prot · GO0954 · 2001-01-23 00:00:00 — Jag blir lite konfunderad över statsrå-det signalsystem, om jag får säga så.Hon talar om att detta är angeläget och viktigt, ochhon bejakar försök som sker i Bunkeflo och iÄngslättsskolan. säger hon att detta redanär ett prioriterat ämne i skolan, så det är väl ingenstörre fara, och att hon återkommer om det behövs.Säg att det behövs mer av idrott i skolan och signaleradet tydligt när ohälsan kostar samhället 300 miljarderkronor och när vi ser hur krämpor som tidiga-re kom högt upp i åldrarna kryper allt lägre ned iåldrarna på grund av att eleverna rör sig för lite, dåborde det inte behövas mer forskning, mer funderan-de och mer återkommande. Det är bra med Allmännaarvsfonden och att det görs försök på olika håll. Mendet är bara droppar i havet. behövs det ett tydligtbesked från regering och riksdag att detta är mycketangeläget och att man vidtar åtgärder. Jag säger somCarl : Vad är nytt? Vilka ytterligare åt-gärder är man beredd att vidta från regeringens sidaannat än att socialministern skriver allmänt välvilligadebattartiklar.Om man läser tidningarna så översvämmas mandagligen av larmsignaler på detta område. Jag kannämna två exempel från i dag.Aftonbladet, som väl står skolministern nära,skriver om en 29-åring som väger men sominte kan banta: Jag dör inom tio år.På insändarsida vädjar en skribent: mer gymnastik i skolan nu innan det är för sent.Varenda dag får vi larmsignaler. För två månadersedan fick skolministern det här brevet från idrottslä-rare, sjukgymnaster och skolläkare som är angelägnaom barns hälsa och framtid. Har det gett några funde-ringar hos skolministern utöver det som vi har fåtthöra i det formella svaret? Jag skulle välkomna omskolministern ställer sig upp i talarstolen och säger attdetta är mycket allvarligt och att vi gemensamt skavidta åtgärder och se till att det blir mer, gärna entimme per dag som talarna här har varit inne på, ochatt vi inte nöjer oss med att vara sämst i Europa.När skolministern säger att eleverna ändå får teo-retiska kunskaper om detta blir det samma signal somfrån den präst hemma i , som inte levderiktigt så sedligt som han borde. Han sade till sinaförsamlingsbor: Ni ska leva som jag lär och inte somjag lever. Det håller inte med en sådan politik gente-mot elever, utan i detta sammanhang måste dethandla om praktiska möjligheter. Om vi vill skapa enbättre folkhälsa på lång sikt är det avgörande viktigtatt vi får våra barn och ungdomar att vänja sig vid attröra sig regelbundet. Det räcker i värsta fall med 30minuters promenad. Men det ska erbjudas praktiskaoch inte bara teoretiska kunskaper om detta. Och jaghoppas att skolministern i sitt avslutande inlägg tyd-ligt kan tala om huruvida hon i alla fall funderar pånågra ytterligare åtgärder, några nya grepp för attfaktiskt ändra på den allvarliga situation som vi har ivåra skolor i dag.Anf. 40 ():Fru talman! Jag vet inte vilken betydelse som manska tillmäta uttalanden som statsråd gör. Men jag troratt det skulle ha betydelse om statsrådet i sade att hon anser att man minst engång bör ha fysisk aktivitet i skolan. Detinnebär kanske inte nödvändigtvis att det är obligato-riskt utan en kombination av den obligatoriska under-visningen och den frivilliga undervisningen. Menbara det faktum att statsrådet skulle skicka ut densignalen tror jag hade varit värdefullt. Så jag är innepå det som också tog upp, nämligenbetydelsen av att skicka ut rätt signaler. Personligenär jag övertygad om att det är rätt med fysisk aktiviteti skolan minst en gång per dag. Man kan diskuteraomfattning, inriktning och hur det ska gå till. Men jagtror att det är viktigt att skicka ut sådana signaler, inteminst mot bakgrund av att idrottsundervisningen också innehåller mer teoretiska inslag, på godagrunder, än den gjorde för , då detkanske bara var praktisk idrott.Statsrådet kommenterade aldrig min fråga när detgäller lagstiftningen om entreprenadförhållanden. Ärdet inte på det viset att vi bör undanröja alla typer