prot · GO09107 · 2001-05-09 00:00:00 — Det är naivt att troatt den bara kan komma att användas vid rasism ochfrämlingsfientlighet. Denna paragraf kan naturligtvistillämpas också inom andra områden såsom ägande-rätten och kapitlets fria rörlighet.Kravet på enhällighet för att tillåta en minoritet avEU-länderna att gå före tas bort. Det är också ettexempel.Det finns också förändringsförslag beträffandekommissionen som borde diskuteras betydligt meraom ifall det leder till förbättrad eller försämrad de-mokrati.Demokratisaspekterna är naturligtvis stora ochviktiga frågor som inte bara kan gömmas undan ge-nom att får ett betänkande på sitt bord somman ska besluta om. Det här borde i mycket störreutsträckning tas upp i en ordentlig genomlysningsde-batt ute i det svenska samhället för att människor skakunna vara delaktiga och få veta vad det innebär förkonsekvenser.Vi vet att det inte finns något jättestort gehörbland svenska folket för EU som det ser ut . Detsom har tagits upp här och som jag tycker är intres-sant är att det finns ett gehör för en utvidgning av EU.Där ligger svenskarna långt framme. Och vad berordet på? Jo, jag tror att det beror på att svenska folketär större globaliseringsivrare, mer internationella ochmer för ett samarbete med hela världen.Det här borde också finnas med i den debatt ochdiskussion som rör EU-frågorna. Som jag uppleverdet låser EU in sig i stället för att öppna sig motomvärlden. Även om man tar in fler länder begränsarman ändå möjligheterna för övriga världen att ha t.ex.vettiga handelsregler med EU. Jordbrukspolitiken ärbara en av de kärnpunkter där man kan se hur EUbygger murar runt sitt eget jordbruk för att skydda deti förhållande till tredje världen. Detta är någontingsom också måste tas med i den debatt och diskussionsom berör EU-frågorna.Vad är det som är viktigt för svenska folket ?Vad är det som engagerar människor? Hur kan vi fåmed människor i debatten? De internationella frågor-na är då viktiga att ta med, den internationella globalasolidariteten med rättvis handel, med möjligheter förtredje världen att växa och naturligtvis miljöfrågorna.Vi i är oerhört kritiska till hur EU ut-vecklas. På flera områden går EU alltför långt med attbilda en federal stat. Man värnar sin egen ekonomisktstarka ställning i en global värld. Solidariteten ochden ekologiska rättvisan finns inte med. Det här ärfrågor som måste tas med i framtidsdiskussionen föratt det ska bli en bra debatt om EU:s framtid och fåett engagemang bland människor som vill vara medoch verka.Vi i tycker att folkomröstning är ettviktigt instrument. Kan man vara med och rösta, kanman också delta i debatten som man vet kan vara med och påverka.Om vi i ska ratificera vetvi ju inte ens om vi har väljarnas mandat för det. Visitter här på deras mandat, men vi vet egentligen intevad de anser om fördraget som det ser ut . Därförborde det hållas en folkomröstning också om eftersom det är en del av Amsterdamfördra-get, vilket vi inte hade någon folkomröstning om. Dethär är viktiga frågor som man i ett demokratiskt landborde vara mer mån om att se till att det blir en dis-kussion, debatt och öppenhet kring.Anf. 52 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att en de-batt om EU:s framtid inte kan föras utan att manfunderar på institutionerna i de enskilda medlemslän-derna. Utgångspunkten för den här debatten måste dåvara de enskilda medborgarnas situation. Vilka frågoroch problem anser man vara viktiga att få lösta ge-nom politiska beslut? Och i förlängningen av dettamåste det föras en diskussion om var dessa politiskabeslut lämpligen ska fattas för att de ska tillgodose deönskemål och de behov som den enskilde medborga-ren har. De ska också tillgodose behoven av effekti-vitet så att det får ett genomslag hos medborgarna inationen.Jag vill säga detta därför att jag tycker att den härdebatten handlar mycket om olika institu-tioner. En talare säger att man ska ha en konstitutionmedan en annan säger att man inte ska ha det. Manska