prot · GP0942 · 2001-12-06 00:00:00 — Bara med ökad insyn,klarhet och förståelse kan medborgarna öka sin del-aktighet i och sitt engagemang för Europafrågornaoch delta aktivt i i Laeken kommer att anta enförklaring som kommer att bana väg för en ny rege-ringskonferens. Det är viktigt att vi nu gör en merdjupgående analys av unionen samt den roll somunionen kommer att spela . Det är därförviktigt att vi diskuterar hur maktfördelningen mellanEU och medlemsländerna ska se ut och hur beslutenska fattas, och då med medborgaren som utgångs-punkt.Fru talman! väntas även anta endeklaration och en tidsplan som ska leda fram tillregeringskonferensen . Ett konvent kommerförmodligen att sammankallas för att förbereda denkommande regeringskonferensen, där även kandidat-länderna föreslås ta plats. Det är oerhört angeläget attdetta arbete också avslutas i sådan tid att tidtabellenför utvidgningen inte försenas och att kandidatländer-na ges reella möjligheter att delta i en bred och djupdebatt om hur EU ska utvecklas framgent.Regeringen har tillsatt den parlamentariskaEU 2004-kommittén, vars uppgift är att stimulera enbred offentlig debatt och ökad kunskap om EU:sutveckling och framtid. ser fram emotoch stöder det arbete som denna kommitté är utseddatt göra. Vi anser att både konventet och den svenskaEU 2004-kommittén måste arbeta på ett sådant sättsom stärker det civila samhällets delaktighet, roll ochinsyn i den europeiska unionen. För att man ska nå ditär det viktigt att de nationella parlamenten ges enstark ställning i konventet. Vi anser även att de natio-nella politiska partierna och respektive parlamentari-ker måste ta sitt ansvar och bidra till en mer utveckladdebatt där fler görs delaktiga.Fru talman! inleds på allvar utmaningen attstärka medborgarens roll i EU och demokratisera EU.Nu krävs ett helhetsgrepp. Upprepade gånger harEU:s ledare uttalat behovet av att förenkla fördragen.Lika ofta har det visat sig vara svårt att förenkla in-vecklade paragrafer som tillkommit just efter komp-romisser mellan länder och som därmed också med-vetet gett utrymme för olika tolkningar. Svårigheternavisar sig också på behovet av att förena arbetet medatt förenkla fördragen med en diskussion om vad EUegentligen syftar till.Fru talman! anser att det för att manska kunna öka tydligheten om vad EU är och harbefogenheter att ägna sig åt behövs en ny konstitutionsom kan ersätta det lapptäcke av fördrag som i dagutgör EU:s grundläggande lagstiftning. Utgångs-punkten måste vara att bygga vidare på EU:s unikakaraktär, med både överstatlighet och mellanstatlig-het. Vidare anser att kommissionen ochdess roll måste beskrivas för vad den är - EU:s verk-ställande kraft och en tjänstemannaorganisation. Där-för menar vi att det är dags att också utveckla denfunktionen genom att t.ex. renodla uppgifterna ochunderställa kommissionen de beslut som fattas i depolitiska institutionerna. ser inget behovav att omvandla kommissionen till en överstatligregering på europeisk nivå utan önskar i stället för-skjuta tyngdpunkten till de valda institutionerna, somparlament och ministerråd, vilka båda bör ha initiativ-rätt. önskar också ge de nationella par-lamenten en tydligare roll i EU:s arbete, vilket vi sersom en oerhört viktig del för att just medborgarensdelaktighet och insyn ska stärkas.Fru talman! synpunkter inför har sin utgångspunkt i idéerom de enskilda människorna och de frivilliga gemen-skaperna som grund för samhällsbygget. Det är utmaning att stärka det demokratiska samhället ivår närhet. Därför måste vi sätta EU:s utveckling ochframtidsdiskussionen inför samma utmaning. Därföranser att uppdraget för oss alla måstevara att just tydliggöra unionen, så att det framgår attmakten byggs underifrån. Det måste vara att tydlig-göra både beslutsvägar och politiskt innehåll i unio-nen, att flytta makt från anonyma tjänstemän till folk-valda med politiskt ansvar, att öka öppenheten ochbeslutsprocessens genomskinlighet, att öka möjlig-heten att kontrollera