prot · GP0934 · 2001-11-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:34Måndagen den 26 novemberKl. 10.00 - 12.56Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 19 och 20 novem-ber.2 § Meddelande om frågestundAndre vice talmannen meddelade att vid fråge-stunden skulleföljande statsråd närvara:Vice statsminister , försvars-minister , socialminister , finansminister och justi-tieminister § Meddelande om aktuell debattAndre vice talmannen meddelade att fredagen den30 november omkring kl. 9.00, efter voteringen,skulle en aktuell debatt om EU-harmonisering avlagstiftning på de process-, straff- och polisrättsligaområdena äga rum.4 § Svar på interpellation 2001/02:66 om kvin-nan i ett globalt perspektivAnf. 1 Utrikesminister ():Fru talman! har ställt ett antalfrågor om vilka åtgärder jag avser vidta för att främjakvinnans ställning i ett globalt perspektiv.Låt mig inledningsvis framhålla att detta är ett förmig och regeringen högt prioriterat område. Jag delari allt väsentligt beskrivning avproblemen när det gäller kvinnans ställning i detglobala perspektivet.Låt mig besvara de åtta frågorna i turordning.När det gäller att agera för att frågan om heder-smord ska ingå i EU:s förhandlingar med ommedlemskap i har vi inga indikationer på att he-dersmord förekommer i . Mord inklusivehedersmord är kriminaliserat i Turkiet.Fråga nummer två gäller huruvida jag avser attverka för att det dokument som FN antagit om traf-ficking implementeras i medlemsländernaslagstiftning.Den har liksom övriga EU-länder undertecknat FN:s konvention mot gränsöver-skridande organiserad brottslighet och dess tilläggs-protokoll som gäller förebyggande, bekämpande ochbestraffande av människohandel, särskilt avseendekvinnor och barn. Frågorna om ratifikation av kon-ventionen och detta tilläggsprotokoll bereds för när-varande inom . Att sträva efter attandra länder tillträder konventionen och tilläggspro-tokollet ingår givetvis som en del av vårt internatio-nella engagemang i frågan.Margareta frågar vidare om jag avser attverka för att trafficking blir ett prioriterat brott attbekämpa.Bekämpandet av människohandel är redan en pri-oriterad fråga för regeringen och vi driver den också ien rad internationella forum, såsom , och EU. Kampen mot människohandelpågår också inom ramen för ASEM, dvs. EU och tioländer i , som vid utrikesministermötet i maj på svenskt initiativ antog en handlingsplan föratt bekämpa människohandel. Jag kan också nämnaatt regeringen har avsatt medel för att intensifierasamarbetet mellan och om åtgärder motmänniskohandel. UD kommer dessutom att utarbetaen strategi för bekämpning av människohandel inomramen för utvecklingssamarbetet.I sin fjärde fråga undrar omjag i EU och i andra internationella sammanhangavser att verka för att prostitution förbjuds.Tyvärr har vi ingen internationell samsyn påhur prostitution ska betraktas och åtgärdas. Ett synsättsom innebär att prostitution ses som ett godtagbartyrke, att likställa den med andra former av arbete, ärenligt min mening cyniskt och uppgivet. Detta byggerpå en människosyn som regeringen inte delar. Vimåste därför verka för att vår syn på prostitutionvinner gehör. Här har den , svens-ka EU-parlamentariker, andra politiker och inte minstfrivilligorganisationer en mycket viktig roll att spela.Margareta frågar också om jag avser attta upp frågan om kvinnlig könsstympning i interna-tionella sammanhang.Sverige har inte bara stött utan i flera fall ocksåtagit initiativ till att FN-organisationerna ,WHO och UNFPA aktivt ska verka för att kvinnligkönsstympning upphör. har också som ett ledi arbetet mot våld mot kvinnor vid upprepade tillfäl-len tagit upp frågan i FN.Nästa fråga gäller huruvida jag avser att verka föratt frågan om kvinnlig könsstympning erkänns somett brott mot mänskliga rättigheter.Att bekämpa kvinnlig könsstympning är självklarten fråga om mänskliga rättigheter. Enligt FN:s kon-vention om avskaffande av all slags diskriminering avkvinnor måste sådana