prot · GO09113 · 2001-05-17 00:00:00 — De är beredda attunderminera fundamentet för den svenska välfärdsut-vecklingen genom en oansvarig politik.Fru talman! Jag antar att det ytterst är vår statsmi-nister som håller i trådarna när nufinansministern, och det tynandeMiljöpartiet vill ta ytterligare avRiksbankens kapital, utöver de 20 miljarder som vialla är överens om.Bakgrunden är lätt att förstå. Dels har partiernavarit mycket tveksamma till hela reformen, dels anserde att pengarna behövs för att täcka de brister somden egna ekonomiska politiken har medfört.Sanningen är ju att väldigt få har uppmärk-sammat att statsskulden nu börjar öka. Från det att vihar amorterat ganska mycket på statsskulden övergårvi nu till en ökande statsskuld. Vi hade en hearing ifinansutskottet om detta. Där sade statssek-reteraren i att man räknar medett underskott i statens finanser med i genomsnitt 1 %av BNP de kommande 15 åren.Jag ställde frågan till gene-raldirektör : Hur mycket i kronorräknat kommer statsskulden att öka? Han säger: Irunda tal 300 miljarder kronor.Man kan då tänka sig att de partier som driver denhär politiken antingen säljer ut mer statlig egendomför att hålla statsskulden på en någorlunda rimlig nivåeller skär ned utgifter och bringar balans i statensaffärer eller också - eftersom majoriteten vill klamrasig fast vid ett stort statligt ägande av konkurrensut-satta företag - sträcker man sig efter det kylskåp somJohan vill öppna dörrarna till och bjuda inhela svenska folket. Det är vår valutareserv. Den skanu användas för detta.Det är oerhört allvarligt eftersom det undergräversjälva fundamentet för självständighet.Jag förstår att partierna på vänsterkanten kännerdet genant att det nu börjar avslöjas att staten gårback, och att ni måste låna i storleksordningen 15-20miljarder . Om man kan ta 20 miljarder per årfrån , vilket ni nu planerar, märks ju intedet. Då kommer statsskulden att behållas ungefär påden nivå där den är . Mot den bakgrunden harman lätt att förstå att det är en affärsidé som verkarattraktiv. Men den står i bjärt kontrast till vad landetverkligen skulle behöva.Inte minst från erfarenheterna när det gäller Teliavet vi att det hade varit bättre för att ha en starkprivat ägare än att råka ut för den typ av debacle somTelia-Telenor-affären innebar.Fru talman! Varken eller YvonneRuwaida ligger vakna om nätterna och är oroliga föratt muskler nu sugs ut så att man inteklarar av sin självständiga roll. Det har jag förståelseför. Men jag tycker att det är märkligt att den social-demokratiska gruppen i riksbanksfullmäktige och ifinansutskottet inte har större självbevarelsedrift änatt försöka rida spärr mot den här typen av kortsiktigaåtgärder som föreslås.Det finns ju en annan dimension av den här pro-blematiken som gör det ännu mer allvarligt. Att detverkar finnas resurser att ta av och pengar att föra in istatsfinanserna för att , och ska ha lite mer pengar attröra sig med, beror framför allt på två faktorer. Denena är att den svenska kronan är ex-tremt svag. Den svenska valutareserven som är iutländska tillgångar växer väldigt kraftigt i kronorräknat. av ökade egna ka-pital beror på att kronan är extremt svag. En pikantdetalj i sammanhanget är att samma partier i vårpro-positionen antar att kronan ska stärkas . I ettdokument talar man om att detta är en tillfällig effekt,men man drar ändå in den till staten.Den andra komponenten som gör att det här harblivit en del pengar är att guldreserven - de 185,4 tonguld som ligger i valv - harvarit bokförd till ca . har mangjort en marknadsvärdering av guldet, och den liggerpå ungefär 12,7 miljarder i de papper som vi har att taställning till i dag.En intressant detalj i det sammanhanget är att vihär har skrivit under ett femårigt avtal att icke sälja avdenna guldreserv. Likafullt ska , Ruwaidaoch ta in pengarna som är bokförda tillstaten. Att det finns en del pengar beror på att meddet ordinarie vinstdelningssystemet räknar man borttillfälliga effekter som en försvagad