prot · GO0976 · 2001-03-08 00:00:00 — Tavlor, skulpturer och in-stallationer får inte enbart placeras på museer ochutställningshallar för att där beskådas av relativt få,utan måste få plats i det offentliga rummet. Att 1 %av kostnaden i det offentliga byggandet ska gå tillkonstnärlig utsmyckning och planeras in redan frånbörjan måste ju vara ett minimikrav. Det är ett sätt attbåde skapa arbetstillfällen för konstnärer och spridakonsten till fler människor.För att ytterligare lyfta fram betydelsen av den of-fentliga konsten anser vi att varje kommun borde haen särskild plan för den konstnärliga utsmyckningen.Genom att dessutom knyta konstnärsstöden mer tillsärskilda projekt eller konstnärliga uppdrag skullekonsten komma fler till del. Det är förstås viktigt attdet genomförs på ett sätt som inte inskränker denkonstnärliga friheten och mångfalden.Konstnärsnämndens uppgift är, förutom att för-dela en stor del av det stöd som går direkt till konst-närerna, att bevaka konstnärernas ekonomiska ochsociala villkor för att ge regeringen underlag för för-bättringar. Enligt egen utsago har det arbetet fåttnedprioriteras därför att bidragsgivningen upptar såmycket tid och resurser. Det är naturligtvis en ohåll-bar situation som regeringen måste se över inför nästabudgetarbete.Sammanfattningsvis kan jag bara konstatera attför att få behålla och utveckla den höga konstnärligakompetens vi har i måste vi förbättra konst-närernas möjligheter att verka. Man hör ibland skåde-spelare och andra konstnärer säga att de lever för sinpublik. Men när ridån går ned måste de också hanågot att leva av.Jag yrkar bifall till reservation 2.Anf. 160 ():Fru talman! betänkande nr 3 be-handlar konstnärsfrågor. Det är en återkommandemen mycket viktig fråga, därför att många av våraduktiga och välrenommerade konstnärer har svårt attfå ekonomin att gå ihop.I den kulturpolitiska propositionen /97antogs bl.a. följande riktlinjer: Statens insatser börsyfta till att skapa sådana möjligheter för de profes-sionella konstnärerna att de kan basera sin försörjningpå ersättning för konstnärligt arbete samt att anpassaregelverket på alla politikområden så att rimlig hän-syn kan tas till konstnärernas speciella förhållanden.Det är bra mål som alla ställer sig bakom. Justdärför är det förbluffande att när man går från ord tillhandling så gör man någonting helt annat. De initiativsom regeringen tillsammans med stödpartierna hittillstagit handlar mest om att låsa in konstnärerna i ettbidragsberoende i stället för att, som det står, se tillatt man kan basera sin försörjning på ersättning förkonstnärligt arbete. "I ett idealtillstånd, om man nu tycker att kulturenär så viktig, ska allt vara allmänfinansierat. Fast vi vetatt det inte kommer att fungera." Så sade kulturmi-nistern i en debatt i kammaren. Det tyder jupå, trots den lilla brasklappen på slutet, att regeringenanser att konstnärer ska leva på bidrag och på politi-kernas goda vilja snarare än på sin egen kapacitet. Etthögre grundavdrag och sänkta skatter, som vi mode-rater föreslår, kommer att underlätta för många avvåra hårt pressade konstnärer.För framför allt våra bildkonstnärer är medelin-komsten mycket låg. Den ligger på runt ,och detta inkluderar också s.k. brödjobb. Både konst-närsyrket och konstnärernas roll har förändrats undersenare år. Därför är det viktigt att vi som handharlagstiftningen är observanta och rättar till det som ärgammalt och förlegat. När utskottet besökte påtalade man att skattenär ett stort problem för konstnärer. Tonsättaresroyaltyintäkter är ett exempel där det dras både skattoch sociala avgifter, vilket gör att redan låga in-komster blir ännu lägre.Svårigheten för företag att göra avdrag för inköpav konst påverkar också situationen negativt. kan t.ex. köpa design och dra av kost-naden, men man får inte dra av kostnaden för inköpav en utsmyckning. Tvärtom måste den finnas kvar ibokföringen om verket skulle stiga i värde. Med nu-varande skatteregler drar sig många företag tyvärr föratt köpa