prot · GO0955 · 2001-01-24 00:00:00 — Men det borde också finnas möjlig-heter att skapa jobb inom föreningslivet, där manskulle kunna jobba med barns och ungdomars upp-växt utanför skolan. Det skulle vara ett lyft för helaFolkrörelse-Sverige, ett sätt att jobba förebyggandeför att slippa ungdomar på glid, skadegörelse ochsegregation.När det gäller föreningslivet i skolan tar läropla-nen klart fasta på skolans viktiga roll i demokra-tiskolningen. Därför behöver den generellt bli mycketmer öppen för att jobba med nya metoder och få indemokratiarbetet på ett naturligt sätt. Trots höga am-bitioner finns det alldeles för mycket som pekar på attgraden av inflytande inte är så stor som den bordevara för våra barn och ungdomar på deras arbetsplats.Det ideella föreningslivet, där större delen av Sve-riges barn och unga återfinns, har givetvis också enviktig roll i detta. Åtskilliga kan vittna om att det ärgenom engagemang i föreningslivet som man kanlära något om demokrati i praktisk mening. Det finnsvuxna som litar på att även unga personer kan tillföranågot. Släpp in föreningslivet i skolan!Barn- och ungdomsorganisationer kan tillföraoerhört mycket i demokratidiskussioner i skolan, inteenbart de politiska ungdomsförbunden. När det ärdags att diskutera miljöfrågor kan man bjuda in mil-jöorganisationerna. När det är dags att diskutera his-toria kan man bjuda in hembygdsföreningen. När manska diskutera kan man bjuda inUnga Örnar. Listan kan göras lång. Hela Sverigesföreningsliv visar på bredden i demokratin och skullekunna vitalisera skolans arbetssätt genom att släppain och visa på alternativen. Kanske t.o.m. en ochannan vuxen kan lära sig något av detta.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §. )10 § BiodlingFöredrogsmiljö- och jordbruksutskottets betänkande2000/01:MJU6Biodling.Anf. 116 ():Fru talman! Utan bin blir det ett stort hål i krets-loppet. Det var rubriken på den motion som finns tillbehandling i detta betänkande.Biodling kan sägas vara en bisak, men den ärmycket värdefull, inte bara för den goda honungensskull, utan främst för att växter ska sätta frukt. Natu-ren måste ha sin gång. Värdet av pollineringseffektenär enligt experter 10-20 gånger honungsvärdet.Huvudproduktionen när det gäller biodlingen ärpollinationen. Honungen får bli en biprodukt.Biodling är en segdragen fråga. Jag känner att pri-oriteringen inte har varit särskilt hög i utskottets ar-bete.Det finns EU-stöd. Det har använts till att främjaproduktion och saluföring av honung. Det sistnämn-da, saluföringen, sköter sig själv, för svensk honungär en bristvara.I motion lyfter vi fram åderlåtning-en inom svensk biodling. Den är nu så stor att farhå-gorna ökar för att tillgången på bigårdar och bisam-hällen inte räcker till för att klara det pollineringsbe-hov som vi har här i Sverige.Enligt bedömning är det inte sådrastiskt. Det finns ca 110 000 bisamhällen. Menenligt bitillsynsrapportens uppgifter, från sammaverk, har det skett en minskning till 70 000bisamhällen. Då kan man fråga sig vilken uppgift detär som gäller. Är det 110 000, som det också står ibetänkandet, eller är det 70 000?Det största hotet mot biodlingen är varro-akvalstret, som har slagit ut en stor del av binäringen.Men om man läser betänkandet ser man att det inte ärnågot hot. Då undrar jag: Hur bekämpar man dettakvalster? Med tanke på den starka spridning som harskett i , som jag kommer från, undrarjag: Vad är det för metoder man kan använda, efter-som det inte är ett så stort hot?Bitillsyningspersonal ska ge innehavare av bisam-hällen föreläggande om bekämpning av kvalster. Detska dessutom ske en efterkontroll. Enligt uppgifterfungerar inte tillsynsdelen inom vissa regioner. Jagkan nämna mitt eget distrikt, gamla län,där t.ex. av tjänsterna för bitillsyningspersonalär vakanta.Det är bra att det understryks i betänkandet i forskningspropositionen har lyft fram att kun-skapsbristerna är stora inom biodling och pollinationoch att det behövs en kunskapsutbyggnad. Det ärockså ett av skälen till