prot · GO0951 · 2001-01-17 00:00:00 — Jag skulle intedrömma om att kalla de kvinnor och män som oftasitter kvällar och nätter med låga arvoden och kanskeinte ens det för kamrerstyper. De sliter för att få detatt gå ihop och för att värna välfärden. Jag har respektför dem. Låt mig dock skicka den signalen till dem attdet var meningen att den här barnbidragshöjningenskulle slå igenom.Jag skulle tro att de följer den signalen.Jag är glad att också har denuppfattningen att det inte generellt ska vara så attvarje gång man lyfter bostadsbidrag, barnbidrag ellerunderhållsstöd ska socialbidragen automatiskt gå upp.Då sätter vi oss fast i ett långsiktigt socialbidragsbe-roende, som många människor aldrig kommer ut ur.Tanken är den att man ska växla.När detta väl är sagt går jag över till Tobinskatten.Det grundläggande för ett litet land som , somär öppet mot omvärlden och som vill bevara sin poli-tiska handlingsfrihet, är att inse att det råder nyaförutsättningar. Vi kan inte skydda oss. Misstag somvi begår slår igenom. Vi ser det i dennationella politiken. Vi har bakom oss en period närvi inte själva bestämde.Den här restriktionen gäller nu för framtiden. Dennya globaliseringen av ekonomin för också med sigen del fördelar, men det är klart att farorna är mycketstörre, särskilt för ett litet land.Jag tycker att Tobinskatten är en intressant tanke- att på något sätt dra ned tempot i de finansiellarörelserna, kasta in lite grus i det finansiella maskine-riet. Det är en nobelpristagare i ekonomi som harföreslagit det, och det är en sympatisk idé. Jag trordock att den är svår att driva, inte minst i EU och iandra internationella forum. En gång driven i ettsådant sammanhang och officiellt avböjd är tankenborta. Vi ska därför tänka oss för i den här frågan närdet gäller hur vi står och vad vi praktiskt ska göra.Anf. 10 () replik:Fru talman! Det är väl inte så konstigt att statsmi-nistern, som får inleda den här debatten, börjar medatt tala om hur bra regeringen fungerar under hög-konjunkturen. Det vore märkligt annars, och det ärbara att gratulera till det som går bra. Statsministernhann väl nästan täcka in alla grupper i det svenskasamhället.Som alltid när vi politiker talar blir det också endel truismer. Jag tror inte att det var någon som rea-gerade nämnvärt när sade att hanfrämst är socialdemokrat, inte heller när sade: Vi överväger inte att ta bort skatteinstru-mentet. Det var nog ingen som hade suttit här ochtänkt sig det.Göran sade också: Alla människor ska harätt att växa utifrån sina möjligheter och förutsätt-ningar. Jag tycker att det är ett utomordentligt viktigtkonstaterande, för varje människa är unik. Det födsinga kopior. Men så snart har sagtdetta kommer invändningarna: rädsla för fria gymna-sier och rädsla för att människor ska få något att själ-va säga till om.När talar om människors förutsätt-ningar ska han själv bestämma vilka förutsättningarmänniskorna har, och det är, som jag ser det, egentli-gen där som gränsen går för vårt debatterande. Närska vi i en nation som vår, med så mycket kunskap,med individer som har egna förutsättningar, egnaönskemål, egna visioner och egna idéer, börja låtadessa människor bestämma mera själva? Det skullevara oerhört intressant att få höra GöranPersson dra gränsen för tilltron till människorna att fåkänna eget ansvar. Är det någonting som adlar män-niskan och sätter i gång kreativa krafter, är det närmänniskan känner sig betrodd. Kan inte här ge oss sin vision av vargränsen går för det som människan ska få bestämmasjälv utifrån sina egna förutsättningar?