avformella hinder för att experimentera och för att göradet möjligt för fler i det här fallet att engagera sig iidrotten i skolan. Och kanske det vore anledningför statsrådet att se över denna lagstiftning. Är honberedd att göra det?Till slut talade vi om föredömen. Jag vet att minkollega har inbjudit idrotts-ministern till de nordiska parlamentsmästerskapen påskidor. Jag vill gärna i egenskap av ordförande i id-rottsklubben här i också inbjuda skolmi-nistern till denna begivenhet som går av stapeln iHögbo . kommer ju skolministernfrån en valkrets där skidor kanske inte är så vanligtförekommande. Men det är det inte i min valkretsHalland heller. Men det finns likväl många hallän-ningar som åker skidor och även skåningar som gördet. En skidande skånsk skolminister under dessamästerskap skulle kunna vara ett bra föredöme. Väl-kommen till Högbo om ett antal veckor.Anf. 41 Statsrådet ():Fru talman! Man vet aldrig vilka utmaningar somväntar när man ställer sig i talarstol. Jagfår titta i almanackan och se om det finns någon möj-lighet. Jag åkte skidor på längden, inte utför, i minungdom, så det borde jag väl kunna klara av.Jag tycker att det är lite oklart vad egentligen är ute efter. Är det att jag ska sägaatt jag ska öka antalet timmar i ämnet idrott och häl-sa? I så fall, hur vill att jag ska göradet?Vi är inte på något vis oense om vikten av attmänniskor ska röra på sig. Det gäller de små, ungdo-mar och oss alla när vi har kommit i en mogen ålder.Det är oerhört viktigt.Jag skulle som skolminister ha kunnat gåfram och sagt och gjort en markering om att vi ändåbör utöka antalet timmar i ämnet idrott och hälsa.Men fattade vi för inte så länge sedan beslutom en avreglering, en försöksverksamhet mot enavreglering. Dessa saker tycker jag går mot varandra.Men jag understryker - det är därför som jag lyfterfram Bunkeflo - att det finns en möjlighet.Förhoppningsvis leder den mycket bra debattensom vi har haft om idrotten i medier till att skolledareoch lärare deltar och funderar över vad de kan göra påsina skolor. Man har ju skolans val och elevens val.Timmarna finns ju där. Det finns inget som helsthinder för att ta detta på fullt allvar och bestämmersig för att utöka antalet timmar i en skola, och mankan göra det på olika sätt. Man kan också lära sig avdet som visas fram i Bunkeflo, och som jag ocksåjobbade med , nämligen att t.ex. vid läsin-lärningen i ämnet svenska så är motoriken oerhörtviktig. Då förekom det oftare att man ibland hadelektion i idrottshallen som man hadesvenskundervisning. Man lät alltså ämnena gå in ivarandra, eftersom man såg hur värdefullt det är justför att eleverna ska kunna lära bättre.Det är viktigt att ta åt sig detta i projektet och sepå möjligheterna. Den markeringen vill jag göra ochger uppmaningen till att titta på vilka möjligheter nihar ute på era skolor, för ni har dem. Det är ni somförfogar över tiden, det är ni som tillsammans medföräldrar och elever kan bestämma er för hur ni villgöra det och göra det bättre.Jag lärde mig en sak i Bunkeflo av forskarna, attframför allt är det viktigt att vi kan nå elever . Ju tidigare man kommer in, desto viktigareär det för uppbyggnaden. Vi måste se till att det härblir någonting som genomsyrar både förskolan ochgrundskolan, så att vi inte bestämmer oss för det enaeller det andra, utan det är under hela den här tidensom det är viktigt att stimulera.Jag understryker och ställer upp på detta, och jagvill vara med den markering som Friskis & Svettisgör.En annan del i kampanjåret är att vi, för att upp-muntra idrottsledare, skolpersonal och beslutsfattare,tänker ta fram s.k. guidelines som stöder lokala insat-ser. Lärare inom ämnet idrott och hälsa är en resurs idet här arbetet. Vi vill ta fram de goda exemplen ochintroducera till andra. Vi vill ta fram ett nationelltunderlag för högskolekurser i utomhuspedagogik,som vänder sig till lärarutbildning och personal inomförskola och skola. I förskolan kommer fortbild-ningsmodeller att presenteras som kan genomföras påsåväl