prot · GO0999 · 2001-04-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:99Onsdagen den 25 aprilKl. 09.00 16.0317.00 - 17.34Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckorProtokoll2000/01:99--------------------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 19 april.2 § Anmälan om inkomna uppteckningar frånEU-nämndsammanträdeTalmannen anmälde att uppteckningar från sammanträden torsdagen den 15 och inkommit.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesFörslag2000/01:RS3 till konstitutionsutskottetMotioner2000/01:U15 och U16 till utrikesutskottet4 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återSocialutskottets betänkanden /01:SoU10, SoU12och SoU155 § Beslut om utskottsbetänkanden som slutde-batterats den 20 aprilNU9 Vissa utrikeshandelspolitiska frågorPunkt 1 (WTO-systemet)1. utskottet2. 1 (s, v)Votering:129 för utskottet147 för res. 112 avstod61 frånvarandeKammaren biföll res. 1.Partivis fördelning av rösterna:För res. 1: 66 m, 34 kd, 15 c, 14 fpFör utskottet: 110 s, 37 vAvstod: 12 mpFrånvarande: 21 s, 16 m, 6 v, 8 kd, 3 c, 2 fp, 4 mp,1 -Punkt 3 (Handel och immaterialrätt inom miljö- ochjordbruksområdet)1. utskottet2. 4 (v, mp)Votering:236 för utskottet53 för res. 460 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 66 m, 34 kd, 11 c, 14 fpFör res. 4: 37 v, 4 c, 12 mpFrånvarande: 20 s, 16 m, 6 v, 8 kd, 3 c, 2 fp, 4 mp,1 -Punkt 5 (Handel och miljö respektive handel ocharbetarskydd)1. utskottet2. 7 (v)Votering:236 för utskottet38 för res. 713 avstod62 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 109 s, 66 m, 34 kd, 14 c, 13 fpFör res. 7: 37 v, 1 cAvstod: 1 s, 12 mpFrånvarande: 21 s, 16 m, 6 v, 8 kd, 3 c, 3 fp, 4 mp,1 -Övriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.UbU13 SkolanPunkt 1 (Skolplikt och rätt till utbildning)Yrkanden:1. utskottet2. 1 i motsvarande del (kd, m)3. res. 2 i motsvarande del (fp)4. utskottets förslag till beslut med den ändring somföranleddes av bifall till mot. 3 (c)Förberedande votering 1:16 för res. 215 för mot.257 avstod61 frånvarandeKammaren biträdde res. 2.Förberedande votering 2:99 för res. 115 för res. 2175 avstod60 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:160 för utskottet99 för res. 130 avstod60 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 37 v, 12 mpFör res. 1: 65 m, 34 kdAvstod: 1 m, 15 c, 14 fpFrånvarande: 20 s, 16 m, 6 v, 8 kd, 3 c, 2 fp, 4 mp,1 -Punkt 2 (Övriga frågor om ansvar ochomfattning m.m.)1. utskottet2. 4 i motsvarande del (mp)Votering:195 för utskottet13 för res. 478 avstod63 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 36 v, 32 kd, 2 c, 14 fpFör res. 4: 1 m, 12 mpAvstod: 63 m, 1 v, 1 kd, 13 cFrånvarande: 20 s, 18 m, 6 v, 9 kd, 3 c, 2 fp, 4 mp,1 -Punkt 15 (Värdegrunden)1. utskottet2. 5 i motsvarande del (kd)Votering:157 för utskottet35 för res. 595 avstod62 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 6 v, 15 c, 13 fp, 12 mpFör res. 5: 1 m, 34 kdAvstod: 65 m, 29 v, 1 fpFrånvarande: 20 s, 16 m, 8 v, 8 kd, 3 c, 2 fp, 4 mp,1 -Punkt 23 (Sex- och samlevnadsundervisning)1. utskottet2. 6 i motsvarande del (v)Votering:191 för utskottet37 för res. 659 avstod62 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 64 m, 1 v, 3 kd, 12 mpFör res. 6: 36 v, 1 kdAvstod: 1 m, 30 kd, 15 c, 13 fpFrånvarande: 20 s, 17 m, 6 v, 8 kd, 3 c, 3 fp, 4 mp,1 -Punkt 26 (Sponsring)1. utskottet2. 6 i motsvarande del (v)Votering:224 för utskottet52 för res. 613 avstod60 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 66 m, 33 kd, 14 fpFör res. 6: 37 v, 15 cAvstod: 1 kd, 12 mpFrånvarande: 20 s, 16 m, 6 v, 8 kd, 3 c, 2 fp, 4 mp,1 -() anmälde att han avsett att röstaja men markerats ha avstått från att rösta.Punkt 28 (Betygen i )1. utskottet2. 2 i motsvarande del (fp)Kammaren biföll utskottets förslag med acklamation.Övriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.6 § En säkerhetsordning för 2000-taletFöredrogsutrikesutskottets betänkande 2000/01:UU4En säkerhetsordning för 2000-talet (skr.1999/2000:69, skr. 1999/2000:70, skr.1999/2000:130, skr. 2000/01:2 och redog.1999/2000:ER1).Anf. 1 ():Fru talman! Vi ska nu diskutera en säkerhetsord-ning för 2000-talet. Global, europeisk och ävensvensk säkerhetspolitik behandlas i detta betänkande.Låt mig börja med att yrka bifall till reservation 1.Sten Tolgfors och kommer från mode-rat håll att fokusera på det som gäller FN, EU ochområdet utanför Europa.Fru talman! Östersjösäkerheten står i fokus underdet kommande året. är mycket aktivt för attstärka arbetet för säkerhet i . Vi villatt de baltiska länderna och ska komma in i EUså snart som möjligt, så snart de uppfyller villkoren.Vi ger ett omfattande suveränitetsstöd till ,och . Det har vi gjort under hela1990-talet. Det har successivt förskjutits och innebärnu betydande militärt bistånd för att länderna skabygga sin försvarskapacitet.Det som står i fokus gällerEstlands, och medlemskap i ska bli beslut i Nato . Därför kommerfrågan i fokus.Sveriges tydliga stöd för , ochLitauens ansträngningar är viktigt. Man lyssnar på våra bedömningar. Därför menarvi från moderat håll att det är oerhört viktigt att Sve-rige tydligt och kraftfullt ger sitt stöd till ,och medlemskap i råder en förvirring på regeringssidan.Statsministern uttalade vid besök i för un-gefär , när han var nytillträdd, ett myckettydligt stöd för de baltiska ländernas strävan till Na-tomedlemskap. Han sade då att skulle göraallt för att stödja deras ansträngningar. Tyvärr harhans uttalande i desavouerats. Så sker ocksåi detta betänkande. Han får en smäll på fingrarna avutskottsmajoriteten, som menar att endast Natomed-lemmar, förutom länderna själva, ska uttala sig i frå-gan.Det är en orimlig ståndpunkt från utskottsmajori-teten.Det kan inte vara så att ska begränsa sinautrikespolitiska ståndpunktstaganden till bara detillfällen det är direkt berört såsom medlem. Jag villerinra om att uttalar ståndpunkter i mängderav frågor i organisationer och i sammanhang där visjälva inte är medlemmar eller direkt berörs.Vi kan bara ta det senaste. har tydligtmarkerat en ståndpunkt vad gäller ochdet val som var i . Vi har tydli-ga ståndpunkter i utan att för den skullvara med i någon av organisationerna som finns iMellanöstern.Det är en bisarr situation att inte skulle haen åsikt till en av de viktigaste händelserna som rim-ligtvis kommer att ske i vårt närområde, nämligen hursäkerhetsordningen i utformas. Detär vår egen säkerhet som berörs och vårt eget närom-råde. Vi kan naturligtvis inte vara i den situationen attvi inte har någon åsikt i frågan. Det vore en alldelesorimlig ståndpunkt.Tyvärr får jag känslan av att det ibland handlarom dubbla budskap. Det var ett toppmöte med debaltiska statsministrarna i härförleden. Dåbetonade statsministern att det uttalande jag självhade gjort var fel. Han menade att det faktiskt fannsett stöd för de baltiska ländernas strävan.Jag tror att det är oerhört viktigt att man från rege-ringens sida gör klart vad som gäller. Är det statsmi-nisterns ord från uttalandena i som gäller,eller är det utskottets, som ju är något helt annat? Vikan inte ha den situationen att man i inte fårbesked om vad som är den posi-tion i denna viktiga fråga.Natomedlemskap för de baltiska länderna är bra.Det är bra för de baltiska länderna. Det är bra förSverige. Det är bra för . Det är bra för Öster-sjöområdet i sin helhet, och därmed också för Europa.Om vi börjar med , och Litau-ens egen säkerhet ska vi erinra oss att det är ländersom har varit ockuperade . De har upplevtmassivt förtryck, deportationer, massavrättningar ochterror.Det är naturligt att man i länder som har upplevtdetta i sin nya historia lägger en stor vikt vid sin egensäkerhet så att det aldrig ska behöva upprepas igen.Man vill känna tryggheten i det nationella oberoendetså att inte friheten än en gång förtrampas. Det ärnaturligtvis det som ligger bakom deras ivriga strävanatt