prot · GO0958 · 2001-01-31 00:00:00 — Man får intestöd för transporter inom EU. Då är det andra meka-nismer, t.ex. att man i , eller nere på konti-nenten, vill äta kalvkött på ett sätt som vi inte gör iSverige, som gör att det uppenbarligen är lukrativt atttransportera små kalvar från ned till konti-nenten.Det finns ingen skillnad i stödnivåer när det gällerstöd till levande djur och kött. För att återgå till kal-vexporten, som jag tror att alla är väldigt upprördaöver, håller på att göra en översyn såatt vi ska kunna ha djuren längre hemma på gården såatt säga, alltså inte börja transporten så . ärdet , dvs. man tolkar det som att när navelnär läkt får man transportera. Vi tolkar det mycketstrikt, kanske mest strikt i hela EU. Då blir det 14dagar.Det är intressant att tar upp kycklingar. Detär ju nästa stora djurdebatt som jag tror att vi stårinför. Det här är ett stort avelsproblem. Vi har inlettett ytterligare samarbete med näringen för att se vadsom går att göra på detta område. Självklart är detingen som vill ha, som uttrycktedet, extremavlade kycklingar.Jag ska också berätta en annan sak som gällertransporterna. Vi hade den diskussionen iministerrådet. Det var på basis av en rapport frånkommissionär . Flera länder, däribland ,krävde ytterligare förslag från honom. Han lovade atthan under den svenska ordförandeperioden ska pres-tera ytterligare förslag. Detta var en rapport somvisade hur de olika länderna hade följt de regler somvi stiftade 1996. Som flera av er har varit inne på harde inte följts överallt, av TV-program och annat attdöma. Det är naturligtvis oacceptabelt. Har man fattatbeslut om regler på EU-nivå, även om dåtyckte att reglerna kanske var lite dåliga och lite förslappa, är det minsta man kan kräva att alla länderföljer de besluten. Vi får se om de går att förfina ochgöra strängare. Det är i alla fall min önskan och am-bition.Men vi i har också sagt att för att få ettbegrepp om huruvida det är möjligt att slakta djurennärmare uppfödningsplatsen, ska vi i inledaett arbete för att se vad det är som förhindrar detta.Vilka incitament skulle behöva skapas för att vi skakunna göra det möjligt? Det är ingen enkel fråga. Härär man naturligtvis inne på de marknadsekonomiskamekanismerna, men de är ju å andra sidan satta urspel på så många andra områden inom jordbrukspoli-tiken. Vi får väl se om vi kan göra någonting på dethär området. Vi inleder nu ett sådant arbete som viska ge till kommissionen för deras vidare arbete.Ulf sade att den som inte respekterardjur säkert inte heller respekterar människor. Det trorjag är sant. Jag brukar säga att den som tycker omdjur också tycker om människor. Man behöver alltsåinte sätta detta i motsats till varandra, utan tvärtom.Jag delar kanske inte riktigt uppfattningen från kdoch om att vi nu måste gå tillbaka till desmå gårdarna och att vi därmed löser alla problem.Det var inte på någon stor gård som de första BSE-fallen i upptäcktes. Det var ju på små gårdari . Jag menar att det kan finnas god djurom-sorg och bra livsmedelsproduktion på stora gårdar,och naturligtvis också på små. Man behöver inte sättadetta emot varandra. Det är den okänsliga, oetiskaoch industrialiserade produktionen som jag vändermig emot. Det är klart att den finns ju nästan uteslu-tande på de stora gårdarna, men det behöver inte varaså på stora gårdar.När det gäller små slakterier och mobila slakteriermåste vi också komma ihåg att beakta hygienaspekteroch annat. Jag delar uppfattningen att vi borde kunnastötta detta ännu mer. går av EU:s pengartill jordbruket till det som betecknas som landsbygds-utveckling och miljö. Det är i det programmet somman kan ta pengar för att stötta små slakterier. Minambition, och ambition som ordförandeland,är att driva fram en förändring av jordbrukspolitikensom gör att den andelen blir större.Vi har en kris . Jag ska tala om hur det ser ut.Det är en nedgång i köttkonsumtionen i Tysklandmed , i , i med20 %, i osv. I har vifortfarande en någotsånär stabil situation. Men