prot · GO0961 · 2001-02-06 00:00:00 — När man inte vågar göravad som borde göras - införa en anmälningsplikt tillpolisen - inför man i stället en anmälningsplikt förläraren till rektorn. Vad rektorn sedan gör med infor-mationen uttalar man sig inte om. Så utomordentligtmeningslöst!Man inför också en rätt för elever att be skolanom hjälp, en rätt som kommer efter det att skolanredan har misslyckats med att göra det som den äransvarig att göra.Det förekommer, vilket vi moderater har påpekatupprepade gånger, ren torpedverksamhet vid landetsskolor . Om en skola alltid polisanmäler våld ochen annan skola alltid hanterar våld internt, var trorskolministern att sannolikheten är störst för att våldetska komma - i den skola man vet agerar konsekventeller i den skola som inte gör det?Det kan vara svårt att inse att också unga männi-skor ibland gör onda saker. Men för att det onda inteska få för stort utrymme måste det goda försvaras.Gör det, skolministern!Jag överlämnade till skolministern en listapå tolv åtgärder som jag ansåg behövdevidtas för att man skulle komma till rätta med mobb-ningen. Vad har skolministern gjort med de tolvpunkterna? Har hon tittat på dem? När är skolminis-tern beredd att återkomma till med en na-tionell handlingsplan mot våld och mobbning i skolanför att vi ska kunna komma till rätta med problemen?Det vore välgörande med ett besked här i dag.Anf. 66 Statsrådet ():Herr talman! har fått svar på sinasynpunkter. Svaren är också framförda.Mina frågor till Tolgfors kommer tillbaka. AnserTolgfors att det arbete om värdegrundsfrågorna sompågick 2000 inte var bra?Alla de tusentals lärare som ställde upp, som lärde sigmer och som förbättrade klimatet på sina skolor -anser Tolgfors att det var dåligt? Tycker inte Tolgforsatt vi ska arbeta med lärarna för att stärka deras för-måga att upptäcka och möta mobbning där det finnspå skolorna och att också förebygga det? Var dettaalltså fel?Anser Tolgfors att det är fel att vi avsätter 12miljoner till två värdegrundscentrum för att vi skaveta att vi får en kontinuitet i utbildningen av våralärare, en kontinuitet i konflikthantering, så att de kanupptäcka de elever som blir mobbade i skolan ocharbeta förebyggande? breddarperspektivet och tittar inte bara på mobbning utanockså på såväl rasism som främlingsfientlighet. Ärdet fel, Tolgfors? Gör inte det någon nytta för skolan?Anser Tolgfors att det är fel att vi ser om vi kanskärpa lagstiftningen för att stärka barns rättssäker-het? Anser Tolgfors att det är fel att vi ser över attsanktioner ska kunna drivas mot kommunerna?Anser Tolgfors att det är fel att elever och föräld-rar har fått en möjlighet att medverka när man ser attnågot inte fungerar? De har fått en möjlighet att sägatill skolan: ska vi ha ett åtgärdsprogram så att jagsom elev eller jag som förälder verkligen får den rättjag har. Anser Tolgfors att det är fel att vi har satsatpå att vi ska ha 15 000 nya tjänster i skolan för att viska få fler vuxna som verkligen kan se barnen? Nuvill jag ha ett svar på de frågorna, herr talman.Anf. 67 ():Herr talman! Det tar uppenbarligen inte mer för skolministern att redogöra för allthon gjort som skolminister mot mobb-ning, för sedan tar hon upp det i nästa inlägg igen.Värdegrundsåret var yta. Jag pratar om saker ivardagen som faktiskt påverkar och gör en skillnad.Skolan måste arbeta kvalitetssäkrat, kunskapsbaseratoch strukturerat för att stoppa våld och mobbning.Skolverket skriver: "De allra flesta av de granska-de skolorna förefaller utgå från antagandet att kränk-ningar nog inte kommer att uppträda mellan männi-skor." Därför har man "varken funnit det angelägetatt utveckla den egna kompetensen att iaktta ochanalysera kränkningar eller att bygga upp alarm- ochåtgärdssystem." Hur är detta möjligt, skolministern?Fortfarande saknar skolor arbetsplaner mot mobb-ning trots att de är ålagda att ha det. Många av demsom har det har bristande planer. Att de är innehålls-lösa