prot · GP0943 · 2001-12-07 00:00:00 — Sedan är det självklart attmobbaren eller den som av annan anledning begårandra brott ska få utbildning, behandling och stödmed målet att han eller hon ska kunna delta i vanligskolundervisning igen.Jag efterlyser besked om vad skolministernegentligen tycker i de här frågorna. Å ena sidan harhon vid olika tillfällen sagt att har enmassa hemska förslag där man vill flytta på mobbare.Å andra sidan har hon sagt att möjligheten att flyttaelever redan finns. Osäkerheten om vad som egentli-gen gäller är stor. Jag tycker att skolministern numåste sluta säga att allt är som det ska med mobb-ningsåtgärderna i skollagstiftningen. När eleven frånGrums inte får skadestånd trots att hon utsatts förgrov mobbning och inte har fått gå ut såär det något fel på lagen. När inte kan fåkritik av för att en våldtagen flicka tvingasgå i skolan med sin plågoande - då är det också någotfel på lagen.Fru talman! Jag besökte en gymnasieskola i . Jag pratade en längrestund med en flicka och två pojkar som gick på detindividuella programmet där och snart skulle lämnagymnasiet. De var väldigt skoltrötta och hade helstvelat börja jobba direkt efter om jobbhade funnits. Ändå klarade de sig riktigt bra på sinarbetsplatspraktik. De klarade sig också bra i flerayrkesämnen.Den första svenskkursen, svenska A, klarade deockså bra. Två av dem tyckte att det var riktigt roligtoch intressant att läsa böcker, vilket de i princip ald-rig hade gjort tidigare i . Men nästasvenskkurs, svenska B, men litteraturhistoria ochhöga krav på litteraturanalys kände sig ingen av demmotiverad av. Det kändes som om det inte angickdem alls. Ingen av dem hade heller klarat godkänt iden första mattekursen, matte A, och inte heller isamhällskunskap. Samhällskunskapen kändes förteoretisk, tyckte de.Nu stod de alltså där och skulle sluta gymnasie-skolan och hade en halv utbildning och ingen gymna-siekompetens. Deras enkla fråga var: Varför fick viinte hålla på med mer av det som intresserade oss?Varför måste vi känna oss misslyckade för att vi inteorkade läsa exakt samma sak som de som pluggar förhögskolan ska läsa.Nu har de inget avgångsbetyg som visar att de haren yrkesutbildning. De har inte heller någon högsko-lebehörighet.De här ungdomarna som jag pratade med är inteensamma. Antalet elever som inte når upp till gymna-sieskolans mål är . Jag harföljt resultaten i gymnasieskolans kursprov sedannågra år tillbaka. ser jag nu att överhälften av eleverna på ett program misslyckats medatt nå målen i matematik, i alla fall om man ser påkursproven. På fordonsprogrammet är det aveleverna som får Icke godkänd på det nationella kurs-provet.När en majoritet av yrkeseleverna inte klarargymnasieskolans mål är det, fru talman, hög tid attförändra gymnasiet. Det måste bli ett slut på föraktetför yrkeskunskaper och ett slut på föraktet för elevensintresse och framtidsplaner.Människorna ute i våra skolor gör verkligen ettkraftfullt och engagerat arbete. Många lärare ochmånga elever satsar på att göra sin utbildning så me-ningsfull och rolig som möjligt. På många håll funge-rar verkligen skolan bra. Men ändå lämnar alltförmånga skolan utan att klara av sin utbildning ochändå är, som sagt, mobbning och våld stora problempå många håll.En stolt slogan för den svenska gymnasieskolanär: En gymnasieskola för alla. Men om man ser påstatistiken tyder alltmer på att vi är på väg mot en nygymnasieskola för hälften. Det är helt enkelt förmånga elever som slås ut.Jag tror inte att någon skolminister eller utbild-ningsminister kan vara helt nöjd med den svenskaskolan. Jag tror inte heller att de problem som finns iförsta hand löses genom de budgetbeslut för utbild-ning som dagens debatt bl.a. handlar om. Folkpartietsäger visserligen ja till de ekonomiska förstärkningarför skolan som regeringen föreslår genom extra peng-ar till kommunerna. Men tyvärr tror vi inte att peng-arna kommer att betyda så mycket för eleverna somvi skulle önska, inte när det fattas 20 000 behörigalärare