ha federalism eller inte ha federalism. Dessabegrepp hanteras såsom de vore alldeles entydiga föralla talare i denna kammare och för medborgare iallmänhet. Men bakom dessa ord döljer sig olikavärderingar och olika definitioner. Jag är rädd för attdebatten ibland kan låsas bara därför att man inte kankomma överens om vilket innehåll de olika begrep-pen har.Låt mig ta ja eller nej till konstitution som exem-pel. Det är klart att det ligger många olika värderingarbakom det. Men i Nicebeslutets uppdrag ligger ska förenkla den nuvarande regelboken så attden blir mer lättillgänglig för medborgarna. Dethandlar ju inte om att skapa en annan karaktär på EUi förhållande till Niceuppdraget, utan det handlar omen förenkling.Fru talman! Jag tänkte beröra i huvudsak två frå-gor i mitt anförande. Den ena rör stadgan om mänsk-liga rättigheter - jag deltog i konvententet som utar-betade den för EU:s räkning - och mänskliga rättig-heter i mera vid mening. Jag ska också under den tidsom står mig till buds försöka att beröra öppenhets-frågor.När det gäller detta unika betänkande som kon-stitutionsutskottet och utrikesutskottet har presteratska man notera att den första europeiska institutionensom beskrivs i detta sammanhang är somskapades för mer är . Om vi , den 9maj, har födelsedag för tenderar en del attdiskutera som om det vore 15, dvs. EU-länderna, som hade födelsedag. Det är möjligt att detär så. Men för mig är det angeläget att peka på attEuroparådet var den första europeiska organisationsom kom i gång efter kriget och naturligtvis också harspelat en stor roll för uppkomsten av EU.Jag ska inte närmare gå in på den historieskriv-ningen utan i stället peka på att det sedanlyckades åstadkomma var den europeiska konventio-nen om mänskliga rättigheter, som trädde i kraft1953. Man kan fråga sig om det finns något europe-iskt beslut, något europeiskt instrument, som haftstörre betydelse för fler europeiska medborgare änEuropakonventionen om mänskliga rättigheter. har 43 medlemsstater. Alla dessa -varav och är de senast an-slutna; det kommer förhoppningsvis fler - är bundnaav denna konvention om mänskliga rättigheter. Sta-terna är bundna av konventionen, och 800 miljonermänniskor kan åberopa den i förhållande till sinaregeringar. De har också individuell möjlighet att gåtill domstolen i för att söka få rättelse i detde anser vara felaktig behandling från deras stats sida.Denna Europastadga har alltså haft och har enoerhörd betydelse.Min anledning att ta upp de här frågorna är att jagtror att det är väldigt viktigt att slå vakt om just Euro-pakonventionen om mänskliga rättigheter. Här riske-rar EU-stadgan att kollidera med denna konventionoch också, om man inte hanterar det på rätt sätt, atterodera dess värde. Det skulle ha stor negativ bety-delse. Då kan man nämligen få en konkurrens mellande två domstolarna, den i och den i Lux-emburg. är det inte någon fara för ögonblicket.Det finns dock anledning för mig att kraftigt under-stryka det utskottet är enigt om, nämligen att det ärviktigt att EU kan ansluta sig till Europakonventionenom mänskliga rättigheter så att vi inte får nya gränseri - en gräns innanför det som kommer att varaEU och en annan gräns vid det som förnärvarande är och Azerbajdzjan.Det har sagts att alla är intresseradeav att denna anslutning sker. Jag vill här peka påvikten av, och jag vill också föreslå regeringen, sätter i gång en expertarbetsgrupp somska titta på de legala förutsättningarna för denna an-slutning. Den är tekniskt sett mycket komplicerad,och det fordras en rad beslut på både Europarådssidanoch EU-sidan för att detta ska bli verklighet.Som en följd av denna europeiska konvention kanvi också säga att dödsstraffet är avskaffat på deneuropeiska kontinenten. Det är en fantastisk framgångsom de europeiska staterna på det här sättet har nått.Fru talman! Låt mig också något beröra öppen-hetsfrågorna och då konstatera att det är tillfredsstäl-lande att det nu har kunnat fattas beslut om öppen-hetsregler för