prot · GO0958 · 2001-01-31 00:00:00 — Det vi behöver är en upprättelseav de moraliska värden som grundats och förvaltatsav etik och västerländsk humanism.Anf. 6 ():Fru talman! Dagens debatt, föranledd av BSE,galna ko-sjukan och hanteringen av djur i vissa EU-länder, rör frågor som oroar och irriterar många män-niskor.I spåren av de nya fallen av BSE i ,, och har oron på mångahåll lett till nära nog panikartade reaktioner. Köttkon-sumtionen i t.ex. har kraftigt minskat undersenare tid. Reaktionen och oron är naturlig och själv-klar då BSE är en dödlig sjukdom som drabbar detcentrala nervsystemet hos nötkreatur. De första fallenav BSE diagnostiserades i . Fort-farande har landet en särställning då det gäller antaletfall, även om den uppåtgående trenden nu har brutitsoch antalet fall minskar.De nya fall som konstaterats i fle-ra andra europeiska länder har troligen sitt ursprung iimport av levande djur och/eller kött- och benmjölfrån . Kopplingen mellan BSE hosnötkreatur och sjukdom hos ungamänniskor har lett till en betydande skärpning när detgäller test och övervakning inom EU och av BSE-läget inom medlemsländerna. Detta är helt nödvän-digt och riktigt.Förutom i , med de första sjuk-domsfallen - den spriddes på många olika håll i lan-det - har BSE påträffats i alla EU-länder i några fåfall utom i och i . Några fall har ävenkonstateras i en handfull . Ochi samtliga dessa fall har det varit fråga om importera-de djur. Galna ko-sjukan kan därför härledas främstsom ett problem kopplat till den intensiva djurhåll-ningen i de västra delarna av Europa.Redan 1981 uppmanades bönder av brittiskamyndigheter att utfodra nötkreatur med proteinriktbenmjöl. Ett skrämmande faktum är att för att effek-tivisera tillverkningsprocessen tilläts foderproducen-terna att minska temperaturen några grader, vilketuppenbart kan vara orsaken till att prionerna i mjöletinte har dödats. konstateras genom attdjuren fått äta kraftfoder som innehållit infekteratkött- och benmjöl. Vad man vet så finns detingen smittöverföring mellan djur.Efter nya fall i samt fall i länder som ti-digare var förskonade förstärktes åtgärderna inom EUi syfte att komma till rätta med problemen.När det gäller kommer samstämmigauppgifter från , och att risken förBSE-smitta i är liten. Orsaken till detta är deåtgärder som vidtagit tillba-ka. Det innebär inte att man ska slå sig för bröstet ochhävda att det inte finns någon risk. Det är uppenbartatt man räknar med att det mycket väl kan inträffa iSverige och att man därför måste ha en stark bered-skap.Nämnas kan att infördes ett förbud isvensk lagstiftning mot att utfodra djur med kada-vermjöl, detta dock av etiska skäl. BSE-risken var dåinte känd.År 1987 förbjöds import av levande nötkreatursamt kött- och benmjöl från . Kött- ochfiskmjöl till mjölkkor stoppades genom en branschö-verenskommelse . Och utfodring av idiss-lare med idisslarprotein förbjöds 1991. BSE är enanmälningspliktig djursjukdom som 1997 kom inunder epizootilagen.Sverige har en mycket liten import av djur, ochframför allt gäller det vissa djur för avel. Att ta bortallt riskmaterial vid slakten är helt avgörande för attstoppa smittspridningen via köttprodukter. Dettatillsammans med tidigare nämnda åtgärder när detgäller foder indikerar enligt veterinära myndigheteratt smittkedjan skulle vara bruten. Testningar ochkontroller fortsätter, och en stor beredskap finns föråtgärder om läget så kräver.Fru talman! Jag vill också slå fast att jordbruks-ministern i varje fall är på rätt väg när honstöder sig på vetenskapligt underlag. De åtgärder somvidtagits har varit väl avvägda. Dock vill jag frågajordbruksministern: det inte dags att kräva enbättre innehållsdeklaration när det gäller foder tillvåra produktionsdjur?Jag tror också att det finns goda skäl att förstärkanyss nämnda vetenskapliga underlag och utvidgadetta till även andra faror när det gäller maten. Om viska kunna hålla oss i framkant i måste vibredda forskningen, annars kan vi inte klara uppgiftenatt vara världsledande