prot · GP0928 · 2001-11-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:28Fredagen den 16 novemberKl. 9.00 - 9.29Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------1 § AvsägelseFörste vice talmannen meddelade att () anhållit om att bli entledigad från uppdragetsom ledamot av fr.o.m. den 1 januari 2002.Kammaren biföll denna anhållan.2 § Svar på interpellation 2001/02:39 om kvin-nornas situation i AfghanistanAnf. 1 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat vilka insatserden är beredd att göra för attkvinnorna ska få sin rättmätiga plats i Afghanistansframtida regering.Inledningsvis vill jag säga att jag instämmer i Ca-rina Häggs beskrivning av den afghanska civilbefolk-ningens mycket svåra situation. Det afghanska folketär mycket hårt prövat av år av inbördeskrig och um-bäranden. Kvinnorna i har drabbats sär-skilt hårt. Förutom den svåra humanitära situationenhar deras mänskliga rättigheter helt åsidosatts genomtalibanrörelsens kvinnofientliga politik. Kvinnornassituation har länge varit svår i men blevakut när talibanrörelsen kom till makten. Självklartmåste stödja civilbefolkningen i särskilt kvinnorna som har drabbats dubbelt.Stabil fred och upprättande av demokrati i Afghani-stan är en förutsättning för att ge afghanska kvinnormöjligheten att kämpa för sina rättigheter. Ur dettaperspektiv är rapporterna om att kvinnor i Mazar-i-Sharif och tagit av sig sina burkor sedan tali-banrörelsen drivits ut mycket positiva. Förhoppnings-vis är detta inledningen på ett nytt kapitel i Afghani-stans historia.Carina undrar hur vi ska agera för att lyftafram kvinnornas situation när fallit.Jag tog upp bl.a. den frågan när jag träffadeFN:s sändebud för , . FNhar ju en unik position och resurser som gör att orga-nisationen bör spela en central roll i att stödja denafghanska politiska processen. Brahimi instämmerhelt i vikten av att kvinnor bereds plats i utformandetav det framtida Afghanistan.Sverige har i flera olika sammanhang fört framvikten av att kvinnors och flickors rättigheter respek-teras, bl.a. i FN:s kommission för mänskliga rättig-heter, EU, givarsammanslutningen samt med företrädare för olika gruppe-ringar i . kommer att fortsätta attagera i dessa fora för att öka kvinnors delaktighet iutformandet av det afghanska samhället samt ävenföra en dialog med företrädare för en eventuell nyregim i Afghanistan.Ytterligare ett sätt att stödja kvinnorna i Afghani-stan är att genom internationell närvaro i landet för-söka påverka de attityder som hindrar kvinnor från attkomma i åtnjutande av de mänskliga rättigheternaoch som hindrar dem att delta på lika villkor i sam-hället.Detta kan åstadkommas t.ex. genom fortsatt fi-nansiellt stöd till enskilda organisationer som är verk-samma i landet. har ett lång-siktigt engagemang i och är, med ett stödom125 , en av de största bi-ståndsgivarna. Ytterligare avSidas medel har avsatts för insatser i Afgha-nistan och grannländerna. Två av de organisationersom just , med medel från bl.a. Sida, arbetar vidarei är () och Svenska . SAK verkar bl.a.för att flickor och kvinnor ska få tillgång till under-visning och sjukvård. SAK driver 500 skolor i Af-ghanistan i vilka av eleverna är flickor.Dessa skolor finns både i områden kontrollerade avtalibanerna respektive norra alliansen. Min förhopp-ning är att SAK, med fortsatt stöd från Sida, även iframtiden ska spela en viktig roll när det gäller kam-pen för kvinnors och flickors mänskliga rättigheter iAfghanistan.Svenska har arbetat iAfghanistan och . har ett närasamarbete med UNHCR och kompletterar deras ar-bete speciellt när det gäller kvinnor, barn och ungdo-mar bland flyktingar. startar socialverksamhet som skolor i flyktingläger och stöderlokala organisationer för att öka flyktingarnas möjlig-heter att hjälpa sig själva. utbildar ävenUNHCR-personal och pakistansk myndighetsperso-nal i barn- och kvinnofrågor. Svensk personal rekry-teras också och skickas ut för att förstärka