeringen gav chef i uppdrag att gå igenom de samverkan-smöjligheter som finns och komma med förslag tillhur man skulle skapa bättre samverkan.Hennes rapport ligger på mitt bord . Honöverlämnade den alldeles , och vi ska ta ställ-ning till den. Här gäller det att undersöka vilka möj-ligheter vi har från statens sida att lagstiftningsvägeneller på annat sätt undanröja de hinder som har fun-nits för samverkan här och var och hitta nya former.Ska vården fungera i äldreomsorgen måste det finnasen fungerande samverkan och ett fungerande avtalmellan kommuner och landsting. Där det gör det vetjag att det fungerar. gäller det att se till att det skafungera i alla kommuner och landsting.Anf. 101 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Som jag sade är det ytterligare ett stort antal le-damöter som har bett att få ställa frågor, men en tim-ma är . Jag beklagar att inte alla har haftmöjlighet att komma till tals.Frågestunden är avslutad, och jag tackar regering-ens ledamöter för att de velat komma hit och svara påkammarledamöternas frågor.5 § Information från regeringen om regering-ens skrivelse En nationell handlingsplan motrasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskri-mineringAnf. 102 ():Herr talman! Handlingplanen mot rasism, främ-lingsfientlighet, homofobi och diskriminering harregeringen överlämnat till . Jag vill tillatt börja med betona vikten av namnet, av ett skäl.Kampen mot rasism och främlingsfientlighet haralltid varit detsamma som kampen mot homofobi,men de homosexuella har ofta glömts bort i dennagemensamma kamp för mänskliga rättigheter. Dengruppen finns nu där och ska så stanna.Skrivelsen till består av tre delar. Denförsta delen är en beskrivning av nuläget, rasismensframväxt i , diskrimineringens utbredning.Den andra delen handlar om en redovisning av vadhittills har gjorts i när det handlar om kampenmot rasismen på lagstiftningsområdet, vilka luckorsom finns, och också försök till utvärdering: Vad harfungerat? Vad har inte fungerat? Vad måste samhälletsom helhet bli ännu tydligare med för att garanteraalla människor hela och rika liv? Den tredje delen ärdet som kallas handlingsplanen. Den pekar ut vilkanyckelområden som regeringen nu bedömer att vibehöver koncentrera arbetet mot intoleransen på.Jag vill betona i början att det här inte är någonslutgiltig handlingsplan. Jag tycker att det blir meroch mer uppenbart hur ständigt berett som det demo-kratiska samhället måste vara för att effektivt kunnabekämpa rasismen , varje stund. Det är ock-så tydligt att det i första hand inte är fler projekt ellerkampanjer som behövs utan ett långsiktigt ordinarieenvetet arbete i alla olika departement, myndigheter,organisationer och företag samt hos individer för attslåss för demokratin.Hur ser rasismen och dess utbredning ut i Sverigei dag? Det finns som sagt en mycket spännande ge-nomgång av detta i skrivelsen. Högerextremismen iSverige kan sägas bestå av två delar - den extremna-tionalistiska och den rasideologiska. De rasideologis-ka strömningarna handlar väldigt mycket om utom-parlamentariska lösa grupper som harblivit mycket tydligt mer våldsbenägna. Den extrem-nationalistiska rörelsen har ännu inte fått något riktigtparlamentariskt genombrott i . Observationenmåste vara mycket stark på när tecken finns på attdessa två rörelser börjar samverka.Budskapen som rasismen och homofobin sprider isina mörka läror är många. Det finns ca 2 100 hemsi-dor på nätet med mycket uppenbart rasistiskt bud-skap. Det finns 25 rasideologiska tidningar i Sverige.Det finns flera hundra cd-skivor med vit makt-musikmed fruktansvärt budskap på i vårt land. Det är inteminst en viktig inkomstkälla för många av de gruppersom sprider budskapet om människors olika värden.Vi minns också den undersökning som publicera-des strax före det att Levande historia blev en realitetoch som visar att av ungdomarna i skolan harhaft kontakt med material från rasistiska organisatio-ner, att har lyssnat på rasistisk musik, att 8 %har läst rasistiska tidningar.Brottsutvecklingen är tyvärr tydlig. Hatbrottenmed rasistiska och homfoba bakgrunder har ökat desenaste åren. De har blivit grövre, och de riktas ocksåmer tydligt mot grupper som poliser, politiker, jour-nalister. Det är också tydligt hur ofta homosexuellablir offer för det rasistiska våldet. anmäldes2 600 brott med rasistisk och homosexuell bakgrund.Det var 1 700 tidigare.Diskrimineringen är en vardag för väldigt många ivårt land, i arbetslivet, på krogarna, på bostadsmark-naden. Det är också en stor diskriminering som ärdold. Det finns undersökningar som visar att såmånga som av de homosexuella som blivitutsatta för brott inte vågar eller vill anmäla det avrädsla för vad följderna blir och för att man så oftatvingas leva ett dolt liv.Diskrimineringen är en vardag på andra sätt. Vikunde läsa för om ochFranklin, förälskade som skulle fira sin ettårsdag påen båt mellan och . Båda är svenskamedborgare, hon är vit och han är svart. Han avkräv-des som enda passagerare att visa resehandlingar.Han hade sin legitimation. Där står inte att någon ärsvensk medborgare. De fick inte fira sin ettårsdag,och den blombukett som hon hade beställt och där detstod: "Jag älskar dig" fick vissna på båten. Diskrimi-nering är en vardag för väldigt