prot · GO09111 · 2001-05-15 00:00:00 — Detgäller också domare, åklagare och fängelsepersonalför att få fungerande rättssystem.Naturligtvis har vi andra också ett egenintresse avatt se till att rättssystemet byggs upp så att vi kanmotarbeta att kriminalitet sprider sig och tar över.Uppdragen för civilpoliser har huvudsakligen or-ganiserats av FN och . arbetar vi för attockså EU ska kunna bidra med en ganska stor del isådana insatser. Det framhålls ofta att EU har unikamöjligheter att verka inom detta område, t.ex. i för-hållande till Nato, genom att det är ett samarbete påalla nivåer länderna emellan.Men det gäller också att leva upp till åtagandena.Jag vill ta exemplet Kosovo. Då åtog sig EU att byg-ga upp med hjälp av civila insatser medan ihuvudsak tog på sig en stor del av de militära resur-serna. Det behövdes då 2 000 poliser. EU kunde fåihop 800. Hur slutade det? Jo, fick sända 1 200poliser också. Jag menar att detta inte var särskilttrovärdigt. behöver vi ta krafttag för att vi gottoch väl ska kunna leva upp till våra åtaganden, sär-skilt från vår sida när vi har arbetat så hårt för detta.Att frigöra resurser för civil krishantering är svårt.Till skillnad från militära resurser som finns i bered-skapsläge, handlar det i det här fallet om människorsom arbetar på viktiga tjänster. Poliser saknas iStockholm och i . Det är brist i snart sagtvarenda EU-land. Vi borde från svensk sida kunnabidra med fler poliser. Begränsningen är inte att detinte finns poliser som vill utan helt enkelt att de är förfå. Länspolismästarna kan och vill helt enkelt intesläppa i väg polismän. Situationen är sådan att dett.o.m. skrivs arga insändare om hur många poliser detegentligen är som behöver vara borta för att delta idet internationella arbetet. Det är alldeles riktigt attdet inte är polisens pengar det handlar om, eftersomdetta betalas av utrikesförvaltningen. Det är antaletpoliser det gäller. Antalet spelar roll för att kunnaavvara resurser. Det är mot denna bakgrund som jaghar ställt frågan till justitieministern om hur rekryte-ringen av poliser till internationella uppdrag ska kun-na säkerställas. Jag vill återigen be att justitieminis-tern beskriver hur detta ska gå till.Anf. 33 Justitieminister ():Fru talman! Den ökning av antalet poliser som re-geringens satsning bl.a. leder till får självfalletföljdverkningar även på den fredsfrämjande verk-samheten. Vid de avstämningar som har gjorts medmedlemsstaternas polisorganisationer kan konstaterasatt deras indikerade kapacitet sammantaget liggermycket nära målet på 5 000 poliser och att vissa län-der har närmat sig det svenska enprocentsmålet. Sve-rige ligger alltså bra till, och det finns tydliga teckenpå att EU kommer att nå sitt mål på 5 000 poliser.Regeringens satsningar på polisen leder till att detblir enklare att rekrytera till internationella uppgifter.Det ska inte ställas mot de behov som finns nationellt.De behövs både i och i andra länder. ökarantalet poliser, och de kommer då självklart att ökainternationellt.Anf. 34 ():Fru talman! Det är som ministern påpekar i sittsvar, nämligen att detta är en stor utmaning.Vid de militära mötena i samband med militärkrishantering har det ofta ställts frågor om de civilainsatserna. Man har vädjat om civilpoliser. Problemetär att det har både varit en polisbrist men också enbristande samordning mellan departement. När detgäller efterfrågade resurser är det också bättre sam-ordning och tydlig vilja som behövs. Det skulle åter-igen vara intressant att få höra vilka konkreta åtgärdersom har vidtagits. Det här är ett problem.Jag vill sedan kommentera regeringens åtgärderför att få fler poliser. Ministern säger att målet är 150poliser. Det motsvarar av polisstyrkan. Proble-met är att om vi ska rekrytera 5 000 poliser i EU:sregi, och andra uppdrag, behövs det fler än 150 poli-ser. Vi borde väl då också höja ambitionsnivån omvårt land ska gå i täten. Antalet konfliktsituationerökar tyvärr. Kanske 300-350 poliser skulle