gör att ord och handling inte stämmer överens.Jag citerar igen: "Elevernas väl och vetenderar därmed att lämnas åt godtycke i stället för attbli resultatet av ett systematiskt arbete för att nå mål. "Fundera på den meningen, skolministern!Skolan måste kunna stänga av våldsbenägna ele-ver eller i varje fall lyfta bort dem från den ordinarieundervisningen. Det sprider osäkerhet bland bådelärare och elever när personer som fysiskt gett sig påandra ändå får vara kvar i skolan som om ingentinghänt. Undervisning för elever som utsätter andra förvåld måste ordnas separat. Är skolministern bereddatt ge skolan den möjligheten?Osäkerheten om hur stort skolans ansvar är när ettbarn mobbas måste bort. Skollagen måste ändras såatt elever får rätt att ställa skolan till ansvar när sko-lan genom underlåtelse eller aktiva handlingar kränktelevens rättigheter. I förarbetena måste det förtydligasvilka krav samhället ställer på skolans arbete för attförebygga, upptäcka och stoppa mobbning. Då stårdet klart vilken nivå en skola måste hålla i antimobb-ningsarbetet. Är skolministern beredd att stärka ele-vens rätt på det viset i skollagen?Hovrätten menar i den uppmärksammade Grums-domen att det inte finns något att jämföra skolansinsatser med eftersom det inte finns någon helt enhet-lig modell för arbetet mot mobbning, och därför kanman heller inte veta när en skola agerat bristfälligt.Det är just därför som behöver en högrelägstanivå i skolans arbete mot mobbning. När skaskolministern se till att vi får en högre lägstanivågenom en nationell handlingsplan mot mobbning?Än mer förvirrande blir situationen av att JohannaRosenqvists skola kritiserats av både ochYrkesinspektionen för hur man hanterat situationen,och sedan kommer hovrätten och avfärdar de bådatillsynsmyndigheternas kritik som irrelevant för dom-slutet. Det må kanske vara riktigt ur ett skadestånds-rättsligt perspektiv, men vad innebär det för hur sko-lan ska se på tillsynsansvaret ? Ska det intelängre tas på allvar därför att när det prövas avfärdasdet?Det är alldeles uppenbart att civilrätten inte räckertill för att pröva skolans ansvar och att skollagendärför måste stärkas.Vi måste bygga ut den beteendevetenskapligaforskningen om mobbning, eftersom vi vet för lite. Vimåste möjliggöra ett kontinuerligt insamlande av dataoch kunskapsbanker att forska på, som t.ex. den somÖrebro universitet vill bygga upp men har svårt attfinansiera eftersom all finansiering är projektstyrd. Ärskolministern beredd att lösa det?Är skolministern beredd att införa särskilda elev-skyddsombud som ytterst ska kunna stänga skolan?På gymnasiet är många elever myndiga, precis sompå många andra arbetsplatser. Låt oss då behandladem därefter! Eleverna visar sig i alla undersökningarse mycket mer mobbning än den som skolan ser. Ärskolministern beredd att ge eleverna den stärkta möj-ligheten?Är skolministern också beredd att se till att det lö-pande undersöks i alla landets kommuner och skolorhur vanligt mobbning är, vilka uttryck den tar sig ochhur insatserna man sätter in lyckas? Så sent som förnågot år sedan var det ungefär hälften av kommuner-na och en tredjedel av skolorna som aldrig hade un-dersökt detta och vars arbete var skott i mörkret.Det är så mycket som är ogjort, skolministern, attdet snabbt borde gå att åstadkomma betydande för-ändringar - om man bara vill.Anf. 68 Statsrådet ():Herr talman! Om vi ska komma till ett bättre re-sultat i hur elever uppträder mot varandra tror jag attvi vuxna måste gå före som förebilder. Vi kan haolika syn på hur vi ska lösa en situation, men jagtycker att vi också ska visa respekt för de åtgärdersom vidtas.Låt mig ta de frågeställningar som Tolgfors togupp. Självklart är det så, och det har varit ambitionenända sedan jag startade, att alla barn ska må bra iskolan. Därför har vi också i varje budget prioriteratarbetet för att de barn som vi vet inte mår braska må bättre.Sten Tolgfors säger: Kommer ni att