seder och bruk avskaffas, somgrundar sig på föreställningen om det ena könetsunderlägsenhet. Enligt FN:s konvention om barnetsrättigheter måste traditionella sedvänjor avskaffassom är skadliga för hälsan. Sociala, kulturella ochreligiösa faktorer kan aldrig användas som ursäkt föratt begå brott mot de mänskliga rättigheterna.Den sjunde frågan gäller om jag avser att verkaför att frågan om prenatal könsdiskriminering försupp på dagordningen för FN:s generalförsamling.Det mest effektiva sättet att bekämpa prenatalkönsdiskriminering, dvs. selektiva aborter, är att i ettbrett perspektiv arbeta för att motverka föreställning-en om att flickor och kvinnor är underordnade män.Satsningar på att ge kvinnor samma rättigheter sommän på alla områden är därför avgörande för att viska kunna komma till rätta med alla de problem somMargareta med rätta tar upp.I sin åttonde och sista fråga undrar MargaretaViklund om jag avser att verka för att i detmulti- och bilaterala samarbetet samt i andra interna-tionella sammanhang särskilt uppmärksamma flick-ornas situation i och Kina.Där är det så att aktivt verkar- i såväl det bilaterala som det multilaterala utveck-lingssamarbetet - för att synliggöra kvinnors ochmäns olika villkor. Riktade insatser görs också i bl.a.Kina och för jämställdhet och för att förstärkakvinnors och flickors situation.Anf. 2 ():Fru talman! Först ber jag att få tacka för svaret,som jag tycker är värdefullt och intressant. Men rik-tigt nöjd med svaren på alla mina frågor är jag kanskeinte.Att den fråga som vi nu debatterar är mycket ak-tuell visar notis i en av våra störremorgontidningar. Notisen handlar om att en 15-årigjordansk pojke har dömts till fängelse förhedersmord på sin syster. Händelsen ägde rum i sta-den Irbid i . Två andra bröder åtalades ock-så för ha uppviglat honom men frikändes i brist påbevis. Bröderna misstänkte att systern, som var ogift,hade haft sexuell relation sedan hon varit försvunnenfrån hemmet i . En läkarundersökningvisade senare att hon alltjämt var oskuld. Enligt tid-ningen har det förekommit 18 he-dersmord.Fru talman! Jag berättar inte detta för att jag pånågot sätt vill dra ned eller speciellt utmärka Jordani-en. Hedersmord är ingen speciell företeelse för justdet landet utan tyvärr ganska vanligt i många länder.Jag berättar om det för att visa hur aktuellt det ämneär som vi diskuterar , nämligen kvinnors ochflickors utsatthet.Jag vill också berätta det av två andra skäl. Detena är att det är oerhört angeläget att belysa kvinnanssituation inte bara i vårt land utan också se hennessituation utanför vårt eget lands gränser. Världenflyttar ju in i våra vardagsrum genom bl.a. TV. Dåkan vi bl.a. se att vi egentligen inte är så olika varand-ra var vi än bor och lever på jordklotet. Jag vill påståatt det som angår kvinnan i , , Europaeller någon annanstans angår oss alla.Den andra orsaken är att jag har en stor undran,nämligen: Vilken bild ska flickor och pojkar i vårtland få av sig själva som just flickor och pojkar närde ser och hör hur förtryckt flickan och kvinnan är imånga länder? Självklart måste flickan se sig som enmindre värd människa, när man kan behandla flickoroch kvinnor så människovidrigt som jag anser att mangör i många länder . Jag kan inte förstå annat änatt det sätter spår på flickan i , på hennessjälvkänsla, självrespekt och egenvärde, att se andraflickor i världen blir behandlade och betraktade somen andra klassens människa. Risken finns väl ocksåatt pojkars inställning till och syn på flickor blir skevoch ambivalent.Med detta vill jag ha sagt att det som sker flickoroch kvinnor på andra platser på vår jord egentligenangår oss alla också i vårt land. Därför är det så vik-tigt att vi handlar och visar att vi tar avstånd frånhandlingar som vi inte accepterar. Världen är intestörre än att vi snabbt kan komma i kontakt med värl-dens alla hörn.För att säga något om alla mina frågor i interpel-lationen och svaren på dem verkar det som om vi,dvs. , regeringen och