när det gäller djurhälsa, djur-vård och livsmedelssäkerhet. Är statsrådet beredd attverka i denna riktning?I många år har haft en intensiv och öppendebatt om livsmedelskvalitet och om de förhållandenunder vilka mat produceras. Det är inte bara fråga omsmakmässig, teknisk och hygienisk kvalitet. Konsu-menterna vill ha säkra och goda livsmedel producera-de på ett sätt som kan accepteras. Man vill vara säkerpå att de djur som ger oss våra viktigaste baslivsme-del lever i en bra miljö, är friska och inte får medicini onödan. De ska få näringsriktigt foder, fritt frånskadliga ämnen.Då det gäller djurskyddet vill man kunna lita påatt de skräckexempel som då och då visas i mediernapå djur som misshandlas och far illa i vissa andraländer inte har någon motsvarighet i vårt land.Fru talman! Det finns en tradition av god djur-hållning i . Djurhållningens ekonomiska bety-delse för bönder borde indikera att det finnsen garanti för god omvårdnad. Det är ingen tvekanom att det som vi ser ute i är fullständigtförödande. Det går helt enkelt inte att bedriva enlönsam produktion och få fram goda och säkra livs-medel, om man sköter denna på det sätt som vi harsett många skräckexempel på. Vi måste anstränga osstill bristningsgränsen för att försöka ändra regelverkoch ekonomiska incitament som leder till att man kandriva verksamhet på det sättet.Vi har från moderat sida all anledning att delauppfattningen att alla krafter ska sättas in för att för-bättra läget i vårt land och för att utnyttja möjlighetenatt genom engagemanget i EU förbättra livsmedelssä-kerhet och djurskötsel när det gäller slakt och annatinom EU-gemenskapen.Anf. 7 ():Fru talman! Människor vill ha mycket och billigtkött. har världens köttproduktionfördubblats räknat per invånare på jorden, och denfortsätter att öka. För att man ska klara den ökningenhar det accepterats att djuren har pressats allt hårdare.De har medicinerats med antibiotika i förebyggandesyfte. Kor har utfodrats med kött- och kadavermjöl,och tillväxthormoner har tillsatts i fodret.För att pressa priserna har man koncentrerat dju-ren till allt färre gårdar. Produktionen har blivit allt-mer storskalig, med mindre och mindre tid för bon-den att vårda och ta hand om djuren. Konsekvensernaav detta systemfel märker vi nu bl.a. genom BSE-krisen och dioxinskandalen.I har vi undvikit de värsta avarterna avden industriella djurhållningen, men det är fortfaran-de så att vi deltar i samma jakt efter ökande avkast-ning, högre produktion och billigaste produkter. Detgör att djur även i behandlas på ett sätt somjag inte kan se något etiskt försvarbart i. inlägg gjorde det smärtsamt tydligt hur detbrister i vårt djurskydd.Vem har ansvaret för att det är så här? Till stor delär det var och en av oss som köper köttet i affären.Därför väljer också alltfler, framför allt unga männi-skor, att inte äta kött. Det är en fullkomligt sund re-aktion med tanke på hur vi behandlar djuren. Andra,inklusive jag själv, väljer att äta kött från djur somman vet har haft det bra. Jag äter hellre kött av djursom jag själv eller någon som jag känner har fött upp,och jag avstår gärna från anonyma biffar från affärer-nas kyldiskar, som antagligen kommer från en mereller mindre industriell djurhållning.Att fortsätta att äta kött utan närmare eftertankeoch utan att anstränga sig för att äta bra kött kan intejag se något försvar för. Möjligen kan man ursäktadet med att man inte har tid, råd eller kunskap, mendet kan aldrig bli mer än ursäkter.Det är naturligtvis inte bara fråga om ett individu-ellt ansvar. Självklart ska vi gemensamt se till att vihar lagar och regler som garanterar både att djurenhar det bra och att vår mat är säker. Det är ett politisktansvar som vi inte har lyckats med. Vi skryterofta om att vi är bättre än andra, men vi är inte branog.Enligt vår mening beror det bristande djurskyddetoch riskerna med våra livsmedel på ett grundläggandesystemfel i dagens djurhållning och livsmedelspro-duktion, och det måste förändras. Vi måste