prot · GO0957 · 2001-01-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:57Fredagen den 26 januariKl. 09.00 - 13.11Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Ledighet, m.m.Förste vice talmannen meddelade att AgnetaLundberg (s) ansökt om sjukledighet den30 januari-12 mars 2001.Kammaren biföll denna ansökan.Förste vice talmannen anmälde att (s) skulle tjänstgöra som ersättare för § Meddelande om frågestundFörste vice talmannen meddelade vid frågestun-den skulle följan-de statsråd närvara:Jordbruksminister , utrikesmi-nister , statsrådet , nä-ringsminister och finansministerBosse Ringholm.3 § Meddelande om information från regering-enFörste vice talmannen meddelade att torsdagenden omkring skulle justitieminis-ter lämna information om utveck-lingen av det brottsförebyggande arbetet.4 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2000/01:174Till riksdagenInterpellation 2000/01:174 av () om utredningsman för Stockholmsregio-nens flygplatskapacitet.Interpellationssvaret har på grund av hög arbets-belastning, utrikes resor m.m. inte kunnat beredas ochfärdigställas inom planerad tid.Vi ber att få återkomma med förslag förbesvarande av interpellationen.Stockholm den 24 januari 2001NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2000/01:156Till riksdagenInterpellation 2000/01:156 av kompetens inom läraryrket.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 1 februari.Skälet till dröjsmålet är beredningen inom depar-tementet.Stockholm den 22 januari 2001UtbildningsdepartementetThomas ÖstrosInterpellation 2000/01:157Till riksdagenInterpellation 2000/01:157 av kvalitetssäkring av den högre utbildningen.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 1 februari.Skälet till dröjsmålet är beredningen inom depar-tementet.Stockholm den 22 januari 2001UtbildningsdepartementetThomas ÖstrosInterpellation 2000/01:158Till riksdagenInterpellation 2000/01:158 av utbildningsvägar för praktiska yrken.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 1 februari.Skälet till dröjsmålet är beredningen inom depar-tementet.Stockholm den 22 januari 2001UtbildningsdepartementetThomas ÖstrosInterpellation 2000/01:160Till riksdagenInterpellation 2000/01:160 av högskoleutbildning.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 1 februari.Skälet till dröjsmålet är beredningen inom depar-tementet.Stockholm den 22 januari 2001UtbildningsdepartementetThomas ÖstrosInterpellation 2000/01:164Till riksdagenInterpellation 2000/01:164 av högskoleprovet och etnisk bakgrund.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 1 februari.Skälet till dröjsmålet är beredningen inom depar-tementet.Stockholm den 22 januari 2001UtbildningsdepartementetThomas Östros5 § Svar på interpellation 2000/01:165 omhandläggningstiderna för asylärendenAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag ämnar vidta för att förkorta hand-läggningstiderna från ansökan till beslut för perma-nent uppehållstillstånd.Jag instämmer i att det är otillfredsställande medhandläggningstider som i vissa fall är långa, särskiltför den enskilde individen men också ur ett kostnads-perspektiv för samhället. Regeringen fäster därförstor vikt vid snabbhet och effektivitet i beslutsfattan-det i asylärenden som högt ställda krav pårättssäkerhet upprätthålls. I årets regleringsbrev tillMigrationsverket och har rege-ringen utöver mål för handläggningstiderna ävenangett mål för myndigheternas ärendebalanser.I syfte att förkorta och effektivisera handlägg-ningen av asylärenden har regeringen såväl föregåen-de som innevarande år förstärkt anslaget till med och anslaget tillUtlänningsnämnden med 6 miljoner kronor.Antalet asylsökande har under den senaste tidenökat och regeringen följer därför noggrant hur dettapåverkar handläggningstiderna och behovet av ökadresurstilldelning till och Utlän-ningsnämnden.Efter genomförandet av den s.k. Hjalmarreformenhar utifrån sin roll som central ut-länningsmyndighet ett övergripande ansvar för