och inte när elever som behöver stöd om ochom igen lämnas i sticket.Vi måste tänka nytt när det gäller skolan. Det ärhelt enkelt dags att börja använda pengarna på rättsätt. Det är dags att lämna gammal traditionell social-demokratisk skolpolitik. Alla är överens om att eleverska hjälpas i skolan, och ändåskickas eleverna vidare till gymnasiet utan tillräckligakunskaper. Alla är överens om att elevens intresse skaha avgörande betydelse, och ändå lyser lärlingsut-bildning eller riktig yrkesförberedande utbildningmed sin frånvaro och ändå förs diskussioner frånregeringshåll om att minska kunskapskraven, om attta bort kraven på godkända betyg för att gå vidare tillgymnasiet. Alla är överens om att utbildade lärarebehövs, och ändå förvärras lärarbristen och ändå stårutbildningsplatser tomma på lärarutbildningarna.Fru talman! Skolans huvuduppgift är att ge kun-skap och hjälpa människor att gå vidare och sökakunskap. Därför är utvärdering av kunskapsmålenviktig. Nationella prov och betyg hör hemma i enkunskapsskola där både elevernas och skolans insat-ser utvärderas. För att förstärka utvärderingsarbetetbehöver vi en fristående nationell skolinspektion somär fristående från . Vi behöver också betygtidigare än i , från årskurs 6.Jag har aldrig riktigt förstått den socialdemokra-tiska inställningen till betyg och utvärdering. Rädslanför betyg syns som ett mönster i socialdemokratiskskolpolitik. Länge var en betygsfri grundskola parti-ets officiella ståndpunkt. har en mas-sa svävande diskussioner förts. Ideligen får vi höraom hur stressande kraven på Godkänd är i skolan.Som vi vet har en arbetsgrupp på föresla-git att kraven på Godkänd i basämnena ska avskaffasför att komma in på gymnasiet.I ett tal på partikongressen sade skolministern såhär: "Det är viktigt att diskussionerna om betygen,eller vad det ska heta , kommer i gång nu.- - - Hur ser det ut ? Vi har en ny gymnasie-skola och vi har troligen en grundskola där det intefinns några betyg, i alla fall inte som urvalsinstru-ment. "har redan fått frågan ur ettannat perspektiv från en annan debattdeltagare. Honhar möjlighet att senare i debatten tala om vad honoch partikongressen, som mänskligt att döma harinflytande över regeringens politik, vill med betygen iframtiden.Folkpartiet ser betyg som en möjlighet för elevenatt få sin rätt till kunskap tillgodosedd i skolan. Det ärviktigt att komma ihåg att vårt nya betygssystem intei första hand handlar om att till varje pris rangordnaeleverna. Så gjorde man ju i det gamla systemet dären viss procent av elever skulle ha ett visstbetyg. I det nya systemet kan hur många som helst fådet högsta eller lägsta betyget. verkar det somom betygsmotståndarna inte har fattat att vi har fåttett annat och bättre betygssystem. Betygen i skolan ärviktiga för att eleven ska få det stöd och den hjälp haneller hon har rätt till. De innebär också att elevensinsatser utvärderas men också att lärarens och skolansinsatser utvärderas.Fru talman! Vi liberaler har en rad reformförslagför skolan. Sätt in stöd och läggen större del av resurserna från gymnasiets individu-ella program i i stället. Inför en flexibelgrundskola där en del går nio eller och en delgår vidare när de har nått målen.Låt helt enkelt eleverna ta olika tid på sig. Utvecklariktiga yrkesförberedande utbildningar och straffainte ut elever som längtar efter ett jobb men inte sat-sar på akademisk utbildning. Håll fanan högt när detgäller kunskaper.En studentexamen ska vara beviset på att man ärförberedd för högre studier och en yrkesexamen ellerlärlingsexamen beviset på att man har kompetens attgå vidare i yrkeslivet. Rätten att komplettera direktgenom att gå längre i gymnasiet eller senare somvuxen måste naturligtvis finnas så att ingen blir fast ien återvändsgränd. Valfriheten måste försvaras ochutvecklas i stället för att urholkas som den liggandepropositionen om friskolorna föreslår.Det är också dags att äntligen våga säga i klartextatt läraryrket måste uppvärderas. Det är dags att