krona och för-ändringar i värdering av t.ex. guldreserven. Därförfinns de kvar i någon mening i en bokföring, och dentar man nu hand om.Det här är en mycket kortsiktigt politik. Vi krist-demokrater motsätter oss med kraft att Socialdemo-kraterna och dess stödpartier så lättvindigt är bereddaatt undergräva självständighet och möj-lighet att försvara ett stabilt penningvärde från bådeyttre och - måste jag säga när jag nu har hört JohanLönnroth - inre attacker.Det är skadligt för att det inte längreska vara de långsiktiga reglerna för vinstdispositionsom ska gälla utan att statsskuldens uppkommandebehov tydligen ska avgöra hur mycketpengar som ska leverera in till staten. Detförsvagar inte bara konsolidering utanockså dess trovärdighet inför framtiden.Fru talman! Det vore slutligen en olycka för lan-det om dessa tre partier fick möjlighet att fortsätta attleda landets öden även efter nästa val. De för en poli-tik som urholkar ett av de viktigaste framstegen somhar präglat svensk ekonomisk politik under det se-naste decenniet, nämligen en självständig riksbankmed makt att bekämpa inflationen. Jag vill yrka bifalltill reservation 2.Anf. 8 () replik:Fru talman! Det är nästan som att jag kommer atttänka på den gamla tidens väckelsepredikanter när jaghör . Det var de präster som på 1800-talettalade om socialismen och även kraven på allmän ochlika rösträtt för kvinnor och män som den lede satan.Vi ska dela ut utsädet, säger . Vi sugerut muskler. är nu intekvar i kammaren. Men jag undrar om han darrar infördet förfärliga hotet om gamarna som ska kasta sigöver honom och och suga ut derasmuskler.Riksgäldschefen var den som jagförst såg lägga fram detta förslag om 20 miljarder,. Om det är så att har den upp-fattningen att vill dela ut utsädet ochsuga ut muskler tycker jag att den logis-ka konsekvensen skulle vara att krävdeRiksgäldschefens avgång. Han har ett mycket stortansvar för att hålla inte minst den svenska statsskul-den i schack.Till sist till frågan om statens finanser. De kan va-ra ett problem även om hela den offentliga sektornhar en betydligt bättre ekonomi och vi nu för förstagången får en nettoförmögenhet i den offentligasektorn. Men ni vill beröva staten en massa pengargenom era skattesänkningar. Är inte det i så fall bådekaraktärslöst och utdelande av utsädet, ?Anf. 9 () replik:Fru talman! Jag kan naturligtvis inte begära attJohan har läst våra motioner. Men om hangör det kan han sedan titta på den sammanställningsom finansutskottet har gjort. Då kan han se att vimed vårt förslag amorterar 180 miljarder mer påstatsskulden än vad regeringen och till hans första exempel om gamla tidersväckelsepredikanter. Jag vet inte vad som skulle be-hövas för att väcka ur hans nostalgis-ka slummer, men detta räcker uppenbarligen inte.Han håller fast vid att det var bättre när politikernastyrde och vi hade en inflation som åt upp löneku-vertens nominella löneökningar så att man i självaverket blev allt fattigare . Jag överlåter åtkammaren att ta ställning till logiken i detta.Riksgäldens chef har pekat påmöjligheten att ta pengar från . Han ärinte vem som helst i det här sammanhanget, JohanLönnroth. Det är han som ska låna upp de pengarsom er politik leder till, det underskott som staten har.Det är klart att han vill peka på möjligheter att klaraav detta.Men det är inte hans uppgift att fatta beslut. Det ärriksbanksfullmäktige och dess ordförande , tillika gruppledare för socialdemokratiskariksdagsgruppen, som i den skrivelse som han harskickat till finansutskottet har rekommenderat att manska nöja sig med de första 20 miljarderna.Sedan har någon övertygat samme Hulterström atti egenskap av gruppledare köra över sig själv i sinegenskap av riksbanksfullmäktiges ordförande och gåmed på att man tar ytterligare 20 miljarder. Detta ären mycket intressant förändring av uppfattningen påkort tid från samma person. Det är inte någonting somjag ska döma om, utan det är mer en fråga för valbe-redningen inom socialdemokraterna.Anf. 10 () replik:Fru