(Applåder)Anf. 11 Statsminister ()replik:Fru talman! För mig som socialdemokrat finns deten, mer tydlig frihetsskapande omständighet än någotannat. Det är att människor har ett arbete, kan försörjasig - har ett jobb att gå till. Det vet arbetarrörelsensfolk. De känner till den förnedring som ligger i ar-betslösheten och de klyftor som växer, den vanmaktoch det utanförskap som ligger i att vara arbetslös.Det känner vi. Det är därför det har varit vår vikti-gaste politiska åtgärd att pressa tillbaka arbetslöshe-ten. Det är därför vi inte ger oss förrän vi är vid fullsysselsättning. Det är självklart.Det var lite överdrivet att påstå att det låg någonsjälvklarhet i uttrycket att vi inte ska överge skattein-strumentet, . Det är därom debatten isvensk politisk faktiskt handlar. Där är kristdemo-kraterna oss svaret skyldiga. Vad jag förstår av AlfSvenssons och uttalanden kan ni tänka eren skattepolitik av det märke som harlanserat. Den typen av deklarationer finns i text. Detskulle vara intressant att höra vad tyck-er om detta.Jag är rädd när jag ser utvecklingen, inte minst iStockholm men också på andra ställen i . Vihar släppt loss en friskoleverksamhet, framför allt pågymnasienivå, som börjar skikta eleverna igen. Visstär det frihet för några, men inte för alla. Den ojämlik-het som växer fram vill vi inte ha. Vi är djuptoroade över detta.Jag har frågat förut och kan göra detigen. Ni gick inte till val på det, men ni medverkar tillsystemskiftet, inte minst i . Varför är detviktigt för att göra det möjligt förmoderaterna att genomföra systemskifte i ?Lägg ut texten om det, men framför allt om skattepo-litiken.Anf. 12 () replik:Fru talman! känner vi igen . Nuär han sig precis lik, som han alltid är. ska hanframställa alla utom sig själv och det egna partiet somde som strävar efter vanvett och dårskap i politiken.Är det bara ett parti här i kammaren som tycker attdet är bra att pressa ned arbetslösheten? Tror verkli-gen att gränsen går där, att vi andravill ha arbetslöshet? Någon måtta får det vara på vadPersson tilltror oss.När det gäller skatterna vet vadsom står i vår motion. Det är det vi står för. Jag skainte tillvita vad hans stöd och stödpar-tier tycker om EU och EMU, för jag vet vad GöranPersson tycker. Jag tror att , om han nuvill vara fair, vet vad som står i vår skattemotion ochför övrigt också. Annars är det lite trist.Jag är inte ute efter att skikta elever och säga atten del ska ha en bra skola och andra en dålig. Men viär ute efter att få en skola där man tar hänsyn till attmänniskor är olika funtade, olika utrustade, om manså vill. Vi har olika förutsättningar. Jag är inte säkerpå att och jag skulle ha lyckats särskiltbra om vi hade hamnat i musikklasser.Nu kanske vi inte har lyckats bra ändå, i varje fall intejag. Men vi är olika. Det är det vi vill att skolan ska tahänsyn till. Den förmåga som finns hos varje elev skakunna utvecklas. Vi ska gå emot likriktningssyndro-met.Varför släpper man in privata initiativ, exempelvisi vården? Jo, därför att det gamla, fastgjutna systemetinte har fungerat. Är det någon som tror att någonhade försökt operera med friskolor och det andrainom vårdsektorn, vad man nu kallar det, om social-demokraterna och det system som har fått fungera idecennier hade fungerat? Då hade man aldrig försöktsig på det. Så enkelt är det.(Applåder)Anf. 13 Statsminister ()replik:Fru talman! Jag ställde frågan om skatterna tillAlf , mot bakgrund av uttalanden som hanhar gjort där jag anser att skattepolitikuppenbarligen ligger nära . Det ärtroligen för att bereda mark för en borgerlig regering,där man uppenbarligen ska driva den moderata skat-tepolitiken. Jag ställde frågan därför att jag vill göradet tydligt hur alternativen i svensk politik ser ut. Jagställde frågan därför att oftast fören politik före valet och en annan efter valet.Vi ser i förlängningen att det är penningen somstyr i systemskiftet i och , med avgifter i barnsjukvården,utförsäljning av sjukhus och privata lösningar. Heladet systemskiftet är möjligt tack vare kristdemokra-ternas stöd. Det är därför jag frågar om skattepoliti-ken. Man kan inte utesluta att vi har en ny regeringefter nästa val, en regering som leds av kan mycket väl bli så att det kristdemokraternasäger i dessa grundläggande välfärdsfrågor kommeratt vara utslagsgivande. Det är därför frågan ställs.Vi kommer att fortsätta fråga om detta, . Retoriken kan vara grandios. Lustigheter kanspetsa det hela. Men kommer inteifrån den hårda, raka frågan. Är det rimligt att sänkaförmögenhetsskatter och skatter för de högst avlöna-de? Är det rimligt att ta bort aktiebeskattningen ochfinansiera det med indragningar i välfärden - i kom-munsektorn, sjukförsäkringarna och arbetslöshetsför-säkringen? Det är det moderata alternativet, och ni tarinte ställning. Den saken kommer vi att komma till-baka till, . är ett partisom säger sig stå för välfärdssamhället. Men i prak-tisk handling har ni alltid hamnat i knät på modera-terna.