helaprocesskedjan. Detta syftar också till att effektiviserahandläggningen av asylärendena.Regeringens ambition att effektivisera handlägg-ningen av utlänningsärenden har också fått genom-slag i utlandsmyndigheternas verksamhet. Hantering-en av utlänningsärenden är en integrerad ochviktig del av arbetet. Sammantaget har detta lett tillatt rutiner utarbetats för att underlätta den praktiskaärendehanteringen i syfte att få ned handläggningsti-derna. Utlandsmyndigheterna har också getts ökaderesurser för handläggningen av utlänningsärenden.Elva utlandsmyndigheter har fått speciella migra-tionstjänstemän. Dessa kan bidra till att öka möjlig-heterna till framförhållning och tidig planering förnödvändiga insatser samt ha en viktig operativ roll iärendehanteringen. Utökad rapportering från ut-landsmyndigheterna om migrationsfrågor leder äventill mer heltäckande beslutsunderlag. Sammantagetavses detta leda till kortare handläggningstider.Regeringen verkar således med såväl finansiellasom andra medel för att öka effektiviteten i myndig-heternas beslutsfattande, vilket lett till förkortadehandläggningstider.Under tiden som den asylsökande väntar på besluti tillståndsfrågan erbjuds han eller hon att delta i olikaformer av organiserad verksamhet, vilket syftar till attden enskilde ska få mening och struktur i vardagenunder sin vistelse i Sverige.Den organiserade verksamheten ska vara så ut-formad att den kan vara till nytta för den enskildeoavsett utgången i tillståndsfrågan. Som en del av denorganiserade verksamheten anordnas bl.a. utbildningav varierande utbud, ofta med inslag av praktikplat-ser. Inte minst för sjukvårdspersonal finns lyhördhetfrån landstingen att erbjuda praktikplatser för asylsö-kande med sjukvårdsutbildning. Även om läkare,sjuksköterskor m.fl. av formella skäl inte kan varaverksamma inom sitt yrke som de ärasylsökande ges de en god möjlighet till insyn isvensk sjukvård.I syfte att underlätta vistelsen för asylsökande harMigrationsverket också möjlighet att utfärda bevisom undantag från skyldigheten att ha arbetstillstånd.Ett sådant undantag kan lämnas om Migrationsverketbedömer att verkets beslut i ärendet inte kommer attkunna fattas från den dag asylan-sökan lämnades.Jag vill slutligen betona att det är av största viktatt rättssäkerheten, humaniteten och värdighetenupprätthålls under hela prövningsprocessen.Anf. 2 ():Herr talman! Inledningsvis vill jag tacka bistånds-och migrationsministern för svaret. Det är glädjandeatt ministern instämmer i min kritik mot de i mångafall orimligt långa handläggningstiderna.Uttrycket handläggningstid är ju vedertaget mensäger egentligen mycket lite om att varje dags extrahandläggningstid också ofta innebär ännu avhopplöshet och psykiskt lidande för den asylsökande.Under 1999 - har ännu intekunnat ge mig siffror - hade ettgrundärende hos en genomsnittlighandläggningstid . Verkets målsättningär en handläggningstid . Den målsätt-ningen uppfylldes , dvs. i hälften avfallen, , dvs. i mindre än hälften avfallen, och . De flestaav dem som får ett negativt besked överklagar dess-utom till . 1999 var den genom-snittliga handläggningstiden för avvisningsärenden290 dagar. Om man lägger till tiden för nytt sökandeav uppehållstillstånd, som i genomsnitt är ,får vi fram en genomsnittlig väntetid på beslut påsammanlagt . Det är alltså genomsnittstider.Det finns alltså fortfarande många som väntar mer än620 dagar.Det är inte min mening att trötta ut er med den härsifferexercisen och statistiken. Det jag vill få fram äratt bakom de här framräknade torra och kalla siffror-na döljer sig ett mycket stort mänskligt lidande. Detdöljer sig barn som på grund av att de tar ett alltförstort ansvar för familjens situation måste ta sömnme-del och i vissa fall t.o.m. försöker tändaeld på sig själva för att familjen ska få stanna. Detdöljer sig människor som får svåra psykiska problem.Det döljer sig splittrade familjer, och tyvärr döljer detsig även människor som på grund av ovisshet ochrädsla för