samtidskonst, något som jag inte tycker ärrimligt, eftersom det begränsar konstnärernas möjlig-heter att öka sin försäljning och därmed basera sinförsörjning på sin konst.Finansministern svarade så här i en debatt omsponsring: "Det finns inget skäl till okunskap omnuvarande lagstiftning. Denna är alldeles klar när detgäller avdragsrätten för sponsring." Ändå är det justoklarheten, som de flesta talar om. Och att det äroklarheter är kanske inte så konstigt, eftersom degenerella riktlinjerna återfinns i kommunalskattelagenfrån 1928. Sponsringen för kulturen sker på andravillkor än för idrotten, eftersom det är mycket lättareatt visa märken och företagsnamn på idrottsutövareän att måla in dem i en tavla. Sponsring handlar inteenbart om pengar utan också om något som är mycketviktigare, nämligen att föra ut konst och kultur tillnya grupper i samhället. Det som är märkligt är attsocialdemokrater och vänsterpartister som är så emotkultursponsring tycker att det är bra för idrotten. Hur kan idrotten bli mer fristående änkulturen av sponsring?Teateralliansen har permanentats, eftersom det harvisat sig att verksamheten fungerar bra. Det är ingetsom vi moderater motsätter oss i princip, men detfinns många fler yrkesgrupper inom kulturen somockså skulle behöva hjälp med att hitta nya arbetsgi-vare. Därför vill vi att regeringen initierar bildandetav ett bemanningsföretag som innefattar fler kultur-skapare. Ett bemanningsföretag av den typen kanmycket väl klara sig själv, precis som de bemannings-företag som vi har på marknaden, men vi tror behöver lite hjälp i starten.Utskottsmajoriteten avslår också vårt förslag omatt utveckla privata försäkringsalternativ, liknandedem som administrerar. Vi tror attden här typen av försäkringslösningar behövs för attöka konstnärernas möjligheter att få en bättre pen-sion. Det är märkligt att majoriteten inte har insett deproblemen. Jag har tidigare här berättat om vårt besökhos . Även problematiken medkonstnärernas låga pensioner togs upp vid vårt besök.Och det har vi ju hört om tidigare här i kammaren.Utskottsordföranden nämnde det.Man sade bl.a. att det kommer många ansökningarom pensionsbidrag och att man också tillstyrker endel ansökningar trots att man, som sade, vill göra konst av pengarna, inte delaut pensioner. Här måste man ta krafttag från rege-ringens håll.Fru talman! Därmed vill jag yrka bifall till vårmoderata reservation nr 1, under punkt 1, i betänkan-det. Jag står självfallet bakom alla våra reservationer,men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till den.Anf. 161 ():Fru talman! Det betänkande som vi debatterar be-handlar ett antal motioner från de två senasteriksmötena. Det handlar alltså om konstnärernasvillkor och inriktningen av det statliga stödet tillkonstnärer.Jag vill börja med att yrka bifall till utskottetshemställan i betänkandet och avslag på samtliga mo-tionsyrkanden och de fem reservationer som har fo-gats till betänkandet.Fru talman! De kulturpolitiska målen, som det be-slutades om , angav inriktningen på insat-serna för konstnärerna och syftar till· att skapa förutsättningar för ett aktivt kulturlivsom ger arbete och försörjning åt konstnärernaoch rika kulturupplevelser för medborgarna,· att skapa sådana villkor för de professionellakonstnärerna att de kan basera sin försörjning påersättning för konstnärligt arbete,· att anpassa regelverken på alla politikområden, såatt rimlig hänsyn kan tas till konstnärernas för-hållanden,· att ge möjlighet till konstnärlig förnyelse och tillutvecklingsarbete genom olika former av direktkonstnärsstöd,· och, , att förbättra möjligheterna till inter-nationellt konstnärligt utbyte.Under åren har det varit flera utredningar omkonstnärernas villkor, och 1998 lade regeringen framflera reformförslag för att underlätta för konstnärernaatt basera sin försörjning på ersättning för utförtkonstnärligt arbete.Det var förslag som också biföll. För-slagen innebar en förstärkning och komplettering aversättningen till konstnärer och stimulans