prot · GO0951 · 2001-01-17 00:00:00 — Det är min bedömning.När det gäller specifika insatser i koldioxidfråganvill jag säga att vi faktiskt har en klimatkommitté somhar lagt fram ambitiösa mål och en omfattande strate-gi för information. Men det är inte särskilt mycketkonkreta förslag. Jag tror att man ska kombinera enmålsättning med en konkretion av vad det betyder,för att man ska visa hur beroende vi är av att dettasker i takt med en omvärld. Det går inte att göra dethär isolerat i . Vi måste göra det tillsammansmed andra. Därför är Haag- och Kyotoförhandlingar-na oerhört viktiga. Vi kommer att lägga ut den härtypen av uppdrag på våra myndigheter och be om ettsnabbt besked om vad det här faktiskt innebär kon-kret.Anf. 24 () re-plik:Fru talman! När det gäller koldioxidproblemati-ken, växthuseffekten och den globala uppvärmningensåg jag något uttalande om att statsministern är be-redd att verka för majoritetsbeslut i EU när det gällermiljöfrågor men inte när det gäller skattefrågor.Är då frågan om en koldioxidskatt på en minimi-nivå en miljöfråga eller en skattefråga? Man kanskeskulle kunna klassa den som en miljöskattefråga, ominte annat. Och det borde gå att dra en skiljelinjemellan miljöskatter och andra skatter, så att man intebehöver befara det som regeringen tydligen befarar,nämligen att det blir ett slags sluttande plan om manöppnar dörren för majoritetsbeslut på skatteområdetöver huvud taget, och då får vi en utveckling som viinte vill ha.Jag undrar om statsministern är beredd att verkaför att åtminstone inleda en diskussion om att hamajoritetsbeslut när det gäller miljöskattefrågor.En kilometerskatt i EU är en annan viktig mil-jöskatt för att man ska kunna motverka de ökandelastbilstransporterna. Kommer vi att få se något age-rande av regeringen i den frågan? Och när, GöranPersson, ska vi äntligen börja göra någonting åt be-skattningen av flygbränslet? Det är fullständigt orim-ligt att fortsätta med det system som vi har därflygbränslet är helt befriat från miljöskatter. Är GöranPersson beredd att ta upp den frågan som en viktigmiljöfråga och en viktig klimatpolitisk fråga underordförandeskapet?(Applåder)Anf. 25 Statsminister ():Fru talman! Jag är anhängare av högre miljöskat-ter i . Därför tror jag inte på att detta beslut skafattas med kvalificerad majoritet. Den vägen är inteframkomlig. Jag är själv principiell motståndare tillatt fatta skattebeslut med majoritet. Det leder in unio-nen i en helt ny karaktär.Jag är glad för att nu diskuterar unio-nen som ett instrument för miljöfrågor. Jag är ocksåglad för att man säger att det finns en kärna som ärkonstruktiv och positiv i unionen. På det områdetnärmar vi oss mer av en samsyn, och det är jag fak-tiskt lättad över.Jag kan nu inte säga exakt hur arbetsprogrammetkommer att se ut för del när det gällerolika typer av miljöskatter, men för samtliga de somvi har diskuterat gäller att det är enhällighet som ärframgångsvägen, och jag tror att det går snabbare,paradoxalt nog, än att söka striden om den storaskattefrågan när det gäller majoritetsbeslut.Anf. 26 BO ():Fru talman! Jag ska med glädje besvara GöranPerssons fråga om vilket mitt drömland är. Men låtmig först önska lycka till. Uppdragetför att vara ordförandeland i den europeiskaunionen är mycket viktigt. Inte minst gäller det denfråga som vi moderater och regeringen är helt överensom, nämligen den historiska uppgiften att föra in deländer i den europeiska unionen som för bara förtrycktes under kommunismen ochvanstyrdes under socialismen. Regeringen kan i detavseendet räkna med vårt fulla helhjärtade stöd.Särskilt mycket stöd från och Mil-jöpartiet lär det ju inte bli. Deras ambition är ju istället att driva enkampanj mot den europeiska unionen. Det är ett avmånga skäl till att regeringen borde säga upp bekant-skapen med de partierna. Det är ju orimligt i längdenatt bygga sitt parlamentariska stöd på partier som i enså grundläggande fråga har en helt avvikande upp-fattning mot vad regeringen har.Fru