ta tag i forsk-ningen? Det är precis det vi har gjort. Vi har avsatt 12miljoner till två centrum vid universitetoch vid , . I uppdragetligger att hantera forskning och sprida forskningen uti skolorna. har fått en direkt uppgift -angiven i årets budget, antagen av ochdärmed också av om han tyckte att denvar positiv: ska i sin tillsyn observera deelever som mår dåligt. Man ska också ta direktkon-takt med de skolor som visar sig inte klara av dettaför att aktivt främja dessa skolor att bli bättre motta-gare. Man kommer i sin tillsyn att observera hurmobbningsplanerna har använts. Det här ligger i detdirekta uppdraget, och man har fått ett fördjupat upp-drag från regeringen att göra det.Arbetet i pågår nu och kom-mer att redovisas . Den är parlamentarisk.Alla partier har en möjlighet att föra fram sina tankarom hur man vill göra lagstiftningen bättre för attkunna säkerställa barns trygghet.Vi får brev, jag får brev, om barn som inte harbemötts på det sätt som jag känner att man ska blibemött på i skolan. Vi bemöter de här föräldrarna. Vivisar dem också till möjligheter när de känner att deär i en situation där de inte får det stöd som de önskarfrån skolans sida. Vi visar också på när dehär enskilda ärendena uppstår. Jag har en ständigdialog med där jag följer upp verketstillsynsärenden och där vi tittar på vad som liggerbakom mobbningsfall: Hur har det förebyggandearbetet varit? Hur ser skolledningen ut? Vad har manför långsiktigt arbete med den som är mobbad, ochockså med mobbaren?Vi vet att om vi ska nå ett bra resultat handlar detinte om kortsiktiga insatser. Det handlar om att mankontinuerligt återkommer på varje skola. Detta ärrektors ansvar. Det är mycket tydligt angivet. Det gårinte att skylla på någon annan. Det är rektor som haransvar för att värderingsfrågorna lyfts upp blandpersonalen, att det ges tid att ständigt diskutera. Detfår inte stå några mobbningsplaner på hyllorna. Delokala skolstyrelserna har ett oerhört stort ansvar föratt följa upp sin egen verksamhet. Det är deras skyl-dighet att se till att de nationella målen blir fullföljda.Jag har kunnat följa många områden i riksdagensarbete. Vi har ständigt, från alla partier, visat hurstarkt vi avskyr mobbningen. Vi har kommit medolika förslag. Jag vidhåller att detta är ett område somjag känner ett oerhört stort engagemang för. Jag villpå olika sätt möta och motverka det som handlar ommobbning.Vi kommer att fortsätta. har vi inriktat ossmycket på arbetet inom skolans egna väggar. Ska vilyckas tror jag att nästa steg handlar om att ha medföräldrarna, eftersom det handlar om attityder ochrespekt för varandra. Det handlar om föreningar ochorganisationer utanför skolans verksamhet. Dethandlar om politikers ställningstagande och om attkunna gå ut och agera.Rektorerna är de som har ansvaret. I budgeten lig-ger också fortsatt arbete med kompetensutveckling avrektorerna för att uppmärksamma deras skyldighetenligt rådande lagstiftning.Anf. 69 ():Herr talman! Min fråga till skolministern var vilkanya åtgärder hon var beredd att vidta, då det är allde-les uppenbart att de gamla inte räcker. Hennes svartill 100 000 mobbade barn blev tydligt: inga. Det ärett svek mot de drabbade barnen. Det är likaså ettsvek, skolministern, att inte ens tala om dem somdrabbas av mobbning utan göra det här till någotslags byråkratiskt problem, att gömma sig bakomskolorna och inte själv ta ställning. Det är bedrövligtatt det förekommer att barn och ungdomar är tvingadeatt gå till domstol för att få upprättelse. Det är ocksåbedrövligt att de tvingas kräva det stöd de har rätt tillenligt svensk lag när skolans arbete mot mobbningbrister.Domstolar löser inte mobbningsproblemen. Mendet faktum att kommunerna nu vet att underlåtenhetatt vidta adekvata och tillräckliga åtgärder motmobbning kan straffa sig civilrättsligt har redan letttill ökade insatser och ökad medvetenhet. En för-stärkning av elevens rätt i skollagen, som jag vill