talman! Ni ska amortera 180 miljarder kronormer på statsskulden. Jag tillåter mig att tvivla. Jag ärute rätt mycket i landet, , och jag lyssnaräven på kristdemokratiska politiker i t.ex. vägfrågan.Mats Odells partikamrater hemma i oändligt mycket pengar till alla möjliga sortersvägar. De talar om mer pengar till vården. Det är önskelista. Jag tror inte på era 180 miljarder. Jaghar läst era motioner, . Det är till mycketstora delar luft som ni delar ut.Mats var tidigare inne på devalveringspoli-tiken och att jag skulle se tillbaka mednostalgi. Nej, jag gör inte det. Det var ingen bra poli-tik. Den devalveringspolitik som inleddes under deborgerliga regeringarna var inte bra. Detmåste föras en ekonomisk politik som håller tillbakainflationen och som ökar sysselsättningen och somhar ökad sysselsättning som överordnat mål.Det kräver ett ansvarstagande. Det kräver kansket.o.m. stark karaktär, . Jag kan avsluta medatt ställa samma fråga till som jag förutställde till . Är grundorsaken till attMats vill låsa in pengarna i ochöver huvud taget låta fatta de grundläg-gande besluten att , jag och andra riks-dagsledamöter har för svag karaktär för att klara avatt ta det ansvar som måste tas för en sund ekonomiskpolitik?Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag kan naturligtvis inte bedöma Jo-han karaktär. Jag hoppas att den aldrigsätts på det provet att han skulle få möjlighet att på-verka dessa saker. Den är kanske inte så intressant idet här sammanhanget.Jag menar att det finns en likhet med domstolarna.Vi i stiftar lagar. Sedan överlåter vi tilldomstolarna att tolka lagarna. Därefter kan vi ändrapå dem. Vi fastställer här ett inflationsmål för Riks-banken att följa. Vi tror att är bäst på attgöra det. Det är den politik som jag håller fast vid.All erfarenhet pekar på att det är den som också ledertill det bästa resultatet för människorna i vårt land.Johan är mycket ute i landet, säger han.Där får han höra att vill satsamycket på vägar. Det är rätt. Vi har i vårt budgetal-ternativ 8,5 miljarder mer än regeringen till just in-frastruktur. Vi har ett budgetalternativ som har balanspå en lägre nivå med ett lägre utgiftstak än regering-ens. Vi säljer ut mer av statlig egendom. Vi tror näm-ligen att det är den tillgång som vi i stället ska använ-da för att amortera på statsskulden med, . Vi ska inte ta av valutareserven.Nästa gång vi ska göra en översyn av hur mycketRiksbanken bör ha till sitt förfogande i balansräk-ningen är den dag vi har fattat beslut om att bli med-lemmar av den europeiska monetära unionen och attSverige ska få euron som sin valuta. Då är det dagsatt se över detta igen, inte förr.Anf. 12 ():Fru talman! Ärade åhörare i bänkarna och på läk-taren! Jag tänkte inte diskutera anslaget till vägar. Jagtänkte diskutera det betänkande från finansutskottetsom heter Penningpolitiken och förvalt-ning 2000 och som handlar om finansutskottets vär-dering av verksamhet under förra året.Den stabila ekonomi som vi trots allt har i Sverigei dag är ett resultat av saneringen av statsfinanserna,av de avregleringar som har gjorts och av den hög-konjunktur som råder i och i storadelar av världen men där man har sjunkandetillväxtnivåer och där man börjar ifrågasätta hur längedenna högkonjunktur som råder kommer att kunnafortsätta.När det blir lågkonjunktur då blåser det. Det kan bli ganska besvärliga situationer. Och vihar i denna kammare fattat ett beslut i god demokra-tisk ordning, där en majoritet av riksdagsledamöternatycker att det är viktigt att har en fristå-ende ställning för att agerande när detgäller penningpolitik och inflation ska vara förtroen-deingivande och att man ska kunna lita på att det gåratt förutse den politik som förs från sida.Därför är det också viktigt att granska och utvär-dera penningpolitik. Och tilltron tillRiksbanken är viktig som stabiliserande faktor. Demänniskor och de företag som ska fatta beslut ominvesteringar, handla, köpa hus, utbilda sig och deföretag som kanske ska investera i ny teknik