talman! Mitt drömland är , ett nytt ochfriare , ett där alla är delaktiga, däralla kan växa på sina egna villkor, inte på GöranPerssons. sade att han inte tycker attdet ska vara frihet bara för några. Så långt håller jagmed honom. Men hans och socialdemokraternasdilemma är att den politik som de företräder faktisktleder till frihet för några men inte för alla.Vi kan se hur det ser ut när det gäller sjukvården.Fler och fler som har råd börjar köpa privata sjukför-säkringar för att slippa stå i köer i vården. Samtidigtfår de som inte har tillräckligt mycket kvar av sinainkomster efter skatt - menar att manska få behålla så lite för att han och hans politiker-vänner hanterar pengarna bättre - vackert stå kvar ikön om det inte finns någon plats på just denvårdcentralen eller just det sjukhuset. Och det är köersom fortfarande kan vara . Jag hörde ett exem-pel om en dam i som fick vänta påen undersökning . Hon var drabbad avpolio och behövde en vidare undersökning. Det är etthån mot en gammal människa att det över huvudtaget ska kunna vara på det viset.Göran talar mycket om skatterna. Hangillar ju skatter. Jag tycker också att skatter behövsför att finansiera det som måste vara gemensamt, ochdet är mycket, men skatterna ska inte vara högre ände behöver vara. Det insåg ju en gångi tiden. Han sade att det var stöld från de fattiga att haalltför höga skatter. I det här avseendet har ju social-demokratin åter svikit gamla värderingar. Och hur serdetta med rättvisa skatter ut? Förmögenhetsskattentvingades man slopa för några personer med mycketstora miljardförmögenheter. De betalar inte förmö-genhetsskatt på stora delar av sina tillgångar medande änkor som bor i hus som har taxerats upp ska be-tala förmögenhetsskatt. Det är orättvisa skatter. Högaoch orättvisa skatter är vad socialdemokraterna stårför.Hur blir det med valutan för skattepengarna?Thomas , den nye justitieministerns, ambi-tion är att vi ska öka antalet poliser från 16 300 till16 800. I morse var det skottlossning på Stureplanigen. När man ringer och anmäler inbrott på lands-bygden säger de: Ska vi verkligen ta upp anmälan? Vikan ändå inte göra någonting. Vad får vi för valutaför skattepengarna när inte sådana saker fungerareller när sjukvården inte kan hanteras i det systemsom står för?Hur är det med människors möjligheter att klarasig och räcka till både ekonomiskt och i andra avse-enden när och skaavgöra deras ekonomiska vardag genom att stå här ikammaren och diskutera? höjs barnbidraget med100 kr, och då sänks socialbidraget med . Mandiskuterar om man kan göra något annat med bidra-gen. Och så är det föräldraförsäkringen och det enabidraget efter det andra. Varför kan inte människor fåbehålla så mycket av sina egna inkomster efter skattatt de allra flesta inte behöver bidrag? Då skulle bi-dragen verkligen reserveras för dem som behöverbidragen, så att de räcker till och ger en dräglig tillva-ro.Det är ju nu i dagens som det bara är fri-het fullt ut för några, inte för alla. Det är det samhäl-let som jag vill byta.Jag skräms när jag läser serie om ny-fattigdomen som också har läst. Menjag skräms också av intervjun på tre sidor med honomi går där det inte fanns några lösningar. Man sitterfast i detta. Man ska ta hand om människor, och närman inte klarar det är man ledsen, men det blir ing-enting. Så får det inte vara i , inte i mittdrömland i alla fall.I förrgår började en serie om skolan i , en se-rie som visar oro, oordning och elever som har svårtatt få förutsättningar att lära sig någonting. Så får detinte heller vara i det drömland som jag vill ha.Hårdast drabbas barn av de här bristerna. Det ärbarnen som drabbas hårdast när föräldrarna är ar-betslösa, inte bara ekonomiskt utan också genom atttilltron till förebilderna kanske inte blir vad den bordevara. Jag tror att det kan ligga bakom en hel del avden brottslighet vi ser - unga människor, oftast män,som inte har några riktiga förebilder eller någon stad-ga. Det kan gälla invandrarbarn och andra barn. Dettaär