söka medlemskap i på samma sätt man iövrigt vill integrera sig i Väst.Det är en oerhört viktig sak att man hjälper de trebaltiska länderna att få en stabilare och tryggare situ-ation. Det ger ett stabilare Östersjöområde. När Polentidigare kom med i Nato innebar det en fördel förÖstersjöområdet. Det ökade säkerheten för oss alla idetta viktiga område.Det är också viktigt för . är be-tjänt av att ha trygga och stabila grannar. Det främjarkontakter och handel. Det är naturligtvis så att omgrannländer inte ständigt behöver känna sig oroade ärdet lättare att ha en öppen attityd till det stora landetsom man har blivit hårdhänt behandlad av.De är också viktigt sett från den interna ryska si-tuationen. Det finns krafter i som brukarkallas de rödbruna krafterna. Det är de som öppeteller kanske lite mer fördolt förespråkar något slagsrevanschism. Man ska återta förlorat område. Det gördet mindre möjligt för de krafterna att kunna verka iRyssland.I den meningen har det också en positiv inverkanpå det ryska debattklimatet och den ryska inrikespo-litiska situationen. Det kan inte vara så att man iRyssland eller i ett europeiskt land har debatter omförstuckna idéer att man ska ta tillbaka det man ansersig ha förlorat, dvs. att det ska gå ut över självständi-ga länder.Det är över huvud taget viktigt för attinse att som stort land och mot bakgrund av sitt för-flutna måste man bedriva en politik som inte handlarom maktspråk utan just om förståelse för sina smågrannländer och de bekymmer och den oro som dekänner.Fru talman! Det baltiska Natomedlemskapet ärockså viktigt därför att det fullföljer de uttalandensom och upprepat gör omvikten av engagemang i . Detbästa sättet att säkra det för framtiden är just Nato-medlemskap för de baltiska länderna. Slutligen är detbra därför att det också är bra för egen sä-kerhet. Jag tror att vi alla inser att ett baltiskt Nato-medlemskap har fördelar för detta.Fru talman! Den svenska säkerhetspolitiken ut-vecklas kraftigt. Om vi jämför med situationen för tioår sedan har det skett oerhört mycket. Samarbete harblivit naturligt. Vi samarbetar med andra länder påsäkerhetsområdet på ett sätt som vi då kanske inte enskunde föreställa oss.Inom EU:s ram byggs det nu upp ett samarbete.Vi har funnits med i Natosammanhang påBalkan. Vi bygger ett kraftigare nät av nordiskt sam-arbete på försvarsområdet. Det finns också för-svarsmaterielsamarbete som är av väsentlig betydelseför vår egen säkerhet.Det centrala i hela den utvecklingen är att Sverigefår ett ökat engagemang. Det innebär attSverige inte kan stå likgiltigt. Vi kan inte titta bortnär andra länder får problem. Det har varit så tydligtmed hela vårt engagemang på . Vi har marke-rat att det angår tillsammans med . Viberörs och måste finnas med där.Det är det som är det alldeles centrala. hartidigare mer haft attityden att om det blir problem servi bara till oss själva. är det viktigt att vi inser attvi inte kan stå likgiltiga för våra nordiska grannarsoch EU-medlemmars öden. Vi kan inte säga att vi skasamarbeta starkt i fredstid och när det är vackert vä-der. Men när orosmolnen hopas och det blir bekym-mer ska vi titta bort.Den svenska säkerhetspolitiken syftar ytterst tillatt värna om medborgarnas väl och ve i en fri ochsäker nation. är kraven på många sätt större påden förda politiken än då spänningenmellan öst och väst var den dominerande säkerhets-politiska utmaningen.Även om har blivit säkrare och det intelängre finns några direkt överhängande massiva hotär det omöjligt att förutse vilka risker vi kommer attstå inför . Vi har i tidigare utropatatt vi nu skulle vara säkra. Det har sett bra ut. Men såhar inte blivit fallet. Det mest dramatiska var natur-ligtvis 1920-talet.Mot denna bakgrund är ett nära samarbete mellanEuropa och den bästa fredsgarantin. Nato utgörden hårda kärnan för säkerhet och stabilitet på deneuropeiska kontinenten. frihet och säkerhetär beroende av säkerhetspolitisk samverkan medandra länder.I dag utgör ett öppet och nära samarbete med Natoen självklar del av en svensk politik. Vi har fredsbe-varande trupp. Våra gamla föreställningar om neutra-litet och alliansfrihet har förlorat sin relevans.