UNHCR:skompetens på området.Den humanitära situationen för det afghanska fol-ket är just nu mycket svår. Min förhoppning är dockatt man på , med omvärldens hjälp, skakunna bygga upp ett demokratiskt däralla grupper, oavsett religion, etnisk tillhörighet ellerkön, ska vara delaktiga på lika villkor. FN har encentral roll i denna process. är berett att deltalångsiktigt i detta mycket viktiga arbete och står välrustat för detta, eftersom vi har ett långvarigt enga-gemang i och för det afghanska folket.Anf. 2 ():Herr talman! För sedan hade jag besökhär i . Jag hade bjudit in afghanska kvinnorsom nu lever här i , alltså kvinnor som hadeflytt till först undan inbördeskriget och sedantalibanerna. För mig var det oerhört viktigt att få höraderas syn på hur kvinnorna har det i , påhändelseutvecklingen och bombningarna och hur desåg för sig och sina systrar och folket iAfghanistan.Dessa kvinnor kom från medelklassen. De hadefäder som hade stött dem. De hade familjer som hadeuppmuntrat dem att studera. De kom från familjersom hade haft råda att låta sina döttrar använda sin tidtill att studera. Men skolgången inklusive skolböck-erna var fria i deras . De berättade hurkvinnorna hade spelat en viktig roll. De berättade omberömda afghanska kvinnor, om kulturen, om islamoch om sin tolkning av vad som står i . Ochdetta var troende praktiserande muslimska kvinnor.De gav mig också en del siffror. av tjänste-männen utgjordes tidigare av kvinnor. avlärarna var kvinnor. av läkarna var kvinnor.Kvinnorna var en viktig resurs, och det här sägermycket om att kvinnorna är en resurs också i detframtida Afhanistan.I dag har kvinnorna i förlorat allamänskliga rättigheter, även om positiva tecken nu harsynts . Och trots att medve-tenheten om detta är stor ställer omvärlden intekrav på de afghanska männen att ge kvinnor rättig-heter och inflytande. Männen måste dela makten medkvinnorna. Men formerna för det framtida styretmåste afghanerna själva forma.De afghanska kvinnorna som jag talade med und-rade varför inte västvärlden ställer krav på kvinnorsinflytande, vilket är en berättigad fråga som jag lova-de att ta med mig hit till den här interpellations-debatten med min interpellation frågar jag: Vad gör densvenska regeringen för att kvinnorna ska få sin rätt-mätiga plats i det framtida ochstyre?Utrikesministern talade om Brahimi. Det är påmånga sätt en kompetent person. Men när han talarom att alla grupper ska vara representerade i ettframtida styre så har jag fram till den informationsom här gav inte hört att han i begreppetalla grupper också inkluderar kvinnorna. Därförskulle jag gärna vilja veta vad han menar när detgäller att ta initiativ. Ord är ju bra. De lägger engrund, men det krävs också att han tar ett initiativ påområdet.När man från FN-håll talar om en posttalibanskregering så finns inte kvinnorna med i den tänktakonstellationen. När sändebudet ska påskyn-da förhandlingarna så förhandlar man med män. USAoch träffas, men var är kvinnorna? harman träffat på egen hand, men var är kvinnorna? EUmöter alla parter, men var är kvinnorna? Man träffarkungen i , men var är kvinnorna?När man nu talar om att hålla en FN-stödd konfe-rens för att hitta en lösning på framtidmåste man också väga in kvinnorna. Det borde varaså självklart, men så är det inte. Vid mötet ska repre-sentanter för olika afghanska grupper samlas för attförhandla om landets politiska framtid. I begreppetolika grupper ryms återigen inte kvinnorna.Jag måste därför fråga vad den svenska regeringengör för att synliggöra och kräva att kvinnorna ska fåen rättmätig plats i framtida regering. Idetta sammanhang är det nämligen inte bara de af-ghanska männen som har ett ansvar. Här har också,som de afghanska kvinnorna som jag träffade sade, vii och västvärlden ett ansvar att ta upp dessafrågor.Jag har försökt följa detta och kolla med UD vilkaställningstaganden som görs i FN, i EU och av densvenska regeringen. Och så sent som i går kunde jaginte få