ett problem.Barnen drabbas av att föräldrarna varken räckertill när det gäller tid eller ekonomi. Och barnen drab-bas naturligtvis av en skola som inte ger tillräckligtbra kunskaper för att man ska klara sig i livet på ettbra sätt. Det är detta som måste förändras.Hur ska vi då förändra det? Jo, vi måste återigenfå en tilltro till människors förmåga att i normalfalletklara många saker själva. Vi måste ge dem rätten attkunna välja, att styra och ställa och ta kontroll översin vardag, och reservera det vi ska diskutera ochbesluta om i riksdag och i kommuner ochlandsting runtom i till det som verkligenbehövs. Det är vad vi ska göra.När det gäller sjukvården ska vi ha en gemensam,solidarisk finansiering. Var och en betalar efter sinförmåga. Men man ska få sjukvård efter behov. Så ärdet inte . får man sjukvård efter hur lands-tings- eller regionpolitiker har lyckats klara sin upp-gift att fördela resurser till lasarett och vårdcentraler.Det är inte behovet som styr utan politikerna, och dågår det snett. Det ska vara gemensam finansiering,men sedan ska patienten ha en rätt att välja. Om detegna , som det nu ser ut, inte kan ge vår-den ska man ha rätt att vända sig till någon annansom kan ge vården i tid.Vi ska frigöra vården på det viset inte bara därföratt patienterna ska välja utan också därför att de somjobbar i vården är de som bäst vet hur man organise-rar vården så att det blir bra för de som är anställdaoch därmed bra för dem som söker vård. Det är denförändringen vi ska göra, den valfriheten vi ska ge.Jag är övertygad om att sjukvården behöver mer re-surser, men sjukvården behöver utöver mer resurser iframtiden en annan organisation där de som jobbar ivården kan bestämma över vården.Vi ska ha skatter som tas ut efter förmåga. Men viska inte ha högre skatter än vi behöver ta ut. Om vilämnar tillbaka mer av ansvar till människor, mer avförmåga att klara sig själv, blir ju skatterna lägre. Viska ha låga och rättvisa skatter, och det ska vi hagenom att se till att den tillväxt som undertre decennier mest har gått till det offentliga i huvud-sak går till vanliga människor så att deras skatter blirlägre år och inte höjs år - som närfastighetsskatterna höjs och energi-, olje- och elskat-ter höjs.Vi ska ha en skola som också är gemensamt fi-nansierad. Men vi ska inte ha en skola där GöranPersson oroas av att fler vill välja skola. tog upp detta på ett förtjänstfulltsätt. Det visar skillnaden mellan vad en borgerligregering skulle kunna åstadkomma och vad GöranPersson vill åstadkomma: att snäva in människorsvalfrihet. Det är ju alltid så att några få kan betala vaddet kostar för skolan fullt ut. Men det är ingentingsom vanliga människor har råd med - om inte visätter instrumentet rätten för alla att välja i derashänder. Det är det vi måste göra, -finansiera skolan gemensamt, men se till att man haren rätt som förälder och som elev att välja en braskola och välja bort en dålig skola. Alla ska ha denmöjligheten. Man ska inte snäva in det bara för attnågra nu har börjat få den möjligheten, vilket i grun-den är bra.Vi ska också här låta dem som jobbar i verksam-heten få en chans att bestämma. Pengarna ska gå tillskolorna direkt, inte via kommunerna. Rektorerna skainte vara kommunala budgetberedare. En rektor skavara den främsta eller organisatören iskolan och verkligen jobba med skolan, inte ha enständig förhandling med kommunpolitikerna. Peng-arna ska gå direkt till skolan.Så har vi jobben, grunden för välstånd och väl-färd. Allt tyder på att det är dags att göra bokslut överden högkonjunktur vi har levt i. Om det blir en mjukeller hård landning är svårt att säga. Men vi vet att närvi går in i det som är en lika stark hög-konjunktur har vi en arbetslöshet som är högre än dennågonsin varit i modern tid i en högkonjunktur. Det äringet bra utgångsläge. Under de år som gått har juregeringen avstått från att försöka göra någonting åtdetta genom att förbättra företagsklimatet ännu mer. Istället har man slagit sig för bröstet och