andra, gör en heldel för att förbättra kvinnans situation, och det visstejag ju.Men ändå ser det ut som det gör. Det verkar varaett hopplöst arbete. Självfallet handlar det främst ommänniskosyn och människovärde, men det kan ocksåvara en fråga om makt. Vad anser ministern att vi kanpeka på som ett gott resultat av arbetet med att höjakvinnans status i världen? Finns det någon utredningpå om att finna vägar för att för-bättra kvinnans situation i världen? Om inte, är mi-nistern i så fall beredd att tillsätta en sådan, gärnaparlamentariskt sammansatt, utredning?Anf. 3 Utrikesminister ():Fru talman! Till att börja med vet jag att Marga-reta och jag är helt överens i grundfrågan.Självfallet angår flickors och kvinnors situation värl-den över även oss, precis som även pojkars och mänssituation angår oss. Det är det som gäller universellamänskliga rättigheter. tar i sininterpellation upp några av de värsta exemplen påförtryck som man över huvud taget kan tänka sig,hedersmorden, kvinnlig könsstympning m.m.Jag kanske dock inte riktigt delar MargaretaViklunds pessimism. Även om det fortfarande serväldigt allvarligt ut och det finns många exempel påövergrepp världen över tror jag att det är ett uttryckför att alla övergrepp som sker kommer till vår kän-nedom. Ser man kvinnors situation i världen finns detexempel på att kvinnornas situation försämrades -t.ex. i - men det finns nog ännu flerexempel på att kvinnors situation har förbättrats.Det gäller inte enbart där vi kan se att kvinnor harfått större makt och inflytande - t.ex. i Västeuropaunder senare år - utan vi kan också se att kvinnornahåller på att få en starkare ställning runtom i världen.Därmed avslöjas och offentliggörs också de över-grepp som begås mot kvinnor.Det första viktiga steget för att vi ska kunna be-kämpa avarterna är just att de kommer till offentligkännedom. Hedersmorden, könsstympningarna - alltdetta är ju inte nytt. Däremot är det ganska nytt redovisar, offentliggör och dömer i dessa frågor,vilket man inte har gjort tidigare. Det har varit nå-gonting som har förtigits och fördolts och därmed hardet varit ännu svårare att göra någonting åt det.Anf. 4 ():Fru talman! Det är bra att man inte är pessimistiskutan att man är optimistisk. Men på något sätt tyckerjag att den utveckling som utrikesministern talar omhar två sidor.Vi kan se den positiva utvecklingen, men vi kanockså se den negativa utvecklingen. Jag tänker då påtrafficking och på prostitutionens legalisering. Det ären negativ utveckling som pekar på en oerhört nega-tiv kvinnosyn.Jag fick inte svar på min fråga om det var någonutredning på gång på där man seröver kvinnans situation i världen, och om det integjorde det, om utrikesministern i så fall var beredd atttillsätta en sådan utredning.Demokrati och mänskliga rättigheter är frågorsom man ständigt och jämt måste vaka över. Det äringenting som är statiskt, utan det är någonting somman måste jobba med . Därför anser jag attkvinnans situation i världen är en fråga som manmåste ha ögonen på hela tiden. Man måste ha enhandlingsberedskap som man kan jobba utifrån iolika sammanhang.Av utrikesministerns svar på interpellationen för-står jag att frågan om de europeiska ländernas syn påprostitution är ganska svår att hantera. Här vill utri-kesministern ha hjälp, såvitt jag kan förstå, av bådepolitiker och frivilligorganisationer. Då undrar jagigen om utrikesministern till att börja med har funde-rat på att tillsätta en arbetsgrupp som ska diskuteraoch förslå en strategi för hantering av den frågan. Attlegalisera prostitution i hela anser jag vara ettstort bakslag för kvinnans rätt till ett värdigt liv påsina egna villkor.För att ytterligare gå in på de olika svaren på minafrågor till ministern vill jag ta upp . Ministernsäger att hedersmord är kriminaliserat i ochatt det inte finns några indikationer på att det före-kommer några sådana mord. Jag har tyvärr ingaskriftliga indikationer på att det förekommer heder-smord i med mig - jag hade