prot · GO0977 · 2001-03-09 00:00:00 — Det kan vara enföljd av att upphandlingssystemet inte har fungerat.Men det borde väcka en viss försiktighet när det gäl-ler tron att bara mer av privatisering och marknads-styrning leder till lägre kostnader.Revisorernas rapport är en varningssignal för attha en övertro på marknaden. Jag tror nämligen att detär så att man varken är garanterad lägre kostnadereller högre kvalitet bara för att en privat vårdgivaredriver verksamheten eller bara för att man inför mermarknadsincitament. Det kan vara en väg att gå, mendet är inte nödvändigtvis en god väg. Det ska prövasefter andra kriterier.Jag tror nämligen att det är så att en offentligt fi-nansierad sjukvård i allt väsentligt också fungerarbäst. Den måste också i allt väsentligt också styrasoffentligt genom att landstingen har kompetens. Jagär övertygad om att landstingen har den kompetensenockså . Jag har en tillit till att landstingenföljer upp den nationella handlingsplan som vi harbeslutat om.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2000/01:273 om nar-kotikapolitikenAnf. 26 Socialminister ():Herr talman! har frågat dels vilkaåtgärder jag avser att vidta för att råda bot på de storaproblem som påtalar, delsvad jag avser att göra för att få ett samlat grepp omproblematiken kring alkohol och narkotika.Låt mig börja med att säga att jag delar LarsGustafssons oro över de signaler som kommit om enökad användning av droger. Jag delar däremot inteåsikten att det är en avsaknad av politiskt engage-mang som medfört en minskad resurstilldelning tillberörda myndigheter och samhällssektorer. En merkorrekt beskrivning torde vara att det tidigare så sam-hällsekonomiskt kärva läget gjorde att regeringentvingades föra en åtstramningspolitik som drabbadealla områden. Vi ser att effekterna av de fram-tvingade åtgärderna även drabbade de mer utsattagrupperna i vårt samhälle.För att få en utvärdering av samhällets narkotika-politiska insatser och föratt få förslag till effektiviseringar av narkotikapoliti-ken tillsattes som bekant . Deresultat som har presenterats, i Narkotikakommis-sionens slutrapport, ska naturligtvis fungera som envägledning i det fortsatta arbetet. Resultatet av kom-missionens arbete är nu föremål för en remissbe-handling. Jag avser att återkomma till riks-dagen i denna fråga.De samlade underlag för bedömning av narkotika-situationen som vi nu har tillgång till visar att andelenunga som prövar narkotika ökat kraftigt, samtidigtsom vi har en relativt stor population av "gamla"missbrukare. De ungdomar som prövar narkoti-ka förefaller komma från alla samhällsgrupper.En del av de förklaringar som nämns till det ökadeungdomsmissbruket är en ökad globalisering samt eni dag mer tillåtande attityd till droger bland ungdomarän vad som var fallet . Ytterligarebidragande orsaker kan vara en rad faktorer somunder interagerade såsom hög arbetslöshet,nedskärningar inom den offentliga sektorn samt enökad segregering.Således kan man konstatera att omständighetersom berör en rad olika politikområden under ogynn-samma omständigheter medverkar till ett ökat miss-bruk. På samma sätt är åtgärder som berör olika poli-tikområden nödvändiga för att vända på utvecklingenoch reducera det pågående missbruket. Ett sådantbrett politiskt åtagande är också nödvändigt för att viframgent på ett effektivt sätt kan verka för ett fram-gångsrikt preventivt arbete.I den svenska s.k. trappstegsmodellen som en be-skrivning över en missbruksutveckling har sannoliktäven tobaksrökning och alkoholkonsumtion en slagspredisponerande inverkan på ett presumtivt narkoti-kamissbruk. Långt ifrån alla alkohol- och tobaksan-vändare blir narkotikamissbrukare. Men det är utantvekan så att de flesta narkotikamissbrukare även iomfattande grad är rökare och alkoholkonsumenter.Ett behov av att få ett samlat grepp om dessa frå-gor var ett bidragande skäl till bildandet av den ledningsgruppen för alkohol och narkotik-afrågor med representanter för myndigheter medansvar för alkohol- och