dettatvingar fram beslut om en ganska stor förändring avden nuvarande jordbrukspolitiken i EU redan undervåren.Anf. 11 ():Fru talman! köttindustri närmar sig kol-laps. Galna ko-sjukan har fått många att sluta ätanötkött. I EU som helhet har konsumtionen minskatmed . I har den halverats. Än så längetycks den inte minska i , men det är uppenbartatt alltfler skolelever väljer att äta vegetariskt ellerveganskt. Det är viktigt att den möjligheten finns.Den som föredrar vegetarisk eller vegansk kost ska harätt att få det.Nu ska tydligen köttproducenterna köra i gång enkampanj för att få folk att äta mer kött. Den riktar sigenligt uppgift till alla . Budskapetär att kött är nödvändigt för vår hälsa. Men det stäm-mer ju inte riktigt. Undersökningar som gjorts visarsnarare att vegetarianer mår bättre än de som äterblandkost. Om man är vegan eller vegetarian är mannormalt intresserad av kost och ser till att man får isig de vitaminer och näringsämnen man behöver.I stället för en kampanj om köttets förträfflighetborde köttindustrin anstränga sig att förbättra villko-ren för djuren. Som det är har den som bryr sigom hur djuren har det under sin levnad inte så mycketatt välja på i köttväg om man vill avstå från nötkött.Kycklingarnas livsvillkor är som jag nämnde tidigareunder all kritik. Detsamma gäller också de flestagrisar. I ett naturresursperspektiv är kyckling och grisinte heller något bra alternativ eftersom de konsume-rar stora mängder spannmål. En värld som äter grisoch kyckling går snart under.I ett naturresursperspektiv är nöt och lamm, ochnaturligtvis vilt, att föredra. Men när det gäller nöthar branschen mycket att göra för att återvinna kon-sumenternas förtroende. fick det redannaggade förtroendet sig en törn sedan det stod klartatt köttindustrin i flera EU-länder, trots alla larmrap-porter om galna ko-sjukan, på ett otillåtet sätt använ-der mekaniska apparater för att rensa bort allt köttfrån ben från kor. Den mekaniska köttrensningen äribland så hårdhänt att benbitar och benmärg somklassas som riskmaterial hamnar i maten. Resternaanvänds ofta till billig korv och är omöjliga att upp-täcka eftersom det inte finns några uppgifter om detpå förpackningarna.Låt mig så gå över till djurtransporterna. Repre-sentanter för och , ochjag tror också från något mer parti, låtsas vara radi-kala och kräver att djurtransporterna inte ska varalängre än . Som om det skulle vara okej. 50 milär väl också för långa transporter. Vi måste förbättramöjligheterna för småskaliga gårdsslakterier. Om viska få en värdig djurhållning måste egentligen regler-na för Kravmärkning vara ett krav för all djurhåll-ning. Det skulle innebära att alla djur fick rätt att gåute och röra sig i det fria. Är det inte dags, MargaretaWinberg, för ett: Släpp grisarna loss, det är vår!Vi kan inte reducera djurhanteringsfrågan till enkonsumentfråga. Det är lika mycket eller mer endjurrättsfråga. Om vi reducerar den här frågan till enkonsumentfråga hamnar vi i kristdemokraten position om att stress påverkar kvalitetennegativt.Jag måste också fråga om det etiskaperspektivet. Vad innebär det när det kommer tillkritan? När vi gröna driver en politik som värnardjurens rättigheter kritiseras vi så gott som alltid avjust . Att tala om djurs rättigheteroch djurs värde är att devalvera människovärdet,brukar det heta. Man kan undra vad innehållet är iden kristdemokratiska standardfrasen etiskt perspek-tiv. Kan vi räkna med att få stöd för förslagen i vårmotion Djuren, rätten och politiken när den behand-las här i kammaren i vår?Slutligen har jag en fråga till . HarLeijonborg lämnat sitt tidigare krav på rätt tillkoscherslakt, dvs. att djuren får halsen avskuren utanbedövning och förblöder?Anf. 12 ():Fru talman! Låt mig först säga några ord till MatzHammarström. Jag vet inte varifrån har fått det att vi kritiserar er i de här frågorna.Det är någonting som är gripet ur luften. Jag tycker att vi har haft en väldigt stor enighet ifrågorna i utskottsarbetet. Däremot har det diskuteratshur