av derasarbetsmarknad för att öka efterfrågan. Dessa besluthar också följts av uppräk-ningar av de statliga medlen. Avsikten är att förbättravillkoren för de yrkesverksamma konstnärerna genomtryggare anställningsformer och förbättrad effektivitetvid förmedling av konstnärliga uppdrag.Vissa försöksverksamheter inom arbetsmarknads-politiken, som det beslutades om 1998, permanentasunder 2001, som vi har hört om här tidigare. vid centrumbildningar och entredje anställningsform inom 2001 års budgetproposition lämnas en samman-fattning av de gjorda reformerna, och det konstaterasatt den statliga bidragsgivningen och de statliga er-sättningarna ger många yrkesverksamma konstnärerekonomisk grundtrygghet och möjlighet att försörjasig på sitt konstnärliga arbete.Arbetstillfällen av mer fast karaktär finns endast ibegränsad omfattning och då främst för ett begränsatantal konstnärsgrupper. På grund av de förhållandensom råder på den konstnärliga arbetsmarknaden harde statliga stödformerna för konstnärer ytterligareökat i betydelse då inkomsterna av konstnärligt arbeteofta är mycket låga. De statliga stöden är också enligtKonstnärsnämnden ofta direkt avgörande för konstnä-rernas möjligheter att upprätthålla det yrkeskunnandesom är grunden för deras möjligheter att skaffa siginkomster av konstnärlig verksamhet, vilket också harbetydelse för kvaliteten i det konstnärliga arbetet.Konstnärsnämnden som har i uppdrag att fördelabidrag och att bevaka konstnärernas ekonomiska ochsociala villkor anser sig tvungen att prioritera arbetetmed bidragsfördelningen på bekostnad av bevakning-en av konstnärernas förhållanden. Det är naturligtvisinte tillfredsställande. Utskottet förutsätter att diskuterar detta problem med departe-mentet och finner en lösning.Moderaterna vill enligt motion Kr230 och reser-vation nr 1 bl.a. avveckla olika former av stöd ochbidrag, t.ex. visningsersättning, utställningsersättning,konstnärsbidrag och projektbidrag. Att konstnärerna,enligt , är tveksamma till sådana bidraghar jag inte uppfattat i mina kontakter med konstnä-rer. I den moderata motionen står det vidare att detska skapas möjligheter för konstnärerna att få sinaverk framförda och visade inför publik. Det är juprecis vad den förda politiken gör. Den underlättarför konstnärer att visa upp sina verk. Exempel på detär just visningsersättning och arrangörsstöd, sommoderaterna då vill avveckla.Resultaten inom konstnärsområdet visar att i stortsett samtliga bidrags- och stipendieformer leder tillatt mottagarnas möjligheter att arbeta med sitt konst-närliga skapande ökar.När det gäller Bildkonstnärsfondens tvååriga ar-betsstipendier bedömer av bidragsmottagarnaatt de kommer att ha bättremöjligheter att försörja sig på konstnärligt arbete.Det är också mycket viktigt att generella regelverkpå andra samhällsområden tar hänsyn till de speciellavillkor som gäller för konstnärerna, och vi har jubeslutat här i kammaren att så ska ske. Det gjorde vinär vi beslutade om en förändrad arbetslöshetsförsäk-ring.I den moderata motionen föreslås också enminskning av utbildningsplatserna för konstnärligautbildningar för att motverka den överetablering ochobalans som råder på kulturarbetsmarknaden. Ut-skottet anser i stället att det är de åtgärder inom ar-betsmarknadspolitiken som det har beslutats om somska komma till rätta med de problemen och inte färreutbildningsplatser inom konstnärsområdet.Reservation nr 4 från gäller bildandetav bemanningsföretag för kulturarbetare som ett al-ternativ till den numera permanentade försöksverk-samheten med en tredje anställningsform inom tea-tern. Utskottet anser att den nu permanentade verk-samheten har visat sig vara framgångsrik och att denhar skapat en god grund för fortsatt verksamhet. Ut-skottet anser inte att det behöver tas ett statligt initia-tiv för att tillskapa bemanningsföretag för kulturar-betare som inte ska vara statligt styrt.Privata försäkringsalternativ för konstnärer före-slås i reservation nr 5. Utskottet utgår ifrån att rege-ringen