narkotikafrågor.Anf. 27 ():Herr talman! Jag får tacka socialministern för sva-ret på min interpellation. Jag tycker att svaret kantolkas som att en viss samsyn råder mellan socialmi-nistern och mig. Orsaken till den här interpellationenär inte enbart . Denbekräftar bara min oro för vad som har skettoch för vad som pågår i . Den här frågantycker jag är alldeles för allvarlig för att ha en retorikför galleriet. Den träffar ju så många enskilda männi-skor, och den riskerar att eskalera i vårt samhälleframöver.Uppfattningen att det saknas politiskt engagemangoch tydlighet är inte enbart min utan det framförs jumed önskvärd tydlighet av ideras rapport är helt övertygad om att det fordras ett samlatgrepp i frågor som rör droger och alkohol och attdetta först måste tas på central nivå för att kunnaöverföras till det lokala planet. Mot denna bakgrundanser jag det självklart att detta måste sätta sina av-tryck i ombildandet av . Om dessaklart sammanhängande frågor återigen på central nivåsprids ut över ett antal enheter kommer vi än en gångatt befinna oss på ruta ett.När det gäller ungdomarna måste det klargörasvilken vikt som ligger i själva överförandet till deunga. Det borde vara en självklarhet att föräldrarnautgör den största resursen i det förebyggande arbetet.Det är därför av stor betydelse att föräldrar ges ade-kvat information om de risker som deras barn utsättsför och vilka förödande konsekvenser ett alkohol- ochdrogmissbruk kan leda till. Vuxnas föredömen bety-der mer än olika kampanjer och informationsinsatser.Men en kombination av dessa skulle få ett kraftigtgenomslag och skulle kunna vända den tydliga nega-tiva trend som kan konstateras. Vi kristdemokraterhar påtalat att ANT-undervisningen iskolan måste uppgraderas, och det visar sig att vi harhaft fog för våra krav.Vissa saker måste förbättras om vi ska ha en rim-lig möjlighet att få bukt med tillgången på illegalalkohol och illegala droger. Det är uppenbart att tulloch polis har bristande resurser och att detta är en avorsakerna till ett ökat inflöde och därmed ökad till-gång.Därför vill jag fråga socialministern: Vad tänkersocialministern göra åt de problem som jag har pekatpå? Tänker socialministern ge vika för de krafter somförsöker ändra inriktningen på den svenska drogpoli-tiken till förmån för en liberalare hållning?Det finns länder inom EU som helt klart har enannan drogpolitik än . Hur tänker socialmi-nistern hantera den problematik som därmed upp-stått?Anf. 28 Socialminister ():Herr talman! ärnu ute på remissbehandling, och när vi tar del avremissvaren får vi möjlighet att forma en handlings-plan på det narkotikapolitiska området och diskuteradetta under hösten.Jag tror att det är viktigt att vi får en bred debattbland alla berörda, inte bara bland de myndighetersom berörs utan bland alla organisationer, folkrörel-ser och över huvud taget alla som på olika sätt harintresse av att narkotika- och alkoholpolitiken funge-rar. Det är det ena som jag vill påpeka.Det andra som jag vill påpeka är att vi har aviseratatt det kommer ett förslag när det gäller Folkhälsoin-stitutets framtida uppgifter som vi får möjligheter attdiskutera när regeringen har presenterat propositionenom . Jag vill därför undvika att gå in i endiskussion om de konkreta förslag som har. Likaså vill jag undvika att disku-tera organisation förrän vi harlagt fram förslaget på bord.Men på en punkt vill jag dela , och det är att markera att den diskussionsom vi nu för under inga omständigheter kan leda tillatt vi väljer en mer tillåtande attityd till narkotikan.Det är faktiskt så att har varit framgångsrikt,om man jämför internationellt, i sin mycket restrikti-va hållning. Vi har inte lyckats att förhindra den ökning av narkotikamissbruketsom vi nu kan notera. Men det får inte tas till intäktför en mer tillåtande attityd eller till en uppgivenhet,dvs. att säga att vi nu får acceptera narkotika ellerdelar av narkotikamissbruket såsom en företeelse isamhället. Jag tror att det skulle vara en