och styra unionens organ, attgöra unionen begriplig för utomstående och framförallt att öka medborgarens möjlighet till delaktighet iunionens beslutsfattande.Fru talman! Ett avgörande steg för att skapa detöppna EU och ett mångfaldens EU är att ge nyamedlemmar möjligheter att efter eget önskemål an-sluta sig till den europeiska unionen. Det fördragethar nu på sitt bord, och jag ställer migbakom förslaget att godkänna Nicefördraget.Anf. 26 () replik:Fru talman! Det fanns en del sympatiska inslag iÅsa anförande om ett underifrånpers-pektiv, som hon kallade det. Hon hade också en brasyn på kommissionen. Hon kanske inte går lika långtsom jag skulle vilja. Jag skulle nog vilja se att kom-missionen avvecklas eller omformas, så att den bliren del av ministerrådets sekretariat.Sedan tar upp ett par problema-tiska saker. Det gäller det här med de folkvalda inomEU. Om hon med detta menar att det ska vara en ökadmakt åt är det en problematisk håll-ning därför att ökad makt åt innebärminskad makt åt de nationella parlamenten. Ökadmakt åt innebär ökad överstatlighet.Framför allt, fru talman, undrar jag hur man, omman vill ha ett underifrånperspektiv på hur europeisktsamarbete ska utvecklas, kan godta Nicefördragetsom ju tar flera steg i riktning mot ett ökat ovanifrån-perspektiv med mera överstatlighet, med en kommis-sion som mera kommer att likna en regering än förut,med starkare makt för det överstatliga osv. Jag behöver kanske inte upprepa alltvad jag har sagt för att karakterisera avtalet.Men det finns en motstridighet. Man kan inte säga är för ökad folklighet och närhet till de vanligamänniskorna och godkänna ett avtal sominnebär att man fjärmar sig från den grundhållningen.Anf. 27 () replik:Fru talman! kanske inte lyssnadeordentligt när jag i mitt anförande lyfte fram justvikten av att de nationella parlamenten ges mer del-aktighet och direkt inflytande i EU-arbetet. Där har vigått vidare med våra tankar. Ungefär som vi byggeroch utvecklar den nationella konstitutionen ser viockså framgent en möjlighet att ha en senat i EU medrepresentanter från de nationella parlamenten som endel i att stärka dessas delaktighet i EU-arbetet.Kenneth Kvists argument att jag inte skulle kunnaansluta mig till just utifrån underifrån-perspektivet, det decentraliserade perspektivet, visarockså bristande förmåga att se detsamlade ansvaret för den politik som vi är berörda aväven på den nationella nivån. särskiljerinte EU-politiken från den nationella och därmed fråninvånarnas delaktighet och medansvar. Däremot läg-ger vi in en konstitutionell utveckling där vi stärkerden lokala nivån undan för undan. När vi pratar omett effektivare och smalare EU innebär det alltså attfler beslut ska fattas på den lokala nivån och därmedockså färre beslut i EU.Anf. 28 () replik:Fru talman! Jag vill bara konstatera att Centerpar-tiet uppenbarligen plockar russin ur lite olika kakor.Å ena sidan försöker man inta en lite EU-kritisk po-sition när man säger att beslut ska flyttas ned. Å and-ra sidan diskuterar man i de termer som federalisternadriver - om konstitution, om att man ska konstrueranågon form av senat inom EU osv. Det blir kanske såom man gör detta med att stå mittemellan allt som sinövergripande princip i politiken: Man vet inte riktigtvilket ben man ska stå på, och därför hamnar man litemittemellan.Fru talman! Ännu återstår dock detta: Nicefördra-get går faktiskt entydigt mot att mer beslut tas på EU-nivå över nationerna och därmed över den lokalanivån. Man kan inte hävda att man är för det nära ochlokala å ena sidan och sedan anta ett fördrag somutvecklar sig åt precis motsatt håll å andra sidan. Detfinns en motsättning i den ståndpunkten som är in-tressant att notera.Anf. 29 () replik:Fru talman! Det finns en tydlig skillnad mellanKenneth och mig, och mellan Vänsterpartietoch , och det är att vi inte har fastnat i1995 års retorik och svartvita tänkande i argumente-ring för eller emot EU. Utifrån EU-medlemskapetlägger vi an ett engagemang just