den motion som vi har skrivitfrån Centerpartiet.Men det gäller att handla. Det finns nu fyra bis-jukdomskonsulenter. Men det som egentligen behövsär att det anställs en avelskonsulent. Avelsarbetet ärgrunden för den fortsatta verksamheten. Det förstasteget för att ge näringen stöd inom detta område äratt anställa en avelskonsulent.Nu står det i betänkandet att vi ska avvakta tilldess en ny utredning blir klar . Detstår på s. 5. Jag kan inte förstå att utredningen, omden skulle vara klar , inte har tagitsmed i arbetet med betänkandet . Den måste varaen viktig bit innan man går vidare. Jag förstår interiktigt hur utskottet har hanterat ärendet.Vad är det man väntar på? Vi vill ha denna viktigadel i kretsloppet, dvs. möjligheten att pollinera växter.Vi vill också ha en biodling över hela vårt land somfrämjar växtodlingen. Vi vill hålla kvar en kunskapom och utveckling av biodlingen. Då behövs dethandling , med avelsarbete, med forskning och enbitillsynsverksamhet som fungerar. Till detta vill jaglägga en framtidstro för biodling. Det är på grund avbristen på detta som man har lagt av.Fru talman! Jag yrkar bifall till re-servation i detta betänkande.Anf. 117 ():Fru talman! Det skulle kanske inte vara fel att på-stå att mitt riksdagsarbete är en bisyssla, för nu skajag prata om biodling. Frågan vi nu diskuterar är enbifråga, men en mycket viktig fråga. Utskottet harockså med både intresse och noggrannhet behandlatde elva motionsyrkandena från allmänna motionsti-den. Utskottet har också vid sammanträdet den 9november tillkallat representanter från både och ochlyssnat på deras synpunkter på problemen. Det varalldeles felaktigt när nu påstod attutskottet inte har gett biodlingen någon hög prioritet.Samtliga partier är rörande överens om att binä-ringen har en stor betydelse i vår miljö. Värdet av denhonung som produceras är ca 100 miljoner, men iolika undersökningar har värdet av pollineringen,som jag tycker är det viktiga, beräknats till 10-20gånger honungsvärdet. Detta blir 1-2 miljarder kro-nor.Jag kan också nämna att i några totalinventeringarsom har gjorts har det visat sig att stora arealer heltsaknar bin. Det innebär att i de områdena är polline-ringen mycket låg, vilket bl.a. kan få konsekvenserför den biologiska mångfalden - precis som GunnelWallin var inne på.Behovet av bin är stort i vårt land. Bl.a. behövervi öka antalet bisamhällen för att täcka behovet avhonung, men behovet av pollinering är ännu större.Jag kan nämna några siffror: För raps visar veten-skapliga undersökningar att det går åt fyra bisamhäl-len per hektar för att få en fullgod pollinering. Mång-åriga försök i både och visar kan uppnå skördeökningar på vid full-god pollinering. Ett tjugotal växtarter har dött ut iSverige och ännu fler har blivit säll-synta. Vi vidgar fredningsåtgärder och fridlysningarför att bevara utrotningshotade växter. kan i detviktiga miljöarbetet ha en betydelsefull roll som räd-dare om bina används i viktiga miljövårdsprojekt.Därutöver medverkar bina i både större och mindreutsträckning genom sina blombesök till att höja pro-duktionen av bär och frukter. Detta bidrar i sin tur tillatt främja djurlivet i vår natur.Om bina har en så stor betydelse för vår miljö,och vi är politiskt överens om detta, vad är då pro-blemet? Det som oroar mig är nedgången av odlareoch bisamhällen. fanns det ca180 000 bisamhällen, som har minskat till110 000 - med andra ord en 40-procentig minskning.Gunnel frågade efter vilka siffror som varriktiga. Jag har ställt frågan till . Detsvar vi fick var att 110 000 är den riktiga siffran.70 000 innebar, om jag förstod rätt, att alla medlem-marna inte var med i den beräkningen. Den genom-snittliga åldern på biodlarna är 60 år.Den andra oroande frågan är varroakvalstret. Detär ett millimeterstort spindelliknande kvalster sombiter sig fast på biet och suger ut blodvätska. Det tar3-4 år från angrepp till en undergång av ett samhälle.Det har ställts krav på utrotning i form av att bi-samhällen som drabbas ska brännas. Kvalstret