lokal som regional nivå. Ett pedagogiskt pro-gram tas fram med inriktning på fysisk aktivitet attanvändas t.ex. i läroprocesser för barn med olikafunktionshinder. Även lekar på raster kommer till.Vi vidtar i samband med kampanjåret flera olikaåtgärder för att stimulera och stödja. Det tycker jag ärför mig ett oerhört bra sätt att markera att jag somskolminister anser att detta är viktigt.Anf. 42 ():Fru talman! Jag delar uppfattningen att det är vik-tigt att skolministern verkligen visar att hon stödjerdetta.Det var en fråga som skolministern nämnde tidi-gare, och det var det här med fritt val. Jag har haftkontakt med några idrottslärare på olika stadier. Ty-värr har det ofta visat sig att de väljer bort den härtypen av ämnen. Därför är det viktigt att goda vanorgrundläggs tidigt, att det finns en stimulans, en morot,i att vara med på den här typen av lektioner.Det är även så att på tidigare stadier är det ganskavanligt att barnen kommer med lappar hemifrån somvisar att de ska vara befriade. Egentligen menar i allafall de lärare som jag har talat med att det enligt derasbedömning inte finns skäl till det. Det kan nästan varalite av en latmask; det frestar på en idrottslektion. Detär viktigt att det inte är för lätt att slippa ifrån den härtypen av lektioner därför att de ger så mycket tillbaka.Jag har också i min interpellation betonat viktenav att ha idrott i skolan. Det kanske intebehövs en gymnastiksal för att utöva idrott, utan detgår att ha det på olika sätt men ändå så att rörelse-momenten finns med i skolan.Jag skulle önska att skolministern på något sättsåg till att det fanns en morot, en stimulans, för kom-munerna att vilja satsa på detta. Där har skolministernen ganska stor möjlighet, som jag ser det, att på någotsätt uppmuntra kommunerna till denna satsning.Vi kan se vad det här året ger. Om det visar sig attdet inte räcker är det viktigt att man jobbar vidaremed frågan och ser till att vi satsar vidare på detta ochockså satsar vidare på forskning samt följer upp så attvi ser och kan visa på de goda exemplen för andraskolor. Vi hoppas att det blir lite av en ringar-på-vattnet-effekt.Anf. 43 ():Fru talman! Jag vill tacka skolministern för atthon äntligen talar lite tydligare. Jag är övertygad omatt alla övriga ledamöter här i kammaren också ärinne på den linjen att det har väldigt stor betydelsevad vi som riksdagsledamöter och ni som statsrådsäger och gör. Då är det viktigt att vi är tydliga.Jag uppfattade att skolministern var lite tydligare isitt senaste inlägg, att hon verkligen vill prioriteradetta högre. Vi är inte oense om vikten, säger hon,utan det här är viktigt för motoriken osv. Jag hållermed om att det är jättebra. Man kan faktiskt kombine-ra de fysiska aktiviteterna med många ämnen. Därfinns en hel del att lära av inte minst,att låta den fysiska aktiviteten bli synlig i slöjd, dra-ma, musik och många olika ämnen som man kanintegrera med varandra. Om skolministern liksom vi iCenterpartiet är inne på att tona ned timplanen ochsläppa kreativiteten och frimodigheten lite mera lösute i kommunerna och på olika skolor, är jag överty-gad om att det kommer att ge bättre resultat efterhandsom alltfler inser vikten av att människor i allmänhetoch barn och ungdomar i synnerhet tidigt grundläggervanan att röra sig, att vara fysiskt aktiva. Det gerbättre resultat arbetsmässigt i skolan och på arbets-platsen. Det ger också ett allmänt bättre välbefinnan-de.Jag ser fram emot att se skolministern i skidspåret- jag ska själv åka. Jag hoppas att det blir en goduppslutning från . Jag tycker att riksdagenfaktiskt är ett föredöme här genom att vi nu har fåtten friskvårdskonsulent som har satt fart på alla ossledamöter och personal på ett helt annat sätt än vaddet var . Jag är också övertygad omatt det kommer att betala sig på många olika sätt ochge bättre hälsa här i . Det kan vara engod förebild för samhället i övrigt, både för företagoch för skolor.Jag hoppas verkligen att vi låter detta bli en av-stamp för mera av fysisk aktivitet, mera av idrott ochhälsa i skolor. 