framtiden har tagit sina liv.Det döljer sig också ungefär 2 000 gömda flyk-tingar, varav 200 barn, som inte vågar återvända ochdärför inte vågar finnas i ljuset.Herr talman! Jag vågar hävda att de svar, de åt-gärder och tillskott i budgeten som gjorts, inte ärtillräckliga. Därför vill jag än en gång fråga statsrådetom hon anser att de åtgärder som vidtagits är tillräck-liga.Anf. 3 Statsrådet ():Herr talman! och jag är uppenbar-ligen överens om att vi behöver korta handläggnings-tiderna ytterligare. Det är också, som jag sade i mittinterpellationssvar, regeringens mening att vi ska gåvidare på den inslagna vägen. Vi kan nu ändå visa påatt vi verkligen går åt rätt håll.De extrapengar som fick förraåret har ändå gjort att betydligt fler ärenden har kun-nat avgöras . Precis som KarinEnström sade är det inte så kul att rabbla upp en mas-sa siffror. Låt mig bara nämna några av de mer gläd-jande siffrorna.År 1999 avgjordes 11 800 ärenden inom sex må-nader, vilket var . Det kan man jämföramed då 17 500 ärenden avgjordes, varav60 % . Det här tycker jag visar attvi är på rätt väg.Tittar man också på de genomsnittliga handlägg-ningstiderna för grundärenden, där jag har fått siff-rorna från , visar även de att vi går åt rätthåll. Handläggningstiden för grundärenden minskarhos . Tittar man sedan på är det samma utveckling där. Även närdet gäller ny ansökan om uppehållstillstånd är det enminskning av den genomsnittliga handläggningstiden.Det här är väldigt glädjande. Det är viktigt attMigrationsverket även har fått extra miljoner,liksom också , för att kunna hafler handläggare med möjlighet att avgöra fler ären-den och komma ned i tid.Jag tror, som sagt, att det här är oerhört väsentligtför samhället men framför allt för de asylsökande. Attfå besked i hygglig tid har självfallet mycket storbetydelse för deras välbefinnande.Anf. 4 ():Herr talman! Det var glädjande siffror. Vi fårhoppas att det fortsätter åt det hållet.En annan sak som jag tog upp i min interpellationtill statsrådet var frågan om att kunna få arbeta medanman väntar på uppehållstillstånd. Det tog även stats-rådet upp i sitt svar. Jag har en direkt fråga som avserjust sjukvårdspersonal.Jag känner till exempel där duktiga läkare, somskulle vilja arbeta under sin väntan på ett permanentuppehållstillstånd, på egen hand har bekostat ochgjort språktest för att få starta utbildning för att fåverka som läkare i . I just det här fallet - ochjag vet att ministern inte kan kommentera enskildafall - är problemet att kunna finansiera en fortsattutbildning. Vi har ju läkarbrist, vi har brist på annanvårdpersonal. Vi vet att det är många landsting som ärute i andra länder för att rekrytera personal. Då kännsdet som ett stort resursslöseri att vi inte tar till vara demänniskor som redan finns i Sverige.Det skulle vara intressant att höra statsrådets synpå detta. Avser ni att öka möjligheterna att få komp-letterande vårdutbildning för att kunna verka i Sveri-ge för dem som väntar på uppehållstillstånd ochhar grundkompetensen redan från sitt hemland?Anf. 5 Statsrådet ():Herr talman! Vi har försökt finna en ordning iSverige där vi kan ge möjlighet för dem som ärasylsökande att få praktisera inom sjukvården, mennaturligtvis också en lång rad andra former av aktivi-teter.Jag tror att det är viktigt, när vi diskuterar asyl-processen, att skilja den från arbetskraftsinvandring.Det är trots allt två olika saker vi talar om. Men vi skaändå ge så stort utrymme som möjligt för dem som ärasylsökande att ha en bra aktivitet deväntar.Det som spelar roll när vi pratar om personal inomhälso- och sjukvården, läkare och sjuksköterskor, ärsjälvfallet att patientens säkerhet sätts i centrum. Detinnebär att vi också måste ställa krav på den personalsom ska arbeta inom hälso- och sjukvården.Den asylsökande som kommer hit med exempel-vis en läkarutbildning får ju goda möjligheter, dendag som den personen får ett ja på sin ansökan, att dranytta av de insatser vi gör när det gäller att