Även om EU saknar ömsesidiga försvarsförplik-telser är det självklart att ett medlemsland inte kan stålikgiltigt om något annat medlemsland och därmedunionen utsätts för hot eller angrepp.Säkerhetspolitiken måste vara långsiktig och förasaktivt. Den får inte grundas på en vänta-och-se-politik. Ett svenskt medlemskap i utgör ett na-turligt steg på den väg mot ökat engagemang församarbete i som varit alltsedan1990-talets början.Sverige måste ha beredskap att gå vidare och ta ettgemensamt ansvar för friheten, freden och säkerheteni . Genom att ta steget in i Nato skulle vi ocksåta vår del av ansvaret för en solidarisk utrikespolitik iett nytt . Det skulle erbjuda nya möjligheterför att stärka vår säkerhetspolitiska roll ochvårt inflytande. Det säkerhetspolitiska samarbetethandlar i grunden om ett gemensamt ansvar.Det är också viktigt att intehamnar i en situation där vi står utanför, där vårt landutgör det enda av de nordisk-baltiska länderna somvalt att stå utanför Nato. En sådan situation skulleleda till en isolerad position för , vilket skullestå i direkt strid med svenska intressen. fårinte stå oförberett när säkerhetsläget i Östersjöregio-nen förändras.Ju mer och ju tätare vi bygger samarbetet i Nor-den, desto mer sannolikt är det att vi skulle kunnauppnå en gammal nordisk dröm. Det är att vi till-sammans väljer gemensamma lösningar i det nordiskaområdet. Det är lösningar som innebär att vi alla taransvar för varandra och att vi alla står tryggare.Fru talman! Låt mig avsluta med att säga att detbyggs en euroatlantisk säkerhetsordning i Europa.Väven av samarbete och engagemang vävs allt tätare.Det är många olika organisationer som har sin del idetta: , , , Partnerskap för fred,Natos samarbetsorganisation med icke-medlemmaroch Nato självt.Det viktiga och alldeles centrala i hela det euro-peiska säkerhetssamarbetet är just principen att intestänga andra ute, utan att välkomna dem som vill blimedlemmar. Man ska inte bygga exklusiva säkerhet-sarrangemang, utan inklusiva. De nya demokratierna,och länder längre österut skavara välkomna med i de starka västliga samarbetsor-ganisationerna. Det är de som utgör grunden för att vii ska kunna ha en stabil och fredlig världsdelunder frihetliga former.Anf. 2 ():Fru talman! Förändringarna av svensk säkerhets-politik är ganska betydande och omfattande - sett i etthistoriskt perspektiv. Från att mycket starkt ha beto-nat den militära alliansfriheten och neutralitetspoliti-ken under en följd av år, vilket också har gagnat Sve-riges intressen internationellt, har vi nu hamnat i ettläge där EU-medlemskapet har omöjliggjort de tradi-tionella svenska positionerna.Neutraliteten och alliansfriheten har en stark folk-lig förankring. Det har betytt mycket mer än baraavsaknaden av medlemskap i en militär allians. Densvenska säkerhetspolitiken har varit mycket mer om-fattande än att den bara har kunnat definieras somavsaknaden av ömsesidiga försvarsförpliktelser medandra länder. Den har inte bara varit ett förhållnings-sätt till en värld och en världsdel dominerad av tvåkonkurrerande militärallianser.Nej, den svenska neutralitetspolitiken har haft sinutgångspunkt i vikten av självständighet och viktenav trovärdighet för ett litet land att kunna stå upp försmå länders och folks intressen mot stormakter. Denhar varit ett sätt att kunna forma en egen politik utanatt ta hänsyn till vad som sägs i andra huvudstäder.Den har varit ett sätt att kunna formulera en egenidentitet i internationell säkerhetspolitik. Detta hållerEU-medlemskapet och de nu pågående förändringar-na på att omöjliggöra.Sverige har aldrig varit ett land som har varit pas-sivt på grund av sin alliansfrihet. har varit ettav de länder som har deltagit mest