(Applåder)Anf. 14 () replik:Fru talman! Det är mycket i det som säger som är sant, riktigt och lovvärt. Ändå är detnågot som inte stämmer. När jag på olika sätt åkerrunt i landet ser jag inte riktigt den bild som GöranPersson vill ge. Jag möter människor som inte kännerdet självbestämmande som genomsyrar det GöranPersson talar om. Det handlar om de som var medoch betalade budgetsaneringen men fortfarande intehar något ekonomiskt utrymme. Det handlar om allade som lämnas åt sitt öde i skolan. Tydligast handlardet om alla delar i där man inte kan se denframgång som statsministern talar om, där man liderav arbetslöshet, avfolkning, nedlagda butiker ochstängda skolor. Där ser man inte att det har vänt. Därser man inte någon riktig ände på krisen. I stället blirdet värre . De är naturligtvis trötta på enpolitik som är utformad efter villkoren i Stockholm.Jag hörde statsministern i replikskiftet tala igenom och , som om detvar någon fajt som pågick på Tegelbacken, mellanRosenbad och , och som om den fajten vardet viktigaste. Så är det inte.Människor är nog trötta på en politik som är ut-formad efter de villkoren och är blind för att Sverigeär mer än . Det är där man behöver stats-ministerns svar. Hur tänker han, med goda ambitio-ner, ha konkreta förslag som leder till att inte landetsklyvs?(Applåder)Anf. 15 Statsminister ()replik:Fru talman! Nej, , jag är inte blind.Jag ser samma sak som själv såg iförra partiledardebatten och då så modigt påpekade,nämligen det förslag till systemskifte som ligger här iriksdagen. Jag är faktiskt så klarsynt att jag ser att denfruktan som då uttalade för detta harsin starkaste näring i den situation som skulle inträffaför glesbygd och de delar av som har negativbefolkningsutveckling.Ett systemskifte av detta slag med kraftigt sänktaskatter och minskade resurser till den kommunalaverksamheten skulle innebära en utarmning av lands-bygd och glesbygd av ett sällan skådat slag. Jag ärinte blind. tog ställning förra gångenvad gäller skattefrågorna. Det skulle vara intressantatt höra uppfattning som systemskiftes-frågorna i , eftersom det kan vara rikspoli-tik efter nästa val.Den svåraste uppgiften vi har, , äratt det är svårt att hitta åtgärder som ger konkretaresultat snabbt inom regionalpolitiken. Vi kan fort-sätta att satsa på högskolorna runtomkring i landet.Det kommer vi att göra. Vi kan lägga fram mycketambitiösa infrastrukturpropositioner. Det kommer viatt göra. Vi ska se till att vi bygger vägar och repare-rar vägar och se till att blir rundare på så sätt.Vi ska oerhört intensivt försvara det kommunalautjämningssystemet, som också är under attack isamma systemskiftesdebatt som jag åberopade.Om systemskiftet skulle genomföras skulle det utar-ma stora delar av Sverige.Här är fundamenten i en god regionalpolitik: ut-bildning, infrastruktur och likartade ekonomiskaförutsättningar. Men det räcker inte. Vi måste gåvidare. Jag är tacksam för alla goda förslag och idéeroch samarbetar gärna med på dettaområde.Anf. 16 () replik:Fru talman! Det är rätt att jag hade synpunkter påsådana saker som skattepolitik. Jag kanha synpunkter på och jag försvarar gärna skatteut-jämningen när jag talar med dem. talar jag medstatsministern, och jag vet att han är socialdemokratoch regeringschef.Problemet är att när statsministern säger att denskattepolitik som jag kritiserade förra gången vi hadepartiledardebatt här i kammaren kan leda till ojämlik-het ute i landet kan det vara rätt. Men