ha,skulle i än högre grad leda till förbättringar i det före-byggande, uppsökande och akuta arbetet mot mobb-ning, liksom till ett mer systematiskt sökande efterkunskap och kvalitetssäkrade arbetssätt.När 100 000 barn far illa kan politiken knappastluta sig tillbaka. När det sker torpedverksamhet i våraskolor kan politiken knappast luta sig tillbaka. Är deträtt som skolministern sagt i medierna att problemetbestår i att skolorna inte fullgör sitt ansvar är det enpolitisk uppgift att se till att skolan tar sitt ansvar. Ärdet dessutom så att ytterligare åtgärder krävs är detpolitikens skyldighet att ta initiativ till sådana utandröjsmål.I somras sade skolministern till TT att det intefinns mycket mer som kan göras på politisk nivå motmobbningen. Jag hävdar att skolministern har full-ständigt fel. Det finns väldigt mycket som kan göras,och det kan göras nu.Många av våra skolor är engagerade och jobbarjättebra. Men problemet är att skolans lägstanivå ärför låg. Det är inte rimligt att skolans arbete motmobbning ska avgöras av om det råkar finnas eneldsjäl på skolan eller inte. Vårt ansvar för barnensväl och ve i skolmiljön är bra mycket större än så.Anf. 70 Statsrådet ():Herr talman! Problemet med ochmoderaterna är att de gärna pratar om någonting meninte är villiga att sätta till resurserna. Grunden tillproblemet för den som är mobbad är ofta: Det fannsingen som såg mig, ingen som lyssnade på mig. Denviktigaste åtgärd vi kan göra för att verkligen se tillatt alla barn får en trygg skola är därför att se till attdet finns vuxna i skolan, att det finns fler lärare, flerpsykologer och fler specialpedagoger som kan sebarnen och möta dem inte bara i klassrummet utan ikorridorer och på skolgårdar, där det är vanligast attmobbningen finns. Varför säger då nejtill satsningen på 15 000 nya jobb i skolan? Behövsinte de här vuxna för att möta den lilla killen ochtjejen som mår dåligt? Behöver de inte denna vuxneatt tala med?Tycker inte att det är viktigt att vihar dessa centrum som sysslar med forskning, att deger sitt stöd till skolorna, att de ger sitt stöd till skol-ledarna och lärarna för att de bättre ska möta proble-men? Det är där vi måste vara. Vi måste skaffa inkompetensen, bli fler vuxna, så att vi verkligen kan sede här eleverna och sedan fundera på hur vi går vida-re.Den som blir mobbad behöver antagligen en psy-kolog i slutändan för att bygga upp det självförtroen-de som har raserats. Varför säger då Tolgfors nej närvi säger att det behövs fler psykologer, t.ex. kuratorer,i skolan? Är det inte viktigt att vi skapar detta?Vi måste också se till att den som var mobbarefungerar, så att den personen kan fungeratillsammans med sina klasskamrater. Den personenbehöver säkert också oerhört mycket stöd, eftersom vivet att mobbare ofta har en tendens att senare i livetkomma in på en eller annan kriminell väg. Det vill viinte.Ska vi lyckas, Tolgfors, är det inte genom att hållapå och smutskasta varandra som politiker, utan detgäller att vi ställer upp såväl ekonomiskt som i vårtengagemang. Vi kräver att samtliga vuxna i samhälletockså gör det. Då går det inte att säga nej när vi före-slår mer resurser till skolan.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 2000/01:197 och 198om ungdomsförbundens möjligheter att engageraskolungdomarAnf. 71 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkainitiativ jag är beredd att vidta för att stärka de poli-tiska ungdomsförbundens möjligheter att informera,rekrytera medlemmar och etablera verksamhet påenskilda skolor. Vidare har frågatmig om jag är beredd att - eventuellt tillsammansmed demokratiministern - ta konkreta initiativ för attstärka de politiska ungdomsförbundens möjligheteratt arbeta på skolorna.Min vision av 2000-talets skola är en skola mitt isamhället, en skola som angår och berör alla. Skolanklarar inte allt på egen hand och därför ska skolansträva efter att i största möjliga mån involvera detomgivande