aktivt i FN:s kris-hantering - både militärt och civilt. Det har gällt överhela världen; det har gällt i , på , iMellanöstern och i en mängd andra länder.Konsekvensen av neutralitetspolitiken har ocksåvarit att har kunnat tala klarspråk när brotthar skett mot territoriell integritet, mot demokrati ochmot mänskliga rättigheter.De svenska regeringarna under 1960-, 1970- och1980-talen förhöll sig aldrig passiva eller avvaktandetill diktaturer, övergrepp och anfallskrig. Tvärtom varSverige en klar förespråkare för små länders och folksintressen mot stormakternas maktpolitiska ambitio-ner.Därför är det sorgligt att vi har kommit i ett lägenär EU-medlemskapet så tydligt går i motsatt riktningmot den svenska neutralitetspolitiken. EU-medlemskapet sätter en hämsko på våra möjligheteratt själva utforma vår politik. Detta sades redan införfolkomröstningen . Vi som var tveksamma,kritiska eller direkta motståndare till ett svenskt EU-medlemskap hävdade att den svenska neutralitetspo-litiken i längden inte kunde finnas kvar såsom dentidigare formulerats. Mot detta sade en enad front påja-sidan att den svenska alliansfriheten och neutrali-tetspolitiken inte kommer att påverkas av ett EU-medlemskap. Det borde vara dags att tala klarspråk.Det borde vara dags att erkänna från ja-sidan att manfaktiskt inte talade sanning. Det borde vara dags atterkänna att det svenska medlemskapet i den europe-iska unionen är den främsta grunden för den föränd-ring av svensk säkerhetspolitik som sker. Det ärdetta som är det främsta argumentet för att nuär på väg att överge den säkerhetspolitiska doktrinsom har innefattat neutralitetsoptionen.Det finns de som har tagit konsekvenserna avdetta. kommer i debatten att före-språka en reservation som innebär att skasöka medlemskap i . Det snällaste man kan sägaom den är att den är konsekvent. vill attSverige ska ansluta sig till en militär allians under ettkärnvapenparaply för att stödja och försvara de in-tressen som den rika världen och företrädergentemot andra länder i världen. Den ståndpunktenkan man ha, även om det är en ståndpunkt medmycket svag folklig förankring. Det är ändå hedervärtatt kunna diskutera den.Då har jag svårare att fördra dem som med exaktsamma argument landar på att ingenting ska föränd-ras. Där finns Moderata samlingspartiet, som i sinreservation mer vältaligt än utvecklarsynen på Nato och vikten av ett svenskt Natomedlem-skap och talar om att neutraliteten och alliansfrihetenär historiskt förlegade. Men slutsatsen blir ändå attModeraterna inte vill bifalla krav på ett svenskt Na-tomedlemskap. Det är obegripligt. Det borde förkla-ras av - det borde vara rimligt att mantalar om vad man menar.De diskussioner som pågår och som kommer attfortsätta om en ny säkerhetspolitisk doktrin kommerknappast att kunna samla en bred enighet. Åtminstonefrån sida blir det mycket svårt att varamed och forma en sådan enhet om ärmed på en sådan överenskommelse, med den syn påNatomedlemskap som framgår av re-servation i dagens ärende.Ett avgörande brott mot tidigare utrikespolitiskaprinciper var den svenska hållningen till bombningar-na i . Det var ett folkrättsbrott. Enligtinternationell rätt finns det ingenting som kan försva-ra att en militär allians tar sig rätten att bedöma närvåld ska få användas, tar sig rätten att bomba civilaoch tar sig rätten att föröda ett land. Det våldsmono-pol som FN har haft är fortfarande den enda garantenför att vi ska kunna bygga en värld i säkerhet. Därförvar det så sorgligt när regeringen hummade och intetalade klarspråk. När man sedan väl talade klarspråkså lutade man sig mer mot Natos argument än mot desvenska neutralitets- och alliansfrihetsargumenten,som borde ha lett regeringen fram till ett klart av-ståndstagande från Natos militära aktiviteter i Jugo-slavien.Det viktigaste borde vara att återupprättaFN:s våldsmonopol och se till att de starka, de rikaoch de mäktiga inte själva ska få rätten att bestämmanär