prot · GO0954 · 2001-01-23 00:00:00 — De tidigare grenarna har ersattsav inriktningar. Valmöjligheterna för eleverna harökat genom att alla program fått ett utrymme förvalbara kurser, och ett projektarbete om 100 poänghar ersatt specialarbetet om 20 poäng. Det s.k. lokalatillägget har tagits bort, medan utrymmet för indivi-duellt val har utökats.Det lokala tilläggets omfattning i den gamlastrukturen varierade beroende på program mellan 80,100 och 110 poäng. Flera skolor använde det lokalatillägget för att profilera skolan, ofta genom att eneller flera lokala kurser lades in i ett eller flera pro-gram. Det lokala tillägget användes också för ämne-sanknuten praktik på naturvetenskapsprogrammet ochsamhällsvetenskapsprogrammet.I propositionen menade regeringen att detta senarekunde ersättas med APU. Regeringen konstateradevidare att lokalt tillägg ofta använts till att utöka un-dervisningstiden, ofta under benämningen"ämnesförstärkning", dvs. tiden har använts som enform av stödundervisning. I gymnasieförordningenfinns bestämmelser om skolans skyldighet att erbjudastödundervisning. Mot den bakgrunden förslog rege-ringen att utrymmet för lokalt tillägg skulle användasför att öka utrymmet för individuellt val. Därigenomskulle elevens möjligheter att genom egna val påver-ka sin utbildning öka.Vad gäller möjligheterna till profilering av skolorser jag inga svårigheter med de nuvarande bestäm-melserna. I den struktur som gäller för gymnasiesko-lans nationella och specialutformade program fr.o.m.i höst kan profilering ske på många sätt. Låt miginledningsvis understryka två grundläggande förhål-landen.För det första ska läroplanen genomföras på kurs-planelagd tid. Ett stort antal av läroplanens väsentli-gaste mål, t.ex. de mål som rör skolans värdegrundeller samverkan med arbetslivet, är av den karaktärenatt de inte kan förverkligas genom en separat kurs.Däremot kan läroplanens mål, i kon-kretiserad form, ge ett alldeles utmärkt stoff att arbetamed i undervisningen när målen i de olika kursernaska nås.För det andra finns det inte längre någon timplansom styr hur många undervisningstimmar som skaanslås för den ena eller den andra kursen. Det är upptill skolhuvudmannen att avgöra om det ska erbjudasfler timmar än de som elever på estetis-ka programmet, naturvetenskapsprogrammet ochsamhällsvetenskapsprogrammet har rätt till - 2 180timmar för elever som påbörjar sina studier fr.o.m.den 1 juli 2001 - respektive för eleverpå program med yrkesämnen - fr.o.m.den 1 juli 2001. Det är upp till den enskilda skolan attfördela den garanterade undervisningstiden på olikaämnen och kurser.Profilering kan alltså ske, t.ex. genom att olikateman planeras inom ett ämne eller genom samverkanmellan flera ämnen. Det kan också ske genom attlokala kurser läggs in i det valbara blocket i ett pro-gram. Den lokala kursen, eller kurserna, måste dockkunna rymmas inom den ram som programmålenanger. Profilering kan också ske genom att tonvikten iundervisningen i ett eller flera ämnen läggs på ettvisst stoff.Om en skola vill att en lokal kurs ska vara obli-gatorisk för ett specialutformat program kan styrelsenför utbildningen besluta att utöka utbildningens ram,dvs. öka programmets poängsumma och tillföra denextra undervisningstid som är rimlig för att den lokalakursens mål ska kunna nås.Om en lokal kurs är obligatorisk för samtliga pro-gram innebär det i praktiken att skolan infört ett lo-kalt kärnämne. Nuvarande bestämmelser ger inteutrymme för detta.För närvarande pågår ett omfattande arbete i denkommitté som utreder gymnasieskolans framtidautbud av studievägar. Vidare har en arbetsgrupp inomUtbildningsdepartementet fått i uppdrag att utredaförutsättningarna för en ändrad utformning av vissakärnämneskurser i gymnasieskolan. Jag är mot denbakgrunden inte beredd att nu ta ställning till om detbehövs andra möjligheter till lokal profilering än dejag här har redogjort för.Anf. 60 ():Fru talman! Jag vill tacka skolministern för svaret.Skolministern redovisade sin syn på vad profile-ring av en skola är och vad bestämmelserna i dagefter det senaste riksdagsbeslutet säger. Till viss deltror jag att vi menar lite olika saker med profilering.En gymnasieskola bedriver, enligt min mening, såavancerade studier att det är fullt möjligt och ocksåriktigt att olika gymnasieskolor ska se lite olika ut.Inriktningen ska kunna bero på lokala förhållanden,lärarnas kompetens och intressen, elevernas önskemåloch engagemang