läm-na över de pedagogiska besluten från politiker tilllärare, utveckla en kvalificerad lärarutbildning somger karriärmöjligheter, mobilisera politiskt stöd för attskapa arbetsro och trygghet i skolan och det är ocksådags att se till att lönen speglar yrkets ansvar ochutbildningskrav.I en skola där kunskapsmålen sätts högt och därelever får ta olika tid på sig kommer fler att lyckas.Där kommer också miljarderna som läggs på skolanatt göra mer nytta än i dag.Fru talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall tillFolkpartiets reservation 3 under punkt 14. Jag ställermig naturligtvis bakom alla våra övriga yrkandenmen sparar tid på detta sätt.Anf. 80 ():Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall till för-slagen i betänkande 2001/02:UbU1 och avslag påmotionerna.Målsättningen i en socialdemokratisk utbildnings-politik är att ska vara en ledande kunskap-snation, som präglas av utbildning med hög kvalitetoch ett livslångt lärande för rättvisa och tillväxt.I ett internationellt perspektiv är ett av deländer som satsar mest resurser på utbildning, närma-re av bruttonationalprodukten. De satsningar somgjorts inom utbildningsområdet kan successivt avlä-sas i form av en alltmer välutbildad befolkning. Densvenska arbetskraftens kompetens är sammantagethög enligt de analyser som har genomförtunder . I de studierna har ingåtttester av den vuxna befolkningens förmåga att förståoch praktiskt nyttja olika texter som förekommer iarbetslivet, lösa problem och klara kvantitativa be-räkningar utifrån förelagda dokument. fårhögre värden i dessa studier än samtliga övriga län-der.Inom ramen för arbete har ett flertal in-dikatorer tagits fram som ger ett underlag för en re-sultatbedömning avseende det livslånga lärandet.Sverige hamnar över genomsnittet i samtliga dessajämförelser var för sig. Det genomsnittliga värdet pådessa indikatorer kan ses som en sammanvägd indi-kator på hur de olika förverkligatprincipen om det livslånga lärandet. har härdet högsta värdet bland OECD-länderna.Dessa resultat har nåtts utifrån en ideologisk,långsiktig och strategisk utbildningspolitik. Resulta-ten är bra, men självklart är vi ändå inte nöjda. Viinser att våra medborgare och vårt samhälle kräver attutbildningsnivån höjs ytterligare. En satsning påförskolan är därför ur rättvisesynpunkt, ur medbor-garsynpunkt och ur samhällssynpunkt oerhört strate-gisk och angelägen.Det är viktigt att barnen erbjuds en bra förskole-verksamhet, där man förutom att ge en god omvård-nad bl.a. uppmärksammar barns språkutveckling ochger barnen goda förutsättningar att utveckla sitt språk,något som är viktigt för en framtida lyckosam ut-veckling i bl.a. skolan.Vi anvisar därför i detta betänkande medel för in-förandet av maxtaxa inom förskoleverksamheten.Beslutet innebär att statsbidrag lämnas till de kom-muner som tillämpar maxtaxa inom förskoleverk-samheten. Detta erbjudande har fått en närmast totaluppslutning från både kommuner och föräldrar.För att statsbidrag ska lämnas som kompensationför kommunens inkomstbortfall ska avgiften för för-skoleverksamheten vara högst , respektive1 % av hushållets inkomst för första, andra och tredjebarnet. För dem som har fler barn ökar kostnaden inteytterligare. Ett tak för högsta avgift införs också.Vidare omfattas barn till arbetslösa föräldrarfr.o.m. av kommunens skyldighet attanordna förskoleverksamhet. Även barn till föräldra-lediga kommer fr.o.m. att omfattasav samma kommunala skyldighet.Den 1 januari 2003 införs den allmänna förskolanför alla barn . Förskolan ska varaavgiftsfri minst . Utskottet menaratt den stegvisa reformen innebär att alla barn kanerbjudas pedagogisk stimulans och gruppgemenskapsom förbättrar barns möjligheter till lärande och enpositiv utveckling.Utskottet uttalar också att förskolan i och med denhär reformen närmar sig en princip som knappastnågon ifrågasatt när det gäller skolan - att verksam-heten ska vara avgiftsfri samt tillgänglig och likvär-dig för alla.För att ytterligare höja kvaliteten i förskolan av-sätts 500 miljoner för kvalitetssäkrande åtgärder i dekommuner som tillämpar systemet med maxtaxa.Medlen ska främst användas för personalförstärk-ningar och kompetenshöjande åtgärder för personal.Under den bekymmersamma tid då ekonomin varhårt ansträngd tvingades kommunerna göra neddrag-ningar som bl.a. drabbade skolan. när vi har enekonomi i balans infriar vi vårt löfte att tillföra prio-riterade områden som skolan nya resurser.