i syfte att skapa ettmångfaldens EU. Därmed ställer vi oss också bakomett som innebär att vi ger nya ländertillträde till den gemenskap som vi själva sitter i. Detär inte intresserad av. Det är naturligt-vis också en stor skillnad på vilka ambitioner vi i vårapartier lägger i nationellt engagemang i EU-arbetetoch EU:s framtida utveckling.Anf. 30 (fp):Fru talman! Påpassligt inför dagens debatt harRegeringskansliet lagt på vårt bord - jag hoppas attden får en vid distribution - den lilla fina broschyrenNicefördraget i korthet. Det är en mycket bra bro-schyr som jag hade tillfälle att ögna igenom i gårkväll.Den första meningen i broschyren lyder: Utvidg-ningen är en av mest prioriterade frågor iEU-samarbetet. Det skriver jag verkligen under på.Egentligen skulle jag kanske ha formulerat det somatt detta är den prioriterade frågan, inte en av. Det ärnämligen den allra viktigaste frågan. Man kan priori-tera hur mycket som helst, men ska man verkligengöra en hårdprioritering skulle det vara formulering-en.Vi fortsätter att bygga på det europeiska huset.Steg för steg bygger vi det. Grundstenarna i EU-bygget har växt fram . Det kanske visom relativt nya medlemmar i inte alltid tänkerpå: Vi har också ett arv att förvalta, och vi ska varamed och bygga vidare. Vi har de olika fördrag somantagits vi inte var med i EG- och EU-sammanhang - EG-fördraget, kol- och stålunionsför-draget, Euroatomfördraget, unionsfördraget, Maas-tricht osv.Men går vi vidare med . Folk-partiet välkomnar naturligtvis detta steg. Vi läggerytterligare en sten till grunden för EU-bygget. Precissom regeringen skriver i propositionen var målet förregeringskonferensen just att säkerställa en väl funge-rande utvidgad union. och denberedningsgrupp som fanns kunde vi följa arbetet,precis som utrikesministern påpekade här. Det harvarit intressant och lärorikt att kunna göra det. Manhar fått lite mer insikt. Vi som inte var med från bör-jan när gick in i EU och satt i EU-nämndenhar lärt oss ytterligare saker under resans gång. Det ärnaturligtvis oss förunnat få lite mer insikt än andrasom inte finns med i de sammanhangen.Det vi diskuterat är just det som nutar upp - röstreglerna i rådet, kommissionens storlek,storlek och annat sådant som detnu finns siffror på. Det är klart att alla inte är heltnöjda. Så är det ju: Det är ett givande och tagande,och det är kompromisser. Men jag tycker ändå att detman kom fram till i är acceptabelt. Folkpartietvälkomnar alltså detta, och jag yrkar bifall till be-slutsförslaget i betänkandet och avslag på den reser-vation som finns.För det är ju så: och Miljöpartietvar motståndare när vi skulle gå in iEU och driver detta vidare. De ser egentligen barasvårigheter och inte de glädjeämnen som ändå finns idet europeiska bygget.Om man läser inledningen till deras reservationkan man se att den går i rakt motsatt riktning mot denförsta meningen i den broschyr jag talade om :"och var motståndare tillSveriges medlemskap i den europeiska unionen. Vårthuvudskäl var att demokratin skulle urholkas ochrösträttens innehåll devalveras vid ett EU-medlemskap." Detta, menar man, har man nu fåttbekräftat.Det är klart att och haren poäng i den bemärkelsen att vi överlämnar vissamaktbefogenheter till EU. Men det är ju också helapoängen med det bygge vi gör. I områden där vi inteklarar av allting som enskilda stater försöker vi hittavägar där vi kan ta gemensamma beslut. Egentligenär det inte konstigare än när man, framför allt ute ilandet, för fram kritik mot den här kammaren för attvi fattar beslut mot kommuner och de blir missnöjda.Men man måste också ibland kunna se till helhetenoch till det större. Därför är det viktigt att man fårfram någon form av kompetenskatalog, så att det blirtydligt för medborgarna var besluten ska fattas.Samtidigt sade i ett av sina inläggatt en fara är att människor inte kan kräva ett politisktansvar. Jag får det inte riktigt att gå ihop med attMiljöpartiet och bara ser till samarbe-tet mellan länderna. Hur kräver man ansvar däregentligen? Blir det tydligare för medborgarna omministrar samlas och stänger in sig i ett rum för att såsmåningom komma ut och tala om att nu har vikommit överens om detta. Det finns egentligen ingaprotokoll, och man kan inte riktigt få veta om det harpågått någon röstning, utan det är ett givande ochtagande och så kommer man fram till en kompromiss.