poängen är attden politik som förs leder till ojämlikheter ute ilandet. Det är problemet.Jag betvivlar inte statsministerns ambitioner. Menden förda politiken leder just till den bild jag harbeskrivit av hur människor känner det ute i landet.Vägarna är inte farbara, grundservicen finns intetillgänglig och skolor stängs. Det är inte ett resultat aven möjlig, osannolik, kommande moderat skattepoli-tik. Det är i stället resultatet av den politik som försden dag som är. Det är problemet.Jag tar upp den här frågan med statsministern där-för att jag vet att egentligen ingen annan kommer attföra debatten i den här kammaren med kravet attdet ska finnas en livskraft i hela landet. Därför kundedet vara intressant om statsministern kunde hjälpamig att föra in frågan i detta parlament om vi intemåste ha mer än vaga formuleringar och i ställetmåste ha konkreta förslag, må det gälla infrastruktur,vägar eller statlig garanterad grundservice.Debatten förtjänar att föras. Lite mer konkretaförslag tror jag skulle hjälpa inte bara oss utan ocksåmänniskor i hela landet.(Applåder)Anf. 17 Statsminister ()replik:Fru talman! Det är konkretion när vi talar omvägbyggen, det kommunala utjämningssystemet ochatt sprida högskolor över hela landet. Det är åtgärdersom också bygger på att vi har en vilja att fördelarättvist och jämlikt. Det bygger också inte så sällan påatt vi har skattepengar att fördela.Jag är inte på något sätt nöjd med dagens situa-tion. Jag är glad att inte heller är det.Där vi är har vi kommit en bra bit på väg. Menvi är inte nöjda. Vi har kommit så här långt därför attvi förra mandatperioden hade ett fruktbart samarbete.Många av de förutsättningar vi nu har, har Social-demokratin och skapat tillsammans. Fyrapro-centsmålet för den öppna arbetslösheten var också ettställningstagande från . Den ekonomiskasaneringen, smärtsam och svår, gjordes tillsammansmed . Det har ni all heder av.Man kan inte gå därifrån till att säga att allting skulle vara bra. Så är det inte. Men vi måstekomma ihåg vilken historia vi har gått igenom till-sammans när vi röjde upp efter dem som inte riktigtklarade av att ta ansvar för landet. Så var det.Låt oss gå framåt tillsammans och fortsätta attpressa arbetslösheten. Jag tror inte att någonting viktigare att bidra med till regionalpo-litiken än just fortsatt fallande arbetslöshet, bra in-frastruktur, utbyggd högskola och ett rättvist utjäm-ningssystem. Där är hörnstenarna. Samarbetet ser jagfram emot.Anf. 18 () replik:Fru talman! Först var jag mycket bekymrad överGöran inledningsanförande. I det frustadedet av självgodhet. Han berörde över huvud taget intedet stora nationella krisområdet skolan. Men sedankom han på slutet in på det med några ord. Då blevjag ännu mer bekymrad.Det han då sade var först något om resurser, somom skolans problem huvudsakligen är re-sursproblem. Sedan kom han in på att valfriheten iskolan är det stora problemet, dvs. att det faktum attkanske eller någonting sådant har valt en annanskola än den kommunala skulle vara någon grundför-klaring till de enorma problem vi ser i dagens skola.Det är det inte.Alla som har någon kontakt med verkligheten vetatt det finns många andra problem än resursproblemoch att valfriheten inte alls är något grundläggandeproblem. Ett problem är arbetsron. Lärare måste ar-beta i en arbetsmiljö som är helt orimlig. Lärarna ärverkligen vår tids hjältar som försökeråstadkomma någonting positivt i den miljön.Det gör de just för att leva upp till det talade så vackert om, att alla ska ha samma möj-ligheter. Sanningen är den att det är just de som be-höver skolan bäst som vi sviker när vi låter skolanförfalla som den nu gör. Har ingentingatt säga till de som oroar sig över skolan när det gäl-ler en omläggning av skolpolitiken.Jag ser att är här. Kommerhon att vara kvar? Får vi inga nya signaler om hurskolan kan lyfta och den nuvarande utvecklingenvändas?