m.m. Då är det naturligt för mig atten gymnasieskola även i fortsättningen ska kunna haen särskild inriktning mot musik, som gäller alla somgår på den skolan, medan en annan kan ha en inrikt-ning mot teknik eller matematik - som har uppstått iStockholm. Särskilt i kommuner med flera gymnasie-skolor, t.ex. storstadskommuner, borde det finnasutrymme för sådana skillnader, eftersom man då kanvälja en annan gymnasieskola om man inte uppskattarprofileringen.Före år 2000 hade gymnasieskolan, som skolmi-nistern sade, ett lokalt tillägg som kunde användas förprofilering på så sätt att alla elever i skolan, oavsettprogram, ägnade till en gemensam kurs.Ofta var kursen ganska liten. Jag vill inte säga att detblev fråga om ett nytt kärnämne, som skolministernsade. Ofta sattes inte heller betyg på kursen. Men detvar någonting som alla skulle göra och som delvissatte sin prägel på inriktningen på temastudier även iandra ämnen. Det här kunde stödjas av olika fördjup-ningar och temastudier i olika kärnämnes- och ka-raktärsämneskurser.En gymnasieskola som jag besökte i hart.ex. haft livskunskap som lokalt tillägg. Kursen hartagit upp sex och samlevnad, etik, barnuppfostranm.m. Alla elever har deltagit oavsett program. Mennu blir den typen av profilering omöjlig. Det är litesynd, eftersom den har arbetats fram på olika skolormed roliga och intressanta varianter. Därför kan jaginte uppfatta detta som annat än en försämring.Utbildningsnämnden i , som jag känner vältill eftersom jag bor där, har också föreslagit att enskola ska få ha historia som lokalt tillägg, dvs. oavsettprogram ska man kunna få läsa historia. Det kannaturligtvis inte heller bli möjligt med den nya för-ordningen.Enligt min mening har skolornas möjligheter attprofilera sig försämrats genom det riksdagsbeslut somfattades 1999 om förändringar i gymnasieskolorna.Det fanns en del annat bra som beslutades då, bl.a.det som skolministern nämnde om att avskaffatimplanen för gymnasiekurserna. Det ger en heltannan flexibilitet och möjlighet att jobba i skolan.Men detta var något som vi riksdagsledamöter i parti-erna över lag inte uppmärksammade. Jag skulle varatacksam för om en diskussion sattes i gång för atteventuellt hitta på någon förbättring. Jag tror inte attså många tänkte på den delen eftersom det var såmånga andra viktiga saker i propositionen. är detdags att föreslå förändringar som åter gör det möjligtför skolor att arbeta så, så att skolor kan få se liteolika ut.Anf. 61 Statsrådet ():Fru talman! Ja, det stämmer att ingen tänkte pådet. Bakom den delen i propositionen var det full-ständig enighet. Det var inget parti, vare sig före ellerunder debatten, som förde fram att man inte tyckte attdet var en bra inriktning.En av anledningarna till att man då tyckte att detvar ett bra förslag var att det gav ett utökat utrymmeför det individuella valet. Det var det som kändesangeläget för samtliga partier i , att manverkligen tittade på vad den enskilde eleven önskadeoch att det var det man ville möta.Jag håller inte med om att det intefinns möjlighet till profilering. Vi har tidigare i daghaft en debatt om de fristående skolorna och derasmöjligheter till profilering. En skola som vill ha engedigen profilering är, för mig, inte en skola där enledning eller enskilda lärare har tagit initiativ till enkurs. För mig är profilering det som ska genomsyrahela skolan. Om vi säger att vi vill ha ett gymnasiummed inriktning mot matematik, är förarbetet innanbeslutet om profilering oerhört väsentligt. Intentio-nen, tanken, kan föras fram av vem som helst. Sedankommer förankringsprocessen, att alla blir delaktiga,att varje lärare funderar på hur detta ska kunna synas ilärarens ämne. Hur ska matematiken kunna märkasoch få tyngd i t.ex. historieämnet? Hur ska ämnetsynas på fordonskursen eller i engelskan?Därmed går det, när man utåt vill tala om sin pro-fil, att ange på vilka olika sätt detta kommer att ge-nomlysa allt arbete på skolan. Sedan går det att för-djupa detta genom att göra ett specialutformat pro-gram med ytterligare tyngd, eller i den längre verk-samhetsplanen ange tematiskt arbete i kortare ellerlängre perioder. Man ska förvaltamöjligheten, och man ska fundera över vad som ärden övergripande profilen för de olika skolorna.Det ger en spänning, och det kommer att lockaelever på samma sätt som många av de kurser som finns lokalt utformade eller med de specialutfor-made program som finns för att ge en profil. Påmånga håll har