finns i hela . I likhet med ochSveriges tror jag inte att det ärrätt metod att bränna och förinta bisamhällen.Kvalstret finns ju även på vildbin och kommer därföratt finnas kvar även om vi skulle gå så drastiskt framatt vi utrotar alla bisamhällen. Det räcker om någotkvalster finns kvar för att det ska kunna fortplanta sigoch bli kvar i evighet.Erfarenheten visar att med god rådgivning kanskadeverkningarna av kvalstret begränsas eftersomdet finns en rad effektiva metoder, bl.a. med kemiskbekämpning. Det finns omfattande förluster av bi-samhällen, speciellt där parasiten nyetableras, pågrund av felaktiga motåtgärder och bristande kun-skap.Fru talman! Min slutsats är att biproduktionen ivårt land är mycket viktig för vår miljö. Binas arbetemed pollinering är ett mycket viktigt arbete medväxterna i naturen. Det är oroande att produktionenminskar i vårt land. Antalet biodlare och bisamhällenminskar. Kraven som framförs i motioner, bl.a. iMarianne motion, att regeringen tillsam-mans med näringen ska sätta i gång med opinions-bildning för att skapa intresse och ökade möjligheteratt rekrytera nya biodlare är naturligtvis ett rimligtkrav. Orsaken till att majoriteten föreslår avslag påsamtliga elva motionsyrkanden är att regeringen hargett i uppdrag att utreda och redovisaförutsättningarna för biodlingen i . Detta ar-bete kommer att redovisas . Den13 februari kommer det att föredras för generaldi-rektören på . Därför anser utskotts-majoriteten att det är lämpligt att avvakta resultatet avdenna utredning innan andra beslut fattas.Fru talman! Jag kan garantera att vi kommer attmed stort intresse följa frågan och utvecklingen avsvensk binäring.Anf. 118 () replik:Fru talman! Det här är ett ärende som behandlas , och i betänkandet står det att Jordbruksverketskulle avge en rapport . Det är kons-tigt att den rapporten inte finns med i underlaget. Jaghar noga tagit del av utfrågningen. Jag har ocksåförhört mig om att den kommer i mitten avfebruari. Jag tyckte att det var konstigt, och jag troddeatt det var ett skrivfel.Jag är glad att vi är överens om att det är en viktigfråga och en viktig näring på de sätt som har beskri-vits.Sedan är det frågan om att få nya personer attstarta biodling. Om man ska kunna starta biodlingmåste det finnas ett starkt avelsarbete. Där finns fort-farande stora brister.Anf. 119 () replik:Fru talman! Det pågår ett avelsarbete . Det ärett bidrag till det avelsarbetet som bedriver, bl.a. med lantbiet. Av densumma som riksförbundet får går till justavelsverksamheten. Visst förekommer det avelsverk-samhet.Gunnel tyckte att det var konstigt att det iutskottsbetänkandet inte stod mer om Jordbruksver-kets utredning. När vi skrev utskottsbetänkandet ochjusterade det var det den tidpunkten som gällde då.Att sedan har blivit fördröjt och harsenarelagt tidpunkten till är ingentingsom utskottet kan rå för.Anf. 120 () replik:Fru talman! Det är ytterligare en sak som jagskulle vilja ta upp, och det är hur man ska bekämpavarroakvalstret. säger att det ska vara engod rådgivning. Men när det finns brister i bitillsy-ningsmännens verksamhet måste man ju börja där föratt verksamhet ska kunna bedrivas. Det här måsteman också ta tag i.När det gäller kemisk bekämpning vet vi alla vil-ken diskussion som förs i samhället i livsme-delsdebatten. Man får vara lite försiktig, för honung-en är en biprodukt som är viktig och som det är storefterfrågan på. Om man använder kemiska bekämp-ningsmedel finns det en viss risk för att det kommerin i livsmedlet.Anf. 121 () replik:Fru talman! Det är kanske riktigt att den riskenfinns. Jag kan inte svara på om det är någon risk.Saken ligger till så, , att det endasättet att hålla tillbaka kvalstret och kunna ha en bi-produktion är bekämpning, enligt min åsikt, åsikt och Biodlares Riksför-bunds åsikt. Då är det bl.a. kemisk bekämpning, därman sätter in kemiska skivor i bisamhällena så attkvalstret faller ned. Jag har själv sett hur det fungeraroch hur det millimeterstora kvalstret ligger där påbotten.Enligt