(Applåder)Anf. 19 Statsminister ()replik:Fru talman! Jag har ofta förvånat mig över denbrist på nyans som finns i beskriv-ning av den svenska skolan. Det är en fälla som kan-ske ett oppositionsparti går i när man söker en profil-fråga. Men det är ingen rättvis beskrivning ni ger avden svenska skolan. Det finns problem - det kännervi alla - i vårt skolväsende, precis som i skolväsendeni västvärlden i övrigt. Där finns många människorsom gör oerhörda arbetsinsatser. Det vet vi. Kalladem gärna hjältar. Glöm inte bort barnen och derasföräldrar när ni utnämner hjältar. De gör också insat-ser.Men att säga att detta rakt igenom är dåligt och attvi känner ett tillkortakommande om vi jämför ossmed andra är falskt. Så är det inte. Tvärtom stoltserarvi med att vi i varje ny generation ser unga människorfrån vårt land som konkurrerar framgångsrikt runt-omkring i världen. Vi är med i spetsteknologierna; viär med i det som bryter fram. Allt sådant vore full-ständigt omöjligt om hade haft rätt i sinbeskrivning av den svenska skolan. Sans och balansskulle inte skada.Jag menar att vi gjorde skolan fattigare . Det var många som försvann: speciallärare,talpedagoger, kuratorer, fritidsledare - vuxna somfanns runtomkring barnen för att deras inlärningskulle fungera väl. De försvann på grund av den eko-nomiska krisen. ska vi se till så att de kommertillbaka igen, därför att vi har råd med det.Vi skärper gärna kunskapskraven och diskuterargärna olika typer av förändringar i läroplanerna, menvi kommer aldrig någonsin att tro att det går att ge-nomföra progressiva förändringar i den svenska sko-lan om vi inte också är beredda att satsa nya resurser.Folkpartiet får välja. Antingen regerar ni ihopmed och stöder deras förslag om mins-kade resurser till offentlig sektor, eller så söker nisamarbete med oss, som vill öka resurserna till sko-lan. I det valet har ni faktiskt valt fel och satsatpå moderaterna.Anf. 20 () replik:Fru talman! Visst behövs det resurser till skolan,men man gör skolan största tänkbara otjänst om maninbillar folk att skolans huvudproblem är re-sursproblem. Visst finns det svenska ungdomar somär jätteduktiga när de läser utomlands, men det är deungdomar som klarar sig bra i alla skolsystem. Vad vinu talar om är skolan som utslagningsmaskin, därfärre och färre klarar kunskapskraven, där fler ochfler hamnar på det s.k. individuella programmet igymnasiet, där färre och färre söker lärarutbildningaroch där lärarbristen blir större och större. Häromda-gen stod det i tidningen om , där grund-skoleelever får undervisas av gymnasieelever därföratt alternativet är att annars ställa in lektionerna. Detär inte rektors fel. Det är knappast kom-munledningens fel heller, utan det är regeringens fel,som år vägrar att inse att den svenska skolanär på fel kurs och att grundproblemet är den inrikt-ning som skolpolitiken har.Jag begärde replik på anförande,fru talman. Han är ansvarig för regeringens samman-sättning och ytterst ansvarig för regeringens politik.Han säger att han gärna skärper kunskapskraven. Mennågra sådana signaler hör vi aldrig från IngegerdWärnersson. Hon stod här i talarstolen och sade atthon ryser när hon hör oss hävda att det inte bara ärmobbarnas situation utan också mobbningsoffrenssom skolministern måste ägna sig åt. Det är hon somvägrar att inse att vi har rekryteringsproblem när detgäller lärare.Det är därför jag frågar om statsministern inte harnågot positivt att säga till dem som är djupt bekymra-de över den svenska skolans kris.(Applåder)Anf. 21 Statsminister ()replik:Fru talman! Så kom då ett litetstycke på vägen. Visst behövs det mer resurser, sadehan i sitt andra anförande. I det första var budskapetdet rakt motsatta. Men låt oss tillgodoräkna oss detta:Det behövs mer resurser.Varför, ? Jo, det sade du också iditt andra anförande. De mest begåvade elevernaklarar sig nog i alla skolsystem. Men det som harvarit utmärkande för det svenska skolsystemet harvarit att vi har haft ambitionen att också de pojkar ochflickor som inte haft så lätt för sig ska kunna gå ige-nom och gymnasieskolan med godkändabetyg. För att klara