otroligt farligväg att gå. Jag menar att när vi samlas kring att skär-pa narkotikapolitiken som vi nu ska göra när vi harbehandlat arbete så handlardet om att fortsätta den linje som har valt, attfortsatt ha en restriktiv hållning och att fortsätta atthävda att ett narkotikafritt samhälle är målet för denoffentliga narkotikapolitiken.Sedan handlar det om att skärpa instrumenten påen rad områden och sannolikt också om att tillföraresurser på vissa områden som saknar resurserför att kunna utföra ett effektivt arbete. Men vi fårinte falla för frestelsen att säga att eftersom proble-men har ökat så ska vi ge uppvår linje. Jag tycker att det som sker i en del avEU:s medlemsländer är mycket alarmerande. Och vimåste arbeta på EU-nivå för att försöka övertygaövriga EU till en mer restriktiv hållning, det är sant,men framför allt försäkra oss om att vi som EU-medlem kan fullfölja den linje som vi tror på, och detär en fortsatt mycket restriktiv narkotikapolitik.Anf. 29 ():Herr talman! Jag vill nämna tre bra folkrörelser -mycket bra. Inte liberalare - mycket bra. Fortsattutveckling - mycket bra.Jag har i min hemkommun träffat en mamma somhar en son som har hamnat i detta. Det är en av orsa-kerna till att jag slutligen har bett ministern att kom-ma hit. När man har haft sådana kontakter, öga motöga, så förstår man problematiken och vilken tragedidetta är och hur länge denna tragedi kommer att fort-sätta. Och är ju tillgången ett stort problem. Det äringa enkla saker. Det vet vi. Jag vet också, och det ärväldigt bra att socialministern tog upp det, att manmåste arbeta på EU-nivå. Men vi kan inte arbeta påEU-nivå i någon fråga, vare sig i fråga om alkoholeller droger, om vi inte själva kan visa upp att vi harett förhållningssätt till detta. Jag hoppas att socialmi-nistern i EU kommer att verka så kraftigt som möjligtför att lyfta fram dessa frågor inom alla områden, alladessa droger, även tobak och alkohol, som bevisligenär skadliga, särskilt vid överkonsumtion.Jag förstår att socialministern inte vill diskuteraFolkhälsoinstitutet, men jag vill gärna passa på att gekristdemokraternas uppfattning, att vi tror på viktenav en sammanhållningsstrategi på alla områden, i allafall på central nivå, för att kunna få en uteffekt på detlokala planet där det ska vara väldigt brett.Jag får också önska socialministern lycka till idetta arbete, eftersom jag förstår att det är svårt. Menjag hoppas givetvis att jag kommer att få tillfälle attdiskutera frågan vidare när dessa nya propositionerläggs fram och att socialministernkommer att kunna delta vid debattillfällena, så att vifår möjlighet att lyfta fram detta. Jag tror inte att vinog kan konstatera och tala om för den svenska be-folkningen vilken ståndpunkt vi har i , att allapartier i denna kammare har en absolut solid hållningmot narkotika. Det är vi överens om, och det ska vifortsätta att ha, både nationellt och internationellt.Anf. 30 Socialminister ():Herr talman! Jag tror att det är viktigt att vi som äransvariga politiker, oavsett om vi sitter i regeringeneller här i , ger tydliga signaler till vår om-värld om vilken väg som vi kommer att välja. säger att vi står inför ett vägvaloch förordar faktiskt att vi fortsätter den restriktivavägen.Vi kan diskutera de enskilda förslagen och re-flektera över vad vi behöver göra för att stärka nar-kotikapolitiken. Men jag tror att det är viktigt att viunder resans gång mycket tydligt markerar att vi inteavser att ändra inriktning.Jag fick besked om attmassmedierna i hade börjat påstå attsvensk narkotikapolitik var på väg i en ny riktning.Någon hade spritt den uppgiften, och jag misstänkeratt det är folk som är intresserade av en annan håll-ning. Det finns ganska starka krafter för en mer libe-ral hållning till narkotikan. Det föranledde mig attskriva till premiärministern i och upplysaom vilka beslut som riksdag har fattat, vil-ken linje den står för och, vilketär viktigt, att det bakom denna linje finns en mycketstor majoritet i riksdag. Detta är inte