påbörjar kartläggningen av socialförsäkrings-frågorna och förutsätter att regeringen i kommandebudgetproposition redovisar både detta arbete och denöversyn av pensionsfrågor som också omnämns ibudgetpropositionen. Därmed yrkar jag avslag på denreservationen.Vad gäller reservation nr 2kan jag säga att jag instämmer i mycket, och jag note-rar att och står långtifrån varandra i politiken när det gäller konstnärernasvillkor. Mycket av det som tog upphar vi möjlighet att debattera senare här i kammarennär vi ska behandla betänkandet om bild och form.Fru talman! De reformer som genomförts behöversjälvfallet följas upp och utvärderas. I och författarfonds årsredovis-ningar sker en årlig rapportering av resultaten ochutvecklingen på området, och även i regeringensresultatbedömningar i budgetpropositionerna.Det pågår också ett arbete inom Kulturdeparte-mentet med att utveckla mål- och resultatstyrningen.När en tids erfarenheter har samlats in av 1998 årsreformer förutsätter utskottet att effekterna av refor-merna och överensstämmelsen mellan riksdagsbeslutoch uppnådda resultat redovisas för riksdagen.Till sist vill jag kommentera reservation nr 3 avMiljöpartiet när det gäller införande av ett generelltkonstnärsstöd.I linje med och rege-ringens bedömningar i propositionen /98ansåg utskottet att det inte fanns förutsättningar attinföra ett generellt konstnärsstöd. Effekten och inteformen borde vara det viktigaste vid valet av insatserför konstnärerna. Så tyckte vi då, och så tycker vi nu.Det finns ingen anledning till ett ändrat ställ-ningstagande.Fru talman! Utskottet anser också att de statligainsatserna för att förbättra konstnärernas villkor ävenfortsättningsvis ska vara en prioriterad fråga inomkulturpolitiken. Det är även angeläget att ökade insat-ser för konstnärerna nyttjas till att undanröja skillna-der mellan kvinnor och män inom konstnärsyrket.Utskottet anser inte att det finns anledning att änd-ra inriktning på den förda konstnärspolitiken.Med det yrkar jag bifall till hemställan i betän-kandet.Anf. 162 ()replik:Fru talman! Redan i debatten 1998 sade precis samma sak om att det är viktigt attstimulera konstnärernas arbetsmarknad. Det har vihört också. Men trots det, , harinte bildkonstnärernas eller kulturskaparnas lönereller försörjningsmöjligheter ökat avsevärt underdessa två år.Jag vill berätta vad en konstnär sade alldeles förejul i en undersökning som jag läste: Att vara bild-konstnär är en mycket sorglig historia i ekonomiskthänseende. Man är inte arbetslös men inkomstlös. Detär mycket gratisarbete.Jag skulle vilja att gav några kon-kreta exempel, förutom de bidragssystem som honhar talat om, på hur bildkonstnärerna givits ökadeförsörjningsmöjligheter.Anf. 163 () replik:Fru talman! Jag kan börja med att hålla med An-ne-Katrine . Jag tycker också att det fattasmycket på detta område, framför allt när det gällerbild- och formkonstnärerna. Det är mycket mer sommåste göras. Men de pengar som har lagts till vadbeträffar visningsersättning och arrangörsstöd gör attde har större möjligheter att komma ut och visa sinkonst.De har lång utbildning. De har låga löner. Detfinns mycket att göra. Jag kan instämma i det, menjag tror inte på de förslag som eller på att enbart det skulle räcka. Det behövsmånga fler förslag, och man får ta det stegvis.Anf. 164 ()replik:Fru talman! Det skulle ändå vara intressant att hö-ra om det fanns ytterligare förslag. bl.a. om visningsersättningen. Är det rimligt attse det som en extra försörjningsmöjlighet när exem-pelvis av den totala budgeten på Modernamuseet går till konstnärerna? Om vi ser på andrainstitutioner är det nere på , och möjligtvis4 % av budgeten. Tycker att det är ettsätt att ge konstnärerna extra försörjningsmöjligheter?Jag ser fram emot att kommermed några konkreta förslag som inte gäller bidrag. Deflesta vill i alla fall leva på den konst och den kulturde skapar och inte på andras välbefinnande.Anf. 165 () replik:Fru talman! Det mesta som köps av konstnärernaköps av kommuner