fråga gränsen går för att hålla köttpriserna på en lågnivå. Hur mycket ska marknaden få styra djurhåll-ningen? I dagens rationella livsmedelsproduktion harvi glömt bort att det är levande djur som vi hanterar.Djuren behandlas på samma villkor som andra pro-duktionsfaktorer. Ett verkligt civiliserat och utvecklatsamhälle måste ha ett annat förhållningssätt till dju-ren. Vi måste utgå från att de är individer med sinaspeciella behov, som vi inte har någon rätt att kränkabara därför att marknaden kräver det.Både med tanke på djurskyddet och på smittriskenär det olämpligt med en omfattande handel med le-vande djur. Huvudinriktningen för djurrättspolitikenmåste vara att minimera djurtransporterna. Att EU gerexportbidrag för levande djur är självklart oaccepta-belt, och de stöden måste avvecklas. I stället är detnödvändigt med en utveckling mot ett småskaligtmiljö- och djurvänligt jordbruk med lokal och små-skalig livsmedelsförädling.Det behövs lokala slaktmöjligheter på eller i när-heten av gården genom gårdsslakterier eller genommobila slakterier. Det måste bli ett stopp för denvansinneshandel med djur som gäller , och detmåste bli en ändring på den jordbrukspolitik somleder till större och större gårdar, där bonden tapparmer och mer av sin kontakt med djuren.Ett problem som vi därför måste göra någonting åtär EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Dagens jord-brukspolitik driver på mot större och större gårdar.BSE-krisen kan förhoppningsvis leda till att fler inserdet orimliga i dagens storskaliga djurhållning. Vihoppas att den också leder till att fler inser att vi be-höver en ny inriktning på jordbrukspolitiken, där manställer det småskaliga miljö- och djurvänliga jordbru-ket i centrum.När den har drivit påför en reform av EU:s jordbrukspolitik har det intealltid varit på ett sätt som gynnar den utveckling ochdet jordbruk som vi vill ha i . En utgångspunkthar varit fortsatt strukturrationalisering, och insiktenom att en sådan ofta står i konflikt med både miljö-hänsyn och djurskydd tycks ha saknats.En reform av jordbrukspolitiken måste sätta mil-jön och djurskyddet i centrum, och ett bevarande ochen utveckling av ett mer småskaligt jordbruk måsteprioriteras. Jag hoppas att vi kan vänta oss att rege-ringen fortsätter att driva på för en reform av EU:sjordbrukspolitik och att det småskaliga miljö- ochdjurvänliga jordbruket sätts upp som mål för denreformen.En djurskyddsfråga som vi borde kunna göra nå-got för i är den lokala förädlingen av jord-bruksprodukter. Många talar om småskalig lokalslakt, men vi har inte sett någon av de förändringarsom krävs för att det ska bli lättare att starta lokalaslakterier. Det handlar bl.a. om kostnaderna för vete-rinärbesiktning, som missgynnar de små producenter-na. Det kan också gälla regelverket för slakterierna,som är anpassat till storskalighet. Detta är saker somregeringen måste ta tag i och där den måste återkom-ma med förslag.Även mobila slakterier har diskuterats länge, ochalla är överens om att det vore positivt om sådanakunde användas. är det med dagens regel-verk näst intill omöjligt att använda mobila slakterier- utom för ren, som det finns ett undantag för i EU:slagstiftning.Jag skulle vilja få ett tydligt svar från jord-bruksministern om vi kan vänta oss att regeringensätter upp den småskaliga miljön och det djurvänligajordbruket som mål för en reform av EU:s jordbruks-politik. Kommer ett förslag till reformer som gör attsammanslagningen till större och större gårdar kanhejdas? Kommer närproduktion och småskalighet attkunna gynnas av EU:s och jordbrukspolitik iframtiden?Vi vill ha en djurhållning som sätter djurhälsa,djuretik och säkra livsmedel i centrum. Vi är överty-gade om att människor vill ha en förändring och villkunna äta kött med gott samvete. Vi kan inte ha detsom , när många för att behålla aptiten väljer attinte ta reda på hur kycklingen eller biffen har kommittill tallrikarna.