EU. De är förvisso inte så bra som viskulle kunna önska från svensk synpunkt, men de äroerhört mycket bättre än de förhållanden som hittillshar rått i EU-sammanhang. Inte heller påverkar de,enligt min och andras mening, de svenska öppenhets-reglerna.Jag skulle, fru talman, utan att direkt vilja polemi-sera mot ändå lite grann varna förhennes framställning av roll i denhär processen. Det är viktigt och riktigt att man hardeltagit i den, men det är ju inte somhar haft den avgörande rollen. Sanningen är ju den atti systemet med maktdelning mellan olika institutionerligger makt egentligen i att säga nejtill ett förslag. Man kan faktiskt inte besluta om ettförslag och genomföra det. Detta skiljer roll från de nationella parlamentens i detnormala systemet.Jag ser, fru talman, att min anmälda talartid hartagit slut. Låt mig bara avsluta detta inlägg med attnågot kommentera fråga om hur densvenska regeringen nu ska behandla frågan om pro-cessen fram till regeringskonferensen . Denkommer naturligtvis att fortgå på det sätt som harvarit, med överläggningar med regeringen i och andra sammanhang. Jag har talat medSören Lekberg, som leder s.k. lillanämnd, om att vi vid samrådet med rege-ringen om ordförandeskapsfrågor ska ta upp den härfrågan och försöka diskutera hur vi ska driva självahanteringen av de här frågorna fram till mötet i Göte-borg.Fru talman! Låt mig med detta yrka bifall till ut-skottets förslag till beslut i det framlagda betänkan-det.Anf. 53 () re-plik:Fru talman! påpekar att kanske inte är så öppenhetsintresserat.Något som har varit intressant i de just avslutadeförhandlingarna är att den för-handlare har bedrivit parallella förhandlingar medkommissionen och med öppenhetsintresserade leda-möter i parlamentet. Det här förhandlingssättet hart.o.m. fått ett eget namn. Det kallas för trialogen.Detta har lett till att många ledamöter i som kommer från länder med ett störreintresse för ökad offentlighet, t.ex. de svenska leda-möterna, har kunnat påverka mer direkt i dessa för-handlingar. Det har lett fram till ett resultat som var-ken eller jag är hundraprocentigtnöjd med, men det har ändå varit ett bra sätt att för-handla.Det är här jag menar att , genomatt ha ledamöter som är intresserade av öppenhetsfrå-gorna, har spelat en betydande roll.Anf. 54 () replik:Fru talman! Jag har inte ifrågasatt , eller i varje fall en kraftig majoritet iEU-parlamentets, intresse av öppenhetsfrågorna. har spelat en roll. Men förut att det var en avgörande roll, vilket närmastgav intrycket att det faktiskt var somhade beslutat om dessa regler. Då ville jag peka påden balans som finns mellan olika institutioner, därEU-parlamentets stora möjlighet faktiskt är att säganej till förslag, inte att sist och slutligen besluta omdessa förslag.Jag tror inte att jag avslöjar några större statshem-ligheter om jag också säger att det faktiskt var som gav upp tanken på att det i det härbeslutet skulle finnas en skrivning om att prövningenpå nationell nivå skulle ske enligt nationella regler.Såvitt jag har förstått satte EU-parlamentarikerna indet i sitt förslag, men tyckte man, närkommissionen bjöd motstånd, att det inte speladenågon större roll. Jag vet inte om jag tycker att derasuppgivande av denna ståndpunkt förbättrade den härfrågan. Jag tror kanske inte att det spelade så väldigtstor roll. Det är dock ett exempel på det man ocksåska vara klar över när man talar om EU-frågor, näm-ligen att det är ett ständigt förhandlande mellan olikamaktcentrum inom EU-konstruktionen. Att då utpekaEU-parlamentet som en avgörande beslutsfattare är jufel, när det handlar om medbeslutanderätt mellan deolika institutionerna.Anf. 55 () re-plik:Fru talman! Jag är inte heller lycklig över dennastrykning som gjorde i sista stundoch faktiskt mycket överraskande. Men vad jag villpeka på är att det ändå är bra att EU-parlamentetkommer in i ett tidigare skede i förhandlingarna.Tänk om vi bara hade förhandlat med kommissionen!Då hade vi kanske inte ens kommit så här