någon bekräftelse på att den här frågan omkvinnornas inflytande hade tagits upp.När jag träffade dessa afghanska kvinnor lyfte deockså fram en annan fråga. De ställer gärna upp ochvill gärna tala med företrädare för fler politiker ochnaturligtvis också gärna med regeringen. Jag tror attdet är en bra idé att lyfta fram och politiskt markerakvinnornas deltagande genom att möta dem vid olikaträffar, konferenser och i mindre sammanhang.Bistånd, katastrofbistånd, humanitärt och utveck-lande bistånd, är oerhört viktigt, och jag är tacksamför den redovisning som utrikesminister gav. Men kvinnorna måste också få makt, ochmakt och humanitärt bistånd kan inte ställas motvarandra. Makt över sitt eget liv och sitt lands framtidär en förutsättning för en hållbar utveckling även iAfghanistan.Anf. 3 vice talman ():Herr talman! Jag välkomnar den interpellationsom här har väckt därför att det här ärett mycket angeläget område. Det är väldigt motiveratfrån flera aspekter, först och främst utifrån just tali-banernas kvinnofientliga regim och det läge som råttvad gäller fullständig brist på mänskliga rättigheterför kvinnor men också för män till väsentliga delar iAfghanistan.Jag vill peka på hur den kände journalisten i sin bok , där bakgrundenbeskrivs, kortfattat beskriver situationen - att analfa-betism var ett stort problem redan innan talibanernadök upp och att av flickorna och av poj-karna var illiterata. I stora områden på den afghanskalandsbygden blev varenda skola förstörd under kriget.Talibanernas kvinnosyn förvärrade bara en kris somredan pågick. efter detatt talibanerna hade intagit stängde de 63 sko-lor i staden, vilket drabbade 103 000 flickor, 148 000pojkar och 11 200 lärare, av vilka 7 800 var kvinnor.Ahmed konstaterar:"Resten av världen blundade i stor utsträckningför det afghanska folkets desperata situation. "Ja, det var i stor utsträckning verkligheten. Jagkan, tyvärr, konstatera att även , tycker jag,deltog i det blundandet. Från sida harvi tagit upp frågan om kvinnornassituation i och det förtryck mot mänskli-ga rättigheter som har pågått. Men bl.a. i utrikesut-skottets betänkande sägs det att situatio-nen har stabiliserats, vilket knappast kan anses varaöverensstämmande med den situation som rådde iAfghanistan.Förtrycket var alltså oerhört påtagligt. Som jag sersaken har kriget mot terrorismen inte väsentligt för-bättrat situationen för kvinnorna. Kriget mot terro-rismen har skett utifrån självförsvar, men dethar också i oerhört hög grad drabbat kvinnor ochbarn. Det kan vi inte blunda för.Naturligtvis hoppas vi alla att kriget nu håller påatt ta slut, att det närmar sig en ny fas och att norraalliansen och andra krafter som vill stödja sig pådemokratin håller på att byggas upp. Men sett tillframtiden finns det många osäkra faktorer. Det fak-tum att kvinnorna på vissa håll har tagit av sig slöjor-na - att burkorna har lämnats hemma - är naturligt-vis, som utrikesministern säger i svaret, väldigt posi-tivt. Men är det bestående? Och vad innebär det påsikt? De frågorna måste vi ta upp.Sett till den framtida ledningen av in-stämmer jag i frågor: Hur driver Sveri-ge dessa frågor? Finns det någon garanti för att kvin-nornas intressen bevakas? När det gäller de bildersom vi kan se - i , menockså i många andra medier - av beskrivningen "Devill leda det nya Afhanistan" återfinns självklart,skulle jag vilja säga, inte en enda kvinna. Därför ärdet oerhört angeläget att vi från svensk sida bevakarjust det.Jag är naturligtvis glad över att utrikesministernhar tagit upp detta med Brahimi, som ska leda arbetetmed att forma en ny demokratisk koalition och förbe-reda för demokrati i , men jag vill uppre-pa fråga: Gör vi från sidanågra formella framställningar i den vägen, och huragerar vi? Vi tre och många andra är väldigt säkra påoch överens om att utan kvinnors medverkan finnsingen demookrati vare sig i eller någonannanstans.Anf. 4 Utrikesminister ():Herr talman! Det är en väldigt viktig