samhället i skolans arbete. Föreningar ochorganisationer, framför allt ungdomsorganisationer,som deltar i skolans arbete bidrar med kunskaper omsamhället som är värdefulla för arbetet i skolan.I dag uppmuntras elevernas demokratiska enga-gemang på olika sätt i skolan. Barn och unga somväxer upp ska genom skola och utbildning få utveck-las i sin medborgarroll och få ett ökat inflytande i taktmed stigande ålder och mognad. Eleverna måstepraktiskt få uppleva sambandet mellan rättigheter ochskyldigheter. En fungerande skoldemokrati ger erfa-renheter av hur man samarbetar och fattar beslut. Denger en förberedelse för arbets- och vuxenli-vet. Skolan är en viktig del av vår demokrati bådesom en förberedelse för ett aktivt deltagande i sam-hällslivet och som en viktig mötesplats för barns ochungas eget ansvarstagande och inflytande.Skolan har en central roll när det gäller att främjademokratins idéer och denna uppgift har ansetts varaså viktig att den fått komma till uttryck i skollagenss.k. Det är därför angeläget att denenskilda skolan har ett utbrett kontaktnät gentemotdet övriga samhället. Detta synsätt betonas även iskolans läroplaner. Skolans kontaktnät bör omfattaolika organisationer som är engagerade i samhällsfrå-gor, men det är särskilt viktigt att skolan också har enöppen dörr till de politiska partierna och de politiskaungdomsförbunden.Beslutet om i vilken utsträckning och i vilketsammanhang olika organisationer eller politiska par-tier ska bjudas in eller få tillträde till skolan är enangelägenhet för den enskilda skolan eller kommu-nen. Detta hänger ihop med det decentraliserade styr-system av skolan som vi har. Det är kommuner-na och den enskilda skolan som avgör hur verksam-heten i skolan ska utformas och organiseras för atteleverna ska nå målen i läroplanerna. De politiskapartierna har dock möjlighet att genom sina repre-sentanter påverka kommunfullmäktige som kan be-sluta om att i kommunens skolplan framhålla skolansöppenhet gentemot det övriga samhället. Exempel pådetta kan vara de politiska ungdomsförbundens möj-ligheter att samarbeta med skolan.Regeringen beslutade attställa ur Allmänna arvsfonden tillUngdomsstyrelsens förfogande för stöd till projektsom syftar till att utveckla ungas egen organisering. Ipropositionen På ungdomars villkor - ungdomspolitikför demokrati, rättvisa och framtidstro (prop.1998/99:115) framhöll regeringen det som en centraluppgift inom ungdomspolitiken att stödja ungdomarsegen organisering. ställderegeringen därför ytterligare tillUngdomsstyrelsens förfogande för att stödja före-ningsutveckling inom ungdomsorganisationerna. Avmedlen kunde användas förprojekt som innebär att de politiska ungdomsförbun-den utvecklar nya former för att i skolorna föra utinformation och debatt om politiken och den politiskademokratins arbetssätt.Ungdomsstyrelsen har även tagit initiativ till pro-jektet Skolval 2002 - demokratistöd med Internet,vilket bl.a. syftar till att öka intresset för demokra-tifrågor bland landets elever. Projektet, som stöds avregeringen, bedrivs i samarbete mellan Ungdomssty-relsen, och Riksskatteverket.I skolans uppdrag ingår att aktivt arbeta för att be-vara och utveckla vår demokrati och detta är frågorsom regeringen prioriterar mycket högt. Det är motden bakgrunden i högsta grad önskvärt att elevernages tillfälle att få kontakt med organisationer ochandra sammanslutningar som har stor betydelse förvår demokrati. Jag följer utvecklingen på detta områ-de mycket noga men har inte avsikt attvidta några ytterligare åtgärder.Anf. 72 (m):Herr talman! Jag vill börja med att tacka för sva-ret. Bakgrunden till den här interpellationen är attriksdagen har ett särskilt ansvar för demokratin ochde värderingar som vårt samhälle grundas på. Mycketav det som händer runt omkring oss understryker attdet är väldigt viktigt att ständigt vinna och återvinnamänniskor för demokratins idéer och stimulera flertill ett aktivt medborgarskap.Den