man lyckats att attrahera elever på ettannat sätt.Anf. 62 ():Fru talman! De exempel på temaundervisning osv.som skolministern tar upp är bara delvis samma sak.Temaundervisning är mycket mera. Det är något somlärare tillsammans med elever bestämmer sig för attgöra under en del av kursen. Det kan vara olika temanosv.På den skola jag nämnde med livskunskap åter-speglades det på en mängd saker man gjorde i svens-ka, historia, samhällskunskap osv. Eleverna blevengagerade och lärarna kände till att man sysslademed detta. Eleverna hade en gemensam utgångspunkti att alla hade deltagit i den gemensamma kursen.Problemet är fortfarande att i och med att under-visningen måste ligga inom programmålen har skolanförlorat möjligheten att själv utveckla något somannars skulle kunna sprida sig till andra skolor ochpåverka sättet att arbeta i skolan på andra ställen.Jag tycker fortfarande att skolornas möjligheter attta egna initiativ till profilering har minskat med denya reglerna. Bakgrunden till min fråga är att skolorsom jag har varit i kontakt med har varit bekymradeöver förändringen, inte minst med tanke på att deunder har arbetat fram profilerna. Skolminis-tern talade mycket tydligt om vilka gällande bestäm-melser som finns. Bestämmelserna är inte en gång föralla givna. Det är en avvägning, precis som skolmi-nistern säger, mellan individens, elevens, val ochmöjligheten för pedagoger och personal på skolan attutveckla någonting i samarbete med elever som gällerhela skolan. Det är en avvägning. Det är möjligt attdet finns tekniskt och formellt bättre lösningar på hurskolor ska kunna utforma lokala profiler än vad detfanns i det gamla systemet. Det är ändå viktigt attmöjligheten finns.Jag vet inte om detta kan falla inom direktiven förden gymnasiekommitté som arbetar eller om detmöjligen går att föreslå att skolministern ger tilläggs-direktiv om möjligheter för gymnasieskolor att profi-lera sig lokalt.Anf. 63 Statsrådet ():Fru talman! Arbetet inom Gymnasiekommitténpågår. Det som vi redan har aviserat är att vi skaarbeta i fråga om ämnesbetyg. I det perspektivet lig-ger en bredare syn på ett ämne än bara en uppdelningi de enskilda kurserna, dvs. ett utvecklat synsätt somkommer att återspeglas i målformuleringarna i kurs-planerna och i betygskriterierna. Omden parlamentariska kommittén tycker att det är enpositiv inriktning, finns det möjlighet att jobba vidarepå det förslag som arbetsgruppen från departementetlägger fram.Precis som jag sade i den förra interpellationsde-batten kommer jag att presentera en arbets-grupps tankar runt kärnämnena i gymnasieskolan iframtiden. Det här förslaget kommer också att lämnastill den parlamentariska kommittén. Inför det försla-get har jag lyssnat till bl.a. dem som tidigare hadelivskunskap som en lokal kurs. Detta kommer atttydligt redovisas i det förslag som vi lägger fram runtkärnämnena. I de brev jag har fått har det varit justdet området som man har understrukit allra mest.Också historieundervisningen har lyfts fram på olikahåll.Ulf får läsa arbetsgruppens förslag i mor-gon när vi offentliggör det och se hur han tycker attdet är och får dessutom ta till vara de möjligheter somfinns genom representanten i gymnasiekommittén attdiskutera utformningen av och innehållet i den fram-tida gymnasieskolan.Anf. 64 ():Fru talman! Ämnesbetygen får vi återkomma till.Det förslag som finns när det gäller ämnesbetyg ärjag skeptisk till i vissa delar, just av den enkla anled-ningen att om alla elever läser samma kurs kan detväldigt hårt drabba den som lyckats bra på den förstakursen men dåligt på den andra och som då inte fårglädjen att räkna in det bra betyg han skulle ha haftpå A-kursen. Men det är ett annat ämne, som vi inteska diskutera i dag.Det är i och för sig glädjande att skolministern harföljt med och lyssnat på de goda exempel på profile-ringar som har funnits. Jag konstaterar ändå att skol-ministern, som det låter , inte är intresserad avatt återföra någon ny variant av skolans val. Men jagtänker fortsätta att argumentera för det, för jag tyckeratt tanken var god i grunden.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2000/01:178 ombeskattningen av kommunernaAnf. 