kunnabetyda att vi gjorde den skillnad som vi borde göra.Jag vill också kommentera att vi nu med 150 poli-ser har uppnått enprocentsmålet. Det är ju inte såmycket att skryta med, då det är antalet poliser somgått ned så att vi nu uppnår enprocentsmålet heltenkelt därför att nämnaren i bråket, antalet poliser,har minskat. av 18 000, som antalet poliser var1995, är faktiskt av 16 000 poliser i dag.Men 150 kan bli eftersom ett tusental poliser ärtjänstlediga och sjukskrivna. Matematiken går alltsåihop. Men det här handlar ju inte om matematik utanom hur vi ska kunna få fram och rekrytera poliser påett bra sätt.Ministern redogör för resurstillskott och nyutbild-ning av poliser. Vad jag förstår kommer detta visser-ligen att ersätta avgångar plus lite till, men grund-problemet löses knappast. Neddragningarna har ocksåvarit extremt stora . Att kommaupp i 18 000 poliser hjälper föga när polisenanser sig behöva 19 000 poliser för att klara sin upp-gift. Därmed kommer problemet med att rekrytera tillutlandstjänstgöring att kvarstå. Vi måste vara bereddaatt vidta åtgärder som särskilt säkerställer rekryte-ringen.Svenska poliser har varit mycket uppskattade ochmycket duktiga på dessa uppdrag. Det är faktisktockså en svensk som leder FN:s polisdel.Det handlar inte bara om att ha tillräckligt mångapoliser att ta av, utan det kan också krävas åtgärderför att få utlandstjänstgöringen attraktiv. Ut-landstjänstgöring kan behöva inordnas i den ordinarieverksamheten, t.ex. så att poliser som har varit ute påuppdrag kan komma tillbaka och deras erfarenhet tastill vara. Många poliser vill ta uppdrag i utlandet, vadjag förstår, eftersom man tycker att det ger kompetensoch utveckling.Frågan kvarstår fortfarande: Hur ska vi på ettkonkret sätt kunna säkerställa att vi i vårt land kanbidra med tillräckligt många poliser? har vifaktiskt inte sett det ske - utom en gång, och det vartill Kosovo. Det ska jag säga.Anf. 35 Justitieminister ():Fru talman! Jag får säga det igen: har sinapoliser. EU kommer att klara sitt mål på 5 000 poli-ser, vilket motsvarar det svenska enprocentsmålet.Självklart är detta ett arbete som innebär engagemangfrån flera olika departement. Det har förts diskussio-ner mellan , Justitiedeparte-mentet och Försvarsdepartementet.Matematiken går ihop. Det blir fler poliser. Där-emot är det fel att det skulle ha funnits 18 000 poliser1995. Det fanns 16 089 poliser vid utgången av 2000.Det är drygt 200 färre än . Det harsom mest varit drygt 16 700 eller 16 800. Dessa fel-aktiga uppgifter beror antagligen på att man har gjortom systemet när det gäller huruvida man ska räknassom polis när man är anställd under utbildningen.Sverige har , redan före de här satsningarna,fler poliser per invånare än t.ex. och Finland.Med de satsningar som görs, där antalet examine-rade poliser kommer att kunna uppgå till omkring 900fr.o.m. 2004, försäkras vi om att står välrustat för framtiden. Utifrån de beräkningar som kangöras - detta går inte att förutsäga exakt, med tankepå pensioneringar och på att poliser kanske väljerandra yrken - kommer det att öka med ca 300 ,vilket är en bra och stor ökning. Vi får följa den ut-vecklingen.Anf. 36 ():Fru talman! Det är ju inte fullt så enkelt. De poli-ser som behövs för detta är tyvärr erfarna poliser. Jagförstår att detta är ett problem för länspolismästarna.Det gäller inte bara antalet utan faktiskt också vilkapoliser det är fråga om.Om vi nu menar allvar, vilket jag tror att bådejustitieministern och jag gör, med vårt åtagande attbidra till att EU ska klara sin egen krishantering stäl-ler det mycket stora krav på hur vi tar oss an uppgif-ten här hemma. Justitieministern har faktiskt en nyck-elroll i det här sammanhanget. Jag vill återigen, somjag framställde det i min fråga, vädja till justitiemi-nistern att ta sig an detta och arbeta för att möjliggöradenna rekrytering så att vårt land verkligen kan visavägen, såsom vi har åtagit oss att göra.Anf. 37 Justitieminister ():Fru talman! Jag kan försäkra Lilliehöök om attSverige tar sitt ansvar. Vi har på vårt första rådsmöteden i haft denna diskussion, ochden kommer att fortsätta. Det är bra att vi kan varahelt överens om att bör ha en ledande roll idetta i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2000/01:434 omBostadsdelegationens verksamhetAnf. 