prot · GP0931 · 2001-11-21 00:00:00 — Simplexgruppen står stilla.Ingenjörsvetenskapsakademien påpekade i går kvällatt det skapas 5 000 sidor nya regler - till-sammans med de gamla som man ska hålla reda på.Det är en nästan omänsklig situation.Orättvisorna mot företagarna finns kvar. En små-företagare som vill vara föräldraledig får sin ersätt-ning uträknad på årets i stället som förlöntagare på årets . Ensmåföretagare som får lagret stulet får betala momspå det stulna. En person som är gift meden fåmansföretagare, men som arbetar med någotannat på en helt annan arbetsplats, får inte arbetslös-hetsersättning om hon eller han blir arbetslös. Det är inte konstigt att nyföretagandet går nednär vi i stället borde ha ett ökat företagande för attskapa tillväxt och jobb.Vad gör regeringen åt detta? Vi föreslårförändringar på dessa områden, och vi föreslår dess-utom en nedsättning av arbetsgivaravgiften på 10 %på lönesummor upp till 2 miljoner, eller 300 000 föregenföretagare. Då tar vi bort en del av tröskeleffek-terna för att skapa nya jobb och anställningar. Vidiskriminerar inte olika sorters företag, som finans-ministern faktiskt föreslog i sitt tal på s-kongressen.Vi ser till att arbetsplatser behandlas lika i det fallet,offentliga som privata.Ett annat stort område som är extremt bekymmer-samt är förstås sjuktalen. Svenska folket blir allt sjuk-are. Dagens arbetsliv med stress och höga krav, svå-righeterna att kombinera arbetsliv med familj, förmånga en ekonomisk stress, ger många dålig hälsa.År 1998 betalades sjukpenning för 20 miljarderkronor ut. tror man att det blir 50 miljarderkronor. Det här har varken vi själva, staten eller deenskilda råd med. Allra värst drabbar detta ensammamammor som har dålig ekonomi, som inte har råd attgå till doktorn, som inte har råd att lösa ut sin medi-cin, som inte har råd att gå till tandläkaren. Då drab-bar det som en förbannelse också deras barn, sompresterar sämre i skolan trots allt vad dessa enaståen-de mammor försöker göra - och de får sämre hälsa.Det här är en utveckling som har fullständigt ga-lopperat fram . Ansvaret för detligger hos regeringen, och Miljöpartiet.Ingen annan kan ta det ansvaret. Det är inget man fårsmita ifrån.Rehabiliteringsmedlen tar slut på försäkringskas-san, för en del kassor redan efter första kvartalet, förde flesta kassorna efter . Sedan får de sombehöver hjälp vänta innan de kan fåhjälp med rehabiliteringspengar.Nu är det så illa att personalen på försäkringskas-sorna sjukskriver sig i långa banor för de inte orkarmed att inte kunna hjälpa människor, för att ärendenläggs på hög och för att väntetiderna växer.Av de långtidssjukskrivna är det somhar fått ett telefonsamtal under de första tolv måna-derna. har fått minimun ett telefonsamtal! Detär rehabilitering i dagens socialdemokratiska Sverige- trots att varje satsad krona på rehabilitering enligtflera rapporter och flera projekt ger tillbaka sam-hällsekonomiskt. Det är skandalöst!Någonting måste göras. Vi föreslår att första ste-get kan vara en rehabiliteringsgaranti så att männi-skor faktiskt får hjälp att komma i arbete. Inom tremånader ska de ha fått hjälp med sin rehabilitering.Så tycker vi att det ska vara.Man skyddar systemet i stället för att hjälpa män-niskorna. Vi har en jättediskussion om att myn-digheter ska kunna samarbeta, förenkla och gemen-samt använda en liten del av sina pengar och en stordel av sin energi för att hjälpa människor i de s.k.Finsamprojekten. Det tycker jag är bra, och det tyckersäkert ni som lyssnar också är bra. Social-demokraterna och har sagt nej tilldetta. De vill värna systemet i stället för att hjälpamänniskan, till en kostnad av mer byråkrati och merskattepengar.