militär makt ska få användas mot andra länder.Bara genom ett reformerat FN kan vi komma fram påen väg mot en säkerhetsordning som tryggar bådefred och säkerhet och även folks möjlighet och rättig-het att välja olika vägar. Bara på det sättet kan viförhindra att än tydligare tar sig rollen somvärldspolis och dominant på den världspolitiska are-nan.I förlängningen innebär ju ett hummande eller ettpassivt stöd till Natos bombningar att man accepterarvåldsanvändning från dem som har militär, ekono-misk och politisk möjlighet till detta. Det är också ettbrott mot svensk traditionell utrikespolitik. Vi hartvärtom alltid försökt att stå på de små ländernas ochfolkens sida mot de stora makterna.Det här vill ju vissa få till att man stöder folkmordoch brott mot mänskliga rättigheter i länder som Ju-goslavien eller i Kosovo, och ingenting kan vara merfelaktigt. Jag tycker att den jugoslaviska regimenunder evic var en katastrof både för det jugosla-viska folket och för kosovoalbanerna. Men om vi skaha någon ordning i hur vi ska hantera brott mot demänskliga rättigheterna i olika länder kan vi intetillåta att starka makter bestämmer när det är dags attanvända militärt våld. Det är en orimlig position somleder oss till en uppdelning av världen i intressesfärerfrån de starka och rika ländernas sida.FN-stadgan och dess principer måste hävdas. Ochdet innebär naturligtvis att vi ställer mycket starkarekrav på att FN-mandat ska vara grunden för militärainsatser som deltar i. Det är rimligt att vi klartoch tydligt säger att det inte bara handlar om någonsorts principer. Det handlar inte om att sätta in militärenligt principer. Det var ju just det somNato motiverade sitt angrepp på med.Det handlar om att vi värnar FN:s våldsmonopol ochinte kommer att delta som nation i någon militäraktivitet som inte har ett klart FN-mandat bakom sig.Det finns också en fråga som ännu inte har besva-rats av regeringen. Vi har ställt den vid upprepadetillfällen. Det handlar om EU:s militära krishanteringoch den snabbinsatsstyrka som ska sättas upp. Ärdet så - jag frågar t.ex. utskottsordföranden - att kommer att tvingas att soli-dariskt betala för militära insatser som vi avstår frånatt delta i? I så fall menar jag att inte bara neutralite-ten, utan även den svenska alliansfriheten faktiskt är ifara.Fru talman! Detta är ett stort betänkande. Detfinns många reservationer. För delkommer att pratamer om kvinnors medverkan i krishantering och omutarmat uran.Jag står naturligtvis bakom alla de reservationersom har lagt i utrikesutskottet, men förtids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 13om EU:s militarisering och reservation 19 om svensksäkerhetspolitik och svensk neutralitet.Anf. 3 ():Fru talman! diskuterar vi en säkerhetsord-ning för 2000-talet. I debatten kommer vi att få höraolika förslag som t.ex. att bör gå med i Nato,att den säkerhetspolitiska doktrinen behöver ändraseller att vi behöver en alleuropeisk säkerhetsordning.Från kristdemokratiskt håll vill jag betona att det inteär avgörande vilken kombination i "bokstavssoppan",t.ex. Nato, EU, VEU, EARP eller , som priori-teras. Organisationsformerna är enbart ett medel föratt uppnå ett högre mål. Den säkerhetspolitiska de-batten måste främst vara inriktad på hur vi skyddarmänniskors och länders säkerhet. Vi får inte glömmadet när vi debatterar medlemskap i eller ej, sä-kerhetsdoktrinen, folkrätt m.m. Enskilda människordör i krig och konflikter just i detta . Diskussionenmåste fokuseras på hur vi bäst och solidariskt hjälpervåra medmänniskor.Fru talman! Detta betänkande är uppdelat i tre av-snitt - en global säkerhetsordning, en alleuropeisksäkerhetsordning och svensk säkerhetspolitik.När vi talar om den globala säkerheten är detfrämst och dess medlemsstatersom har uppgiften att upprätthålla internationell fredoch säkerhet. Detta slås fast i förstaartikel. I början av FN:s historia betonades den kol-lektiva säkerheten i världen, dvs.