långt, efter-som man i kommissionen är mycket mer tveksam tillöppenhetsfrågorna. Man har tydligen ett större intres-se av att skydda vad som pågår i EU.Vi har från sida betonat vikten av attEU-parlamentet får en ännu viktigare roll än man hari dag.Anf. 56 () replik:Herr talman! Jag är inte alldeles övertygad om attEU-parlamentet ska ha en ännu viktigare, ännu störreroll i de här systemen. Det kan man nog diskuterautifrån en rad olika utgångspunkter.Jag tänkte också, herr talman, få säga att i debat-ten om öppenhet eller inte öppenhet tenderar verklig-heten ibland att gömma sig bakom orden och uttryck-en, precis som jag var inne på inledningsvis. Iblandkan man få ett intryck av att i finns det ingahemligstämplade papper, medan i EU-systemet är allapapper hemligstämplade.Man kan möjligen lite förenklat uttrycka det så atti är alla dokument som kommer in till enmyndighet offentliga till dess några hemligstämplasdärför att det finns lagstöd för det i sekretesslagen. IEU-systemet är det möjligen på det andra sättet. Därär allting hemligt till en början och sedan släpper manut fler och fler dokument.Det är det som man nu har skaffat regler för. Jagtror att det är hederligt att i den här diskussionen sägaatt hemligstämplade dokument finns både i Sverigeoch i EU-systemet. Det som är en viktig framgångär att den enskilde EU-medborgaren med hjälp avlagstöd faktiskt kan kräva att få se dokument. Han hardessutom möjlighet att få saken prövad av domstol,om det sist och slutligen inte går. I varje fall finns detett system för detta.Låt mig då, herr talman, allra sist säga att det välär svårt för någon i det legalistiska system som EU äratt garantera att en förordning eller ett beslut harexakt detta materiella innehåll. Med sina traditionerlika och med stor förtjusning har EU-institutionernaskapat domstolen som den slutliga tvistlösaren. Denhar stor frihet att faktiskt bestämma också det materi-ella innehållet i vad politiker i andra sammanhang harbeslutat.Anf. 57 ():Herr talman! har EU varit ett västeurope-iskt projekt. Men om börjar EUockså omfatta länder från Central- och Östeuropa.Från dagens 15 kommer EU kanske att haöver 30 medlemmar. Det ger en ganska annorlundaunion i många stycken.De nya medlemmarna har erfarenhet av förtryckoch fattigdom mycket senare än några andra. De haren kulturell bakgrund i ortodox kristendom och islam.Vi får å ena sidan ett EU som är mycket mer hetero-gent och mycket fattigare.Å andra sidan får vi ett EU som växer kraftigare.De nya demokratierna ska ta igen förlorad mark ochfå en anständig europeisk levnadsstandard. Det kanbli ett EU som vibrerar av tillväxt och utveckling.Vissa länder har kommit långt med reformer ochkan bli medlemmar redan om två och ett halvt år.Andra tar lite på sig för att reformera sig.Det kommer säkert att bli fler utvidgningsomgångarde närmaste tio-femton åren. Vi får alltså vänja ossvid ett EU som befinner sig i utveckling. Vi kan seframför oss ett EU där nästan alla länder väster omRyssland och är medlemmar.I det perspektivet är det viktigt att EU verkligenkan genomföra det man har åtagit sig. Det måste gåatt fatta kloka beslut och inte hamna i handlingsför-lamning. Inget land vill lämna över uppgifter till ettEU om man inte känner sig trygg med att EU ocksåkan lösa de uppgifter som man blivit anförtrodd. Dettror jag kanske är en av de viktigaste utgångspunkter-na inför förändringsarbetet i EU.En god liberalkonservativ utgångspunkt är denbegränsade statsmakten. Det offentliga ska inte ta påsig uppgifter som andra kan göra bättre. Men det mangör ska utföras väl och med hög kvalitet. Den ut-gångspunkten bör man ha också när man ser på EU.Efter snart ett halvsekels erfarenhet av EU-samarbetet finns det nu en god grund för att övervägavad EU för framtiden ska fokusera på och vad mankan avveckla, liksom vad det nationella kan skötabättre. Utgångspunkten är naturligtvis, det har mångasagt i debatten, att det ska finnas ett europeiskt mer-värde i det man gör. Det finns ingen