hoppats det,men det har inte gått. Däremot har jag muntliga indi-kationer på att det förekommer. Vi måste också tamed i sammanhanget att har en något annor-lunda syn på det juridiska området än vad som ärvanligt i länder. Men jag återkommer till denfrågan.Det är hoppfullt att regeringen verkar vara hårtengagerad i frågan om trafficking och verkar ha klaralinjer för hur man ska gå till väga. Det är positivt.När det gäller den kvinnliga könsstympningenundrar jag hur de olika svenska initiativen i olikasammanhang för att få ett slut på den verksamhetenhar följts upp. Det räcker inte med att man tar uppfrågan. Man måste också jobba vidare på den.I svaret på frågan om att erkänna kvinnlig köns-stympning som ett brott mot mänskliga rättigheterberättas om en gammal föreställningsvärld, men detär inte direkt något svar på hur ska arbetamed frågan för att få det klassat som ett brott motmänskliga rättigheter.Jag tycker inte heller att svaret på frågan om pre-natal könsdiskriminering är ett tydligt svar på minfråga.Sedan undrar jag om man ser något påtagligt re-sultat av de insatser som har gjort genom detmultilaterala, men framför allt genom bilaterala, sam-arbetet i och Indien.Anf. 5 Utrikesminister ():Fru talman! Jag börjar med diskussionen om enutredning. Det åskådliggör problemet med att försökaatt svara på alla frågor i ett sammanhang.Jag tror att det på många sätt vore intressant attgöra en utredning om kvinnornas situation i olikadelar av världen. Men det gäller så många olika pro-blem. Visserligen skulle det ge en bred bild, men omman ska angripa kvinnors problem ska man ta uppdem specifikt, vart och ett för sig, eftersom det kanhandla om väldigt olika problem. Ska man då åtgärdadem är nog inte en utredning kring helheten det mestoperativa sättet. Vi har dessutom en ganska bra bildav problemen. Det handlar nog mest om att hittaframkomliga vägar. Låt mig nämna några.Hedersmorden är ett av de områden där Sverigeunder senare år har agerat starkt gentemot de enskildaländerna och också gentemot enskilda organisationeri respektive länder som vi tror kan påverka detta medhedersmord. Vi vill att dessa organisationer tar klaroch tydlig ställning och att de agerar internt i sinaländer för att få bort en så barbarisk företeelse somhedersmorden.Vi kommer att ha en debatt om Tur-kiet. Hedersmord är en av de få saker där vi inte harfått några indikationer på att ska kritiseras.Turkiet har en helt sekulär lagstiftning. Vi kan ankla-ga för många brott mot mänskliga rättigheter.Vi har inte fått några bevis för att det förekommerhedersmord. Om det gör det ska vi självfallet ta uppdet också med de berörda i Turkiet.När det gäller prostitutionen kan jag fullständigtinstämma i riskerna med en legalisering. Här handlardet framför allt för oss att försöka att påverkar andraländer så långt det går. Sedan lyckas vi kanske inteända fram, det har vi ju sett exempel på. Det finns enhelt annan syn hos oss än i andra länder på prostitu-tionen. Men vi kan bara agera genom att försöka attpåverka andra länder.Däremot har vi lyckats med detta med trafficking.När vi började att ta upp frågan om trafficking möttes vi av en total okunskap även imånga av EU-länderna. Från att ha mötts av ett totaltointresse och okunskap kan vi se att det är en avde prioriterade frågor som inte bara utanockså EU lyfter fram i olika sammanhang. Man harupprättat handlingsplaner och konkreta aktionsplaner.Det är också en viktig del i biståndet där vi kan pekapå vad som måste genomföras när det gäller traffick-ing. Ett exempel är att det inte bara är en gemensamprioriterad fråga i vårt närområde, utan vi har detockså som en gemensam prioriterad fråga i vårt sam-arbete med och i det EU-asiatiska samarbetet.Vi har också med flickornas och kvinnornas situ-ation som en väldigt viktig del i vårt samarbete medKina och . Om vi ska gå igenom de enskildabiståndsprojekten är det snarare biståndsministernsom ska göra det. Jag har varit med i politiska sam-manhang och tagit