och avgö-rande fråga som tas upp här. Precis som kunde man för se ettganska starkt inflytande för kvinnorna. På 70-taletfanns det kvinnor på många positioner i det afghanskasamhället, vilket gällde in , men efter dethar det blivit allt svårare. Jag vill dock inte säga attSverige har blundat. är faktiskt ett av de län-der som via även under deväldigt svåra åren sett till att flickor har fått utbild-ning.Vi räknar med att ungefär var tredje lärare på denafghanska landsbygden har varit finansierad avsvenska medel - några av ett fåtal skolor som faktiskthar kommit flickorna och flickornas undervisning tilldel.Vi har, både informellt och formellt, i flera olikasammanhang med Brahimi tagit upp frågan om kvin-nornas situation i det framtida styret liksom flickor-nas situation humanitärt. Detta har också - delviskanske på grund av att vi aktivt tagit upp det frånsvensk sida men också på grund av att Brahimi självhar en stark uppfattning om det - genomsyrat Brahi-mis rapporter och den information som han gett omsitt fortsatta arbete både till EU och till säkerhetsrå-dets medlemmar.Brahimi har besökt regionen, och han har bl.a.träffat representanter för afghanska kvinnoorganisa-tioner och också för iranska och pakistanska kvinno-organisationer och utifrån det diskuterat hur de af-ghanska kvinnorna ska kunna få en tydlig och säkerplats i det fortsatta arbetet i . När hantalat om att alla grupper ska vara representerade i detframtida afghanska samhället har han också under-strukit att detta inkluderar kvinnorna. Det var väldigttydligt både i hans presentation för EU-ministrarna och i den presentation som han gjort införsäkerhetsrådet och offentligt.Sverige har vid alla dessa tillfällen och vid alla deolika mötena också strukit under vikten av att kvin-norna finns med och att kvinnorna är representerade.Herr talman, självklart har kriget drabbat både kvin-nor och barn väldigt hårt, men vi kan nu för förstagången på länge känna ett visst hopp för kvinnornassituation i och med att talibanrörelsen faller.Anf. 5 ():Herr talman! Återigen är jag väldigt nöjd med vadAnna säger. Jag skulle önska att jag kundekänna trygghet i att de kvinnor som vi här talar omockså får en plats först i diskussionen om Afghani-stans styresskick och sedan i det framtida styret avAfghanistan.Det är förundransvärt - eller kanske är detta etttecken på hur man fortfarande ser på kvinnofrågorna- att det är så svårt att få tag i sådan här information.Jag efterlyser alltså information: Har man sagt något iFN:s säkerhetsråd? Finns det något om detta i deresolutionerna? Har detta kommit upp i EU-sammanhang? Vem jag än ställer frågorna till får jagett samstämmigt svar: Nej, kvinnorna är inte berördapå det sättet - man har inte tagit upp kvinnornas situ-ation.Däremot vet jag att man väl bevakar området. Vihar ju många ställningstaganden, och vi har gjortoerhört mycket när det gäller bistånd till Afghanistan.Där har vi lagt grunden för ett fortsatt arbete i ochmed de kontakter vi har. Dessutom har vi mångalokalanställda, inte minst genom , inne i . Indirekt kanman säga att är den största arbetsgivaren iAfghanistan genom de 8 000 lokalanställda som geren möjlighet att jobba vidare. Vi vet dock att det närdet kommit till utvecklingsbistånd har varit väldigtsvårt. Humanitärt bistånd har det varit lättare att ge-nomföra. Men det som också bidrar till en positivförändring har det varit svårare att genomföra.Jag skulle även önska att jag kunde känna mig litetryggare vad gäller norra alliansens ambitioner. Vi vetju att där finns krigsherrar med ett mycket tveksamtförflutet - krigsherrar och, skulle jag vilja säga, krigs-förbrytare. Förra gången de gick in i förbjöd dekvinnor att finnas med i medierna. I övrigt deklarare-rar de ganska mycket att kvinnor inte på ett synligtsätt borde ha en plats i det afghanska samhället. Nublev det för deras del oerhört mycket retorik; på detsättet slog det här inte igenom. Dessutom vet vi atttalibanerna