vi exakt ska gå vidare i sammanhanget. Enighetenär stor när det gäller det som pågår av utredningar ochdet som pågår för att man ska få EU att verkligenfölja de regler som finns som ett första steg.När jag säger är det en illustration av att 50mil inte är det längsta i sammanhanget. Transporternaär betydligt längre i många avseenden.Det är bara ett exempel. Det var en fråga jag ställ-de: Är det verkligen så att vi ska transportera djuren50 mil? Det handlar om att vi alla här i kammaren,och i , börjar inse att de regler som finnsförst och främst måste följas. Sedan är vi alla säkertockså öppna för många tänkbara varianter av skärp-ningar.Galna ko-sjukan har kastat en mörk skugga övereuropeiskt jordbruk och livsmedelsindustri. Klokamänniskor i vårt land insåg redan tidigt det etiskadilemmat och ställde några intressanta frågor. Defrågorna var egentligen ganska självklara: Ska kor,som är växtätare, över huvud taget äta kött? Ska djuröver huvud taget äta andra, självdöda djur? Svaret varför säkerhets skull nej.Fr.o.m. blev det i förbjudetatt blanda in kadavermjöl i foder. förbjödsimport av kadavermjöl. Man tror att galna ko-sjukan,BSE, med stor sannolikhet uppstod hos en engelsk kooch sedan spred sig. Därför täppte till smit-tvägen genom att vägra importera kadavermjölet.Sedan 1991 finns en lag som förbjuder utfodringav nötkreatur med foder som innehåller någon formav köttmjöl. Här tror vi att nyckeln ligger till att vi änså länge trots allt har klarat oss bra i Sverige.Nere i , som i olika grad drabbats av BSE,är oron självfallet stor. Nötköttsproduktionen harsjunkit med . I har vi än så länge intehamnat i den situationen.Trots att jag själv är köttätare och t.o.m. tyckermycket om har jag stor förståelse för demänniskor, inte minst ungdomar, som i allt störreutsträckning avstår från att äta kött - de som blirvegetarianer och veganer. Det kan finnas fler skälbakom sådana beslut. En del väljer det av hälsoskäl,andra av miljöskäl. Man vill genom att ändra sinlivsstil bidra till ett miljömässigt hållbart samhälleoch äta ekologiskt odlad mat, och det är bra. För endel är det ett etiskt ställningstagande mot hanteringenav djur inom livsmedelsbranschen.Det måste självklart vara en rättighet i ett demo-kratiskt samhälle att av personliga eller principiellaskäl avstå från kött liksom ägg och mejerivaror. Jagvill ändå understryka att de som väljer omläggning avkost på det sättet, särskilt barn och ungdomar, måsteerbjudas råd och vägledning för att klara rätt närings-tillförsel, vitaminer, spårämnen m.m. - det som ärnödvändigt för att hålla sig frisk och stark. Här måstesjälvklart skolan, skolmåltidspersonal och skolhälso-vården ställa upp med mat men också med stöd ochråd. Livsstilsfrågor över huvud taget kommer att blialltmer aktuella, framför allt bland våra ungdomar.Det är däremot inte nödvändigt att avstå från nöt-kött på grund av BSE-problemet. Livsmedelsverketoch specialister anser att allt kött som finns att köpa iSverige trots allt är säkert att äta. Det gäller både köttfrån svenska djur och nötkött från resten av EU. Itredje land som exporterar nötkött till haringa fall av BSE förekommit.Det kontrollprogram som nu genomgår dåca 20 000 djur ska testas tror man inte kommer att genågot positivt svar. Tillgänglig expertis är dessutomöverens om att den svenska begränsade kontrollverk-samheten är effektiv och tillräcklig. Från kristdemo-kraternas sida ser vi ingen anledning att ha annanuppfattning i den frågan. Vi instämmer i bedömning-en.Däremot undrar vi varför regeringen inte tidigaretagit initiativ till fler möjligheter när det gäller attomhänderta högriskavfall. Vi har Konvex i Stenstorp.Skulle det bli stopp med möjligheten att köpa tjänsteri och blir problemen stora ochakuta. Beslut om fler anläggningar i tycksdröja.Hur går det med ekonomin? Hur ersätts böndersom drabbas? Räcker verkligen EU-kassan till?Kommer bönderna att få full kompensation? Det ärväl ändå inte den enskilda bonden som ska betalakalaset.Anf. 13 ():Fru