38 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att inte vare sigprivata eller kommunala fastighetsägare ska miss-gynnas vid stöd från Bostadsdelegationen till enkommun samt vilka åtgärder jag avser att vidta för attutvärdera Bostadsdelegationens arbete i förhållandetill dess uppdrag.Bostadsdelegationens uppdrag härrör ur de svå-righeter som följde av de starkt för-ändrade förutsättningarna för den svenska bostads-marknaden. För det privatägda bostadsbeståndets delhar effekterna av förändringarna i stort sett tagits omhand, bl.a. genom statens insatser för att trygga kre-ditmarknadens funktionssätt. Dessa insatser har inteomfattat sådana åtaganden där kommunerna burit detyttersta ansvaret vare sig som ägare till ett bostadsfö-retag eller som borgensman för en annan ägares lån -vanligen en bostadsrättsförening.Bostadsdelegationen inrättades föratt tillfälligtvis hantera frågor om stöd till kommunermed övermäktiga åtaganden för boendet. Frågor omstöd prövas mot kommunens egna ekonomiska förut-sättningar. Endast kommuner med en särskilt svårekonomisk situation kommer därför i fråga för stöd.En ytterligare förutsättning för stöd är att de förhål-landen som ligger bakom kommunens svaga ekonomiinte är sådana att de på kort sikt kan påverkas avkommunen själv och att kommunen vidtagit nödvän-diga åtgärder för att komma till rätta med sin ekono-miska situation.Delegationen analyserar därför bl.a. kommunensekonomiska utveckling, nuläget samt budget och planför för att få en bild av kommunensekonomiska styrka och möjliga utveckling. Ävenandra faktorer som kan förväntas påverka situationenför kommunen såsom näringsstruktur, sysselsättningoch befolkningsprognos studeras.Delegationen tar även in uppgifter om hur kom-munens verksamhet och utbud av tjänster ser ut iförhållande till övriga kommuner. Slutligen görs enbedömning av i vilken omfattning kommunen genomegna åtgärder kan skapa ekonomiskt utrymme föråtagandet inom boendet.Delegationen lägger också ned ett omfattande ar-bete på att analysera bostadsföretagen. Efter en inle-dande diskussion med kommunledningen om hurdenna ser på företaget och dess framtida uppgiftergörs en genomlysning av företagets ekonomiska för-hållanden. Syftet är att klarlägga var problemen finnsoch att få underlag för en rekonstruktion som innebäratt företaget ges förutsättningar till en långsiktigthållbar utveckling.Analyserna av den kommunala ekonomin och avbostadsföretaget ligger tillsammans med diskussionermed kommunledningen till grund för Bostadsdelega-tionens bedömning av hur stora åtaganden för boen-det som kommunen bör klara att finansiera med egnamedel.För de kommuner som ska få ett stöd upprättas ettavtal mellan staten och kommunen. I avtalet regleraskommunens åtaganden gentemot bostadsföretaget ochstaten samt statens åtaganden gentemot kommunen.Även skälen till delegationens beslut anges.Genom det beskrivna arbetssättet söker Bostads-delegationen säkra att bedömningarna av kommuner-nas behov så långt möjligt grundas på verifierbaraoch jämförbara uppgifter om kommunernas förmågaatt själva fullgöra sina åtaganden. Vidare vill mansäkra att skäliga krav ställs på kommunernas förmågaatt anpassa sig till de ekonomiska och demografiskaförutsättningar som kan förutses och därmed uppnåekonomisk balans inom planperioden. Min uppfatt-ning är att kommunerna inte missgynnas genom Bo-stadsdelegationens arbetssätt.Regeringen avser att låta Bostadsdelegationenfortsätta sitt arbete även för att kunnafölja upp ingångna avtal. Uppföljningen bör äveninnefatta studier av hur de kommuner som sökt meninte fått stöd har hanterat sina svårigheter. Syftet äratt analysera vilka effekter omfattande engångsåtgär-der har på kommunernas verksamhet samt vilkeninverkan avtalen och denna typ av statligt stöd har påkommunernas ekonomi och anpassningsförmåga.Jag tycker att Bostadsdelegationen har gjort ettgediget och bra arbete och har inte för avsikt att göranågon ytterligare utvärdering av dess arbete.Anf. 39 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret på min inter-pellation om Bostadsdelegationens verksamhet. Bak-grunden till min interpellation är att det finns kom-muner med många tomma lägenheter som inte kandra nytta av Bostadsdelegationens insatser.Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag, ,redovisade för sedan att det förväntade över-skottet av lägenheter i 145 SABO-företag skulle varaomkring 42 500 lägenheter . Överskottetskulle komma att förorsaka kostnader på drygt 29miljarder kronor.För min del ser jag ett bekymmer i att kommunersom själva skulle kunna finna nya idéer om de fick enliten ekonomisk lättnad, inte får del av några insatser.Här skulle det vara bättre att finna system för t.ex.skattelättnader. Jag tänker på kommuner i min hem-trakt, som och , som genomkreativa insatser lockar hyresgäster från . Dethade varit rimligt att sådana kommuner haft någonform av skattelättnader. kom ansökan till Bostadsdelegationen omstatligt stöd från 88 kommuner. Avtal har träffats medknappt hälften, närmare bestämt 36.Bostadsdelegationen ger i huvudsak stöd till re-konstruktion av kommunägda företag. I ett antal falllöses också borgen för bostadsrättsföreningar. Mankan dock konstatera att stödet snedvrider konkurren-sen. Privata bostadsbolag som drabbas av tommalägenheter hamnar i skymundan.Fru talman! För kommuner med en särskilt svårekonomisk situation har vi skapat det kommunalautjämningssystemet. Det borde nu ha varit i gång sålänge att det skulle ge utslag för kommunernas eko-nomi. Då jag själv suttit med i den kommunala ut-jämningsutredningen, vet jag att det är mycket svårtatt skapa ett långsiktigt rättvist kommunalt utjäm-ningssystem så länge man håller på och lappar ochlagar med andra system och öronmärker hit ochdit. Därför är det positivt att statsrådet svarar att Bo-stadsdelegationen också ska följa upp hur de kommu-ner som sökt men inte fått stöd har hanterat sina svå-righeter.Min kritik riktas inte mot Bostadsdelegationensarbete. Den har givetvis gjort ett gediget och gottarbete efter sina förutsättningar. Frågeställningarnavänder sig till statsrådet och är avpolitisk art, då de gäller de direktiv Bostadsdelegatio-nen har.Statsrådet har inte svarat på hur vare sig privataeller kommunala fastighetsägare kan missgynnas vidstöd från Bostadsdelegationen. Statsrådet har inteheller berört hur Bostadsdelegationens arbete kanutvärderas i förhållande till dess uppdrag. För dettauppdrag är ministern ytterst ansvarig. Det gäller att tatill vara erfarenheterna.Fru talman! Antalet tomma lägenheter i allmän-nyttan var 1999 ca 30 000. En slopad fastighetsskattpå dessa tomma lägenheter skulle kosta staten 50miljoner kronor. Det är ingen stor summa. En slopadförvaltningsmoms för dessa tomma lägenheter skullege ca . Vi måste finna en väg bortfrån bidrag och subventioner och i stället sänka skat-terna.I sin budget sänker boende-skatterna genom en återgång till och en frysning avtaxeringsvärdena nivå. Skatten beräknasenbart på en tredjedel av markvärdet överstigande150 . Sammantaget sänks alltså fastighetsskat-teuttaget på flerfamiljshus och egnahem med drygt 5miljarder kronor. Det är en annan väg att gå.Anf. 40 Statsrådet ():Fru talman! Först ska man komma ihåg och förståbakgrunden till den insats som vi gör, och har gjort,via Bostadsdelegationen. De berörda kommunernastod inför övermäktiga åtaganden när det gällde bo-stadsföretagen. Om kommunerna ensamma hade varittvungna att gå in och täcka underskotten och medver-ka till rekonstruktioner, hade det fått allvarliga åter-verkningar på de berörda kommunernas möjligheteratt klara sina grundläggande välfärdsåtaganden