upp kvinnornas och flickornassituation, inte minst i samband med ordförandeskapet.Men sedan är det något som genomsyrar även vårasamarbetsprojekt med de berörda länderna.Anf. 6 ():Fru talman! Olika problem måste lösas på olikasätt. Ungefär så sade utrikesministern. Men handlardet ändå inte om kvinnans utsatthet generellt sett?Genom att titta på delproblemen får man en helhets-bild som man ska kunna arbeta utifrån på ett fram-åtriktat sätt för att höja kvinnans status i världen.När jag skrev den här interpellationen och när jagjobbade med de här frågorna blev jag väldigt depri-merad av den bild som jag själv skissade upp, därföratt jag upplever att kvinnans situation är fruktansvärdi många hänseenden.Som jag sade inledningsvis är världen ganska li-ten. Och de bilder som våra barn och ungdomar ser iTV och på annat sätt, där kvinnors och andra männi-skors situationer lyfts fram, sätter naturligtvis sinprägel på dem. Det präglar också uppfattningen omderas medmänniskor och också deras egen självbild.Därför tycker jag att det är oerhört angeläget att mantar tag i de här frågorna på ett mycket djupt sätt. Detsäger utrikesministern att man gör i och med att denhär frågan är prioriterad. Men då undrar jag hur högtden här frågan står på prioriteringslistan, som jag trorär ganska lång. Det är väldigt många frågor som ärprioriterade när det gäller utrikespolitiken, sådet säger egentligen inte så väldigt mycket.När det sedan gäller detta med trafficking är detjättebra att det finns planer och att man har kommitfram på den vägen på ett bra sätt. Men man ser väl-digt lite också av det resultatet. Vad har hänt? Vi vetatt ungefär en halv miljon kvinnor är utsatta för traf-ficking i . Vad händer med alla dem? Vikänner också till sambandet mellan den internatio-nella brottsligheten och trafficking, som är en del i ettstörre problem.Visst finns det anledning, tycker jag, att se överkvinnans situation med ett totalt grepp.Anf. 7 Utrikesminister ():Fru talman! Hur prioriterade är de här frågorna?Jag skulle vilja säga att när vi tar upp prioriteringarbrukar det handla om tre fyra frågor. De frågor somMargareta tar upp brukar alltid komma meddär.Det är också tydligt att när vi i de internationellaorganisationerna och EU lyfter fram frågor påinternationella möten kommer trafficing-frågor m.m.alltid upp.Det är sant att vi inte har kommit så långt när detgäller att få bort trafficking, men det första kravet ärändå att vi lyfter fram problemen och att vi börjar attåtgärda dem. har vi tagit fram aktionsplaner. Vihåller på att genomföra dem både juridiskt och socialtför att komma åt orsakerna men också för att hjälpaoffren, kvinnorna.Samtidigt skulle jag vilja säga att jag tror att i heladen här debatten är det viktigt att vi inte enbart serkvinnorna som offer, utan att vi också ser kvinnornasom viktiga aktörer. Det är glädjande med diskussio-nen som har utvecklats inom t.ex.Där antar man nu resolutioner där kvinnor ingår. Manser inte kvinnorna bara som hotade offer, utan manlyfter alltmer fram kvinnorna som viktiga aktörer ochnågra som ska vara med och lösa problemen. Det gerju kvinnorna en helt makt att också komma till rotenmed de problem som vi har diskuterat i den här inter-pellationsdebatten.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2001/02:79 omfängslade i MoldavienAnf. 8 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att i FN, EU och andra internatio-nella sammanhang ta upp situationen för de tre allt-jämt fängslade medlemmarna av den s.k. Ilascu-gruppen, , och TudorPetrov-Popa. Vidare har frågatmig om regeringen avser att verka för att de trefängslade får en fri och rättvis rättegång samt om jaganser att de tre ska släppas fria.Fallet med den s.k. Ilascu-gruppen går tillbaka tillbörjan av , då moldaver på båda sidor avfloden genomförde aktioner mot de separatis-tiska försöken att bilda en oberoende stat, Transnistri-en. Ilascu och de övriga i gruppen dömdes i vad sommåste betecknas som skenrättegångar i