(Applåder)Anf. 8 ():Fru talman! debatterar vi i kammaren tvåmycket viktiga frågor. De är viktiga därför att deberör både oss människor och djuren. Till dels kansägas att dagens ämnen är två sidor av samma mynt.BSE är förknippat med djurhållningen. Spridningenoch förekomsten av BSE är en del av den mörkabaksidan på jordbrukets allt större industrialisering.Jakten på ytterligare en liten ekonomisk marginal harfått till följd att naturen nu har sagt ifrån och på sättoch vis kan sägas slå tillbaka.Låt mig också i sammanhanget säga att jag är gladöver att vi i inte upptäckt några fall av BSE.Jag anser det vara ett styrkebesked för svensk djur-hållning och något som visar att den håller en utom-ordentligt god klass. Även fodret som vi ger våra djurär i allra högsta grad en djurhållningsfråga.Jag hoppas naturligtvis att vi även fortsättningsvisska vara förskonade från BSE i vårt land. Men någrahundraprocentiga garantier kan inte lämnas, varför vimåste visa stor ödmjukhet för människors oro. AttSverige inte är direkt drabbat av BSE gör inte männi-skor lugna. Tvärtom känner många människor enbetydande osäkerhet inför utvecklingen och inför attäta nötkött.Denna oro och osäkerhet känner människor trotsvårt mycket goda förebyggande arbete sedan mångaår tillbaka. Enligt mitt förmenande måste allt görasför att människor ska känna sig säkra inför de livs-medel de köper till sig själva och kanske inte minsttill sina barn. Jag återkommer, fru talman, angåendeBSE i ett senare inlägg.Fru talman! Svensk djurhållning tillhör de absolutbästa i världen. Det tycker jag är viktigt att påpeka.Det gör mig lite upprörd när jag även i denna kamma-re hör talare som påstår att det bara är en marginellskillnad mellan den svenska djurhållningen och dendjurhållning som vi då och då ser bevis på i andraEU-länder och i världen utanför EU.Med det är inte sagt att den svenska djurhållning-en inte behöver förbättras ytterligare. Likaledes är jagoerhört upprörd varje gång jag får höra talas om ellerse bildbevis på hur grymt människor ibland behandlardjur. Låt mig slå fast att människan genom sin unikaställning har ett särskilt ansvar för att se till att djurbehandlas väl.Vår ledstjärna måste vara att sträva efter att stän-digt förbättra oss vad gäller vår djurhållning. Inteminst mot denna bakgrund välkomnar jag att djur-hållningen debatteras av många och på många håll ivårt samhälle och därtill ofta.Den svenska djurhållningen är i stora stycken ettföredöme för övriga EU. Jag och anseratt det är av yttersta vikt att jobbar för attdjurskyddsreglerna i övriga EU skärps efter svenskmodell. har en stark djurskyddslag.Många uppfödningsmetoder som är tillåtna i EU ärförbjudna i . Det tycker jag är en klok ochriktig inriktning.Fru talman! Låt mig ta några exempel i djurhåll-ningen som skiljer från andra länder. I Sveri-ge har vi beteskrav för mjölkkor. Det saknas för andraEU-länder. Svenska utrymmeskrav är väsentligt hög-re än EU:s minimidirektiv. Vidare är t.ex. fixering avsuggor inte tillåten här medan det är det i andra län-der. har krav på halm till svin och kalvar. Detsaknas i andra länder.Till detta kan även läggas andra krav som medrätta är tuffare i . Kom därför inte och säg attdet inte skiljer nämnvärt mellan svensk och europeiskdjurhållning, för det gör det. Låt mig åter-igen slå fast att det naturligtvis alltid finns anledningatt se över djurskyddslagstiftningen i syfte att förbätt-ra.Fru talman! Det går givetvis inte att diskuteradjurhållningen utan att också tala om transporter avlevande djur. Vi är många som förfäras och upprörsöver de transporter som sker inom EU samt till ochfrån EU under mycket dåliga förhållanden, nyligenexemplifierat av svintransporter från Danmark.Ett absolut krav är att det transportdirektiv somfinns följs och gäller i alla delar av unionen. De län-der som inte klarar av att garantera innehållet i direk-tiv måste ställas till svars för detta. Därtill är det be-fogat med en diskussion om transporttider och trans-portlängder. Utöver detta är det angeläget att EU:ssubventioner till transporter av levande djur