44 Statsrådet ():Fru talman! Jag tackar för den här debatten om id-rott. Det är viktigt att vi lyfter fram och betonar den.Det passar bra att göra det just vid inledningen av dethär året. Jag kommer noggrant att följa detta, särskiltsom det nu också finns forskning riktad mot justBunkefloprojektet. Viktigt är också att se om vi fårgehör för alla de satsningar som vi gör med konferen-ser, seminarier, skrifter osv. i en uppmaning ute iskolorna, se hur vi når dem. Uppföljningen av fri-luftsdagarna är en del i detta.En fråga som jag aldrig svarade på gällde entre-prenörskap. Det gäller gymnasieskolor . Vi haren möjlighet att ha entreprenörskap i vissa specifikautbildningar som så att säga kommuner och skolaninte kan ge. har vi inte haft någratankar på att förändra den delen i förordningen. Närdet gäller är det möjligt att arbeta på detsätt som görs i det s.k. och imånga andra modeller som man arbetar med tillsam-mans med idrottsföreningarna.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2000/01:112 om åt-gärder mot mobbningAnf. 45 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilkakonkreta åtgärder jag avser att vidta för att stärkaelevernas rättsskydd samt om jag anser att det ärtillfredsställande att endast utreder25 % av samtliga anmälningar av mobbning.När det gäller kränkande behandling är det viktigtatt slå fast att alla har rätt att bli behandlade medrespekt för sin person. Medvetenheten om att eleverinom skolan blir utsatta för kränkande behandling ochmobbning har ökat bland skolans personal. En tredje-del av lärarna har upplevt ett ökatproblem med våld, mobbning och rasism i skolan,och de anser också att det finns problem när det gälleretik och moral.Det förebyggande arbetet mot kränkande behand-ling måste få större vikt och bör inriktas mot såvälskolnivå som grupp- och individnivå. För att nåframgång med detta arbete är det enligt min meningnödvändigt att alla som berörs av skolans arbete en-gagerar sig. Det gäller oss som arbetar nationellt medskolfrågor, men främst de som är verksamma på lokalnivå som kommunpolitiker, skolledare, skolpersonal,elever och föräldrar. Det är viktigt att eleverna fårkunskaper om sina rättigheter och vilka regler somgäller. Det är också nödvändigt att eleverna blir enpådrivande kraft i det förebyggande mobbningsarbe-tet.Sedan 1998 markeras skyldigheten att motverkakränkande behandling och mobbning tydligare både iskollagen och i läroplanen för det obligatoriska skol-väsendet m.m. Av skollagen framgår att verksamhe-ten ska utformas i överensstämmelse med grundläg-gande demokratiska värderingar och att alla somverkar i skolan ska främja aktning för varje männi-skas egenvärde. Där föreskrivs att den som verkar iskolan aktivt ska motverka alla former av kränkandebehandling som mobbning och rasistiska beteenden.Rektor har enligt läroplanen ansvar för att ett hand-lingsprogram upprättas.För att ytterligare stärka elevernas rättsskydd harregeringen gett av skollagenm.m. i uppdrag att utreda och föreslå hur en ökadrättssäkerhet för eleverna kan åstadkommas samt attgöra en översyn av regelsystemet för att stärka barns,ungdomars och vuxnas säkerhet, skydd och trygghet ibarnomsorgs- och skolverksamheten, särskilt avseen-de arbetsmiljö- samt hälso- och sjukvårdslagstiftning-en. Kommittén ska även analysera hur termerna elevsrätt respektive kommuns skyldighet används i skolla-gen och vid behov föreslå förändringar för ökad tyd-lighet.Författningsändringar om åtgärdsprogram beslu-tades av regeringen. För att stärka elevers ochföräldrars rätt ska de nu ges möjlighet att delta vidutarbetandet av ett åtgärdsprogram. Skolans skyldig-het att utarbeta åtgärdsprogram för en elev i behov avsärskilt stöd gäller nu också alla skolformer i detobligatoriska skolväsendet och gymnasieskolan.När det gäller frågan om tillsynstämmer det inte att av anmälningarnautreds. Av årsredovisning 1999 framgåratt av de 526 enskilda tillsynsärenden - alla sorter