inomvården, skolan och omsorgen. Det var alltså nödvän-digt, mot bakgrund av de förändrade förutsättningar-na på bostadsmarknaden, att inrätta Bostadsdelega-tionen och ge stöd när kommunerna själva inte kundemäkta med rekonstruktionsarbetet utan betydandekonsekvenser för vården, skolan och omsorgen.Sedan har det varit väldigt viktigt i sammanhang-et, och där förstår jag att inte harnågon kritik heller, att Bostadsdelegationen har gåtttill väga på ett noggrant sätt. Man har gjort ett väldigtgediget och noggrant arbete där man har jämfört denenskilda kommunens förutsättningar att klara av upp-gifterna på egen hand. Man har gått in och tittat på dekommunala kostnaderna och den kommunala servi-cenivån i övrigt och jämfört med andra kommuner.Kommuner som har fått stöd via Bostadsdelega-tionen har inte fått det utan kravställande. Vi har gjorten noggrann prövning av den enskilda kommunensförutsättningar att bära kostnaderna på egen hand.Jag tycker att den kritik som riktas från stund tillannan - och jag anar lite av den bakom Ulla-BrittHagströms interpellation också, och den har kommitfrån andra håll också - mot att statsmakterna går inoch stöder kommuner som har stora bekymmer medsina bostadsföretag och inte kan bära kostnaderna påegen hand, skjuter väldigt mycket över målet.Vad är alternativet? Alternativet för en kommunsom är ju inte att sänka fastighetsskattenfrån ned till 0. Det skulle inte hjälpa Gällivarekommun att infria sina åtaganden gentemot bostads-bolagen.Den här insatsen är nödvändig. Jag utesluter inteatt vi måste ha en beredskap för att sätta in ytterligareåtgärder framöver om vi får en fortsatt utveckling moten stark befolkningsomflyttning och ett minskat un-derlag i många av de här kommunerna. Jag tycker attdet vore anmärkningsvärt om inte regering och riks-dag vore beredda att ställa upp för de kommuner somnu har en mycket bekymmersam situation till följd avett vikande befolkningsunderlag.Anf. 41 ():Fru talman! Jag förstår att bakgrunden är över-mäktiga åtaganden, . Men jag fram-för ändå en viss kritik.Enligt revisorer är kommuner medsocialistisk majoritet kraftigt överrepresenteradebland de sökande till Bostadsdelegationen. Kommu-ner med borgerlig majoritet har i högre grad fått av-slag än de med socialistisk majoritet hos såväl Kom-munakuten som Bostadsdelegationen, och framför allthos Bostadsdelegationen.Bristen på mätbara mål gör att det är svårt att be-döma hur verksamheten fungerar. Inte heller dettasvar från statsrådet är tillräckligttydligt. De kommuner som har en god ekonomiskhushållning uppmuntras egentligen inte på detta sätt.Mellan 1992 och 1998 gick 7 000 privata bostadsfö-retag i konkurs. De fick inget stöd. Åtgärdspaketeninnebär ofta att delar av bostadsbestånden försvinner.Utrensningen gör att hyrorna kan ligga kvar på sam-ma höga nivåer, vilket inte gynnar hyresgästerna.Ska vi få ordning på detta måste allmännyttanshyresledande roll bort. De problemtyngda företagenborde i stället rekonstrueras från grunden och befriasfrån sina höga lånekostnader. måste de ta ut höghyra som de privata hyresvärdarna måstefölja allmännyttans hyressättningsnivå. Skulle dekommunägda bolagen i stället slippa låneskulder,kunde de sänka hyrorna och öka konkurrenskraftenkring hyresrätten.Nu har Bostadsdelegationen ca 2 miljarder atthandskas med, och kommunerna tillför lika mycket.Att rätta till felen skulle kosta mellan 20 och 25 mil-jarder, säger som är biträdandeprofessor vid vid Tekniska högskolan i har blivit en känd röst när det gäller bostadspoli-tiska frågor.Fru talman! Kommuner som fått avslag är Arje-plog, , , , , , , , , ,, , , , ,, , , , ,, , , , ,, , , , ,, , , , ,, , , , ,, och Övertorneå.Det ska bli intressant att ta del av statsrådets upp-följning av hur dessa kommuner löst sin problematik.Jag bor själv nära och . Jag kan-ske inte riktigt kan förstå varför och Jönkö-ping har sökt. Men det är intressant att följa upp dethär.Fru talman! Det finns enligt 3 § fjärde stycket