surfat på dentelemarknadsavreglering som den borgerliga rege-ringen genomförde och som gav och mångaandra företag luft under vingarna i än högre grad änman hade tidigare. Det är för lite gjort. Mycket måstegöras för att skapa bra förutsättningar för företagareruntom i , de som finns och de som ännu intefinns, att ge alla de nya jobb som behövs.Fru talman! kan bli ett drömland. Men dåbehövs en ny regering och en ny politik. Då dugerinte den socialdemokratiska modellen, som GöranPersson vill driva vidare. Vår uppgift i en ny regeringska vara att skapa förutsättningar för att alla som kanarbeta också ska ha ett arbete, att se till att den somhar ett arbete också kan försörja sig på sin egen ar-betsinkomst och sätta av till ett eget sparande, enegen trygghet. Men självfallet är det också vår upp-gift att se till att när vi måste lösa uppgifter gemen-samt ska det fungera väl, att man får valuta för skat-tepengarna - en sjukvård utan köer, en skola som gerkunskap till alla barn. Så vill vi moderater bryta uppdet nya klassamhället och lägga grunden för ett Sve-rige där ingen lämnas efter, ett där alla tillåtsväxa sig starka av egen kraft.(Applåder)Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag tror att vill leka af-fär. På alla samhällets och livets områden ska vi gåomkring som glada, köplystna konsumenter och frittvälja bland varorna som står uppradade på hyllorna.Det är väl den dröm som är och Mode-raternas. Då vet vi ju ganska väl vilka det är som intekommer in i köpcentrumen. Det ser vi ju om vi tittaross omkring i och i världen. Det finns männi-skor utanför, och det finns människor som inte enskommer fram till portarna. Vi vet att har man ingapengar på fickan är det ingen idé att man går dit överhuvud taget. Har man inget jobb får man inte köpanågot på avbetalning heller. Då är man inte kreditvär-dig. Jag tror att det är väldigt många som skulle ham-na i den situationen i det drömland som Bo Lundgrenskissar på - ett utanförskap som skulle vara betydligtstörre än det vi dessvärre kan se också . Jag skaåterkomma till det i mitt huvudanförande.Bo Lundgren talar om att motar-betar den europeiska utvidgningen. Då vill jag talaom för att det gör vi alls inte, tvärtom.Vi är ivriga förespråkare för en utvidgning. Vi tror attdet är väldigt bra med en utvidgning, som också na-turligtvis kommer att beröra de länder i Östeuropasom ännu inte är kandidatländer eller som ännu intestår på listan för att bli med. Att samarbetet österututvecklas tycker vi är otroligt bra. Det kommer ocksåatt leda till att tanken på en västeuropeisk eller cent-raleuropeisk superstat med en egen statsbildningkommer att förtvina. Vi kommer att få ett stärkt mel-lanstatligt samarbete, och det tycker vi är utmärkt.Dessutom tycker jag att det är lite osmakligt attBo Lundgren riktar kritik mot att fler kommer attkunna göra sina röster hörda under det svenska ord-förandeskapet än de som sitter i presidierna. Vi harinte åsiktsmonopol i det här landet, Bo Lundgren.Anf. 28 BO () replik:Fru talman! Min kritik i det avseendet gällde inteGudrun . Den gällde , somhar valt sitt sällskap. Jag tycker att han skulle göraslut med det. Så enkelt är det. Det är inte bra för deneuropeiska unionen, och det är inte bra för -det är jag övertygad om.Gudrun inleder ganska klokt, tycker jag,genom att beskriva vad som händer när man inte harpengar på fickan, när man är beroende av att GudrunSchyman och står här i talarstolen,som ni har gjort , och säger: upppå barnbidraget, då går socialbidraget ned, kan vigöra några förändringar i detta? Visst, bidrag är ocksåkontanter. Men varför inte göra att så få som möjligtbehöver bidrag, se till att så många som möjligt harjobb och en lön som man kan leva på när man jobbar?Det borde rimligen vara en uppfattning som Vänsternskulle företräda.Fast egentligen inte.Ni är de största socialisterna i riksdag.Det är alldeles uppenbart. Ni driver kampanj mot attdet lilla som finns av frihet att välja också ska för-svinna. I min hemstad har