biodlarna och de experter jag har pratatmed är detta inget större problem, och man tror intepå metoden att bränna samhällena och på så vis utrotakvalstret i bina.Anf. 122 ():Fru talman! I det betänkande från miljö- och jord-bruksutskottet som vi nu debatterar i kammaren be-handlas ett antal motioner som tar upp frågor kringden svenska biodlingsnäringens aktuella situation ochutvecklingsmöjligheter. Frågorna kring biodlingenhar från och till aktualise-rats, främst beroende på den negativa trend näringenhaft . Det är i stort sett fråga om enhalvering av antalet samhällen på många håll.Den främsta orsaken till den negativa utveckling-en ligger av allt att döma i varroakvalstrets angrepp ivåra svenska bigårdar. Inte minst de många biodlaresom har haft ett mindre antal bisamhällen har tröttnatpå motgångarna och lagt av, och rekryteringen av nyaodlare, inte minst yngre, har hämmats på grund avnämnda problem.Detta är mycket olyckligt, enär alla borde veta hurviktig biodlingen är för pollineringen av frö-, frukt-och bärodlingar samt för övrigt i vår natur och denbiologiska mångfalden. Vikten av en högkvalitativsvensk honungsproduktion är stor, och det vore högstolyckligt om näringen inte lyckades återvinna denframtidstro som är nödvändig för att nya satsningarska kunna komma till stånd.När jag ser tillbaka på den hantering av frågorna,interpellationerna, motionerna och alla debatternasom varit - jag har deltagit isamtliga - och ser på det resultat som vi som drivitfrågorna har uppnått blir jag lättdeprimerad. Frågan har inte tagits på allvar. Näringenhar varit splittrad. Stora brister i tillämpningen avbisjukdomslagen kan konstateras och även brister vadgäller fullföljandet av bitillsynen.Jag måste tyvärr konstatera, fru talman, att rege-ringars och riksdagars hantering av frågan hittillssaknat det sting som hade behövts för att reda uppproblemen.Under hösten 2000 har emellertid en glädjandeuppryckning kommit till stånd. Utskottet har anordnaten utfrågning med representanter för och Biodlares Riksförbund.Jordbruksverkets arbetsgrupp som slitit med frå-gan, har aviserat, visserligen med försening menändå, att en föredragning av arbetsgruppens förslagska ske inför verksledningen . Jag sermed visst hopp och spänning på vad som kommaskall.I betänkandet framhålls att utskottet i huvudsakdelar motionärernas bedömning angående biodlingensbetydelse för växtodlingen och i många andra avse-enden. Vidare skrivs det att enligt utskottets meningfinns det också många synpunkter och förslag frånbiodlarnas sida som förtjänar att övervägas i det fort-satta arbetet. Då utskottet sedan uttalar att något slut-giltigt ställningstagande inte kan göras i fråga ombiodlingens situation och möjligheter innan resultateti utredning presenteras är jag benä-gen att hålla med.Av dessa anledningar har vi moderater inte reser-verat oss utan avvaktar utredningen och i den före-slagna åtgärder.Vi delar också de synpunkter som framför i reservationen men konstaterar att ut-skottets skrivning i betänkandet väl, i dagens läge,täcker in även dessa frågeställningar, varför jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Vi förutsätter att vadutskottet framfört i betänkandet också ska leda tillverkningsfulla åtgärder just i syfte att rädda och ut-veckla den svenska biodlingsnäringen. Självklartkommer vi framöver att nogsamt följa utvecklingen,och är det så att positiva förändringar uteblir, ja då,fru talman, kommer vi tillbaka i ärendet.Anf. 123 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till Ing-var . Jag har tagit del av den historieskriv-ning som finns och ärendets gång här i riksdagsarbe-tet. Jag tycker att det har tagit väldigt , somIngvar sade, för denna viktiga fråga.Min fråga är: Tycker att metodenatt använda bekämpningsmedel för att komma tillrätta med kvalstret är en bra metod, med tanke på attdet ska vara många små odlare som är spridda överhela vårt land? Är det en vettig metod att bekämpadetta kvalster, med tanke på miljöperspektivet?Anf. 124 () replik:Fru