talman! Vissa talare angriper den svenskadjurhållningen, som om den skulle vara mycket dålig.Det är faktiskt inte sant. Vi har kontinuerligt försöktförbättra djurhållningen i . Det råder storenighet kring denna strävan. Detsamma gäller påmiljöområdet. Sanningen är att djurhållningen i Sve-rige rent allmänt ligger på en mycket hög nivå inter-nationellt sett. Det innebär inte att allt är bra. Detfortgår en strävan att göra förbättringar.Det är också rimligt att i debatten lägga in effek-terna av om vi i ställer krav som är så långt-gående som man över huvud taget kan tänka sig, föratt djuren ska må väl. Det går att gå så långt före slår ut den svenska produktionen, att det inte gåratt hävda sig. Då kommer effekterna på det svenskalandskapet att bli förödande. Vad händer i betesmar-kerna utan mulen, om man slutar äta kött t.ex.? Detbör vi också tänka på.Det är också viktigt att man fortsättningsvis frånsvensk sida utnyttjar de goda erfarenheter vi har ochförsöker introducera dem i , i EU. Vi vet attdet, även om det sköts bra på många håll, finns storabrister. De bör åtgärdas.Bakom de fall av djurplågeri som ändå kan inträf-fa i ligger ofta stora sociala, personliga pro-blem, som sade. Det talas inte mycket omdet. Här har vi som politiker skyldighet att ingripa, attförebygga att det går snett. Det är människor sombehöver hjälp. De har tappat förmågan att handhadjur. I de fallen bör ingripanden ske. Jag vill ocksåfråga statsrådet om hon är beredd att poängtera viktenav att de frågorna fokuseras, när vi nu stärker djur-skyddslagen i framtiden.Djurskyddet gäller förhållandet mellan människanoch det djur hon har i sin vård. Sedan urminnes tiderär människan beroende av att hålla husdjur av skildaslag för olika ändamål. Medvetenheten om att djurenbehöver skyddas och vårdas är lika gammal somhusdjursskötseln.Djurskyddsfrågor intresserar också de flesta män-niskor i hög grad. Det är ett stort engagemang somofta kommer till uttryck när man följer debatten. Mankan säga att dagens lantbrukare, liksom gångna tiders,ägnar stort intresse åt sina djur. De har mycket storkunskap om djuren och deras skötsel. Sedan lång tidtillbaka har också människor slutit sig samman i djur-skyddsföreningar och därigenom markerat att de villta ett särskilt ansvar för djurens välbefinnande. Det ärfrågor vi alla kan vara överens om. Djurskyddet är enetiskt viktig fråga. I vårt land har djurskyddet en bredförankring i folks medvetande.Tyvärr hann inte statsrådet med att svara på minafrågor som gällde deklaration av foderinnehåll ochbehovet av ökad forskning i vårt land. Om vi skakunna hålla oss framme och utnyttja våra goda erfa-renheter i kampen för att förbättra djurhållning ochlivsmedelskvalitet i måste vi ligga i framkantnär det gäller forskningen.Anf. 14 ():Fru talman! Vi stöder regeringens hantering avBSE-frågan. Vi tycker att jordbruksministern harskött det på ett mycket klokt och genomtänkt sätt. Detär också positivt att hon har gjort det med en sådanöppenhet. Hon har bjudit in även de andra riksdags-partierna.Det är också bra med de förslag som jordbruks-ministern aviserar i sitt anförande när det gäller djur-skyddet. Det är viktiga förändringar, och det är steg irätt riktning.Trots dessa förändringar finns det ett behov av enstörre översyn av djurskyddslagen. Den har funnitsi och är enligt många, inklusive mig, ännu inteuppfylld. Det finns också andra förändringar i sam-hället som motiverar en sådan översyn, inte minst denopinionsförändring som vi tydligt kan märka. Ävenmedlemskapet i EU och WTO-förhandlingarna gör attvi har en annan situation än när djurskyddslagenantogs.Ny teknik som GMO förändrar också situationen.Jag har två exempel på nya uppfinningar från detsenaste året. Det ena exemplet är att ett amerikansktföretag har utvecklat en genmodifierad snabbväxandelax. Den tillverkar tillväxthormon ochväxer fyra till sex gånger snabbare än vanlig lax. Detandra exemplet är att amerikanska forskare har slagitut aktiviteten hon en gen i mus och erhållit