Ändra er! Se människan och genomför Finsam,projekt för praktisk samordning för bättre livskvalitet,i hela så att alla kan få fördelen av det.Jag skulle också vilja ta upp de sociala klyftorna,särskilt därför att många av dem som har fastnat ifattigdomsfällorna är kvinnor. handlar det omkvinnor som arbetar i den offentliga sektorn. De harlägre löner och högre sjuktal än andra grupper.Mycket beror det på lönesättningen, men det berorockså på det som jag har pratat om här, arbetsskadoroch rehabiliteringsinsatser.Det allra största sveket är kanske i alla fall att ef-ter en tung och slitig arbetsinsats beskattas dessagrupper mest av alla grupper och mer än i alla andraOECD-länder. Många människor kan inte leva på sinlön, och det är också det som visar sig i kostnader försocialbidrag, i sjukskrivningar och i hur deras barnhar det.Regeringen pratar om skattesänkningar, faktisktnästan lika mycket som , men fördel-ningsprofilen är helt olika. Det krävs att man serbakom retoriken och läser materialet, för då syns dettydligt. Det finns diagram i finansplanen som visarfördelningsprofilen i höstens förslag. Det finns redo-gjort för regeringens skattesänkningsförslag, som ger70 kr sänkning till gruppen med de lägsta inkomster-na och sänkning till gruppen med de högstainkomsterna. Det är samma teknik och samma sätt attresonera som har gett ökade löneskillnader mellanmän och kvinnor och som har gettökande sociala klyftor.Den samlade oppositionen har i sin reservationpåpekat att den politik som ger låg- och medelin-komsttagare lägre skatter ger ökade möjligheter tillsocial trygghet. förslag är att vi skainföra ett skatteavdrag för alla på och dess-utom ett förvärvsavdrag på . Det skulle i ettslag lyfta de allra flesta ur de fattigdomsfällor som dei dag sitter fast i.Vi har också i vår motion föreslagit en barnbilaga,därför att vi tycker att det är viktigt att analyseradagens politik ur ett barnperspektiv. Det har utskot-tets majoritet - Socialdemokraterna, - avstyrkt med motiveringen attdetta krav på en barnbilaga "måste dock anses under-ordnat kravet att redovisningen blir så aktuell ochgenomarbetad som möjligt". Därför ingen barnbilaga- har ni hört?Jag ska ta upp ett ämne till, och det är skolan, somkanske är det allra största misslyckandet. Av en års-kurs svenska barn - eller ungdomar, när de slutar nian- på drygt 100 000 är det runt 10 000 som inte fårfullständiga betyg och som kommer ut ur skolan medkrossade drömmar om framtiden. Det är 10 000 kros-sade drömmar varje år.Vi föreslår åtgärder på tre områden: elevens rätttill kunskap, lokal makt och fler lärare. Det är i dagdags att sluta tillsätta grupper och utredningar ochpassivt se hur kvaliteten minskar och mobbningenökar, och i stället ta itu med de problem som finns närdet gäller skolan.De regionala klyftorna ökar, fru talman. Ett måttpå regeringens handlingskraft är det som jag alltidbrukar ta upp, den digitala allemansrätten. Närings-ministern lovade anslutning för av alla hushåll,och det skulle vara klart nu . harman sänkt kravet på vad bredband är, och man hardessutom bara anslutit en tiondel, . Så fungerarregionalpolitiken i dagens socialdemokratiska Sveri-ge.Därför, fru talman, föreslår vi från Centerpartieten rad reformer på dessa områden för att ge livskraftåt människor och företag i hela landet, för att ge liv-skvalitet åt de människor som upplever att de inte hardet nu och för att ge självbestämmande åt de männi-skor som känner att de inte får vara med, varken attlösa de stora samhällsproblemen eller välja i sitt egetliv mellan olika alternativ. Majoriteten har valt attgöra tvärtom och avstyrker våra förslag.Jag yrkar därför bifall till reservationerna 1, 3, 14och 23.Anf. 9 ():Fru talman! ska vi anta ramarna och inrikt-ningen för den ekonomiska politiken för valåret 2002och åren som kommer därefter. Man börjar kunnasummera den socialdemokratiska regeringen för snarttvå mandatperioder.När Socialdemokraterna tillträdde sin regering-speriod låg på 16:e plats i BNP:s välståndsli-ga, s.k. köpkraftskorrigerad BNP per person. Efter detstora lyftet, som vi alla har hört talas om, ligger Sve-rige på delad 15:e plats. Det är resultatet av sju årmed socialdemokratisk regering. har följtmed strömmen, men vi har inte brutit utvecklingen.När den internationella konjunkturen har varit