behöverveta att det finns stabila aktörer i den här världen.Och ett sätt som riksdagsmajoriteten har valt för attskapa möjligheter för just ett stabilt agerande är att geRiksbanken en fristående ställning. För att genom-skinligheten ska finnas och trovärdigheten ska öka såresonerar både och vi i finansutskottetväldigt mycket om öppenhet i detta sammanhang, attdet finns en gedigen och tydlig information, att sta-tistiken är trovärdig, att analysinstrumenten redovisasordentligt och att man därför på marknaden, enskildamänniskor och företag som utgör marknaden, skakunna se anledningen till agerande iolika konjunktursituationer och olika konjunktur-svängningar.Därför är det extremt viktigt att vi politiker re-spekterar och hur vi behandlar Riksban-ken. Varför är det så viktigt? Jo, därför att hushållensoch företagens agerande väldigt mycket avgör omkonjunkturen ska gå ned eller om den ska gå upp. Justnu är vi väldigt bekymrade över hushållen i ochderas försämrade framtidstro. Vi är väldigt bekymra-de över att hushållen i handlar mindre.Frågan om hur vi respekterar fristå-ende ställning har ställts på sin spets i den här frågansom finns i detta betänkande om konso-lideringsbehov och hur vinsten i verk-samhet ska hanteras. Har det inte funnits några prin-ciper för detta? Jo, visst har det det. harman haft en princip om att av den vinst som upp-kommer ska återföras till staten, och skaanvändas för att bygga upp det egna kapitalet och geRiksbanken handlingsfrihet. Det kan ju behövas i ettläge när det blåser att t.ex. intervenerar.Och behövs det kapital. Detta har under de senasteåren i snitt gett ca 8 miljarder. har det uppstått ensituation som är ovanlig, nämligen ett större överskottän man har förväntat sig beroende på att kronan harsjunkit och beroende på, som vi har hört tidigare idebatten, att man värderar guldet i de djupaste kassa-valven på ett annat sätt. Då har riksbanksfullmäktigediskuterat detta helt enligt de principer som vi harjobbat efter förut och kommit fram till att det härfinns en möjlighet att tillgodose behovav att ha lite muskler för att kunna gripa in och sta-tens behov, förstås, av inleveranser av pengar. Ochman har bestämt sig för att 20 miljarder är bra. Detkan man lägga till - 8 + 20 miljarder. Riksbanksfull-mäktige leds av den person som också är ordförande iden socialdemokratiska riksdagsgruppen, och i riks-banksfullmäktige har det varit enighet kring dessa8 + 20 miljarder.Sedan inträffar den situationen att det har väcktsen motion från en enskild ledamot i somtycker att man väl kan plocka in mera pengar av olikaanledningar. Och det är klart att det alltid finns hål attstoppa i. Och har det förts en diskussion i dettasammanhang som har lett till att man helt plötsligt harbegärt att riksbanksfullmäktige ska inleverera20 miljarder till, en begäran som inte har behandlatsoch diskuterats i riksbanksfullmäktige. Detta ger jubekymmer, särskilt när det gäller den tunga frågan,nämligen oberoende ställning och frå-gan om vi kan lita på att den faktiskt är oberoende.Och i det protokoll som finns från finansutskottetsutfrågning med riksbankschefen så säger riksbanks-chefen följande:"har vi byggt upp, på olika sätt, en bra valuta-reserv. Att då ständigt ha ifrågasättande avdetta är en besvärlig situation. Man måste på någotsätt stänga detta, sätta punkt för diskussionen ochfatta ett beslut. "Det var det förslag som kom från riksbanksfull-mäktige, att man skulle ta detta, sätta punkt för dis-kussionen och fortsätta enligt de principer som vi harhaft sedan 1988.I detta läge blir det alltså en utskottsmajoritet därman ansluter sig till förslaget från en enskild motio-när, en enskild ledamot. Och det gör det ännu mertydligt att man ändå måste fråga: Är man beredd attrespektera oberoende ställning när mankan svänga från principer som har använts sedan1988 på grund av ett förslag från en enskild ledamotsom inte är berett i någon av de instanser som haransvar för verksamhet? Jag tycker attdet är mycket trist att