och landsting. Eftersom tiderna ärbättre ökar också de inköpen. Men om manlägger mer pengar på utställningsersättning - jag harträffat många konstnärer som är tacksamma för det -ökar möjligheterna för konstnärerna att komma ut ochför att synas.Men det viktigaste tror jag är socialförsäk-ringssystemet och pensionsområdet. Regeringen harredovisat att man ska titta på det och att man skaåterkomma med den frågan. Det vet jag är någontingsom konstnärerna verkligen är oroliga för.Anf. 166 ():Fru talman! Konstnärer är en oumbärlig del avkulturlivet. De bidrar till att föra kulturen framåt ochfinna nya uttrycksformer. Det är därför av största viktatt konstnärer ges sådana villkor att de kan ägna sig åtsin kulturgärning i så stor utsträckning som möjligt.Våren 1998 föreslog regeringen att riksdagenskulle godkänna förslag till förbättringar för konstnä-rernas villkor. Det innebär förstärkningar och komp-letteringar av ersättningar till konstnärer och stimu-lans av deras arbetsmarknad för att öka efterfrågan.Det är förslag som vi i stöder, och vitycker alltså att det är mycket bra.De reformer och det ökade statliga stöd till konst-närerna som det beslutades om 1998 och som stegviskonkretiseras i budgetpropositionerna för åren 1999,2000 och 2001 måste verkligen följas upp och utvär-deras. Det är också utskottets mening att en utvärde-ring ska genomföras. Det ser vi fram emot i Center-partiet.Vi i har i vår grundskolemotion fö-reslagit att konstnärer ska arbeta med elevernas bil-dundervisning för att professionella yrkesutövare skakunna stimulera elevernas kreativa ådra och inteminst för att eleverna ska kunna bearbeta de bilder degjort. Eleverna har ett behov av att få berätta ochbearbeta bilderna. Då är det viktigt att utbildad ochkunnig personal finns tillgänglig.I dag använder vi ofta bilder för att flyktingar skafå bearbeta sina trauman, men alla våra barn harupplevelser som de kan behöva bearbeta. Då är detbra om vi har utbildade människor som brinner förden konstnärliga ådran.Förutom att det stärker skolans bildundervisningger det jobb och lön till konstnärer som kanske harsvårigheter att försörja sig på sin egen konstproduk-tion.Fru talman! Vi människor har behov av god konsti många olika sammanhang, inte minst i offentligalokaler. Kommunerna bör därför ha planer för denkonstnärliga utsmyckningen, skriver kristdemokrater-na i motion 313. Vi håller med om att det är viktigt.Så är det också i många kommuner redan nu - detfinns planer. Dessutom har kommunerna avsatt peng-ar till utsmyckning i samband med att de bygger ellerreparerar olika byggnader. Ofta kan det vara ½-1 %av byggkostnaderna. Det är något som vi hoppas skakunna öka ännu mera, och vi hoppas att det inte handla om byggnader utan även om infrastruktu-ren.När det gäller utnyttjandet av konstnärers konst-verk i samband med byggnationer tycker vi att konst-närerna bör vara delaktiga redan från projekterings-stadiet. Då gäller det all utsmyckning - inte bara ikommunala byggnationer utan även i landstings-byggnader och statliga byggnader. Om de är med frånbörjan lever de med i projektet, vilket med säkerhetgör att konsten "växer in" i lokalerna.Samtidigt är det viktigt att påpeka att brukarna skavara delaktiga i utsmyckningsplanerna. Jag har fåttuppleva detta på nära håll i en nybyggd skola däreleverna verkligen har fått vara med och vara delakti-ga i utsmyckningen. Känslan av att se barnens glädje,att se hur de gör konsten levande då de varit med ochtagit fram den, går inte att med ord beskriva. Där serman vikten av att brukarna får vara med och bestäm-ma om den konstnärliga utsmyckningen.Vid upphandling av konst är det också viktigt attmöjligheten till anbudstävlan utnyttjas. Ansökningar-na bör då lämnas in med t.ex. dolt namn för att allakonstnärer ska kunna tävla på samma villkor. I annatfall kan det lätt bli så att vissa konstnärer gynnas pågrund av att de är kända, eller kanske för att de tillhörett visst förbund.Jag kan inte undgå att säga några ord om en mo-tion från