avanmälningar - som inkom till under 1999ledde 84, dvs. , till en fullständig tillsynsutred-ning. 40 av dessa handlade om kränkande behandling.Men detta betyder inte att de övriga anmälningarnalades åt sidan. De leder alltid till en kon-takt med huvudmannen. Därefter fattas beslut omfortsatt handläggning. En anledning till att Skolverketinte gör en fullständig utredning kan vara att huvud-mannen redan vidtagit någon åtgärd, en annan attsituationen kan åtgärdas omgående.I egeninitierade tillsyn under 1999granskades nio kommuners grundskolor med en sär-skild fördjupning mot mobbning och annan kränkan-de behandling. Av sammanfattande be-dömningar om respektive kommun framgår att samt-liga skolor utom en hade handlingsprogram motkränkande behandling. På några skolor saknades dockprogram för förebyggande åtgärder samt för hur manmotverkar rasistiska beteenden. Flera program be-handlar endast mobbning mellan elever och inte rela-tionen lärare-elev. Vidare fanns det några kommunerdär elever eller föräldrar inte varit delaktiga vidframtagandet av handlingsprogrammen. I samtligafall där uttalat kritik görs en uppföljningav huvudmannens insatser. Från kommunalt hålluppfattar man enligt granskningen som envärdefull kontroll och ett stöd i sin skolverksamhet.Förutom har även kommunerna ett till-synsansvar för sina skolor. I alla kommuner ska fin-nas en skolplan som visar vilka åtgärder man avser attgenomföra för att nå de nationella mål som satts uppför skolan. För skolans arbetsmiljö, där kränkandebehandling ingår, gäller samma regler som för andraarbetsplatser. Elever omfattas av arbetsmiljölagenfrån i skolan. Det är angeläget att stär-ka kunskapen om arbetsmiljölagstiftningen för att detska bli möjligt att integrera arbetsmiljömålen i arbetetmed läroplanens mål. Det huvudsakliga ansvaret vilarpå rektor och kommunen som arbetsgivare. reglerar i olika författningar hur arbets-miljön ska utformas och är tillsynsmyndighet förarbetsmiljöområdet. Det finns ett stort behov av na-tionell statistik över ohälsa, olycksfall och kränkandebehandling bland elever för att kunna effektiviseradet förebyggande arbetet.I regleringsbrevet för för ställs krav på att tillsynen ska öka. Krav ställsockså på rapportering av antalet utredningar medanledning av anmälningar samt en särskild redovis-ning om varför man beslutat att inte göra fullständigatillsynsutredningar. Mer övergripande slutsatser skaockså dras av tillsynen och redovisas.Anf. 46 ():Fru talman! Först vill jag tacka statsrådet för svaret som är mycket bra.Min interpellation handlar om vuxenvärldens an-svar för att ta alla signaler om mobbning på allvar.Frågan handlar om elevers rättsskydd och Skolverketsansvar att utreda alla anmälda fall av mobbning.Efter det att jag skrev interpellationen har vi här ikammaren haft en aktuell debatt om mobbning. Detär också glädjande att skolministern i interpellations-svaret lyfter fram förslag som väl sammanfaller medvåra förslag från den aktuella debatten.Det är självfallet ofantligt viktigt att mobbningeninte tillåts bli en fråga som poppar upp och hålls lel-vande någon vecka för att sedan trängas undan avnågon ny mediestorm. Det krävs kontinuerlig vak-samhet och ständig kamp mot mobbning. Det krävsatt arbetet mot mobbning, främlingsfientlighet ochrasism ständigt hålls vid liv. Det handlar om männi-skor som far illa, om ungdomar i vår skola och i vårtsamhälle.Alla signaler som tyder på att mobbning före-kommer på en skola måste tas på allvar. Skolan fåraldrig negligera en elevs oro och rädsla. Alla anmäl-ningar måste utredas.Alltför ofta hör man att en mobbad elev får hörafrån både rektor och lärare: Det är väl inte så farligt.Bry dig inte. Du måste lära dig att tåla lite mer.Barnet lämnas ensamt och känner sig utfryst avbåde kamrater och lärare. Skulden skjuts över på denmobbade medan mobbarna går fria. Skrämmande äratt om någon rektor har så mycket civilkurage ochmod att våga erkänna att skolan har brustit i sitt an-svar, blir han eller hon utfryst av