många. För drygt tvåveckor sedan blev en ung homosexuell man grovtmisshandlad och nedslagen i . Det är ocksåen vardag för alldeles för många i vårt.Kampen mot detta handlar om allmänpolitiken,om demokrati, kunskap om mänskliga rättigheter, omsociala orättvisor, om integrationspolitik. Det handlarockså om lagstiftningen, om hur polis och rättsväsen-det arbetar, skolan, kulturpolitiken.I handlingsplanen försöker vi fokusera de områ-den där regeringen tror att vi mer framgångsriktmåste bekämpa rasismen, homofobin och diskrimine-ringen. Jag vill nämna några, för skrivelsen är tjock.Forum för levande historia ska bildas, och rege-ringen överväger också om vi behöver öppna förandra nationella forum för att på ett mer effektivt sättkunna sprida den forskning och kunskap om hand-lingsvägar som behövs för att fler människor skakunna arbeta mot rasismen och homofobin. Rege-ringen säger också att alla de olika lagar som finnsom diskriminering ger ett väldigt splittrat intryck. berör arbetslivet, andra berör hela samhällslivet.Vi måste nu se över om vi kan göra det här på ett mereffektivt sätt. meddelas ett besked om att vi skautreda en generell lagstiftning mot all form av dis-kriminering som omfattar flertalet diskriminerings-grunder och samhällsområden. Detta är ett oerhörtviktigt steg. Vi ska se över de olika om-budsmännens funktion och samverkan.Det andra är den utredning om hets mot folkgruppsom har föreslagits och som är ute på remissbe-handling. Regeringen säger att alla skäl talar för attdet nu är dags att kriminalisera även hets mot homo-sexuella.Det finns också starka skäl som talar för att pre-skriptionstiden för tryckfrihets- och yttrandefrihets-brott måste bli längre. är en väldigt föratt t.ex. på ett effektivt sätt bekämpa vit makt-musiken.Antidiskrimineringsklausuler behöver användasnär det gäller den offentliga upphandlingen. Det är ettstort område, med mycket pengar, och jag tror att detär mycket effektivt att den som har diskriminerat inteska kunna komma i fråga för offentlig upphandling.Vi vill också gå igenom de olika statliga stödenför att se hur vi kan ställa icke-diskrimineringskrav påde företag och organisationer som får del av olikaformer av statligt stöd. Vi ska också förklara ochutöka kunskapen om att utskänkningstillstånd kandras in om man diskriminerar, som ägare eller somanställd. Det ska kosta att diskriminera.Brottsförebyggande rådet får ett uppdrag att kart-lägga hur rättsväsendets insatser mot den rasistiskaoch homofoba brottsligheten ser ut och att, om såbehövs, till föreslå ytterligare åtgärder.Ombudsmannen mot diskriminering med etniskbakgrund får ett särskilt uppdrag att ta fram en lång-siktig strategi för att förebygga diskriminering avromer. Exit får fortsatt stöd för att hjälpa dem som tarsig ur de rasistiska organisationernas garn. Särskildhjälp behöver ges till de kommuner som har problemmed hur man strategiskt ska jobba när rasistiska or-ganisationer vill etablera sig och stärka sin roll runtom i landet. Vi ska också stödja uppbyggnaden avantidiskrimineringsbyråer ute i landet.Avslutningsvis: Rasismen, homofobin och dis-krimineringen är ett reellt och växande problem i vårtland. Alltför många människor tvingas leva för-krympta liv beroende på detta, och de förtjänar ettannat bemötande och ett tydligare stöd. Luckor ilagstiftningen måste täppas till, och en större medve-tenhet och kunskap måste skapas inom rättsväsendetom hur man använder lagstiftningen och om hur manbemöter offren för hatbrotten. Kunskaper som strategimåste få en större roll genom t.ex. Integrationsverketoch de olika forumbildningarna.Vi behöver ge större plats inom alla politikområ-den när det handlar om det ordinarie och självklaraarbetet att alltid se, erkänna och kritiskt granska hurrasismen, diskrimineringen och homofobin ser utinom varje område. Dessutom är det allas vårt egetansvar att våga utföra ett större aktivt arbete motrasismen och homofobin, för dessa två företeelser ärdemokratins värsta fiender.Anf. 103 ():Herr talman! Först vill jag säga att vi är gladaöver att en sådan här skrivelse har kommit till. Sedanvill jag tala om uppdraget till AMS. Det står på s. 88att AMS ska utbilda sig för att diskriminering inte skafå förekomma.Jag vill berätta om ett fall som inträffat år 2001.En person med av arbetslöshet bakom sig job-bade för revisorer och för Sidamed mycket högt kvalificerade uppdrag. När uppdra-gen upphörde blev personen arbetslös och gick tillarbetsförmedlingen. Hon visade vilka jobb hon hadesökt och frågade: Kan ni hjälpa mig?Då fick hon svaret: Söker du inte för högt kvalifice-rade jobb? Hon är utbildad jurist och har en mycketlång arbetslivserfarenhet.Min fråga är: Får invandrargrupperna utbildaAMS-personal? Jag tror att vi måste vända på kakan.Anf. 104 Statsrådet ():Herr talman! Alltför många människor i vårt landtvingas ta jobb under sin akademiska förmåga, oftaberoende på diskriminering. Jag har fört diskussionermed om detta, och vi tittar också påhur - precis som det uttrycktes här - invandrargrup-per kan utbilda inte bara AMS utan också andra myn-digheter om hur verkligheten ser ut och om hur defina orden möter den kalla verkligheten.Det förekommer här ett slöseri som somnation inte har råd med i det läge som vi nu befinneross i.