på många områden har överträffat norraalliansen. Det är dock oerhört viktigt att ha med defrågorna i diskussionen med norra alliansen just medtanke på deras förflutna - de har inte trovärdighet i dehär frågorna.Diskriminering av och våld mot kvinnor är oför-svarbart varhelst det förekommer. I hardiskrimineringen av kvinnor drivits till en segregeringpå grund av kön. Man kan säga att det har varit ettslags apartheid. De afghanska kvinnorna har ju berö-vats alla mänskliga rättigheter - rätten till utbildning,rätten till hälsovård, rätten att arbeta och försörja sigoch sina barn, rätten att yttra sig offentligt och rättenatt fritt röra sig i sitt land. Kvinnor har inte ens fåttklä sig som de vill, även om vi nu ser att några harlyft sina burkor. Kvinnorna får inte visa sina ansikten.Det förtryck och den terror som kvinnor och barnutsätts för väcker allas vår avsky.På alla punkter ligger de afghanska kvinnorna ibotten sett till hälsotal och mödradödlighet.För fem år sedan kom en rapport från AmnestyInternational Women in - A HumanRights Catastrophe. Rapporten blev omdiskuteraddärför att den tog upp kränkningar av kvinnorsmänskliga rättigheter, kränkningar som saknade mot-stycke. Sedan den skrämmande rapporten presentera-des har situationen ytterligare försämrats. När jag harvarit ute, så sent som , och talat om kvin-nornas situation i för att ge en bredarebild av vad som händer på andra håll och om de andrasaker som händer internationellt med krigsaktiviteteroch FN:s ställningstagande har jag haft med mig enburka. Jag skulle gärna ta upp den himmelsblå burkanfrån för att visa dem som inte har sett ensådan och för att man ska förstå hur lite kontakt manfår med en kvinna som bara ska kommunicera genomett oerhört litet nätfönster. När man har en sådankvinna framför sig kommer man på sig själv efter etttag att man slutat att kommunicera med kvinnan, manfår ingen kontakt. Då inser man hur mycket mimikoch ögonkontakt betyder. Det här är ett sätt att isolerakvinnor, inte bara genom att fysiskt hänvisa dem tillhemmets innersta rum utan också att isolera demgenom själva klädedräkten. Jag hoppas att jag slipperse sådana här dräkter i . Men de afghanskakvinnorna...Anf. 6 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Talartiden är ute.Anf. 7 vice talman ():Herr talman! har på ett väldigt tyd-ligt sätt åskådliggjort förtrycket av kvinnor i taliba-nernas och med andra exempel visat påden katastrofala situation som råder när det gällerhälsa, utbildning osv. - jag behöver inte gå in på det.Vi är också överens om den betydelse som dethumanitära stödet från bl.a. har inneburit förkvinnor och barn, där ochRädda Barnen har spelat en väldigt viktig roll. Det ärmin förhoppning att de även i fortsättningen kan göradet. Det svenska stödet har varit betydelsefullt.Det gläder mig att vi från vår sida och man från rege-ringens sida har beslutat om att ytterligare öka detstödet. Det behövs i högsta grad.Jag instämmer i de farhågor som ochmånga fler har gett uttryck för vad gäller norra allian-sen och dess demokratisyn. I går fanns en mycketintressant artikel i tidningen av MahinAlipour, som är ordförande i kommittén för försvaretav iranska kvinnor, där hon just beskriver hur norraalliansen den haft maktinnehav inte pånågot sätt har respekterat kvinnor och mänskligarättigheter mer än vad talibanerna har gjort. Hennesoro och den oro som många kvinnor i den muslimskavärlden känner måste tas på allvar.Det som hon också framför i sin artikel och somjag är intresserad av att fråga utrikesministern om haratt göra med att RAWA, förkvinnor i som också spelat en viktig roll,nu uppmanar FN att skicka peace force tillAfghanistan innan norra alliansen börjar upprepaoförglömbara brott i . Jag vill då frågahur utrikesministern i samtalen med Brahimi tog uppden frågan. Vi har diskuterat hur FN framöver skastödja. Jag tror att alla är överens om betydelsen avatt man har en lång fas där man bygger upp och