godhar hängt med, men vi har inte fått något lyft,och vi har inte förändrat själva systemen.Allas vår ambition är att ska vara ett landdär man med högt kvalificerad arbetskraft och kvali-ficerad produktion kan ge goda löner och bra arbets-förhållanden, där vi inte konkurrerar med låga löneroch usla arbetsvillkor. Det betyder att om vi ska kun-na hålla de ambitionerna för människor måste vi få ettskifte när det gäller växtkraft. Regeringenhar inte fört en tillräckligt till-växtorienterad politik.Budgeten för den period som ligger framför oss ärbaserad på, enligt vad vi vet , alldeles för opti-mistiska antaganden både om den internationellakonjunkturen och om den svenska tillväxten. Vi fårvarje dag nya siffror. kom nya prognos, som i princip halverarsiffrorna jämfört med vad regeringen skriver omtillväxt både i världen och för Sverige.Det här beror naturligtvis mycket på effekter avhändelserna , och ingen kan begäraatt regeringen skulle ha kunnat förutse dem ett pardagar innan. Problemet var att förändringen hadeskett . Vi har stått här, både i vårasoch , och påtalat detta. Dämpningen blev snab-bare och starkare än vad den annars skulle ha blivit.Men politiken borde ha lagts om för länge sedan.Vi vet - och jag tror att ni också vet det - attkonjunkturer går upp och ned. Bara under min livstidhar vi haft åtminstone sex fulla konjunkturcykler.Därför är det problematiskt att regeringen och dessstödpartier agerar som om det inte var Keynes utankonjunkturerna som var döda. Så är det inte. Om maninte kunde räkna ut det på egen hand, kunde man halyssnat på oss. Vi svartmålar inte, utan det handlarom att ha beredskap. Ingen kan styra konjunkturerna,men man kan förbereda sig.Regeringens marginal i budgeten för sämre tideroch oförutsedda händelser är av utgifterna,. Vi vet att man alltid använderdem för planerade utgiftsökningar, inte för att verkli-gen ha dem som reserv.Folkpartiets budgetalternativ innehåller en bud-geteringsmarginal som är sex gånger större. Det ärinte heller mycket, men det ger en helt annan hand-lingsberedskap. Vi vet - många människor vet det inpå bara skinnet - vad det innebär när utgifterna tryck-er mot utgiftstaket.Det är dels olika typer av tricksande och fixandesom man ägnar sig åt, dels panikbromsningar påutgifter som ofta allra mest drabbar dem som harminst möjlighet att gardera sig. Det är de svagaste iSverige och de allra fattigaste i världen som drabbasav regeringens panikbromsningar. Blir det biståndetden här gången också? Om hadevarit här hade han kanske kunnat lämna ett besked.Det vore bra att veta hur ni ser på det här.Gårdagens siffror från SCB om jobben är mycketalarmerande. Sysselsättningsökningen har upphört,och arbetslösheten ökar. Varslen ramlar ständigt in påolika ställen i den privata sektorn. Antalet företagarehar minskat med omkring 10 000,och det är en förklaring till de andra siffrorna.Från regeringens sida har dramatiken i de högavarselsiffrorna länge tonats ned. Jag tycker att det ärett stort problem. Det verkar som om man försökermota nedgången i den privata sektorn med utökningari den offentliga. Men det är ju här den ekonomiskapolitiken slår knut på sig själv, därför att den offentli-ga sektorn kan aldrig finansiera sig själv. Den offent-liga sektorn kan bara finansieras med skatteinkomsterfrån den privata sektorn. Går den privata sektorn nedär det där man måste sätta in stötar för att det ska blibättre. Man ska inte försöka expandera den offentligasektorn genom att sänka skatterna från kommun tillstat och tro att man på det sättet kan överbrygga ennedgång i den privata sektorn.Fru talman! kan det vara bra att ta ett ännustörre perspektiv. Det talas ofta om 80-talet. Vi rackarned på varandra och talar om vems fel allting var.Men tillväxthistorikern har förOECD:s räkning gjort en skrift om utvecklingen desenaste 1 000 åren. Det kan vara ett friskare perspek-tiv om man vill se på framtiden.Världens befolkning har de senaste 1 000 åren 22-dubblats, dvs. ökat 22 gånger. Per capita-inkomstenhar 