jag för mig attdet nu börjar en kampanj mot privatiseringar, dvs.man ska inte få välja alternativ i skola och vård. Detlilla som finns av att fler än några få ska få välja skapressas tillbaka.Det intressanta är ju att detta är ett hotmot kvinnor. Ni säger att kvinnor, eftersom de väldigtofta jobbar i den offentliga sektorn, många gångerinom vård och skola, bara ska ha en arbetsgivare. Hurska man kunna få belöning för sin prestation? Deerfarenheter vi ser visar att de som kan jobbaalternativt blir mer nöjda. Det börjar pressa upp lö-nerna för de kategorier som behöver högre löner. Dåfungerar det bättre för de kvinnor som jobbar.Vänstern är ju det mest kvinnofientliga partiet iriksdagen. Ni vill snäva in möjligheterna för dem somverkligen behöver minska arbetstiden att kunna göradet genom att alla ska tvingas till kortare arbetstid, föratt ta ytterligare ett exempel, . 29 () replik:Fru talman! Det är tur att det finns fler utanförriksdagen, , som har förstått att detstörsta hotet mot kvinnans frigörelse är den moderatamedelålders mannen. Han är ju väl representerad avsin partiledare.Jag tror inte alls att ska göra slutmed mig. Jag har dessutom lite svårt att se vem hanskulle inleda ett förhållande med om det inte var medmig. Det kunde i och för sig vara intressant att se vadsom hände. Men jag tror nog att vi ska fortsätta atthålla ihop, för vi har en gemensam syn på att välfärdska vara generell, att vi ska ta ett gemensamt ansvaroch att solidariteten i samhället ska utgå från en tankeom varje människas lika värde. Den ska utgå från entanke om mänskliga rättigheter, inte en tanke sombygger på välgörenhet, där manna ska regna från bord. Där har vi en stor skillnad mellan högeroch vänster. Det är en stor ideologisk skillnad.Är det individerna som ska styra och ställa, därden som har mest makt också tar för sig mest, ellerska vi ta ett gemensamt ansvar och bygga ett sam-hälle utifrån grunder som heter rättvisa och solidari-tet? Det där är en fråga som också går igen, Bo Lund-gren, när vi tittar närmare på kvinnors situation.Jag tror att det är helt nödvändigt för kvinnor attfå högre lön, att få bättre betalt för sitt arbete. Det fårvi inte genom att byta arbetsgivare. Det får vi genomatt arbetsgivaren förändrar sin inställning till detarbete som kvinnor utför. Det får vi genom att arbets-givaren ökar sin insikt om att arbete som har att göramed vård och omsorg om människor är lika viktigtoch lika produktivt som det arbete som utförs inomvaruproduktion. Den insikten och den medvetenhetenhar inte alla arbetsgivare. Det är vi politiker som ärarbetsgivare. Det är vi som har det ansvaret, BoLundgren. Det kräver mer pengar till de här verksam-heterna. Det rimmar illa med era krav på sänkta skat-ter.(Applåder)Anf. 30 BO () replik:Fru talman! Jag vet inte hur fast det här förhållan-det egentligen är, förlovning, giftermål eller sambo-förhållande. Jag kan inte bedöma det. Oavsett vilkettycker jag: Bryt upp, , bryt upp! Kan-ske fel i replikordningen, men jag vill göra den upp-maningen i alla fall. Det tror jag är bra för ,bra för den europeiska unionen.Jag tycker verkligen inte att manna ska behövafalla på den fattige från den rike mannens bord. Jagtycker heller inte att manna ska komma från politi-kernas bord.Gudrun talar om att kvinnor inte behö-ver fler arbetsgivare, att kvinnor behöver en arbetsgi-vare som kan ta ställning till att kvinnors arbete bordebetalas bättre. Men så har det inte varit. Monopolise-ringen av vården exempelvis har lett till att man harhaft en lönebildning som inte har fungerat. Det ärförst när alternativ börjar komma fram som man fåren bättre situation. Att förneka kvinnor rätten att hafler arbetsgivare är skandal och kvinnofientligt.På samma sätt säger man: ska vi lagstifta omkortare arbetstid för alla, oavsett behov, oavsett omman vill. Det är klart att det blir mindre utrymme föratt skapa förutsättningar att korta arbetstiden för demsom verkligen behöver. Skälen är två: Dels fungerarekonomin sämre