utskottsmajoriteten har landatpå denna åsikt. Vi har ju tidigare kunnat ha en stabilmajoritet i överenskommelser runt ställ-ning och hur detta ska skötas och också respekteratden överenskommelse som har gjorts.I utskottsbetänkandet säger majoriteten att mananser att den här extra uttaxeringen om 20 miljarderfaktiskt fullföljer principen. Utskottet skriver:"Utskottet delar fullmäktiges uppfattning att manvid en prövning av hur stort eget kapital som Riks-banken skall ha måste tillgodose behovav stabilitet och trovärdighet i sin verksamhet. "Det är rätt så långt. Det är vi alla överens om, ochdet var det som vi var överens om när vi beslutadeom nuvarande ställning.Men efter att ha skrivit detta kommer man i nästadel av betänkandet fram till att man klipper till med20 miljarder till. Det är väl bra.Analysen och stabiliteten i detta beslut står i skarpkontrast, nästan i motsatsställning, till de intentionersom finns i överenskommelsen om Riksbankensställning, riksbanksfullmäktiges uttalande vid mångatillfällen i många olika sammanhang. Därför har jagtillsammans med de andra oppositionspartierna reser-verat mig mot detta där vi ansluter oss till det förslagsom fullmäktige självt har lagt fram och där vi be-stämt avvisar både detta arbetssätt, metoden att kom-ma fram till beslutet, och innehållet i sig, eftersom detinte är berett på ett ordentligt sätt.Fru talman! I betänkandet finns också frågan omutvärdering av penningpolitiken. Det är en hemstäl-lanspunkt. Där finns det en reservation som handlarom kronans ställning. Jag måste konstatera att det ärväldigt bekymmersamt att kronans värde sjunker. Viborde faktiskt finna en teknik eller strategi för hurstora penningtransaktioner som innebär ett utflöde avvaluta från landet och som sker på beslut av offentli-ga myndigheter ska samordnas på ett sådant sätt attinte alltihop kommer . Därmed blir detju så att säga självmål, att man genom egna aktionerskadar kronans ställning. Därför yrkar jag bifall tillreservation 1.Vi har från avvisat förslaget om lag-regleringar av offentliga utfrågningar om Riksbankenoch också förslaget om lagreglering av tidpunkten föroffentliggörande av protokoll. Det innebäratt jag fasthåller åsikten i diskussionen om konsolide-ringsbehovet men enbart yrkar bifall till reservation 1.Anf. 13 ():Fru talman! slås man av att det är en väldigtur att vi inte har samma debattregler här i riksdagensom man har i , där manmåste hålla sig till ämnet, inte får tveka och inte fårupprepa sig. tror jag kanske ändå att vi skulleförsöka tillämpa de reglerna lite mer.Det här handlar om utvärdering av penningpoliti-ken och om . Det är bara attkonstatera att i alla de ekonomiska reformer som hargenomförts är infla-tionsekämpningspolitiken och den självständigaRiksbanken en väldigt viktig del, och det har varitväldigt lyckosamt. Det har gått bra för . Detgår bra för . Inte minst majoriteten här ärväldigt noga med att och tid påpeka att det gårmycket bra för . Man är t.o.m. så ivrig att manpåpekar att nu bedriver vi reformer med egna pengar,inte lånade. Det har ju sin anknytning till det somkommer längre fram i betänkandet, nämligen att mansnattar pengar i stället.Detta med en självständig riksbank var ett beslutsom fattades efter att Socialdemokraterna till en bör-jan hade varit rätt motsträviga, och varhelt emot. Många har ju förenat ett motstånd motlåginflationspolitik och en oberoende riksbank medatt egentligen vilja ha en annan tingens ordning. Nuvisar den utvärdering som finansutskottet har gjort attdet har varit en mycket lyckosam politik de tre se-naste åren. Inflationen har varit låg fast tillväxten harvarit hög, och arbetslösheten har kunnat minska.Vi konstaterar att inflationsbenägenheten harsjunkit, och detta är ju mycket bra. Vi konstaterarockså att andra orsaker till att prisnivåerna har kunnathållas nere är avregleringar och starkt konkurren-stryck. Det är inte något som man har åstadkommit avsig själv utan det beror på av fattade beslutom förändringar av hur olika system