talman! Så som ärendet har behandlats ochgenom de missgrepp som har gjorts i ett tidigareskede har man inte haft något annat att tillgripa änkemisk bekämpning. Det finns vissa begränsningar ianvändandet, och det finns klara regler för användan-det. Jag har också sett just detta att man ska tvingasanvända kemiska medel som negativt, men just pågrund av att man inte har stämt i bäcken får man nustämma i ån. Det är betydligt jobbigare, och då harman tvingats använda detta.Däremot anser även jag att de initiativ och de idé-er kring alternativa bekämpningsmetoder som harpresenterats också för utskottet vid något tillfälleborde vidareutvecklas och prövas på olika sätt. Manhar gjort det, men jag anser att den prövningen harvarit mindre lyckad. Man har inte heller tagit det påriktigt allvar. De som har sysslat med detta på högnivå har gett upp. efter det att vi hadefått angrepp i säger man att man inte klarar avdet. Man gav upp, och det är första gången som man iSverige gett upp i bekämpandet av en smittsam djur-sjukdom, fru talman. talas det visserligen inte omatt bin är djur, för de behandlas ju i helt andra sam-manhang. Det är första gången, och jag anser att detär olyckligt.I väntan på andra metoder som man tror kan blianvändbara måste vi acceptera detta, annars står viinför en ännu större katastrof för binäringen.Anf. 125 ():Fru talman! Denna punkt på dagordningen är ing-en bifråga vilken som helst. Både biet, biodlaren ochhela binäringen utgör mycket viktiga och nödvändigainslag i det svenska nationalhushållet. Det är natur-ligtvis omöjligt att beräkna de fullständiga värdena,totalt sett, som kan tillskrivas bina och binäringen.Bl.a. värdet av polineringsprocessen skulle kunnabelysas på ett mer omfattande sätt. Tyvärr är forsk-ningen på området inte vad den borde vara.Våra bin och biodlingen bidrar i allra högsta gradmed viktiga insatser via den biologiska processen inaturen, och är därmed också en garant för den biolo-giska mångfalden. Bara inom jordbruket uppskattasatt biodlingen inom vissa områden kan ge en polline-ringseffekt som motsvarar skördeökning.Här finns utvecklingsmöjligheter.I relation till åkerarealen finns i genomsnittbara ett bisamhälle . Vi har hört attfyra bisamhällen per hektar är ett bra värde när detgäller raps. Spridningen av den yrkesmässiga biod-lingen ut över landet är dessutom så ojämnt fördeladatt av alla bisamhällen finns i Götaland.Utan yrkesmässig biodling skulle problem uppståframför allt för den svenska fruktodlingen, och i vissmån även för jordbruket. Biodlingen skulle på etttydligare och bättre sätt kunna nyttjas som komple-ment till jordbruksnäringen - inte minst som en kraftför lokal utveckling i kombination med andra in-komstmöjligheter på landsbygden.Ett bisamhälle ger ca honung . Da-gens produktion av honung i täcker ungefärhälften av det inhemska behovet och efterfrågan.Avsättningsmöjligheterna för svensk honung är påalla sätt mycket goda. Varför ska vi behöva importeraså mycket honung när goda förutsättningar egentligenfinns för ökad inhemsk produktion?I detta perspektiv borde binäringen kraftigt stödjasoch ges förutsättningar för återuppbyggnad och ut-veckling. har verksamheten gått nedkraftigt, som vi har hört, men en viss återhämtning ärändå på gång, säger man från biodlarföreningen.Antalet biodlare uppgår till ca 14 000, har viockså hört, och de hanterar ungefär 110 000 bisam-hällen. Här finns alltså utrymme för många fler.Jag vill ändå hålla med , som sä-ger att det har saknats sting i denna fråga under åren.Det är alltså dags för sting just nu.De hinder som finns för en positiv utvecklingmåste snabbt undanröjas. Från kristdemokraternassida förutsätter vi att den utredning inom som på regeringens uppdrag arbetar med biod-lingens problem bl.a. när det gäller hanteringen avaktuella bisjukdomar redovisar åtgärder somkan bidra till en positiv utveckling av näringen.Fru talman! Vi delar i princip från kristdemokra-ternas sida synpunkter i reservatio-nen, men med tanke på den utredning som pågår