Är det tydligare för medborgarna? Nej, jag menar attdet inte är det.Jag vill ta upp en sak till som varinne på, att medborgarna aldrig har krävt ett EU. Jagär inte så säker på det. Om man går tillbaka till käl-lorna och ser efter varför EU bildades över huvudtaget finner man att det var på grund av erfarenheterav världskrig i . Det fanns ett krav från med-borgarna: Aldrig mer! Det var kravet. Då börjademan bygga denna organisation, detta samarbete, föratt klara den delen. Sedan går bygget vidare. Det ärinte så att den här floden som man bara kan gå ned ien gång, enligt och andra, ser likadanut . Den förändras naturligtvis, och utveck-lingen går vidare.Jag måste säga att det är bra mycket mer spännan-de att få vara med i det bygget och försöka kommamed konstruktiva förslag än att sitta med klackarna igolvet och försöka gå tillbaka till någonting som viegentligen inte önskar oss tillbaka till.Det här betänkandet slutar med framtidsfrågorna.En fjärdedel av betänkandet handlar just om detta.Jag ska avsluta mitt anförande just med framtidsfrå-gorna, därför att jag tycker att det är det som är spän-nande. föreligger det som har beslutats i . Detantar vi här med en betryggande majoritet. Mendet som är spännande nu är hur vi går vidare.Det finns vissa uppgifter som vi ska ta itu med.Det är en mer exakt avgränsning av EU:s och med-lemsländernas befogenheter, någon form av kompe-tenskatalog. Inte så enkelt, men ändå. Det är vilkenställning EU-stadgan kommer att ha. Det är förenk-ling av fördragen. De ska ju bli begripliga, precis somhar påpekats här tidigare. Och det är de nationellaparlamentens roll i den är det parti som inte egentligen hesite-rar att ge mer makt åt EU i någon from av federalis-tiskt system på de områden där vi anser att det ärbetydelsefullt och viktigt att vi fattar gemensammabeslut. Det blir olika nivåer här. Vi har regioner, ochvi har kommuner. Vi har riksdagar, och vi kommerfortsättningsvis kanske också att ha ett parlament sombestår av två kamrar.Det är ett spännande arbete som dras i gång. Årenfram till nästa regeringskonferens ska utnyttjas på ettöppet och bra sätt, med dialog, så många bollar iluften som möjligt. Sedan får vi se vilka av de härbollarna vi kan ta ned.Det som hände i och som har hänt på andraställen när man har haft regeringskonferenser ochministermöten och när statsministrar och andra harträffats har varit lite bökigt och stökigt, minst sagt.Detta ska vi ta till oss. Det är en signal. Varför går såmånga människor ut på gator och torg och demonstre-rar? Det gjorde man också i . Det var tusentalsmänniskor ute. De hade olika budskap på sina plakat.Där fanns de som ville att vi skulle gå en mer federa-listisk väg, de som ville att det skulle vara mer avglobal solidaritet, men där fanns också de som kasta-de sten, även om de var i klar minoritet.Jag tror att det är viktigt att vi som arbetar med dehär frågorna har en öppen dialog med dessa grupper.Här finns mycket kunskap att ta till sig. Vi bör få ettsystem som gör att de som är ute på gator och torgoch demonstrerar känner att de har en röst och att defår tillgång till arenor för denna röst.Jag ska avsluta med att säga att aldrig förr har deneuropeiska unionen stått inför så många och storautmaningar som , med ambitionen att både utvidgakraftigt och fördjupa samarbetet. Detta ska görassamtidigt, både fördjupning och utvidgning. Möjlig-heterna att lyckas med detta hänger på om det euro-peiska huset kan komma i ordning och byggas stadigtså att det håller när de nya medlemmarna kommer inoch för de nya uppgifter som ska utföras.Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i be-tänkandet.Anf. 31 () replik:Fru talman! Det är intressant att notera att K.G.Biörsmark ser en poäng i det vi säger och menar attpoängen med EU är att urholka den nationella demo-kratin. Han gör jämförelsen att det kan vara sammamissnöjesrelation mellan och kommunernasom mellan EU-institutionerna och nationalstaterna.Problemet med den hållningen är att vi inte känner någon annan form förutövande av demokrati än nationalstatens form. Vihar inte kommit fram till någon över den nationellasuveräniteten stående demokratiform . Därför ärdet också viktigt att notera att när den nationellasjälvbestämmanderätten urholkas, urholkar man ock-så folkets demokrati.Fru talman! Biörsmark har missförstått vår in-ställning till ministerrådet. Vi tycker nog att det bådeska vara öppet och att man ska kunna redovisa hurman har ställt sig och de diskussioner som förs. Menom besluten är mellanstatliga kan vi utkräva ett an-svar av våra ministrar för vad de har gått med på ellerinte gått med på. Men är besluten överstatliga kanalltid våra ministrar hävda att de blev nedröstade. Dåhar vi ingen möjlighet att utkräva ett ansvar för merän vår egen del. Därmed minskar folkets möjlighet attutkräva ansvar.Likadant är det med . Hur svenskafolket än röstar kan vi bara få med 18 av728 parlamentariker. Vi kommer inte att kunna på-verka mer eller mindre. Det gör att vårt politiskaansvarsutkrävande aldrig kan bli detsamma som detkan bli gentemot riksdag, där svenska folketfaktiskt utser alla.Anf. 32 ()replik:Fru talman! Det är klart att jag kan se att det ärsvårt att utkräva ett ansvar med det upplägg somKenneth presenterar här. Det blir kanske svårtatt identifiera dem som har röstat på ett visst sätt,även om man, som säger, vill öppnarådets dörrar och att man ska tala om mer hur det hargått till.Poängen med vårt resonemang - visionärt ser viju ett mer federativt system, ett tvåkammarsystem -är att man öppet diskuterar och röstar och ser vilkenställning folk har tagit som är valda till dessa kamma-re.I förlängningen ser vi också att det kommer attbetyda att vi får någon form av EU-partier också. Dåkan man identifieras och i valrörelser gå ut och säga:Vi gjorde så här! Precis som man gör det här så kanman göra det där. Vi röstade för detta av den och denanledningen, kan man säga, och sedan får folket väljade partier och företrädare som det tycker har de rättaresonemangen och de rätta ställningstagandena. Detser vi i vår förlängning, och inte det upplägg somVänsterpartiet har.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag vet att är för ett fede-rativt - en superstat som ska verka på detviset som K-G Biörsmark säger. Det är en konsekventhållning. Det borde lända andra partier till en visstveksamhet inför när ett sådant parti ärentusiastiskt för fördraget.Det demokratiska problemet med Folkpartietshållning, fru talman, är just att medlemsstaternas folkkan bli nedröstade av andra folk. Folken bestämmerdå inte själva över sin egen lagstiftning - och det ärsjälva grundproblemet med EU.Det är också en väldigt ideologiskt skruvad histo-riebeskrivning att säga att folkens fullständigt berätti-gade och naturliga krav på fred och aldrig mera krigskulle motsvaras av en institution som utvecklar allt-mer överstatliga organ, där alltfler beslut tas ifrånmedlemsstaternas folks påverkan och sätts i händernapå en krympande politisk elit. Därmed ökar klyftornai det demokratiska systemet. Detta är inte samma sak- det är en falsk historieskrivning.Vi ska kämpa för fred. Kravet på att vi aldrig mervill se ett krig på kontinent och att stater somsjälvständiga och lika deltagare ska samarbeta medvarandra är en sak - men EU-samarbetet med dessöverstatliga och byråkratiska drag är någonting annat.Anf. 34 ()replik:Fru talman! Det verkar som om försöker sitta på två stolar samti-digt, och det brukar aldrig vara så lyckat. Å ena sidansäger man att vi ska ha ett samarbete mellan länder.Det är det som är upplägget, och ingenting annat. Åandra sidan säger man