ska fungera. Detkommer alltså inte av sig självt, och det kan ju defundera på som har motsatt sig dessa avregleringar.De kan fundera på hur det hade sett ut om man hadeföljt deras politik i stället på energiområdet, teleom-rådet osv.Vi konstaterar också från finansutskottets sida attdet i efterhand har visat sig att har gjortfelbedömningar . Man har antingenöverskattat eller underskattat olika saker. Men vidsamma läge i förväg har de flesta andra bedömaregjort detsamma. Vi var väl inte så mycket bättre själ-va. På det stora hela visar det sig att det här systemetfunkar bra och att det är en viktig pusselbit i det eko-nomiska reformarbetet.Jag vill framhålla att den enkla sanningen är attinflation tar pengar från de fattiga och ger pengar tillde rika. Inflation drabbar villkoren för jobb och före-tagande och därmed också byggandet av välståndet.Välstånd måste skapas innan det kan fördelas. Därförär det bra med låg inflation. Det är inte heller så somdet ibland framställs; att man kan tycka att det ärbättre med lite högre inflation om man får andra för-delar. De fördelarna äts ju snabbt upp, och kvar stårman med att lönen inte räcker lika långt som dengjorde månaden innan, och ju mindre lön man hardesto svårare är det att klara detta.Jag vill också bara passa på att instämma i den oroför kronförsvagningen som bl.a. framfördes här avLena Ek och . Kronan har sjunkit8 % på som har gått sedan man förragången gjorde bedömningen att kronan skulle börjastiga. skriver man i vårpropositionen från majori-teten att kalkylerna bygger lite grann på att kronanstärks igen - även om ingen riktigt talar om hur detska gå till.Så övergår jag till själva oberoendet. Det är ju inteså att är fullständigt oberoende att ägnasig åt vad man vill. har i god demokratiskordning fått en riktlinje, ett uppdrag, av denna riks-dag, nämligen att hålla ett stabilt penningvärde. Denfråga man måste ställa sig är: Är det uppdraget som ärfelaktigt? Det är där skon egentligen klämmer. Är detuppdraget som är felaktigt, är det det man vill omprö-va? Det kan man i så fall göra i god demokratiskordning, men det finns ingen majoritet för det. T.o.m.Vänstern själva säger ju att det är det här uppdragetRiksbanken ska ha. Då förstår jag inte problemet.Man ger någon i uppdrag att utföra en uppgift.Vänstern vill upphäva detta oberoende, och detmåste finnas ett syfte med det, nämligen att man villfå fram ett annat uppdrag. Men då kan man ju läggafram ett förslag om det i stället, alltså att ändra upp-draget. Vi kom ju alldeles unisont fram till att tillstyr-ka förslaget om ansvarsfrihet och förslaget till utdel-ning från som det har kommit från full-mäktige. Men i det här ligger att man frånmajoriteten gör något helt annat. Man föreslår nämli-gen att det ska komma ytterligare en inleverans. Mantalar om principerna i fråga om inleverans. De harbeskrivits mångordigt av tidigare, så jagbehöver inte gå in på dem. Man säger att principernaska gälla, men likafullt ska man ta en hacka till.Det här är ett väldigt underligt beteende, tyckerjag. Det strider rätt mycket mot något som jag tyckerär en väldigt viktig sak med en oberoende riksbank,nämligen öppenhet och tydlighet. Det har ju varit enordentlig genomgång i all öppenhet av både princi-perna för utdelning och hur man har kommit fram tillatt det ska göras en extra utdelning. Den har helariksbanksfullmäktige ställt sig bakom. En del av deledamöterna sitter för övrigt här i finansutskottet elleri denna kammare fast inte just nu.Sedan har man någon annanstans, i något slutetrum, gjort en annan bedömning, en bedömning sominte finns redovisad i betänkandet. Där skriver manbara upp att man vill ha 20 miljarder till. Men vadsom ligger bakom de bedömningarna, som sammapersoner inte ville säga något om på Riksbanksfull-mäktige, det får inte vi andra veta. Det tycker jag stårmycket starkt i strid med de krav man måste ställa påhur ska hantera en oberoende riksbank ochpå hur en oberoende riksbank måste hantera öppen-heten och tydligheten.