anledning till attEU ska syssla med saker som det inte ligger ett värdei att göra på just europeisk nivå.Jag tror att det är sex områden som EU ska foku-sera på. Först har vi det som hänger samman med dengemensamma marknaden, en marknad som är öppenmot omvärlden. Alternativet till det vore en rad småprotektionistiska nationella marknader. Allt det elän-de det ställde till med har vi bitter erfarenhet av iEuropa, inte minst från mellankrigstiden.Det andra är att vi behöver en gemensam valutamed hög kvalitet. Det fördjupar marknaden och ökarvälfärden.Det tredje är att det ska vara fri rörlighet för per-soner i . Man ska kunna röra sig fritt. Gränser-na ska inte längre vara hinder. Det gör det ocksånaturligt att EU tar över ansvaret för invandrings- ochflyktingpolitiken.En fjärde punkt är att vi måste bekämpa den grovainternationella brottsligheten tillsammans. Vi natio-nalstater klarar inte av detta. Huvuddelen av brottsbe-kämpningen ligger nationellt, ingen tvekan om densaken. Men den grova internationellt organiseradebrottsligheten måste vi faktiskt lösa tillsammans.Man måste få stopp på de gränsöverskridande för-oreningarna i luften, i floder och över haven. Det ären femte uppgift som är oerhört viktig.Sist och slutligen bland de fokuserade uppgifternagäller det den gemensamma utrikes- och säkerhets-politiken. Det är klokt att vi slår oss samman ochbedriver en gemensam utrikespolitik. Det är särskiltviktigt att ha den relationen till våra nära grannarlängre österut i , i den östligaste delen och iMedelhavsområdet. Vi ska se till att EU är en kraftför frihet, öppenhet och samarbete där liksom i detglobala samarbetet.Övriga uppgifter, herr talman, är sådana somnormalt bäst nationellt, lokalt eller på markna-den.Det är kanske lika viktigt att slå fast vad EU inteska syssla med. Här finns det en väldigt viktig saksom jag tror att man grundligt ska fundera över. Detär att EU inte ska ha någon beskattningsrätt. EU tar inte ut skatt. EU haringen beskattningsrätt. EU finansieras genom med-lemsavgifter. Jag tror att det kanske är det allra vikti-gaste kritstrecket för framtiden att slå fast att detockså ska gälla i fortsättningen.EU ska inte utvecklas till en transfereringsunion.Sociala insatser som finansieras med skattemedelmåste därmed ligga kvar nationellt eller lokalt. Där-med kan man säga att EU i allt väsentligt inte kom-mer att växa fram till något slags superstat eller vaddet heter i debatten. Man får en union som fokuserarpå precis det som ska lösas på europeisk nivå.I dag tar EU i anspråk en dryg procent av med-lemsländernas BNP. Det är en andel som faktiskt intestiger, utan kanske t.o.m. sjunker något lite grann.Det finns ingen anledning att EU skakosta mer för medlemsländerna.Herr talman! Det har diskuterats mycket om de-mokratiskt underskott. Det finns en viktig debatt omhur EU ska fatta sina beslut på ett bättre och öppnaresätt. är det viktigt att komma ihåg att Euro-pa som helhet aldrig har haft ett mindre demokratisktunderskott än i dag.Det var inte en bättre ordning när Europasamar-betet bestod av att självständiga länderförhandlade med varandra. Det var ofta de stora län-derna som bestämde. Små länder fick anpassa sig. Vihar ju förödande erfarenheter i europeisk historia avhur det kan gå när man har en sådan ordning. I dagfattar vi europeiska beslut gemensamt. Det är mycketbättre än internationella förhandlingar, där den star-kaste normalt vinner.Debatten om demokratiskt underskott är levande iNorge, ett land som inte är medlem av EU, men som istor utsträckning ändå är integrerat i . Där upplever man hur man får anpassa sigtill EU, men man är inte med och utformar EU:sspelregler. Att ställa sig vid sidan av för att självkunna fatta beslut är inte ett realistiskt alternativ.Samma sak gäller , som hade enfolkomröstning om man skulle vara med i EU, mendär förslaget avvisades. Parallellt med folkomröst-ningen slöt man sju avtal med EU. Vi har för övrigtratificerat dem i den svenska . Man ställersig alltså