ochsom kommer att lägga fram sina förslag och tankar ifebruari månad har vi i stället i ett särskilt yttrandetillsammans med redovisat våra ställ-ningstaganden.Anf. 126 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga jordbruksut-skottets ordförande samma sak som jag frågade . Det gäller metoden för att bekämpavarroakvalstret. Ska det ske med kemiska medel? Jagtänker på miljöperspektivet.Vill man ha många småodlare kommer gift attspridas på ett jättestort område. Det är hanteringen avdetta som jag tycker skulle vara oroväckande. Jagundrar hur jordbruksutskottets ordförande ser på det.Anf. 127 () replik:Fru talman! Naturligtvis är det en dålig metod attsprida kemiska bekämpningsmedel ut över våra mar-ker i landet. Självklart är det så. Möjligen är det enorsak till att det har varit lite senfärdighet vad gällerde åtgärder som man rimligen borde ha vidtagit tidi-gare och som faktiskt har diskuterats under ett antalår.Den utredning som finns kommer snart med sinatankar och idéer. Vi får förutsätta att man även därytterligare kan belysa vilka möjligheter vi har attbekämpa de sjukdomar som självklart måste bekäm-pas och som har diskuterats i utskottet i den utfråg-ning vi har haft. Jag hoppas att utredningen ändåkommer med någonting i februari.Anf. 128 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja göra ett påpekande tilldetta. Man sprider gift för att bekämpa kvalster. Jag tänker på livsmedelstillsatser,t.ex. Jag ber er att ta med er det i ert fortsatta arbete,så att vi kan lita på kvaliteten på svensk honung äveni fortsättningen.Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag kan garantera att jag är lika enga-gerad i den frågan. Jag är övertygad om att vi fram-över, när vi får diskutera frågan vidare efter att ha settutredningen, tillsammans ska kunna ta tag i fråganoch arbeta vidare med den. Självklart ska vi kunnakänna en trygghet när det gäller att man inte spriderkemiska produkter och gift i naturen.Anf. 130 ():Fru talman! Biet är sannolikt det ekonomiskt vik-tigaste husdjuret - inte i första hand som honungs-producent, även om den rollen är omistlig, utan ge-nom den pollination som biet svarar för.Eftersom lagstiftningen - nu menar jag djur-skyddslag och epizootilag - omfattar ryggradsdjur ären diskussion om huruvida biet ska betraktas somdjur och husdjur inte särskilt meningsfull i nuläget.Men jag är förvånad, fru talman, över att det jag me-nar är den stora politiska frågan egentligen inte harberörts. Då menar jag hotet mot samspelet mellanblommor och bin i naturen.Forskning vid de två universiteten i visarbl.a. detta: Eftersom blomrikedomen minskar, mins-kar också överlevnadsmöjligheterna för flera vildabiarter. Gödsling leder till att blomsterrik mark om-vandlas till . Växtgifter slår ofta hårt motblomväxter.För att vi ska nå upp till miljömålen måste vildbi-na som ekologisk nyckelgrupp förekomma i mång-fald. Detta menar jag är den grundläggande och storapolitiska frågan.Problemet med biets bevarande är ett allvarligtproblem för biodlingen och för den biologiska mång-falden. Detta problem visar på ett bra sätt hur viktigtdet är att artrikedomen bevaras och vilka konsekven-ser en obalans kan få på andra arter än de arter som ärhotade eller utrotade.Miljöpolitiken och jordbrukspolitiken måste ha eninriktning som beaktar biets överlevnadsmöjligheteroch därmed också skapar goda förutsättningar förbiodlingsnäringen.Anf. 131 () replik:Fru talman! säger att den storapolitiska frågan gäller pollineringen av växter, alltsåbevarandet av växter. Det är ju detta som vi har talatom här. Det viktigaste med bina är intehonungsproduktionen, utan det allra viktigaste ärpollineringen av växter, det arbete som bina gör ute ivår natur. Jag undrar var var när vidiskuterade detta.Anf. 132 () re-plik:Fru talman! Vad jag menar med det som jag sadeär att ingen från talarstolen har berört problemet somhandlar om att bevara den biologiska mångfalden ochatt ifrågasätta den miljöpolitik som vi bedriver ochdelar av jordbrukspolitiken.