föremålför någon partipolitisk strid. Vi är eniga. Vi kan dis-kutera hur mycket vi satsar, och vi kan diskuterastrategi inom den övergripande målsättningen. Menjag upplyste den australiensiska regeringen om att detfaktiskt inte förs någon diskussion i i rege-ringen eller i som skulle föranleda misstan-kar om att vi håller på att byta linje. Jag tror att det ärett viktigt påpekande för omvärlden, därför att omman tror att vi också är på väg i någon annan riktning,då kommer det att skapas en bild i vår omvärld somgör det svårare för oss att driva vår linje. Så där trorjag att vi kan hjälpas åt att upplysa alla om att i denhär kommer inget beslut att fattas, såvitt vikan bedöma, som innebär att vi byter mål. Vi skasikta på ett narkotikafritt samhälle. Vi ska använda enmycket restriktiv hållning. Och de principer som skavägleda oss är att vi inte accepterar förekomsten avnarkotika i det svenska samhället.Anf. 31 ():Herr talman! Jag tackar för det, och jag tackar föratt ministern har skickat detta brev till Australien.Det som är ett problem är att det inte bara handlarom socialgrupper med problem. Från mitt hemlän harjag konstaterat att det förekommer att man får ta inoch avgifta ungdomar även från ganska välbeställdafamiljer. Det är en kombination. Först blir de berusa-de, och sedan får de lite olika piller, som det heter,GHB osv. Detta är alltså inte längre bara en klassfrå-ga, utan detta är något mycket större som vi står inför.Därför tror jag att det är viktigt att man mobilise-rar alla grupper, framför allt föräldrar. De är medvet-na om vilken situation deras barn har utanför hem-met. Skulle de ha det så i hemmet är det ännu merallvarligt. Då är det de sociala myndigheternas sak.Vi har inte råd att låta generationer gå förloradepå det här viset. Jag är rädd för att både ochBelgien till slut kommer att få det så med tanke påden linje de har slagit in på.Vi måste klart deklarera var vi står. Det gör soci-alministern, och det ska han få mitt fulla stöd för sålångt jag kan.Jag tycker faktiskt också att det finns fog för denhär interpellationen. Även om vi skulle komma framtill att vi är ganska ense tror jag att det är viktigt att viklargör detta. Det kommer vi att få göra ofta. Jagskulle inte dra mig för att interpellera igen för att fåfram detta med socialministern. Jag önskar honomlycka till och en trevlig helg.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2000/01:245 om akti-vitetsgarantinAnf. 32 Näringsminister ():Herr talman! har ställt tre frågorom aktivitetsgarantin. Frågorna handlar om semester-period för deltagarna, övergångsarbetsmarknad ochkvaliteten i aktivitetsgarantin.Låt mig först inledningsvis konstatera att aktivi-tetsgarantin sedan starten växt tillatt omfatta 27 000 personer. Det stora flertalethar långa inskrivningstider på arbetsförmedlingen.Det är fler män än kvinnor som deltar, det är fleräldre än yngre och förhållandevis många är arbets-handikappade.Aktivitetsgarantin syftar som bekant till att brytarundgången mellan arbetsmarknadspolitiska programoch a-kassa och vänder sig i första hand till personersom har svårt att hitta arbete. Dessa ska, innan deerbjuds plats i garantin, ha fått ta del av andra insatserinom arbetsförmedlingen, t.ex. information om ledigajobb, vägledning och arbetsmarknadspolitiska pro-gram.Beträffande frågan om betald ledighet för delta-garna kan jag berätta att denna fråga för närvarandebereds inom Regeringskansliet.Maria andra fråga är om jag avser attskapa någon form av övergångsarbetsmarknad för depersoner som trots i aktivitetsgarantin varesig får jobb eller hittar någon lämplig utbildning.I vilken utsträckning det kommer att finnas perso-ner som trots att de deltagit länge i aktivitetsgarantininte hittar någon varaktig lösning är ännu för tidigt attha någon uppfattning om. En undersökning som gjor-des av de 7 000 personer som i augustibörjade i aktivitetsgarantin visar att hade någonform av arbete, 2 ½ % hade gått till reguljär utbild-ning och hade lämnat garantin av andra