skrotasoch avvecklas.Det kan kanske av någon kan tyckas som litetförmätet av mig att stå här och tala om hur god densvenska djurhållningen är i jämförelse med djurhåll-ningen i andra länder. Men faktum kvarstår. Svenskdjurhållning tillhör de allra bästa i världen, även omenskilda undantag naturligtvis finns. Att hävda nå-gonting annat vore att ljuga.I detta sammanhang är det viktigt att se till debakomliggande faktorer som finns i fall med t.ex.vanskötsel av djur. Ofta är det sociala aspekter somsjukdom av något slag, skilsmässa, kanske ett döds-fall i familjen eller någonting annat i den s.k. socialasfären som ligger bakom dessa mycket tragiska fall.I talar vi därför ofta om vikten av attbeakta jordbrukets sociala dimension. Jag hoppas attfler vill ta till sig denna viktiga bakomliggande faktornär det gäller dessa svåra, mycket grymma fall. Detfinns alltid anledning, som jag tidigarepåpekade, att se över och vid behov förändra lagstift-ningen. Jag är inte främmande för detta.Som konsumenter har vi möjlighet att påverka in-riktningen på både den svenska men också den euro-peiska djurhållningen. Det är en möjlighet och enchans som vi måste ta. Genom att göra medvetna ochgenomtänkta val kan vi visa att livsmedlen och de sättsom de produceras på är viktiga frågor för oss kon-sumenter.Livsmedel måste framställas på ett ekologiskt ochetiskt riktigt sätt. Det är en avgörande och viktig frågabåde för oss för människor men också för våra djuroch husdjur. Jag återkommer, fru talman, ytterligarevad gäller BSE.Anf. 9 ():Fru talman! Om jag får börja lite personligt: Hadeden här debatten ägt rum hade jagsäkert inte deltagit i den. Då hade vi gjort som deflesta andra partier och skickat fram en av våra före-trädare i jordbruksutskottet.Att jag deltar beror på . Hennes in-val i ledning har inneburit att frågornaom matsäkerhet och djurhållning har fått en annanprioritet i vårt parti . Det är en prioriteringsom motsvarar den som väldigt många människorgör.De flesta av oss tycker att det är viktigt med matav hög kvalitet som inte riskerar vår hälsa. Det ställeri sig krav på bra djurhållning. Men de allra flestatycker därutöver att det finns en etisk aspekt i förhål-landet människa-djur. Djur ska behandlas väl ochinte åsamkas onödigt lidande.Mot denna bakgrund är jag förvånad över en delreaktioner som har kommit på de uttalanden som vårstatsminister gjorde i samband med jul vad gälldehans egen relation till djur. När vår jordbruksministerhär talade mycket om att vi inte får drabbas av panikfunderade jag på om den maningen också riktas tillhennes egen statsminister.Det jag framför allt syftar på är de reaktioner somhar kommit från borgerliga partier där man har varitupprörda över det har sagt och sägeratt det hotar människovärdet. Jag förstår inte att detpå något sätt skulle hota människovärdet att uttala sigmot djurplågeri.Andra har sagt att det här hotar näringen. Jagtycker att det är bra att vi får ett ordentligt ifrågasät-tande av den jordbrukspolitik som förs i Europeis-ka unionen. När det har talats här om att bönderna ärde främsta värnarna av djur och miljö så hör det jutrots allt till bilden att bondeorganisationerhar tillhört dem som med all kraft och alla lagligamedel, och en del olagliga, har slagit vakt om densubventionspolitik och den protektionistiska jord-brukspolitik som EU har slagit in på.Det är ju den politiken som har lett till denna djur-hållning. Det är den politiken som har gjort att manhar antibiotika i djurfoder. Det är den som har lett tilltillväxthormoner. Det är den som har lett till, ellersom innehåller, de här höga transportbidragen osv.Vi har en annan inställning. Vi tycker att det varen av de olyckliga konsekvenserna av EU-medlemskap att den avreglering av svensk jordbruks-politik som hade genomförts så att säga gick förloradi och med vårt EU-inträde. Jag tycker att statsminis-tern gör sig mycket bättre på den här sidan i debatten,när han ifrågasätter den förda politiken, än t.ex. påden sida som han har varit på