13-dubblats. kunde en nyfödd förväntasig att leva . kan en nyfödd på jorden för-vänta sig att leva . I vårt land har utvecklingenvarit ännu mer dramatisk.Vad ligger bakom detta? Tre huvudförklaringar äratt man fick förbättrade möjligheter till livsme-delsproduktion, internationell handel och kapitalrö-relser och teknologiska och institutionella innovatio-ner. Det säger en del. Det som har varit ett fram-gångsrecept 1 bakåt i tiden kan kanske vara detäven för framtiden. Det är en av orsakerna - det finnsockså ideologiska skäl - till att vi liberaler slåss väl-digt mycket för teknikoptimism, öppenhet, fri rörlig-het för människor, tankar och idéer och affärsutbyte.Därför var det väldigt bra att det blev en ny fri-handelsrunda inom WTO, även om innehållet i denkunde ha varit mycket bättre. EU-framgången somman har talat om handlade framför allt om att manlyckades bromsa när det gäller att förbättra frihandelnpå jordbruksområdet.Detta ger mig en ingång till det som vi tycker attden ekonomiska politiken nu måste inriktas på. Vitycker att det handlar om tre huvudområden: offensivför global samverkan, offensiv för robustare svenskekonomi och offensiv för mer makt åt maktlösa härhemma i vårt land.Vad gäller offensiv för global samverkan kan jagsäga att frihandel och är jättebra. Det ökarmöjligheterna för människor i andra delar av vårvärld att verkligen få sälja de produkter som de kansälja, tjäna pengar och öka sitt välstånd precis som vihar gjort, men det drar också in diktaturer i demokra-tisk samverkan. Se bara på här senast. Den somfår individuell frihet och ekonomisk frihet ser ocksåtill att det blir politisk frihet och demokrati.Avreglera jordbrukspolitiken. Deträcker inte med frihandel. Viföreslår avdragsrätt för biståndsgåvor. Det tycker viär ett bra exempel på solidaritet i praktiken. Det kanman göra i stället för att införa avdragsrätt för fackfö-reningsavgift, som mer handlar om solidaritet medsystemen.Det handlar om EMU-medlemskap, ett aktivt ar-bete för en global koldioxidavgift - det är en avgiftsom gäller ett stort globalt problem - och en merliberal och humanistisk flyktingpolitik. Det ska varafri rörlighet och ett öppet samhälle inte bara i vårtland.Den andra viktiga delen handlar om offensiv fören robustare svensk ekonomi. Jag ska inte förlängadiskussionen om konjunkturläget, men det liggermycket i det som bl.a. riksbankschefen brukar sägaom att det i grunden är mer osäkert än det brukar. Närdet är mer osäkert behöver man större säkerhetsmar-ginaler.Sverige har västvärldens mest konjunkturkänsligafinanser. befann sig finanserna i frittfall. Vi vet alla vilka konsekvenser det fick för myck-et stora grupper av människor och för dem som har deminsta marginalerna och som har svårt att stå stadigtoavsett vad som händer runtomkring dem. Det ärdärför, tycker jag, absolut inte bara en ekonomisk-politisk fråga. Statsfinanser som är mindre konjunk-turkänsliga är verkligen en fråga om individuell fri-het. Människor ska inte, när det börjar blåsa lite omöronen i den ekonomiska verkligheten, få se sin var-dag drastiskt inte bara förändrad utan försämrad ge-nom indragningar i a-kassan, neddragningar i bi-dragssystem och försämrade barnbidrag. Assistansenska inte försämras för personer med funktionshinder.Därför föreslår vi en lägre skatteutgiftskvot, menockså att man bygger om systemen så att de blir merrobusta och skapar en strukturpolitik som gör att vifår en varaktigt bättre tillväxt. Tillsammans med deandra borgerliga partierna har vi satt upp ett mål. Viska öka växtkraft med minst en procenten-het, och våra olika åtgärder ska ha den inriktningen.Fler småföretag är den bästa försäkringen mot då-liga tider. Vi har en lång rad förslag som handlar omhur man förenklar och förbättrar företagsklimatet såatt människor kan starta och driva företag. Det gällersärskilt den kvinnodominerade tjänstesektorn, därmånga av regelverken verkar vara skräddarsydda föratt förhindra och försvåra för kvinnor.Vi har ett brett handlingsprogram