vid sidan av, men man måste slutastora avtal för att ta till sig , regelverksom man inte har någon möjlighet att påverka.Här ligger naturligtvis illustrationen av svårighe-terna för det lilla landet i att stå vid sidan av.Det går inte att agera i ett vakuum, därför att mångafrågor måste avgöras på en europeisk nivå. Därförligger det stora demokratiska underskottet inte hososs EU-medlemmar utan hos dem som påverkasstarkt av EU och får följa utan attdärmed ha chansen att påverka och utöva inflytande.Herr talman! Det betänkande som ligger fram-för oss är viktigare än de flesta tänker sig. Det inne-håller en stor innovation i EU, nämligen att för förstagången finns ett förslag om att EU:s reformarbete skautformas med bas i periferin och inte i centrum. Tidi-gare har det varit så att inför alla förändringar harinitiativet legat hos kommission, ministerråd, Euro-paparlament, dvs. institutionerna i - somslarvigt får illustrera centrum. föreslår den svens-ka att i arbetet inför nästa reformation i EU,2004, ska initiativet ligga hos medlemsländernasparlament - i periferin. Det är inte bara där utan äveni kandidatländernas parlament, vilket vi noga under-stryker. Det är en mycket stor händelse. Det kan blien av de riktigt stora sakerna.Därför är det så viktigt att den svenska regeringenmed all kraft slåss för förslaget. Det finns många sominte vill se detta. Jag kan lova att entusiasmen hossomliga i inte är den största över tanken attmedlemsländernas parlament plötsligt ska sätta sig iförarsätet för att driva debatten och diskussionen omhur EU ska utvecklas. Därför är detta ett större för-slag än vad man i förstone inser. Därför är det oerhörtviktigt att den inför driver förslaget och att sedan inte bara rege-ringen utan även driver frågan, för att se-dan i Laeken kunna få en ny ordning förtankarna om EU:s utveckling i framtiden.Anf. 58 ()replik:Herr talman! syn på demo-krati och det demokratiska underskottet i EU förvånarmig något. Jag förstod inte riktigt utifrån demokratisk synvinkel. Jag tyckersnarare att det var fråga om en förstärkning av ettganska stort demokratiskt underskott.Göran Lennmarker hävdade att de som stod utan-för EU tvingades ingå avtal med EU utan att utövainflytande. Men är inte det en del i det demokratiskaunderskottet, dvs. att det finns ett regelsystem sominnebär att länder som inte är med tvingas att anpassasig till ? Det är snarare en förstärkning avett demokratiskt underskott än att det inte skulle varaså.Anf. 59 () re-plik:Herr talman! Snälla , EUtvingar inte vare sig eller att på någotsätt anpassa sig till EU:s regelsystem. De får faktisktsjälva besluta sig för hur de vill ha det. De ländernauppfattar och finner det förenligt med sina intressenatt knyta sig in i EU:s regelsystem. Då hamnar de isituationen att de anpassar sig till regelsystemet utanatt själva vara med och fatta beslut. Det är den debattsom finns i vårt västra grannland , där åtskilligapartier säger att det vore bättre att vara medlem medrepresentanter i och i ministerrå-det och tillsammans utforma . Alter-nativet att stå helt vid sidan om utan att över huvudtaget påverkas finns inte för små länder i . Detär så många frågor som måste lösas tillsammans.Det är ungefär som om en svensk kommun skullesäga att kommunen inte vill vara med i den svenskastaten, men kommunen ska ägna sig åt attförhandla med svenska staten i alla frågor utan repre-sentanter i men ta till sig avsvensk lag. Det är ingen bra ordning.Detta visar att själva grunddebatten om demokra-tiskt underskott faktiskt handlar om att man måste hamekanismer för att länder tillsammans ska kunnafatta beslut om saker som är gemensamma. I Europasblodiga historia finns andra erfarenheter där länderhar förhandlat med varandra. Det gjorde de underhela mellankrigstiden. Det var de stora som bestäm-de, och de små fick stryka på foten.Anf. 60 ()replik:Herr talman! Det är precis detta jag säger, dvs. detär ingen bra ordning och det här är ingen bra demo-kratisk väg att fatta beslut på.