ilagen om statlig fastighetsskatt en passus om att ned-sättning av skatt kan ske när lägenheter avsedda föruthyrning inte kan hyras ut. Fastighetsskatten får dåsättas med hänsyn till den omfattning i vilken husetinte kunnat hyras ut. I sju domar harRegeringsrätten medgett nedsättning av fastighets-skatten.Jag vill fråga statsrådet om några kommuner somfått avslag på sin ansökan hos Bostadsdelegationen istället fått tillgång till denna möjlighet. Hur ekono-miskt omfattande har denna möjlighet varit i förhål-lande till Bostadsdelegationens pengar?Anf. 42 Statsrådet ():Fru talman! är det kanske för mycket begärtatt jag ska lägga mig i lagtillämpningen och Rege-ringsrättens handläggning av de här ärendena. Det fårjag faktiskt inte uttala mig om.Jag tycker att ska bestämmasig. Hon räknade upp ett antal kommuner som har fåttavslag. Det har de fått på grund av att Bostadsdelega-tionen har gjort en bedömning av att de har haft förut-sättningar att klara det här på egen hand. Det är rentobjektiva kriterier som Bostadsdelegationen arbetarmed - kommunens egen finansiella styrka, dess verk-samhets- och servicenivå jämfört med andra kommu-ner och hur stort åtagandet är i bostadsföretaget.Jag har noterat att riksdagsrevisorer har varit kri-tiska till att vi har den här typen av specialinsatser,akutinsatser eller direkta riktade insatser. Men Riks-dagens revisorer har ju inte varit kritiska till Bostads-delegationens arbete. Man bedömer att det har skettpå ett omdömesgillt sätt.Lite grann får man bestämma vilken argumenta-tionslinje man ska ha. Menar attvi även skulle ha gett alla de kommuner som räkna-des upp här stöd? Då var det en annan argumenta-tionslinje än i det tidigare inlägget.Med en viss - ursäkta! - ilska reagerar jag motpåståendet att det är socialistiskt styrda kommunersom har fått stöd och inte borgerligt styrda kommu-ner. Det är verkligen inte de kriterierna som har varitavgörande. Det går faktiskt att titta på poli-tiska geografi och se vad som har hänt i Sverigesstrukturomvandling. Det är ju gamla bruksorter, därman har lagt ned bruket eller kraftigt bantat sin verk-samhet, som har fått ta de stora ekonomiska smällar-na. Där har av historiska och politiska skäl ofta fun-nits starka socialdemokratiska majoriteter. Det är denregionala obalansen som växer fram i Sverige.Jag hoppas att jag slipper höra den typen av påstå-ende framöver.Anf. 43 ():Fru talman! Jag redovisade vad revi-sorer har uttryckt i den här frågan. Jag började kollaigenom alla kommuner, men jag nöjde mig med attredovisa vad revisorer har sagt i den härfrågan.Ytterst är jag ute efter folket som bor i kommu-nerna. Jag tror att och jag är enseom att det är för människornas skull vi arbetar meddetta.Jag sade ju själv i mitt anförande att jag inte rik-tigt kunde förstå varför och Jönköpingskommuner har sökt. Men det blir så här när det utöverdet kommunala utjämningssystemet finns ett antalolika . Det är ju likadant med de lokala investe-ringsprogrammen. Det blir kanske någon sorts spän-ning i att söka och se om man får stöd.Däremot kan jag inte förstå varför kommuner imin närhet som t.ex. har fått avslag. Det ärden kommun i hela som ofta sägs ha minstresurser att handskas med och som har det mest be-svärligt. Jag ser att har fått stöd. Törebodaoch har inget stöd fått. somborde ha sökt har antagligen inte sökt utan troligtvislyckats få någon skattekompensation i stället. Jag seratt när vi har många olika system att det blir svårt attfå en överblick över systemen.Därför vill jag sluta min diskussion med Lars-ErikLövdén med att säga att jag är tacksam för att statsrå-det har lovat att nu följa upp de kommuner som intehar fått något stöd utan som har fått avslag på sinansökan och att ta reda på vad det kan bero på ochhur de kommunerna hanterar sin situation.Anf. 44 Statsrådet ():Fru talman! andas en kritikmot Bostadsdelegationen. Det kan jag inte kommaifrån när jag lyssnar på . Jagtycker att den kritiken är djupt orättfärdig och oberät-tigad.