validerautbildningen och sedan använda den med kanske visskomplettering i den svenska sjukvården.Det här tycker jag är en rimlig ordning. När detgäller möjligheter till aktivitet och arbete är det ocksåen fråga som vi nu har väldigt aktuell när vi arbetarmed en harmonisering av asylpolitiken inom EU.Anf. 6 ():Herr talman! Jag tyckte väl inte riktigt att jag ficksvar på frågan om statsrådet avser att öka möjlighe-terna att arbeta . Jag inser också desvårigheter som finns att skilja mellan olika proces-ser.Samtidigt har vi, som jag sade tidigare, mångabrister inom hälso- och sjukvården. Just inom detområdet skulle det vara till gagn både för patienteroch för de asylsökande och väntande att kunna ta del idet svenska arbetslivet så fort som möjligt.Jag har också en direkt fråga. Har man någongång direkt övervägt att sätta upp någon form avmaxtid för handläggning i asylärenden? Jag vet attfrågan inte finns i interpellationen, men jag frågarändå statsrådet om hon har övervägt attha en maxtid. Har väntetiden så att säga gått överdenna maxtid får man automatiskt stanna. Det kan juvara ett sätt att sätta extra fart på ansträngningarna attfå fram ett besked.Anf. 7 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill svara på frågan om möjlig-heten att arbeta. Det är det man har. Man har möjlig-het att arbeta. Man har möjlighet att få ett bevis somgör att man inte behöver ha ett arbetstillstånd för attkunna arbeta. Om gör bedömningenatt det är ett ärende som tar mer än kanman få beviset i princip , så den möjlig-heten finns . Den erfarenhet vi har tycker jag attvi också ska ta med oss in i EU-arbetet, för det serväldigt olika ut i olika länder. Vi bedömer att det härmed aktivitet är oerhört viktigt för att man ska kunnaklara sig hyggligt under väntetiden.Vad vi har är en måltid. Det är viktigt att vi kan ha en så passkort handläggningstid. Den kan för många säkertändå kännas lång.Däremot kan man säga att vad vi i praktiken harsom ett slags maxtid är att har man varit i får man stanna om inte annat så av humanitäraskäl. Det är en sorts maxtid som vi tillämpar i prakti-ken.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:189 omhiv/aids i världenAnf. 8 Statsrådet ():Herr talman! har ställt femfrågor till mig om regeringens insatser till stöd förarbetet mot hiv/aids inom FN och i de svårast drab-bade länderna.Situationen i världen när det gäller hiv/aids ärmycket allvarlig. Det framgår tydligt av FN-organetUNAIDS senaste rapport, . Allvaret isituationen, liksom det internationella samfundetsengagemang, understryks av att hiv/aids behandladesav och av att FN:sgeneralförsamling håller ett extra möteägnat åt hiv/aids. Jag vill också erinra om att FN:smillenniedeklaration, som antogs av medlemsländer-nas stats- och regeringschefer förraåret, innehåller klara åtaganden bl.a. vad gällerminskningen av hiv/aids.Sverige deltar inom FN:sarbete mot hiv/aids. är en mycket aktivpartner till FN:s program mot hiv/aids, , därSverige ingår i styrelsen. Också i det arbete som be-drivs på detta område av medfinansiärerWHO, UNDP, UNFPA, , , UNDCPoch är starkt engagerat ochingår i styrelsen i flera av dessa FN-organ. Vi har vidflera tillfällen understrukit vikten av att medfinansiä-rernas landprogram innehåller hiv/aids-komponenterutifrån deras respektive mandat. T.ex. har - UNFPA - en gedigen erfarenhet avatt diskutera sexualitet och hur man motverkar över-föring av könssjukdomar, inklusive hiv. Information,rådgivning och distribution av kondomer är några avde aktiviteter uppmuntrar UNFPA att fort-sätta arbeta med för att förebygga epidemin. Vadgäller ökar det svenska stödet från 37till . är därmed en avUNAIDS största givare.Jag vill här också nämna den extra generalför-samling om hiv/aids som äger rum i den25-27 juni, dvs. under ordförandeskap i EU.Sverige avser att arbeta hårt för att detta möte skautmynna i en kraftfull politisk deklaration till stöd förarbetet mot hiv/aids. Förberedelserna har redan in-letts, och ett första möte