harövergångsregering innan man kommer fram tilleventuella val, innan man fastställer en permanentregering. Vilken roll FN ska spela där är av stor bety-delse.Jag vill alltså fråga utrikesministern vad Sverigehar agerat för att FN ska ha som roll.Anf. 8 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vet att vi är helt överens omkvinnornas svåra situation under , detfruktansvärda systemet med burka inklusive allt annatman har utsatt kvinnorna för. När det gäller möjlig-heten att nu få en större roll för kvinnorna och svårig-heten att få information om vad olika grupper gör,vad olika grupper kräver, som tar upp,kan svårigheten att få information bero på att de härmötena ägt rum och att dethuvudsakligen är muntliga rapporter och muntligamöten som har ägt rum.Vi kan trots allt se en helt annan situation änvad vi kunde göra för någon vecka sedan.Jag kan instämma i och CarinaHäggs farhågor när det gäller norra alliansen. Detfinns positiva exempel med norra alliansen. De områ-den som norra alliansen nu tar över är de där man nuvågar ta av burkan, vågar återgå till att gå ut på gator-na. Vi kan också se rapporter om att männen vågarraka av sig skägg när de inte vill ha skägg och att manvågar börja spela musik på gatorna och andra sådanatecken på att samhället liberaliserats. vet viatt norra alliansen har ett historiskt förflutet medmycket förtryck av mänskliga rättigheter och att detabsolut inte får vara norra alliansen som tar överledningen av det framtida . Det är ocksådärför som gemensamt med alla andra länderhar menat att det är väldigt viktigt att FN har en avgö-rande roll i att se till att man samlar en representativövergångsregering och att FN, även om det är afgha-nernas egen process där afghanerna själva måste haett avgörande inflytande, hjälper till och ser till att enövergångsregim snabbt kan komma på plats i detvakuum som vi annars riskerar att få. Detta, herrtalman, räknar jag med att vi mer genomgripande skakunna presentera och berätta om i på tisda-gen när det är en speciell debatt med anledning avsituationen i Afghanistan.Anf. 9 ():Herr talman! Jag ska fortsätta där jag var tvungenatt bryta på grund av tidsbrist.En synpunkt som kom från de afghanska kvinnorsom jag träffade här i var att deockså här i skulle vilja, utan att vara pressa-de, slippa att bära burka eller dölja sig i olika formerav sjalar. Det är viktigt att man säger att friheten attklä sig som man vill gäller både i och i Af-ghanistan och alla kvinnor globalt sett.Jag ska ställa några frågor som jag tagit upp tidi-gare men som jag vill upprepa. Jag är glad över attAnna här har kunnat redovisa att kvinnorna harkommit med i samtalen under de senaste dagarna.Men det räcker inte med samtal, det måste ocksåfinnas konkreta förslag på hur kvinnorna ska kommain i den processen. Det måste tas fler initiativ för attkomma i kontakt med afghanska kvinnor. Är AnnaLindh från regeringens sida beredd att ta kontakt medoch träffa dessa afghanska kvinnor? Är man frånEU:s sida beredd att bjuda in kanske t.o.m. till enkonferens om de afghanska kvinnornas situation? Ärman intresserad av att synliggöra det sexuella våldoch de övergrepp som har varit mot de afghanskakvinnorna ? Är man beredd att göra enundersökning, en översyn, för att synliggöra det häroch därav dra lärdomar för framtiden?Här finns flera punkter som kräver konkreta initi-ativ. Om vi inte är konkreta i den här delen hur infly-tandet framöver skulle kunna utformas, med vilkametoder, då tror jag att det blir väldigt svårt att verk-ligen få detta till stånd i sista skedet. Då kommer nogden chans som vi ändå har att glida oss ur händerna.Det finns starka krafter som inte vill tillgodose kvin-nornas rättmätiga krav på att finnas med i det framti-da Afghanistan.Anf. 10 Utrikesminister ():Herr talman! Det har kommit glädjande rapporterde , som vi konstaterat tidigare, omkvinnornas till viss del nyvunna frihet. Men det ärfortfarande oerhört många problem som återstår.