som jag är lite förundrad över.Det gäller detta med bemanningsföretagen. Ni skriveri motionen: "Även om vi inte anser att denna verk-samhet skall vara statligt styrd, menar vi ändock attregeringen har ett ansvar att samla intressenter påområdet för att diskutera och initiera en verksamhetsom vi beskrivit ovan." Jag är lite förvånad över attModeraterna vill att staten ska ta ett ansvar för attförsöka få i gång ett bemanningsföretag. Jag troddeinte att det låg i politik att jobba på detsättet.Därmed tackar jag för mig.Anf. 167 ()replik:Fru talman! Nej, det är alldeles riktigt, BirgittaSellén, att vi normalt inte tycker att staten ska ta an-svar. Men eftersom det här är en väldigt ny uppgiftför ett bemanningsföretag - man kan säga att det ärjungfrulig mark - anser vi att staten bör vara med ochinitiera själva arbetet. Sedan tror vi, när man har fått igång arbetet, att det finns möjligheter för marknads-krafterna. Men eftersom det gäller flera olika typer avkulturskapargrupper behöver också staten vara medoch ta ett ansvar. Vi tycker att det är viktigt att mangör det.Anf. 168 () replik:Fru talman! Jag är av den uppfattningen att be-manningsföretagen är så oerhört kreativa i sin förmå-ga att om de får idéerna kan de förverkliga dem utanatt staten finns med och trycker på.Men sedan har jag en liten fundering. Nog ärkulturarbetare tusenkonstnärer, men jag har svårt attse hur ett bemanningsföretag ska kunna serva medhela bredden. Anställer man en saxofonist är detknappast troligt att den personen kan vara t.ex. skåde-spelare. Jag tror att verksamheten i sig är lite svår. Jagtror att det är bättre att det finns möjlighet att ta kon-takt med teatern för att höra om det finns någon skå-despelare, kontakta en musikförmedling osv. Jag vetatt bemanningsföretagen har svårigheter att tänka sighur man ska lösa tillsättning av ett jobb. Det handlarju om att bemanningsföretaget är skyldigt att hållamänniskor i arbete på heltid.Anf. 169 ()replik:Fru talman! Det är just därför vi tycker att det ärväldigt viktigt att staten finns med och tar de härkontakterna med de olika organisationer som finns.Vi har många små amatörteatergrupper, vi har sym-foniorkestrar, vi har en rad olika arrangemang runtomi vårt land som behöver tillfällig förstärkning, ochunder året kan detta fylla upp för många kulturskapa-re. Det är här vi vill att man ska gå in och titta på demöjligheterna. I kontakter med kulturskapare hardetta också bemötts positivt.Anf. 170 () replik:Fru talman! Det är klart att jag som saxofonist,som exemplet var, skulle tycka att det vore bra omjag kunde bli anställd av ett bemanningsföretag ochveta att jag hade lön . Självklart är det så.Här i skulle de kanske också få jobb, ochhär i närheten, men i , i och i Blomster-måla blir det problem. Där blir det så stora kostnaderatt jag inte ens tror att man har möjlighet att leja indem som är anställda i bemanningsföretaget.Anf. 171 ():Fru talman! Konstnärernas ekono-miska villkor är på intet sätt en löst fråga. Trots attvolymen selektiva stöd har ökat pågårett ständigt resursslöseri när välutbildade och merite-rade konstnärer inte kan leva på sitt arbete.Det finns många vägar att förbättra det ekono-miskt ohållbara läget. Det som är självklart för digoch mig - rimlig lön, ersättning vid sjukdom, vidföräldraledighet och vid arbetslöshet, pension när vikommer upp - ska också vara självklart för enkonstnär. Vi avvaktar med spänning regeringensförslag.Generellt sett har konstnärer i mycket högutbildning. har eftergymnasial utbildning på treår eller längre, att jämföra med hela befolkningensom ligger på . Den omvända situationen råderdock om vi ser till inkomstsidan. Genomsnittsin-komsten för en konstnär ligger kring drygt 140 000 krper år, medan övriga befolkningen ligger på runt175 . När det gäller bildkonstnärer, somflera andra har tagit upp här - och här återfinns ocksåden stora gruppen kvinnor - har en bruttoin-komst som understiger . Men ävenmånga textilkonstnärer har en helt omöjlig arbetssitu-ation.