skäl.Detta alltså efter sex månader.Med tanke på dagens arbetsmarknadsläge tyckerjag att det framför allt är angeläget att med hjälp avde olika programformer som arbetsförmedlingen harhitta lösningar på den ordinarie arbetsmarknaden.Först när vi vet mer om hur många personer som trotsdessa ansträngningar fortfarande står utanför arbets-marknaden och hur man kan beskriva deras problem,kan det bli nödvändigt att erbjuda alternativ. Fråganär för tidigt väckt men jag följer noga utvecklingen.När det gäller kvaliteten i aktivitetsgarantin redo-gjorde jag , med anledning aven tidigare interpellation, för mina ståndpunkter idenna fråga. Vad jag sa då, och som tål att upprepas,är att jag tycker att det är viktigt att det ställs krav påkvalitet i insatserna inom ramen för garantin och attdet givetvis ska ställas samma krav i hela riket.AMS tog fram ett program förutvecklingsområden inom aktivitetsgarantin. Ett om-råde handlar om hur man ska kunna kvalitetssäkragarantin och tar bl.a. fasta på behovet av att få ensamsyn över landet i dessa frågor. Konkreta insatsersom syftat till att höja kvaliteten är kvalitetsgransk-ning av de individuella handlingsplanerna, anordnan-de av utvecklingskonferenser, utbildning för handle-darna i garantin och framtagning av kvalitetsnormerför verksamheten.Jag vet att kvalitetsfrågorna tas på stort allvarinom AMS och i de diskussioner jag har med AMSledning har jag understrukit betydelsen av dem. Jagkommer också att noggrant följa det fortsatta arbetetinom för att höja kvaliteten påaktivitetsgarantin.Anf. 33 ():Herr talman! Jag vill också tacka näringsministernför svaret. Även om del frågetecken kvarstår noterarjag ändå med glädje att har revideratsina uppfattningar i riktning mot verkligheten sedanjag ställde en fråga om aktivitetsgarantin.Näringsminister bekräftar nu att kvaliteten brustitpå vissa platser i . Det ligger åtminstone somett understatement i formuleringen "jag tycker att detär viktigt att det ställs krav på kvalitet i insatserna".Det är ett framsteg. Det är ju först när man harbekräftat att problemet finns som man kan vara be-redd att göra något åt det.Det är ju så att aktivitetsgarantin har fungerat väl-digt olika. Det finns platser där man har tyckt att dethar varit ett användbart redskap, och det finns platserdär hanteringen har lämnat mycket i övrigt att önska.Jag tror att mycket ryms i det som vi kristdemo-krater har skrivit i vår motion, att aktivitetsgarantinstår och faller med den praktiska tillämpningen.Det är naturligtvis beklagligt att så många männi-skor tycker att de inte har fått den hjälp som manförväntade sig av aktivitetsgarantin.Kvaliteten blir ju lätt lidande när man fort skaiscensätta någonting. infördes en försöks-verksamhet. togs riksdagsbeslutet omatt iscensätta detta i hela landet. Man hann naturligt-vis inte utvärdera någon försöksverksamhet. Den 1augusti trädde det i kraft i hela landet.Det var naturligtvis förfärligt bråttom att gömmaundan människor för att regeringen skulle hinna nedtill 4-procentsmålet. Då hinner man inte alltid ta hän-syn till individen. Kvantitet går lätt före kvalitet. Dåblir målen viktigare än människorna. Det är beklag-ligt sett ur den drabbade människans perspektiv.Jag tycker att det är oroväckande när ministern nusäger sig vilja göra om samma misstag en gång till. är det 27 000 personer inom aktivitetsgarantin.Man skissar på att aktivitetsgarantin ska rymma50 000 personer är slut. Det är sammaforcering, förmodligen ytterst för att kunna behålla . Det riskerar, tycker jag, att leda tillsamma dåliga kvalitet. Aktivitetsgarantin får inte blien massåtgärd där människor känner sig allt annat änhjälpta.