tidigare inom EU, närhan har medverkat till uppgörelser på toppmöten somhar inneburit att vi har satt oss ännu mer fast, blivitännu mer cementerade, i den här subventionspoliti-ken. Så sent som i tillhörde han dem som brom-sade generella BSE-test inom hela unionen.Regeringen tycks inte prioritera konsumentpolitikså högt som det var talom . Det beklagar jag, för vi tycker att kon-sumentfrågor är viktiga. När vi lever i en gemensammarknad, i den inre marknaden, måste vi som konsu-menter också kunna ställa krav på produkter somkommer från andra länder. säger man att manändå ska prioritera miljöfrågor. Då hoppas jag på något sätt ska kunna definiera matsäkerhets-frågorna som en miljöfråga och därmed prioriteraäven konsumentperspektivet.Sverige bör arbeta för mindre giftanvändning ijordbruket och för ett permanent förbud mot allatyper av riskmaterial i foder och mat. Om den härkannibalismen, alltså detta att jordbrukspolitikenstimulerar att man använder delar från artfränder viddjuruppfödning, vill jag säga att alldeles oavsett ve-tenskapens allra senaste ståndpunkt ligger det endjupt mänsklig insikt i att detta förmodligen inte ärbra. Det är ju det som också har bekräftats genomBSE-epidemin.Vi har tagit ställning för att också bör hagenerella BSE-tester. Vi vill stoppa de långa djur-transporterna, och vi vill ha en effektivare kontroll avmatproduktionen. Den som lyssnar noga på Marga-reta argument om BSE-tester hör ju attargumenten inte riktigt håller ihop. Först säger hon:Vi testar 20 000 djur så att människor kan vara tryg-ga. Sedan säger hon: Det finns inga säkra test. Om detinte finns några säkra test, varför är det då så viktigtatt påpeka att vi testar 20 000 djur? Sedan säger hon:Vi har inte tillräckligt med testkapacitet. Men om detinte finns några säkra test, varför ska vi i så fall hatestkapacitet? Hon säger: Vi har brutit smittkedjan.Ja, men exakt likadant har det låtit i land efter landdär man sedan har gjort erfarenheten att sjukdomenändå finns.Problemet med kapaciteten finns i många länderdär man ändå har känt på sig att man bör göra det här.Jag kan inte förstå att inte bör göra detsam-ma. Jag vill sluta med tre frågor till som strax får ordet. Är berett attarbeta för en federal institution inom EU som fårkontrollera kontrollanten, alltså ett matens och dju-rens FBI? Är beredd att arbeta förett förbud mot djurtransporter som är längre än 50mil? Och är beredd att omprövasin inställning till generella BSE-tester också i Sveri-ge?Anf. 10 Jordbruksminister ():Fru talman! Det var intressant att höra , särskilt hans inledning. Till skillnad frånFolkpartiet, som vad jag förstår började arbeta meddessa viktiga frågor , inför EU-parlamentsvalet när gjorde entré, harsocialdemokratiska regeringar och det socialdemo-kratiska partiet prioriterat livsme-delssäkerhet. Det är kanske också därför som LarsLeijonborg inte riktigt inser vilken skillnad det ärmellan och andra länder. Vi har arbetat med-vetet förebyggande, och inte bara de två senaste åren- det har vi också gjort, men långt har vitagit de här frågorna på mycket stort allvar. Det ärtydligen en avgörande skillnad mellan ochSocialdemokraterna.Får jag, fru talman, kommentera lite grann av detsom har sagts. Jag är väldigt glad över den samsyn,förutom i det senaste inlägget, som jag tycker råder ide här frågorna, alltså både frågor om djurtransporter,djuromsorg, djurskydd samt djuretik och frågan omBSE. Jag ska kommentera några saker. Det finnsmycket samsyn, men det finns också punkter där jagvill korrigera några uppgifter.Matz , djur är inte varor. Jag kanverkligen hålla med om det. Men tyvärr är det ju såpå EU:s inre marknad att har djur betecknatssom varor. Vi är båda två överens om att det inteborde vara så. Jag gör, och ska göra, allt jag kan föratt få den synen förändrad. Men det är inte enkelteftersom man handlar med djur.Flera har varit inne på transportstöd, eller stöd förtransporter. Där är regelverket sådant att man får stödför transporter från EU ut till tredje land.