fråga som jag har ställt till skolministern be-rör en liten del av det här arbetet, nämligen vad somsker eller rättare sagt inte sker i våra skolor. Det äralldeles uppenbart att skolan har svårigheter att arbetamed den delen av uppdraget som rör demokrati ochgrundläggande värderingar och det personliga ansva-ret.Av fördjupningsstudie av värdegrun-den som kom framgår att skolorna sällan tarupp frågor om demokrati och etik i sin undervisning.Jag ska läsa ur den rapporten. Man skriver så här:Elevernas kunskaper om demokrati, dess formellasidor, vilka institutioner och myndigheter som finns,ärendegångar, vem som beslutar vad, etc. är begrän-sade. Det tycks som om intresset för elementära faktaom hur samhället fungerar är lågt och att dessa kun-skaper ganska omgående glöms bort av eleverna.Undervisningen upplevs av eleverna brista i verklig-hetsanknytningen.Mycket enkelt kan man säga att skolan inte gör såmycket åt det här. Eleverna hålls i stor okunnighet omhur demokratin och samhället fungerar och som ettresultat av det förblir man ointresserad.Men så här kan det ju inte få fortsätta. Det är judet som gör att det är så olyckligt att de politiskaungdomsförbunden ofta möter praktiska svårigheternär de vill informera eller ordna aktiviteter på enskil-da skolor eller när ungdomar vill bilda en egen före-ning på sin egen skola. Ungdomars egna initiativ ochengagemang passar liksom aldrig in i planeringen.Det anses störande, trots läroplanens mål att främjademokratins värderingar.I perspektivet av den flora av extrema och icke-demokratiska rörelser som växer fram i ungdoms-gruppen är det här naturligtvis mycket olyckligt. Detsvar skolministern då ger är att de politiska partierna ilaga ordning får övertyga fullmäktigeledamöternarunt om i landet om att ta in synpunkter på detta irespektive skolplan. Sedan ska vi då hoppas att sko-lorna dessutom läser skolplanen och liksom lyssnarpå detta.Om jag skulle svara en ung person som är poli-tiskt engagerad att det är så här de ska gå till väga ärdet ungefär lika dumt som att låsa dörren när någonringer på. Jag tror att det här är kontraproduktivt.Ungdomars eget sätt att formulera politiska problemkombinerat med de politiska ungdomsförbundenslånga erfarenhet av utbildning i klassiska värderingar,politisk historia och demokratiskt arbete behövs iskolan. De har en kompetens när det gäller hur mannår ungdomar, hur man engagerar ungdomar somingen lärare har. Det här måste man ta till vara.Jag har ingenting emot att regeringen har satsatpengar på de politiska ungdomsorganisationerna ochdet ena projektet efter det andra. Det är väl jättebra.Men det här är gratis. Det är gratis att öppna dörren.Men väldigt många rektorer och lärare vet liksom intehur de ska hantera det hela.Jag tycker att skolministern kan sätta fart på , t.ex. ta fram kommentarmaterial om hur lärareoch rektorer kan hantera allsidighet, i vilka samman-hang det kan vara intressant att ta dit de politiskaungdomsförbunden och andra frivilligorganisationer.Det går att peka på exempel på hur ungdomar kanaktiveras. Det går att visa hur föreningsliv kan skapasi en skola och vilka värden det har.All demokratisk undervisning av ungdomar kaninte ske på elevråd och klassråd i samband medschemalagda aktiviteter. Vi måste bejaka ungdomarsegna engagemang. Det är en typisk vuxenmissupp-fattning att tro att ungdomar skulle vara så intressera-de av att diskutera den egna skolan. När jag var ville jag lösa världsproblemen. Det är det denpolitiska ungdomen pysslar med. Det är det som vimåste få in i skolan.Anf. 73 ():Herr talman! Jag vill tacka skolministern för sva-ret.Frågan om ungdomsförbundens möjligheter attjobba är en angelägenhet för oss alla, inte för enstakapartier - ja, inte bara för partierna. Därför är jag gladatt och jag har kunnat interpellera till-sammans och över att ställer upp idebatten.Vi har fått flera signaler om att ungdomsförbun-den arbetar i motvind på skolorna.