med företrädare för riks-dagspartierna, svenska myndigheter och svenskaenskilda organisationer kommer att hållas den 7 feb-ruari.En övergripande strategi för svenskt internatio-nellt arbete kring hiv/aids antogs av regeringen 1999.Denna genomförs nu av Sida och UD; bl.a. öppnadedet svenska hiv/aids-sekretariatet i sittarbete . En fundamental aspekt i strateginär att arbetet mot hiv/aids ska genomsyra allt bi-ståndssamarbete. Det förebyggande arbetet är natur-ligtvis av avgörande vikt, eftersom en av de allrastörsta uppgifterna måste vara att söka hindra attepidemin sprider sig ytterligare.Av största vikt för framgång i arbetet mot hiv/aidsär att landet i fråga har en sammanhållen och medvet-en strategi eller policy på området. Denna måste varautformad på ett sådant sätt att den når och engageraralla, dvs. är inkluderande till sin karaktär. I sitt sam-arbete med andra länder stöder både offentli-ga organ och enskilda organisationer - genom Sidafår en rad sådana organisationer som arbetar mothiv/aids svenskt stöd.En svårighet med bromsmedicinerna, som ökaröverlevnaden och ger den sjuke möjlighet att leva ettmer människovärdigt liv, är att de fordrar en medi-cinsk infrastruktur som oftast saknas i de fattigasteländerna. Det är därför de insatser bl.a. görtill stöd för uppbyggnad av hälsovårdssystem är såviktiga, eftersom det är genom dessa som man i läng-den kan klara arbetet med vården av de sjuka och dennödvändiga uppföljningen av medicineringen.Inom EU pågår också ett arbete för att inom enrad olika områden påskynda och förstärka insatsernamot hiv/aids, malaria och tbc. har också ettsamarbete med på hälsoområdet med fokuspå dessa tre sjukdomar. pågår ett interna-tionellt arbete, där är engagerat, för att ställabilligare bromsmediciner till fattiga länder till förfo-gande. Stora läkemedelsföretag har erbjudit kraftigtsänkta priser på ett antal viktiga bromsmediciner.Motståndet mot att tala om sex och behovet avsexualundervisning är på många håll stort, ocksåbland politiska ledare i olika länder. Detta är allvar-ligt, eftersom information och kunskap om hurhiv/aids sprids och om hur man kan skydda sig äravgörande för att spridningen ska kunna minska.Ökad kunskap bidrar till säkrare sex, inte till ökadpromiskuitet, det visar all erfarenhet. Här spelar fram-för allt en central roll. I det bilaterala sam-arbetet har initierat en radinsatser som framför allt fokuserar på ungdomars rätttill sexuell och reproduktiv hälsa. Sådana insatsergörs i , och . Jag vill ocksånämna att redan från början i förberedelsear-betet inför den extra generalförsamlingen understrukitbehovet av sexualundervisning i de förebyggandeinsatserna.Låt mig avslutningsvis än en gång konstatera attarbetet mot hiv/aids är och förblir en mycket högtprioriterad fråga för . Låt mig också erinra omatt arbetet mot epidemin som kan tyck-as hopplöst, faktiskt också uppvisar framgångar. Detfinns länder som lyckats minska antalet smittade, intebara i nord utan också i syd - , ochSenegal. Detta understryker enligt min mening änmer hur angeläget det är att vi genomför de hand-lingsprogram som finns mot hiv/aids.Anf. 9 ():Herr talman! Först ber jag att få tacka för svaret,som jag tycker var mycket bra. I princip fick jag svarpå alla mina fem frågor. Jag tycker också att svaretandas både engagemang och oro och en insikt i atthiv/aids-frågan är en stor fråga, som angår oss alla.Med "oss alla" menar jag då inte bara oss här i Sveri-ge utan faktiskt i hela världen.Jag vet att gör stora insatser när det gällerhiv/aids. Vi ligger i frontlinjen i det arbetet. Sida har,som vi fick höra alldeles , flera framgångsrikaprojekt, t.ex. att man försöker integrera hiv/aids-tänkande i allt biståndsarbete. Man har samordnings-kontor i , och man ska utbilda ambassadö-rer i frågan m.m. Detta är bra, och även frivilligaorganisationer driver framgångsrika projekt. Ett eku-meniskt samordningsprojekt i kan nämnassom exempel.Men samordningen mellan olika länders officiellaoch