en sådan uppgift, , krävs det större och fler lärarinsatser. Det krävsinsatser av människor som kan stötta också socialt.En bråkig elev och en elev som har det stökigt ärockså en elev som inte klarar inlärningen.För att möta det problemet - för att göra någon-ting åt detta - har fått presente-ra en omfattande satsning för 15 000 fler vuxna iskolan som vi betalar med egna pengar - inte medlånade. Där, , har ni valt att luta eremot det parti som säger nej till den satsningen. Detär dem ni ska regera ihop med.Om tror på den analys han självgör - att det är de elever som är svagast som sittersämst till i den svenska skolan - måste han också varaanhängare av att vi satsar resurser på att möta justderas problem. Det gör man inte med några stoltadeklarationer i olika typer av skrivningar. Det görs iklassrummen. Det görs ute i skolorna. Det görs medfler vuxna pedagogiskt insatta personer bland barneni deras verklighet. Inte är det väl resurser i överflödsom har fått att ställa in lektioner? Det ärnaturligtvis brist på resurser.Låt oss se verkligheten. Samarbeta gärna, menvälj vilken sida ni ska stå på, annars förlorar ni alltrovärdighet i skoldebatten.(Applåder)Anf. 22 () re-plik:Fru talman! Det fanns några välkomna besked istatsministerns inledning. Dels kommer det åtgärderför ökad integration och minskade klyftor, dels kom-mer det inte bara nya målsättningar utan också åtgär-der för minskade koldioxidutsläpp.Jag har tre frågor till statsministern. Integrations-frågan är central om vi vill bygga ett långsiktigt håll-bart samhälle. Vi har tillsammans med regeringensedan tidigare anslagit medel i den s.k. storstadssats-ningen, som bl.a. gör det möjligt för skolor i invand-rartäta storstadsområden som i attsöka extra resurser. Är statsministern beredd att ivårbudgeten stödja ett förslag från oss gröna om attbredda storstadssatsningen så att det blir möjligt attskapa extra skolresurser för invandrartäta områdenockså i något mindre storstäder som ?När det gäller barnbidragshöjningen kan jag sägaatt vi har medverkat till den och tycker att den är bra.Jag delar uppfattning att det äroacceptabelt att de som bäst behöver barnbidragshöj-ningen inte får någon del av den, eftersom deras soci-albidrag sänks med samma belopp. Jag hörde i ochför sig tidigare statsministerns resonemang om attminska bidragsberoendet, men jag tror inte att det ärså särdeles många socialbidragstagare som blir obe-roende för att de får mer per barn.Därför ställer jag frågan om statsministern är bereddatt i vårbudgeten stödja ett förslag från oss gröna omatt ändra reglerna, så att barnbidragshöjningarna intemed automatik resulterar i sänkt socialbidrag. Det skakrävas ett aktivt beslut för att sänka socialbidraget såatt det inte, som såvitt jag förstår gäller , krävsett aktivt beslut för att låta bli att sänka socialbidra-get.Åtgärderna för minskade koldioxidutsläpp lät in-tressanta. Skulle statsministern kunna vara lite merspecifik och säga något om vilka åtgärder regeringenöverväger och om det är åtgärdsförslag som med kraftkommer att drivas under ordförandeskapet?Anf. 23 Statsminister ()replik:Fru talman! är i mina ögon - jag ärfödd i - en mycket stor stad. Jag har ingen-ting emot att den ingår i en storstadssatsning. Om detär nya resurser det handlar om är det naturligtvis enbudgetfråga i vanlig ordning, men låt oss konstruktivtdiskutera detta. Det är inget löfte, men jag har somsagt ingen anledning att stänga en sådan dörr.När det gäller socialbidragen och automatiken villjag säga: Var försiktiga! Det är ingenting som sägeratt vi inte ska göra en väldigt kraftig satsning påbarnbidragen. Låt oss säga att vi gör det och samtidigthar bundit upp oss på den här kanten med att automa-tiskt exkludera eller inkludera, vilket man vill, detta isocialbidragen. Då hamnar vi i ett väldigt svårt läge.Jag förutsätter att när vi kommer fram till vårbudge-ten är det akuta problem som vi har diskuterat löst avkommunalpolitiskt begåvade personer. Jag tror att delöser det.