År 2001 infördes ett statsbidrag om 500 miljonerkronor. Avsikten är att bidraget successivt ska ökamed tills nivån 5 miljarder ärnådd. När satsningen nått sin fulla omfattning har denlett till att personalen i skolor och fritidshem ökatmed 15 000 anställda. Medlen ska främst användasför personalförstärkningar i skola och fritidshem.Avsikten är att förbättra förutsättningarna för att höjaskolornas resultat i förhållande till mål i läroplan ochkursplaner.Vår vuxenutbildningssatsning harvarit mycket lyckosam. gäller det att vi fullföljerden satsningen. Det är angeläget att ansträngningarnaatt nå de personer som väl behöver utbildningen görspå ett seriöst och målinriktat sätt. Eftersom vi anseratt den som fått minst ska få mest, är det viktigt attsatsa på olika åtgärder när det gäller uppsökandeverksamhet. Utskottet föreslår att det för skaanslås 50 miljoner till fackliga organisationer och tillHandikappförbundens Samarbetsorgan för uppsökan-de verksamhet, då vi anser att dessa berörda organi-sationers medverkan är värdefull för att nå de gruppersom vi avser.När det gäller vuxenutbildning föreslås en sats-ning motsvarande 70 000 heltidsplatser.Regeringen föreslår att ska be-räknas för att öka undervisningstiden i vuxenutbild-ningen för utvecklingsstörda, särvux.För en infrastruktur för vuxnas läran-de, såsom nätverksbyggande, investeringar i teknik,lärmiljöer och läromedel, beräknar regeringen 350miljoner kronor.Kvalificerad yrkesutbildning har permanentats,och regeringen informerar om att avsikten är att an-talet platser ska öka med 500 platser till 12 500 års-platser. Vad gäller tillgången till utbildningsplatserhar på förslag av utskottet gett regeringentill känna att det är angeläget att antalet platser inomkvalificerad yrkesutbildning utökas och attkraven på kvalitet i verksamheten inte får stå tillbakaför en alltför snabb utbyggnad. Utskottet vill ytterli-gare understryka detta.Jag vill med mitt inlägg visa på den långsiktigasatsning som vi gör inom utbildningens område. Detär ur ideologisk synpunkt mycket viktigt att vi fort-sätter att arbeta för att ska vara en ledandekunskapsnation.Anf. 81 ():Fru talman! Vi behandlar nu ett väldigt stort om-råde, som omfattar förskola, grundskola, gymnasiumoch vuxenutbildning. Jag ska börja med att säga nå-got om förskolan.Miljöpartiet de gröna delar uppfattningen att för-skolan ska byggas ut till full behovstäckning, så attalla föräldrar som så önskar ska kunna få plats försina barn i förskolan. Vi vill emellertid seen mångfald av former för barnomsorg och förskola,utformade efter olika familjers olika behov, och attutvecklingen ska ske med fokus på barnets behov ochbarnets bästa.Föräldrarnas val mellan att ha barnen i förskola, ifamiljedaghem eller i öppen förskola eller att ha bar-nen hemma medan de är små ska också kunna görasenligt vad som är bäst för det enskilda barnet, medlikvärdigt ekonomiskt och annat stöd från samhälletoberoende av vilken form föräldrarna väljer.Problemet med att förskolan inte varit öppen föralla har lösts genom tidigare fattade beslut. Det gällerinförandet av den allmänna förskolan, rätt även förbarn till arbetslösa att kunna få en plats i förskolanoch rätt att behålla platsen även om föräldrarna ut-nyttjar föräldraledigheten för att vara hemma medyngre syskon.Maxtaxan innebär framför allt att låginkomsttaga-re inte ska hindras från att utnyttja sin rätt till plats iförskolan av alltför höga avgifter. Förslagen har tagitsfram i samverkan mellan regeringen, ochVänsterpartiet. Kostnaderna för reformernas