mot de explode-rande sjukskrivningarna, som i mångt och myckethandlar om att man måste göra någonting åt orsaker-na till dem. Människor måste få makt över sin arbets-situation, makt över sin egen arbetstid och makt översin kompetensutveckling. Det är i mycket hög grad enjämställdhetsfråga, och den kommer inte att lösasgenom att fler kommunalpolitiker får ännu mer attsäga till om i människors vardag, för vi har redanfacit till vad som händer då.Akut handlar det om att satsa mycket mer på re-habilitering och bättre system bl.a. genom finansiellsamordning. Man har på försök fåttanvända pengarna till aktiva åtgärder i stället för tillpassiv sjukskrivning. Vi har lite svårt att förstå varförregeringen inte bara motsätter sig detta utan dessutombryter överenskommelser.Vi vill ha en skattereform som på kort sikt gör attdet blir lägre skatt framför allt på arbete, men ocksåen bättre struktur. Vi har svårt att förstå varför sänktskatt på traktorer och sänkt skatt på investeringsbolag- en beställning från storfinansen - ska vara det endasom företagarna får. I övrigt handlar det om kompen-sation för egenavgift och fackföreningsavgifter. Ege-navgiften i pensionssystemet är i stort sett den endaskatt som folk inte behöver ha kompensation för.Däremot behöver man ha kompensation för att deandra skatterna är för höga. Vi vill sänka marginal-skatterna.Ett annat viktigt område handlar om skolan ochatt skapa långsiktiga förutsättningar. villse skolan som en viktig del i den långsiktiga struktur-politiken för en bättre tillväxt. Alla barn måste fåbättre möjlighet genom satsning på baskunskaper.Även de barn som verkligen behöver skolan ska fådet stöd de behöver.Till sist, fru talman, ska jag ta upp det tredje vik-tiga området i ekonomiska politik. Dethandlar om en offensiv för mer makt åt människorsom är maktlösa. Det glömda tjatar viständigt om, men det glöms ändå bort. Förbättringar isystemet för personlig assistans är kanske 90-taletsstörsta frihetsreform. Det gäller pengar för ökad till-gänglighet för människor med funktionshinder ochstimulanspengar för utveckling av äldreomsorgen.Det gäller valfrihetsrevolutionen i den offentligasektorn. Varför är det bara de som är rika, friska ockstarka och kanske jobbar i som skakunna välja doktor? Jag tycker att även mina grannarhemma i ska kunna gör det.Maktutredningen visar att människor som bor imiljonprogramsområden ofta har lite att säga till omnär det gäller val av doktor, val av skola och val avbostad. Det vill vi göra något åt, men ni säger baranej och att vi politiker måste behålla makten övermänniskorna. Men människor som kan gå runt sys-temen har alltid möjlighet att bestämma. Jag tyckerinte att det är riktigt. Alla människor måste ha mer attsäga till om i sina egna liv - inte bara sådana som jagoch i offentliga sektorn handlarockså väldigt mycket om kampen mot lönediskrimi-nering och orättvisa löner. har härtidigare tagit upp den frågan.Sverige får kritik av EU i sysselsättningspro-grammet. Vi får kritik av FN:s CEDAW-kommittéför att kvinnor, trots att vi ligger långt framme när detgäller jämställdheten, har sämre villkor och usla lönerpå arbetsmarknaden.De borgerliga partierna tar gemensamt fram etthandlingsprogram och en gemensam reservation.Självklart får man inte alltid som man vill. Vi i Folk-partiet har mer långtgående krav i vårt eget förslag,men jag hyser gott hopp om att vi i diskussioner skakunna utveckla dessa frågor.Det handlar väldigt mycket om att se att kampenför jämställdhet och anständiga villkor inte bara närdet gäller löner utan också inflytande på arbetet måstegå genom mer makt till de enskilda. Den kan inte fåfortsätta att gå genom mer makt till staten.Till sist, fru talman, kan man inte låta bli att slåsav det faktum att många människor i vårt land verkarblanda ihop socialdemokraternas kongress med Sve-riges parlament och det socialdemokratiska partietmed och dem som styr landet. Rik-tigt så är det inte.Man slås av kontrasterna. När ni på kongressenbara diskuterar