när alla jobbar kortare, dels blir detmindre kvar för den som verkligen behöver om manfördelar någonting på många. Av bägge skälen är detfel politik.För att inte tala om hur ni har svikit änkorna. Än-kepensionerna lovade ni att rätta till. Det gjorde niheller inte. Ni driver mest kvinnofientligapolitik. Så besvärligt är det. Det är ett av skälen förGöran att bryta upp från behöver, både för patienterna och för deanställda, fler alternativ. Det man gör i Stockholmsläns landsting är att korta köer: mer resurser till vår-den, kortare köer och en bättre situation för de an-ställda. Det är det kvinnor behöver. Det är det pati-enterna behöver.(Applåder)Anf. 31 () replik:Fru talman! Jag ska egentligen bara kolla en grejmed . var tidigare ett partisom profilerade sig lite som ett parti som tyckte attIT-frågorna var viktiga. Men sedan gjorde man inteså mycket åt dem för att få den nya tekniken och denya möjligheterna att nå alla människor i landet. Detär klart att om man inte gör någonting, inte strävar åtdet hållet, permanentar man klyftor som redan finnsmellan människor och regioner.Det är ingen hemlighet vilka det är som hamnarvid sidan av om det som heter bredband byggs ut påmarknadens villkor. Det handlar om människor sominte bor i de stora städerna, människor som inte borlängs de stråk som marknaden tycker är lönsamma.Nu har, fru talman, ett analysföretag som heterForrester kollat det här. De kan bedöma att ungefär40 % av befolkning kommer attha tillgång till bredband. Då har man inte satt bred-bandskravet särskilt högt, . Det ska,utan att krångla till debatten, ställas i kontrast till detnäringsministern har sagt tidigare om år 2002.Men det ska vi förstås återkomma till 2002.Man kan hävda att bredband eller inte är vars ochens val. Men riktigt så är det inte, därför att bredbandoch telekommunikationer kommer attvara lika viktiga som vägar och järnvägar och varanågonting som människor behöver för att kunna bo,arbeta och verka överallt. Då kommer naturligtvisfrågan till : Vad tänker ochModeraterna göra för att tillförsäkra alla människor ilandet denna möjlighet till utveckling?Anf. 32 BO () replik:Fru talman! Jag vet inte vad som föranledde Len-nart att utnyttja talarstol och repli-ker till något som vi kunde ha avhandlat mycket en-kelt. Han kunde ha ringt, vi kunde ha resonerat omdetta och han kunde ha läst våra motioner.Men frågan är väsentlig. Det har rätt i. Det är viktigt att se till att vi inte straf-far ut någon del av från möjligheten att ta delav den nya tekniken, vilket också påverkar förutsätt-ningarna för jobb.Det farligaste vi skulle kunna göra vore om statenvalde en lösning som skulle gälla i hela , attstaten ska ta ansvar för att bygga på det sätt statenbestämmer. Erfarenheterna är förfärande. MaritaUlvskogs experiment med våra skattepengar ochdigital-TV leder med största sannolikhet till att vi fårdigital-TV senare än vi hade kunnat få om vi hadelåtit marknaden fungera.Men självklart kan det vara så att vissa delar avlandet, sannolikt ganska begränsade, med den snabbatekniska utvecklingen ändå skulle ha svårt att få till-gång. I så fall tycker jag att det finns ett gemensamtansvar för att lösa det, men det gäller inte helheten.Det är det som är problemet.Stålverk 80 var en fantastisk idé för tyckteen del socialdemokrater och säkert en del andra ock-så. Men 80 blev inte av. Staten klarar inteden typen av stora insatser. Man är för trög. Man kaninte hantera situationen. Staten ska gå in när det be-hövs. Det ska staten också kunna göra i det här avse-endet.Anf. 33 () replik:Fru talman! Det är olika vad man använder riks-dagens talarstol till. Det är klart att man kan ringa,men en öppen diskussion kring många sakfrågortycker man att skulle välkomna - ävensådana sakfrågor som han valde att inte ta upp i sittanförande. Det är själva poängen. Här är en fråga därmoderaterna tror sig ha någon sorts bild av ett mo-dernt parti som arbetar med IT-frågor. Men i en av deviktiga debatterna i kammaren har ing-en åsikt.