genom-förande finns i budgeten och kommer att finnas fram-över i budgetarna, och de stöds naturligtvis följdrik-tigt av Miljöpartiet.Det finns också särskilda bidrag för kvalitetshö-jande insatser inom förskolan på 500 miljoner kronorper år. Reformerna inklusive maxtaxan gäller alltsåalla förskolor, enskilda såväl som kommunala.Att även de föräldrar som väljer att vara hemmamed barnen när de är små ska få motsvarande stödfrån samhället är viktigt, och har i ensärskild motion föreslagit att detta ska genomfö-ras. Eftersom det förutsätter en ändring i kommunal-lagen behandlas motionen i ochkommer alltså upp till behandling här i kammaren vidsenare tillfälle.När det gäller och gymnasieskolanvill vi fortsätta återuppbyggnaden av de resurser somkrävs i form av pengar och personal för att vi ska fåmöjligheter till framför allt en individualiserad un-dervisning där vi också ska kunna ge de elever som äri behov av särskilt stöd det stöd som de enligt skollagoch läroplan är berättigade till. I budgeten finns enkraftig förstärkning av anslagen till kommunerna förskolverksamheten, bl.a. de s.k. Wärnerssonpengarna,med en miljard , och det är nu upp till kommu-nerna att se till att skolan får de resurser som behövsför att de brister som föreligger vid flera skolorska kunna åtgärdas.Flera av tidigare talare har riktat kritik mot det sättpå vilket skolverksamheten sköts ute i de enskildaskolorna. Vi har fått höra olika förslag på orsakernatill att bristerna finns där. Vi tror att den stora orsakenär att det är för få vuxna i skolan. Det finns för fålärare och för få specialpedagoger. Undervisnings-grupperna är för stora, och man kan inte individuali-sera undervisningen. I takt med att de nya resursernanu kommer bör det alltså finnas möjligheter att ökakvaliteten så att vi får bort de brister som vi ser.Det handlar inte, enligt vår uppfattning, om detsom så ivrigt hävdar, att hålla fanan högtnär det gäller kunskapskraven, att införa mera betygoch sådana saker. Det handlar i stället om att få framstöd och hjälp till de elever som behöver det, framförallt i , och i gymnasieskolan handlar detom att få möjligheter att ge en individualiserad un-dervisning. Alla, i stort sett alla, elever ska gå i gym-nasieskolan. Självklart har man i en så heterogengrupp en väldig mängd olika behov att ta till vara.Det gäller att minska trycket på de teoretiskt in-riktade linjerna i gymnasierna. Där har vi i stort settett för starkt krav när det gäller kunskapsdelarna. Närdet gäller de praktiskt inriktade programmen på gym-nasiet bör man vidta åtgärder för att få undervisning-en mer stimulerande för dem som går de här pro-grammen, det som vi kallar för infärgning, så att mananpassar undervisningen i kärnämnena efter de intres-sen som man har om man läser fordonsprogrammet,hotell- och restaurang eller vad det nu är för någon-ting. Det här arbetet kräver lärarresurser. Det går inteatt genomföra det här när man är för få lärare pågymnasiet. Arbetsbördan är för stor, helt enkelt, föratt man ska orka med de här uppgifterna.Vid sidan av kravet på den individualiserade un-dervisningen har vi också - det finns angivet i propo-sitionen - krav på väsentligt ökat elevinflytande så atteleverna aktivt kan delta, inte bara i utformningen avden egna studieplanen utan också i skolans verksam-het. Målet är naturligtvis att ingen elev ska hållasutanför det här arbetet från elevhåll att skapa en godanda i skolan och att lägga upp undervisning ochprogram enligt de önskemål som man har.Föräldrainflytandet är naturligtvis också en väl-digt viktig sak. Framför allt i ser vi storabrister.När det gäller betygen kan jag då inte låta bli attbemöta när han säger att det finns vissasom inte har fattat att vi har fått ett bättre betygssys-tem . Det är ju ett förvånansvärt påstående, när vihar fått ett betygssystem som man inte har utvärderat,och där alla tecken tyder på att det är ett sämre be-tygssystem. Det har lägre reliabilitet, sämre nog-grannhet, dålig prognosförmåga osv. Sedan