Transnistrienför att ha bekämpat den självutropade staten.Domarna mot Ilascu och de övriga är naturligtvisinte legitima. Transnistrien erkänns inte internatio-nellt som en självständig stat. Den transnistriske ut-brytarledaren har förklarat att en lösning avfallet endast kan uppnås när väl frågan om Transnist-riens status har lösts. Denna koppling måste självfal-let avvisas.Efter påtryckningar och vädjanden från en OSSE-delegation som besökte Transnistrien , släpptesIlie Ilascu . Efter detta glädjande be-sked vädjade ordförande, den rumänske utri-kesministern , till myndigheterna i Transnist-rien att även frisläppa de övriga tre, men så har tyvärrännu inte skett.Jag kan försäkra om att Sveri-ge, genom agerande i och genom stöd till OS-SE:s ansträngningar och organisationens fältmission,som har följt fallet , även framgent kom-mer att följa utvecklingen i detta ärende. Som jagsade menar vi att domarna mot de tre inte kan be-traktas som legitima och att de därför börfriges.Under rådande förhållanden torde det inte varamöjligt att i Transnistrien kunna arrangera en fri ochrättvis rättegång som uppfyller kraven på opartiskhetoch rättssäkerhet. Det har därför tidigare diskuteratsom man skulle kunna lagföra medlemmarna i Ilascu-gruppen i tredje land. För att detta ska vara möjligtkrävs först att det görs klart vilka brott de anklagasför, sedan huruvida dessa brott kan betraktas sombrott även i det tredje landet samt, slutligen, om enutlämning är möjlig. Ett sådant förfarande skulledessutom förutsätta godkännande från myndigheternai Transnistrien, något som torde vara uteslutet.Jag ser därför som enda godtagbara lösning påfallet att de tre, och villkorslöst, friges.Anf. 9 ():Fru talman! Först ber jag att få tacka för svaret påinterpellationen om fängslade i . Vi har jutidigare, , diskuteratfrågor om mänskliga rättigheter för kvinnor generellti världen. Men gäller det tre män som sedan börjanav 90-talet suttit i fängelse utan dom eller rannsakan iMoldaviens proryska region drygt ett år sedan, ,diskuterade jag med utrikesminis-tern om den s.k. Ilascu-gruppen och deras fängslandeutan dom eller rannsakan. Sedan har det hänt, somutrikesministern påpekar, att har blivit fri,och det är mycket att glädjas åt. Det var i årsom han efter många års påtryckningar släpptes ut urfängelset i är ganska många som har arbetat för att IlieIlascu skulle bli fri. Ett led i arbetet var att ta upphans och hela Ilascu-gruppens situation här i riksda-gen. Jag har också arbetat med frågan i OSSE.Men glädjen över Ilascus frisläppande är intehundraprocentig, eftersom de övriga tre i gruppensom fängslades som Ilascu inte är fria. Deandra medlemmarna är , AlexandruLesco och Tudor Petrov-Popa, med ursäkt för uttalet.De sitter fortfarande kvar i fängelse utan att ha fått enfri och rättvis rättegång. Tudor Petrov-Popa har dess-utom skilts från de övriga i gruppen och flyttats till ettfängelse med hårdare regim. Det finns därför storanledning att speciellt oroa sig för hans hälsa.Mycket talar för att Ilascu-gruppen utsattes för en kupp för att oskadliggöras. Menuppfattningarna om gruppen går isär, och då ingen iIlascu-gruppen har givits möjlighet till en fri ochrättvis rättegång måste, liksom , de övriga igruppen släppas fria. Jag är glad att utrikesministernockså har den uppfattningen.Med tanke på de mänskliga rättigheterna är det ensjälvklarhet att ingen ska behöva vara fängslad utanatt veta varför eller vad orsaken till straffet är. Allaska ha rätt och möjlighet till en rättvis rättegång ochinte av någon enda anledning berövas den rätten.Det är en stor framgång för arbetet med mänskligarättigheter att är frigiven. Men eftersomhela gruppen ännu inte är fri, måste Ilascu-gruppenssituation fortfarande uppmärksammas.Utrikesministern säger att regeringen genom OS-SE noga följer utvecklingen när det gäller Ilascu-gruppens ännu inte frigivna medlemmar. Men utri-kesministern säger inget om att också ta upp frågan iEU och FN, som jag också frågade om.