sina medarbetare.Det är oerhört trist att sådant förekommer. Rektorsoch lärares förmåga att upptäcka mobbning måsteöka. Jag hoppas verkligen att den nya lärarutbildning-en omfattar mer av just detta att upptäcka mobbning itid.Skolministern lyfter i sitt interpellationssvar på ettutmärkt sätt fram allas vårt ansvar för det förebyg-gande arbetet mot kränkande behandling. Politikersansvar, både på nationell och nivå, rektorsoch lärares ansvar, föräldrars och elevers ansvar - ja,allas vårt ansvar - måste lyftas fram om vi ska lyckasi kampen mot mobbning.Det var också det som föreslogi den aktuella debatten här i kammaren den5 . krävde då,och gör det fortfarande, en nationell kampanj, ennationell samling, en nollvision när det gäller mobb-ning. Skolministern har också vid olika tillfällen, bl.a.den 12 december här i kammaren, flaggat för att detblir en kampanj mot mobbning. Viktigt är att kam-panjen formuleras så att den engagerar hela samhäl-let. Alla behövs i det här arbetet.Jag vill fråga skolministern: När blir mobbnings-kampanjen av?Anf. 47 Statsrådet ():Fru talman! Jag är glad över det engagemang somErling Wälivaara visar när det gäller mobbningen ochden breda samsyn som vi har om att alla måste enga-gera sig.Min intention är att kampanjen ska börja ungefärvid skolstarten. Vi gör denna markering eftersomelevorganisationerna är engagerade i kampanjen ochser det som oerhört viktigt att få vara delaktiga i den.Min intention är också att alla ska kunna beröras,att alla som vill ska kunna vara med i kampanjen. Detska vara lätt att förstå dess syfte. Det ska inte varakrångligt att ställa upp för saken. Arbetet kommer attpågå . Men intentionen är att vi skakunna gå ut med den stora presentationen vid skol-starten.Samtidigt gäller det att, precis så som jag har gjortsedan jag började som skolminister, arbetavidare, ta reda på hur det ser ut, alltså få lägesbe-skrivningar, och att återge, precis som jag har gjort idetta interpellationssvar, att det finns brister. Det ärinte alla som gör allting perfekt, men det blir bättreoch bättre.Jag har i ett pressmeddelande pekat på någotsom egentligen inte ligger under min myndighet utanpå Arbetarskyddsstyrelsen, som ju också har sagt ser ett behov av en nationell statistik över ohälsaoch olycksfall bland eleverna.Det är en skyldighet för skolan att tala om när detsker något som berör de här områdena, och vissakommuner gör också en sammanställning. Men det visaknar är just det nationella. Därför ämnar jag takontakt med berört statsråd för att uppmärksammadetta behov. Det kan vara en del i det förebyggandearbetet. Kränkande behandling är en del av det här,men ibland finns det även sådant som rapporterassom olycksfall som ligger väldigt nära - eller är -kränkande behandling.Varje gång vi för debatten om mobbning i dennakammare kan jag se att jag själv bidrar, och också fårmånga förslag från partierna. Vi sätter dettai fokus, och steg för steg vidtar vi nya åtgärder för attdet ska bli bättre för våra elever, våra ungdomar, iskolan.Anf. 48 ():Fru talman! Det råder inget tvivel om att vi har samsyn. Jag är väldigt glad att skolministern tarkrafttag mot det här.Skolan har ju en grundläggande uppgift när detgäller normöverföring och identitetsbildning hoseleven. Barn måste få lära sig att behandla andra somde själva vill behandlade. Den empatiska förmågan äravgörande för hur barn handlar i olika situationer ochden måste därför övas regelbundet. Vi kristdemokra-ter skrev en rapport om problemet medmobbning. Vi betonade då liksom nu vikten av etiskasamtal med eleverna.Att etiska problem tas upp och diskuteras regel-bundet är nödvändigt för att öva barnen i empatiskttänkande. Att detta upplevs som viktigt också avlärarna i skolan framgår av att de anser att detfinns problem när det gäller moral och etik.Det är som att det i vårt stressade samhälle är allt-fler barn som inte får känna sig älskade, unika, be-hövda och sedda. Dessa barn gör allt för att synliggö-ra sig själva, för att bli uppmärksammade.