frivilliga verksamheter måste bli bättre. Det ärmånga aktörer på gång, men det är svårt att finna enhelhet. Är man flera som strävar mot ett gemensamtmål och en gemensam inriktning, måste det få störreeffekt än om man spretar åt olika håll. Risken är denatt verksamheten då blir mer och mer uttunnad.Anser biståndsministern att den samordning som finns när det gäller olika organ som arbetar medhiv/aids-frågan fungerar och är tillräcklig, eller gårdet att göra mera nationellt och internationellt?Herr talman! Anledningen till att jag har ställt denhär interpellationen är att jag anser att hiv/aids-fråganär oerhört angelägen. har det varitganska tyst om det här problemet, som det ännu intefinns någon bot för. Tystnaden kom väl egentligennär de s.k. bromsmedicinerna togs fram. Kunde maninte bota kunde man i alla fall bromsa utvecklingenav aids. Tack vare bromsmedicinerna sjönk ocksåantalet aidsdiagnoser.Eftersom den s.k. bromsmedicinen har varit i brukunder vet man egentligen inte fulltut hur biverkningarna ser ut. Denna medicinering kanenligt experterna egentligen kallas ett jättestort expe-riment. dör människor i aids också i vårtland. En del verkar vara resistenta mot behandlingen,dvs. medicineringen har ingen verkan. Den som stårunder bromsmedicineringen måste också noga följasav läkare med provtagningar och annat, precis somstatsrådet säger i sitt svar.95 % av hiv/aids finns i de fattiga länderna, ochför att bromsmedicinen ska ha full effekt och inte skabli till mer skada än nytta måste det finnas ett funge-rande infrasystem, inklusive ett sjukvårdssystem somfungerar, och det finns inte i alla länder. Enligt deuppgifter som jag har fått kan en felaktig behandlingge större skada än hjälp. Resistens kan inträffa, ochdessutom kan virusresistent hiv spridas. Därför måstebromsmedicineringen följas mycket noga. En storuppgift är då att bygga ut infrasystem.Det finns dock ett alldeles speciellt sätt som manskulle kunna använda bromsmedicinen på, och det ärför de gravida kvinnorna och spädbarnen. Det visarsig att bromsmedicinen har en stor effekt för dessaoch att man för dem inte behöver ha det fantastiskainfrasystem som man annars egentligen behöver ha.Jag tycker att det här är ett område som Sverigeskulle kunna göra mera insatser på.Har regeringen några planer på att speciellt enga-gera sig när det gäller behandlingen av hivpositivaoch aidssjuka gravida och spädbarn?Anf. 10 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror att vi kan konstatera att viverkligen har en gemensam uppfattning i vad gälleratt det här är ett oerhört stort problem. Vi behöververkligen stärka insatserna från men ocksåfrån den rika världens sida över huvud taget.Den fråga som har diskuterats är hur vi skakunna öka samordningen. Låt mig ge några exempelpå där vi kan se att det görs stora försök att öka sam-ordningen. Nationellt har vi en hiv/aids-strategi sedanen tid tillbaka. Den är en viktig plattform och ettviktigt instrument för oss i arbetet. Vi försöker ocksånationellt arbeta konkret i u-land. Vårt kontor i Hara-re är ett sätt att försöka samordna våra insatser fram-för allt i den del av som är hårdast drabbad.Rent allmänt när man tittar på samordningspro-blematiken är inriktningen, oavsett vilket område vivill arbeta med, att försöka hitta en samordning mel-lan länderna på plats tillsammans med partnerlandet.Det är partnerlandet som ska stå för kraven på hursamordningen ska se ut. Det behöver vi utveckla rentgenerellt. Oavsett om vi bekämpar hiv/aids eller fat-tigdom i stort är det så vi måste se på samordnings-problematiken i framtiden.Om man lyfter blicken lite mer finns det i Afrikaett samarbete mellan och om insatser. Det ärockså ett sätt att pröva att gå vidare för att bli effekti-vare i insatserna. EU och samarbetar på plats iAfrika. I det här sammanhanget vill jag nämnaden stora konferens som ska äga rum under vårtordförandeskap. Det kommer att vara ett samlandetillfälle för att se var vi står och hur vi ska gåvidare.