att det ska finnas tydlighet ihur länderna agerar och röstar och att man ska kunnaställas till ansvar. Utöver detta säger man också attfaran är att man kan bli nedröstad i det system som vitalar för, dvs. det federativa systemet.Men vad händer i de här överläggningarnabakom slutna dörrar? Det är ju inte så att fårdet som vill, utan det är också en kompro-miss. Jag kan vända på det och säga: Vi blev nedrös-tade nere i eller i eller var det nuägde rum, och i framtida överläggningar. De andravar fler, och vi var tvungna att ge oss. Då har ju ocksåandra bestämt dagordningen!Vi menar därför att det är bättre att man gör dettaöppet och tydligt. Så här röstade vi, kan man säga,och sedan får den politiska processen ha sin gång inästa val då man ska redovisa för vad man har arbetatoch röstat för och tala om hur man vill gå vidare. Dåblir det tydligt och klart. Det blir det inte med detupplägg som har.Anf. 35 Utrikesminister ()replik:Fru talman! Jag håller med K-G Biörsmark om attframtidsfrågorna är väsentliga. Jag hoppas att vi kanfå anledning att återkomma till dem i ett antal diskus-sioner och debatter här i . Det kommer attbli en bred debatt, precis som K-G Biörsmark säger.Han nämner bl.a. kompetensfrågorna och vikten aven kompetenskatalog.Jag tror också att det är bra med en ökad klarhetnär det gäller vad som tillhör den gemensamma nivånoch vad som tillhör den nationella nivån. Men jag troratt det finns några saker som man ska komma ihåg.För det första tycker jag att vi inte alls bör regleradet som sker under den nationella nivån. Vi vet att endel har velat ha en kompetenskatalog som både rördet internationella och det nationella och det regio-nala. Fördelningen mellan nationellt, regionalt ochlokalt tycker jag att varje medlemsland bör få görasjälvt.För det andra tror jag att det är viktigt att manpassar sig när man gör en kompetenskatalog så inte antingen riskerar att avhända sig sådant somvi redan har gjort och håller på att göra gemensamteller riskerar att avhända sig sådant som är viktigt förframtiden. Hade vi gjort en kompetenskatalog hade miljösamarbetet och samarbetetkring terrorism varit frågor som definitivt inte hadefunnits med. kan vi se att miljösamarbetet harvuxit i omfattning, som jag sade i min inledning, ochär en viktig grundpelare för unionen.För det tredje får man också passa sig så att enkompetenskatalog inte blir ett väldigt trubbigt verk-tyg.Jag vill också stryka under vikten av att vi har enöppen debatt. I så stor utsträckning som möjligt ska vianvända dagens regler för att presentera det somfaktiskt sker på regeringskonferenserna. Detta gör viockså genom att i förväg diskutera vad som kommeratt hända på regeringskonferensen med våra medbor-gare. 2004-kommittén i kommer att få enväldigt viktig roll. Vi kommer också att se ett civiltforum som inrättas parallellt med konventet. Rege-ringen återkommer med en skrivelse i början av kon-ventets arbete så att vi ska kunna diskutera också dehär frågorna närmare i riksdagen.Anf. 36 ()replik:Fru talman! Jag sade redan i mitt inledningsanfö-rande när jag kom in på det här med kompetenskata-log att det är svårt. Det kommer att gå åt myckettankemöda, och vi kommer säkert att göra felsteg iden utvecklingen också och få lära av misstag.Men jag ser ändå inte faran som fullt så stor somtydligen utrikesministern gör. Jag ser nämligen inteheller detta som något statiskt. Även för en kompe-tenskatalog, t.ex. för miljön som utrikesministernnämnde, så kommer verkligheten också i framtidenatt tränga på. Även en kompetenskatalog kan natur-ligtvis vara utsatt för en diskussion och kanske ocksåför en förändring och anpassning till verkligheten.Men i det skede som den verkar ger den ändå entydlig förklaring för medborgarna av var kompeten-sen ligger någonstans.Det är likadant som här i - vi ändrarkonstitutionen och vi ändrar lagar. Det är ju så vi görför att utvecklingen ska gå vidare. Det måste även EUgöra. EU har alltid gjort det, och EU kommer alltidatt göra det.