Är ministern beredd att ompröva det här med50 000 personer? Eller ska det till mer personal? Ellerska man jobba dubbelt så fort? Vad ska hända? Förmig synes det orealistiskt att bygga ut det i den ut-sträckningen med god kvalitet.Bättre vore att kvalitetssäkra aktivitetsgarantin,precis som AMS har föreslagit. En arbetssökande skavara garanterad ett visst antal timmar av individuellhandledning och en utvecklad handlingsplan därindividerna är i fokus på ett reellt sätt. Det är skräm-mande att höra att en del grupper har bestått av 80personer. Det finns t.o.m. exempel på 300 personer.Individer får inte kränkas på det sättet.Vad avser näringsministern vidta för åtgärder föratt garantera att kvaliteten inte blir undermålig? Deträcker inte bara med att följa arbetet. Det är ministernsom har ansvaret för att det blir bra fortsättningsvis.Anf. 34 ():Herr talman! Jag får väl säga att den nu aktuellainterpellationen inte är besvarad. Det efterlystes fråninterpellanten hur man skulle kunna klara hem detsom nu är problem. Då svarar statsrådet att nu skaman bereda det här i . Frågan är förtidigt väckt, säger han bl.a. Men han följer naturligt-vis mycket noga utvecklingen.Det påminner lite grann om han som kom för senttill tåget: Ja, ja, jag får väl ta nästa lägenhet.Det är naturligtvis bekymmersamt för de arbetslö-sa som finns inom aktivitetsgarantin.En poäng med den skulle vara att det skulle varaenkelt. Vi kan konstatera att det kanske är en av deallra krångligaste åtgärderna som har uppenbarat sig.Vi menar från sida att aktivitetsga-rantin är en bra åtgärd, men förutsättningen är att denanvänds rätt. Handläggningsrutinerna är oerhörtkrångliga. För varje ärende krävs det ett rambeslut,som fattas i olika omgångar. Papper tas ut och skickasåt olika håll. En person kan först vara i af-pool, sedani praktik, därefter i utbildning, därpå i af-pool i sam-verkan och därnäst i ny praktik, för att slutligen fåanställningsstöd. Man blir förvirrad bara av att redo-visa handläggningsgången.Detta medför mängder av papper. Skulle det dess-utom inträffa något fel ska det skickas ett tjugotalpapper åt olika håll. Jag tror att de flesta administratö-rer tycker att detta är bekymmersamt.Ett annat exempel är anställningsstöden, som harväxt i antal. Det finns fyra olika sådana stöd medvarierande procentsatser, tidsomfattning samt kravsom ska uppfyllas för att man ska omfattas av stöden.Det här har också en mänsklig sida. Personer sområkar ut för det i sig bekymmersamma att bli av medsin anställning kan erbjudas OTA-anställning. Denmöjligheten har lyfts fram och ska finnas kvar ett tagframöver. Den vänder sig till äldre arbetslösa, framförallt till kvinnor inom vården. Jag vet inte om det ärdessa som statsrådet förlitar sig på som ett slags kva-litetshöjare.Ett annat statsråd har uttryckt det så att detta skabli ett värdigt slut på det aktiva arbetslivet. De somnu har blivit av med OTA och är hänvisade enbart tillaktivitetsgarantin missar extraersättningen om 45 krom dagen och även den betalda ledigheten. Många avdessa människor har kämpat och gjort ett mycket gottarbete men blivit av med sin anställning, inte därföratt det var ont om jobb utan därför att det var ont ompengar i de offentliga kassorna. Frågan om ett värdigtslut hänger kvar och har en väldig social dimension.Herr talman! Vi har fått maningar från rådgivande organ att vi har en hel delatt se över. Jag ska återkomma med ett par synpunk-ter i det sammanhanget.Vi säger från sida att den första för-svarslinjen mot arbetslösheten måste bestå av ska-pande av flera arbeten i nya och växande företag. Påden punkten har regeringen inte klarat sin uppgift.Anf. 35 ():Fru talman! Även jag vill tacka ministern för sva-ret. Det innehåller välkomna besked på flera punkter.Låt mig först säga att jag tror att aktivitetsgarantin ären av de viktigaste åtgärder som vi har satt i kraftunder . Det är ett välkommet arbetssättatt ha ett mer individuellt perspektiv. Det har skrivitsmycket om problemen i det här sammanhanget, mendet finns också väldigt många goda bilder av verk-samheten ute i verkligheten. Jag var för inte så längesedan i på en av aktiviteterna, och den möttedär en oerhört positiv respons.Arbetsmarknadsutskottets socialdemokratiskagrupp har varit i , och den återkommande frå-gan där var: Varför har ni inte kommit i gång meddetta tidigare?