möss somfår två till större skelettmuskler än normalt.Motsvarande gen finns hos kor, höns och människa.Naturligtvis påverkar den här tekniken djurskyddet.Det är en fråga som måste belysas tydligare.Mot bakgrund av de här förändringarna undrar jagom jordbruksministern är beredd att verka för enstörre översyn av djurskyddslagen.Den stora frågan när det gäller djurskyddet är än-då förändringen av jordbruket. Vi måste inse att detinte håller i längden med dagens utveckling mot alltstörre gårdar med billig produktion som högsta prio-ritet. Jordbruksministern berörde denna fråga mycketkort och summariskt. Jag hoppas att hon återkommermed tydligare svar på de frågor som jag ställde.Vi måste skapa oss en bild av vilket jordbruk viegentligen vill ha och sätta den som mål för jord-brukspolitiken. Det är lätt att säga vad jag inte villäta. Jag vill inte äta mat från storskaliga djurindustriersom producerar billigt fläsk eller broiler. Jag villsjälvklart inte äta kött från djur som fötts upp på ka-daver. Jag vill inte heller äta kött från djur som trans-porterats långt till slakteriet. Skälen är både att jaginte vill gynna den typen av djuruppfödning och attdet faktiskt äcklar mig. Det är något svårare att skapaen bild av vilket jordbruk vi egentligen vill ha. Jagpratade i mitt inledningsanförande om ett småskaligt,miljö- och djurvänligt jordbruk. Det är vad vi vill ha.Djuren ska kunna leva i lagom stora grupper, ochbonden ska kunna ha tid för deras omsorg. Djuren skafödas upp på naturliga produkter, helst sådant somproduceras på den egna gården. Djuren ska ocksåslaktas utan stress och utan transporter.Är det möjligt? Ja, det är klart att det är möjligt.Det finns lantbrukare som föder upp djurpå det sättet. Om vi använder de resurser vi har tilljordbrukspolitiken för en sådan utveckling i stället föratt gynna dagens industrijordbruk blir det ännu mermöjligt. Frågan är om vi har modet att anta den utma-ningen eller om vi fegt blundar för systemfelen idagens djurhållning och i stället bara gör mindre,kosmetiska förändringar.Anf. 15 ():Fru talman! Jag lovade i mitt första anförande attåterkomma till den viktiga frågan om BSE. Det äronekligen så att BSE sprider stor oro i , påsina håll t.o.m. vad som kan liknas vid panik. Det ärockså förståeligt med tanke på de kopplingar somfinns mellan BSE och den dödliga Creutzfeldt-Jakobssjukdom, som drabbar oss människor.BSE-krisen och andra livsmedelsskandaler - demska vi inte glömma i det här sammanhanget - har påallvar satt fokus på livsmedelssäkerheten i Europa.Det är naturligtvis bra att så har skett, även om manskulle kunna önska sig att den här debatten hadekunnat starta ändå.Centerpartiet har som bekant drivit frågan om enlivsmedelsmyndighet på EU-nivå med befogenheteratt gripa in i de länder som inte sköter sin livsmedels-säkerhet. En sådan myndighet är enligt min och vårmening en nödvändighet på en gemensam marknad,som vi ju har inom unionen. Inte minst den nämndaBSE-krisen bevisar detta.Jag tycker att det är konsumenternas rättighet attveta att de livsmedel som de köper åt sig själva ochsina familjer är sunda och säkra. På en gemensammarknad måste man ha gemensamma regler och ge-mensamma kontroller och, om reglerna inte följs, ettgemensamt sanktionssystem. En sådan helhet krävermer än den nu föreslagna livsmedelsmyndigheten.Jag anser att den för övrigt måste fungera i samarbetemed i likväl som i samar-bete med kommissionen. I kraftfältet av den triangelsom då skulle skapas skulle rådgivning, riskbedöm-ning, riskhantering och sanktioner kunna hanterasinom ramen för ett gällande regelverk och ge en lik-värdig livsmedelssäkerhet i hela den europeiska unio-nen.Jag och hoppas att som EU-ordförande ska ge stöd för den här idén. Är MargaretaWinberg beredd att ge ett sådant stöd?Fru talman! Jag skulle därtill vilja ge mitt stöd förnågra idéer som har framkastats, både i dagens debattoch tidigare. En idé gäller förbättringar av innehålls-deklarationer på fodermedel. Dessa är undermåligaoch