berör UlfNilsson inte med ett ord betygen som pedagogiskthjälpmedel. Det finns ju väldigt mycket som talar föratt betygen är ett pedagogiskt hinder för enbra undervisning, en bra undervisning som gör atteleverna läser av eget intresse och inte för att nå ensekundär belöning i form av betyg eller något annatsom man kan tänka sig.Mobbningsfrågan sammanhänger med de andraproblem vi ser. Det är alltså så att man ute i skolornainte har haft tillräckligt med resurser för att ta sig andet som vi här i har beslutat att man skagöra. Vi har alltså fått en lagstiftning mot mobbning,som tydligt anger ansvaret: All personal på skolan haransvar för att se till att mobbning inte uppträder, bådedet förebyggande arbetet och att hantera situationenom mobbning ändå skulle dyka upp. Varje skola skaockså ha ett program mot mobbning som inkluderarockså det förebyggande arbetet, och det ska varaomsatt ute i skolans alla klassrum och enheter så kontinuerligt arbetar på det här. Det är också enviktig del i skolans värdegrundsarbete och det demo-kratiska arbete som man har i skolan.Jag skulle vilja säga att det inte är enbart skolor-nas resursbrist som gör att det här inte har slagit ige-nom tillräckligt snabbt, utan där tror jag att kommu-nerna inte har tagit sitt ansvar. Kommunerna haralltså tillsynsansvaret för skolorna och ska se till attskolan har ett fungerande mobbningsprogram, och detbetyder alltså inte bara ett papper som ligger på expe-ditionen utan att det verkligen finns ute i skolansverksamhet.Vi hoppas väl att de resurser som når ut tillkommunerna kommer att användas på ett bra sätt. Detåligger alltså kommunerna att se till att pengarnakommer ut till skolorna, att öppna möjligheterna förskolorna att använda pengarna på ett riktigt sätt ochatt sedan följa upp och stödja verksamheterna så att viså snabbt som möjligt får tillbaka den kvalitet som viär vana vid att svensk skola ska ha.De övriga förslagen som finns här i budgetentänkte jag inte gå in på så mycket för att spara lite tid.Bland de viktigare är naturligtvis att vi har fått enpermanentning av KY, den kvalificerade yrkesutbild-ningen, att vi har fått fram resurser för åtminstone500 ytterligare platser och att vi har fått ett uttalandefrån utbildningsutskottet att man önskar en snabbytterligare utbyggnad av KY. Den är ett viktigt kom-plement när det gäller svensk utbildning.Det fanns rätt många motioner som gällde det in-dividuella programmet på RH-gymnasierna. Manföreslår att det ska införas, och vi har fått en aviseringom att det kommer ett sådant förslag till kammaren.Miljöpartiet står bakom det förslaget, men jag skulle idet sammanhanget vilja säga att det individuella pro-grammet måste tas upp till diskussion och ompröv-ning , så vi bör få en diskussion i kammarenom hur det individuella programmet ska användas ifortsättningen. Det finns många tecken på att detindividuella programmet inte alls har använts så somdet var tänkt från början. Vi ser att vid många gymna-sier används det individuella programmet så att detsnarast saknar berättigande. Jag ska inte gå in på dendiskussionen men vill gärna förvarna att vi från Mil-jöpartiets sida vill se en förändring eller i varje fall enordentlig diskussion kring frågan om de individuellaprogrammen på de övriga gymnasierna. På RH-gymnasiet är det rätt klart att det individuella pro-grammet är utomordentligt lämpligt. Det är kanskedär det behövs bäst.För att inte förlänga diskussionen i onödan nöjerjag mig med att konstatera att står bakomde förslag som regeringen i samverkan med Miljö-partiet och har lagt fram i årets budget.Förslagen stöds i utskottets betänkanden, och jagyrkar alltså bifall till förslagen i betänkandena i desshelhet.Anf. 82 () replik:Fru talman! Det gamla betygssystemet som Gun-nar tydligen tyckte var bättre sade ingentingom ifall eleverna hade uppnått några kunskapsmål,utan det rangordnade bara eleverna; man var bättreeller sämre än sina kamrater, men det behövde intebetyda att man hade nått målen i skolan.