hur man ska få bättre villkor när manär arbetslös diskuterar vi andra hur fler ska få jobboch inte behöva vara arbetslösa. När ni inför avdrags-rätt för fackavgift föreslår vi liberaler fackavgift föräkta solidaritet, nämligen biståndsgåvor.Det talas mycket om den sänkta arbetsgivaravgif-ten för kommunerna, men fattar vi beslut ombudgeten, och vi har inte sett några förslag. StureNordh, gammal socialdemokratisk statssekreteraresom är TCO-ordförande, bjuder in till taklagsfest föratt ni på er kongress har beslutat att höja taken i a-kassan. Vi har inte sett något sådant förslag. Det härär några exempel.Folkpartiet formar tillsammans med ,och ett tydligt rege-ringsalternativ. Vi vill bilda en regering efter valet,och vi har i det här dokumentet, finansutskottets be-tänkande nr 1, ett gemensamt förslag till inriktning avden ekonomiska politiken. Men ni kan inte ens talaom vad ni är för regeringsalternativ och ännu mindrevad ni vill bortom horisonten. Därför, fru talman,yrkar jag bifall till reservationerna nr 1 och nr 15 somhandlar om en inriktning av den ekonomiska politi-ken för frihet och rättvisa och för att människor ska fåmer makt i sin egen vardag.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga, och detär den fråga som jag ställde i mitt anförande.Den gäller och att ni vill minska resur-serna till kommunsektorn med ett antal miljarder. Dethar ni ju drivit varenda gång som vi har haft de härdebatterna. Ni säger att ni vill intensifiera jämställd-hetskampen med handlingsprogram mot orättvisalöner och arbetsvillkor. Varför är ni då emot att detska vara mer resurser till kommunsektorn för att manska kunna höja kvinnolönerna?Oavsett vilken aktör man har är det ju en skattefi-nansierad vård och omsorg som ni talar om. Varförska det inte ges mer pengar för att man ska kunnaklara av att förbättra lönesituationen, förbättra arbets-villkoren, få fler händer inom vården osv? Varför villni minska pengarna till kommunsektorn?Anf. 11 () replik:Fru talman! ingår nu i den grupp somägnar sig åt mytbildning. Jag vet inte riktigt om nikänner er så osäkra eller missnöjda med er egen poli-tik att ni måste försöka påstå att andra vill saker somde inte vill.På s. 92 i betänkandet finns ett tydligt exempel pådetta. Där försöker finansutskottets majoritet vilsele-da läsaren. Jag tycker att det är tur för er och trist föralla andra att marknadsföringslagen och de konsu-menträttsliga reglerna inte gäller på det här området.Ni försöker slå i läsaren att vill övergå tillnågra andra lösningar än en skattefinansiering avvården. Detta är någonting som ni försöker slå i läsa-ren. Har ni inga bättre argument mot vår politik ändetta? Det här gäller över huvud taget hela er kritikmot vårt budgetförslag. Det handlar inte om innehål-let och den principiella inriktningen på våra förslag,utan det handlar om teknikaliteter och om att ni för-söker glida på vad det är vi egentligen vill.Nu påstår att vi vill minska resursernatill vård och omsorg och kunna öka kvinnolönerna.Det är struntprat. Vi vill ta bort olika typer av detalj-styrda pengar som de i - ni iVänstern får ju inte ens vara med - delar ut till kom-munakut, bostadsakut och investeringsprogram. Jagkan tala om för att det är väldigt sällansom kvinnor gynnas av detta. Däremot missgynnasverksamheterna av den här typen av stöd. Det finnshur många rapporter som helst från revi-sorer och och alla andra somvisar att det här är missriktat och ineffektivt.Kommunerna ska göra rätt saker, och de ska göradet på rätt sätt. Varje husmor vet att om man hushål-lar med pengarna så får man mer valuta för dem. Ettsätt att göra det är ju att se till att lägga makten övergenomförandet hos dem som vet hur man gör. Ochdet är inte alltid olika delegationer på Regeringskans-liet, utan det är de som har hand om detta.Låt människor välja vilken förskola eller vård devill ha! Låt sjuksköterskor och förskollärare få infly-tande över sitt arbete! Då får man högre lön och bätt-re kvalitet. Där ligger ni långt efter.Anf.