bristfälliga. Rimligen bör såväl fodermedelsin-dustrin som kanske t.o.m. departement och regeringfundera över om man inte borde skärpa till bestäm-melserna på det här området så att bonden, som juprimärt utfodrar djuren, vet vad det foder som djurenges innehåller. Likväl vill jag ge mitt stöd till dendiskussion som har varit om förändringar och förbätt-ringar av regelverk som gör det möjligt för små ochmobila slakterier att komma i gång i vårt land. Slutli-gen tycker jag att vi självklart måste handla medköttprodukter utanför EU, men rimligen bör vi kunnagöra det med avlivade djur. Rimligen bör alltså trans-portstödet för levande djur med skyndsamhet av-vecklas.Anf. 16 ():Fru talman! Djurskyddet i är bättre än i deflesta andra länder. Det är väl framför allt ett resultatav opinionsbildning från två kloka kvinnor. Då syftarjag inte på jordbruksministern utan på och . Båda har påmintom vårt ansvar för en bra djurhållning. Det har ocksåresulterat i politiska beslut som har varit bra för dju-ren och, som det visar sig, också bra för människor.Men det är inte så att inte drev miljö-och djurskyddsfrågor innan blev med-lem i vårt parti. T.ex. var vi mycket tidigt ute, förflera årtionden sedan, och vågade påpeka jordbruketsmiljöeffekter - en fråga som var mycket känsligareför flera andra partier. Sanningen är ju att den typ avlivsmedelsproduktion vi bedriver i t.ex. harmycket stora miljöeffekter som kväveläckaget ochöver huvud taget en relativt hög giftnivå. Vi har krävtatt man ska arbeta med t.ex. miljöavgifter. Då sägerandra partier , och vi har hört sådana ton-gångar även här, att belastningen på jordbruket då blirså hög att jordbruket hotar att slås ut. Men det ärviktigt att vi vågar stå för höga miljökrav på jordbru-ket.Folkpartiet har också, tillsammans med framförallt Socialdemokraterna, arbetat för en förändring avEU:s jordbrukspolitik.Jag är osäker på var den nuvarande jordbruksmi-nistern står i den frågan. Jag tycker att mycket avdebatten har präglats av ett branschperspektiv. Dethar varit alldeles för lite konsumentperspektiv. Vi stårför en långtgående avveckling av EU:s jordbrukspo-litik. Dels skulle det vara bra för , delsskulle det underlätta en utvidgning av EU och delsskulle förhoppningsvis en del av de avarter som harbelysts i debatten försvinna.Jag noterar att jordbruksministern inte svarade pånågon av de tre frågor jag ställde. I likhet med EskilErlandsson är jag för det första mycket intresserad avom vi från och sida harstöd från i arbetet för en federalmyndighet inom EU som kontrollerar kontrollanternapå livsmedels- och djurskyddsområdena. Det harvisat sig att nuvarande regelverk och kontrollmeka-nismer inte räcker. För det andra är jag intresserad avatt veta om regeringen är beredd att stödja långtgåen-de krav för att få stopp för de långa djurtransporterna,t.ex. en regel om max eller högst 6 timmar.Slutligen är det frågan om BSE-tester. Flera harprisat jordbruksministerns hantering. Vi delar inteden uppfattningen. Vi anser att i likhet mednästan alla andra unionsländer bör ha generella BSE-test.Jag skulle vilja ställa en rak fråga till jordbruks-ministern: att avgå omdet visar sig att det finns BSE också i ?Anf. 17 Jordbruksminister ():Fru talman! I det socialdemokratiska partiet och ien socialdemokratisk regering, , be-stämmer inte ministrarna själva vare sig om de skatillträda eller om de ska avgå. Det gör statsministern.Lars säger att de har arbetat med frå-gorna . Det finns länder i som harjobbat med sådana frågor ungefär , medkänt resultat. Åk gärna ut och prata med politikerna ide länderna och fråga dem varför de i likhet medFolkpartiet inte har prioriterat frågorna i mer än unge-fär . Det är ett skäl till att vi har den situation vihar i vissa länder.Så har vi inte hanterat detta i . Man skullekunna vara lite ful och säga att det var tur att denfolkpartistiska regeringen satt så i slutet av80-talet, med tanke på vad har sagtoch de numera så viktiga frågorna.Vi kontrollerar alla riskdjur och alla självdödadjur.