65 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migom1. jag avser att vidta några åtgärder inom det inom-kommunala utjämningssystemet i syfte att förbätt-ra situationen för storstadskommunerna,2. jag avser att vidta åtgärder i syfte att ge kommu-nerna incitament att utveckla tillväxten,3. vilka åtgärder jag avser att vidta för att det inomre-gionala utjämningssystemet inte ska drabba lågin-komsttagare i de kommuner som betalar till detinomkommunala utjämningssystemet,4. jag avser att vidta åtgärder för att tydliggöra ochöka genomskinligheten i det inomregionala ut-jämningssystemet och5. jag avser att vidta åtgärder för att kommunerna skafå behålla en ökad andel av en eventuell skatte-kraftsökning.Som svar på dessa frågor vill jag framföra följan-de.I det kommunala utjämningssystemet ingår mo-deller som beaktar merkostnader i olika verksamheterför alla kommuner. har det tillkommiten särskild kompensation i kostnadsutjämningen somutgår till kommuner med en hög andel barn och ung-domar med utländsk bakgrund, vilket i stor utsträck-ning gynnar kommuner i storstadsområdena.Kostnadsutjämningen för individ- och familjeom-sorg kompenserar kommuner med stora sociala pro-blem. Kommuner med högre barnomsorgskostnaderkompenseras för detta. Dessutom sker en utjämningför byggkostnader som kompenserar för att det ärhögre kostnadsnivå för att bygga i vissa delar avlandet, t.ex. i storstadsområdena. Detta gynnar i storutsträckning kommuner i storstadsregionerna. Dess-utom finns det kommuner, bl.a. i storstadsregionerna,som ännu inte helt har fasats in i systemet eftersomdessa kommuner fortfarande har s.k. införandetillägg.Även storstadskommunernas problem beaktas så-ledes i utjämningssystemet, varför det för närvarandeinte är aktuellt att föreslå förändringar som ytterligareskulle gynna dessa.Jag tror att det finns incitament att skapa tillväxtgenom att det skapas välfärd, genom att människormår bra om de får jobb och genom att de socialakostnaderna minskar då sysselsättningen är hög. Attdet kommunala skatteutjämningssystemet skullemotverka tillväxten är ett påstående som saknargrund. De siffror som förekommit i debatten omutjämningssystemet är att betrakta som teore-tiska räkneexempel, som inte har någon grund i fak-tiska förhållanden. Jag vill framhålla att det, för att gealla medborgare en god vård, omsorg och utbildning,är av avgörande betydelse att den ekonomiska till-växten kommer hela landet till del. En långtgåendeutjämning av de ekonomiska förutsättningarna förkommuner och landsting är därför nödvändig. Rege-ringen lämnade förslag till förändringar iutjämningssystemet som tar bort möjligheterna attnegativa marginaleffekter uppkommer i inkomstut-jämningen, med bibehållen långtgående utjämning.Dessa ändringar har trätt i kraft fr.o.m. år 2001.Vad gäller det inomregionala utjämningssystemetär frågan om avser de möjlighe-ter , enligt en särskild lag,har att ge kommuner i länet lån eller bidrag i skatte-utjämnande syfte. Om så är fallet är det helt upp tilllandstinget om och hur ett sådant stöd ges. Om i stället avser det nationella utjäm-ningssystemet för kommunerna är det kommunenssammanlagda ekonomi och strukturella förhållanden ijämförelse med genomsnittet i landet som bestämmeren kommuns bidrag eller avgift. Det går därför inteatt härleda en speciell del av en kommuns bidrag elleravgift till en enskild individ.Möjligheterna att förenkla det nationella systemetmåste alltid vägas mot kravet att ge kommuner ochlandsting likvärdiga ekonomiska förutsättningar.Expertgruppen för utredning av möjligheterna attförenkla utjämningssystemet för kommuner ochlandsting överlämnade strax ett betän-kande med förslag till hur utjämningssystemet skullekunna förenklas. Detta betänkande ska nu beredas iRegeringskansliet.Vad gäller frågan om kommuner ska få behålla enhögre andel av en eventuell skattekraftsökning krävs,som jag tidigare nämnt, att en avvägning görs mellangraden av utjämning och hur stor del av en skatte-kraftsökning som en kommun ska få behålla. Efter demodifieringar som trätt i kraft är det förnärvarande inte aktuellt att göra ytterligare föränd-ringar i inkomstutjämningen.Avslutningsvis vill jag framhålla att när det kom-munala utjämningssystemet diskuteras måste helhetenbeaktas. Det innebär att även det generella statsbidra-get, som utgår till samtliga kommuner och landsting,måste inkluderas när effekterna av statsbidrags- ochutjämningssystemet analyseras. Till detta kommeräven särskilda införanderegler, som innebär att deekonomiska effekterna av regeländringarna slår ige-nom successivt. Sammantaget är det endast ett fåtalkommuner, men inga landsting, som för närvarandekan betraktas som "nettobetalare". Det är kommunermed en mycket hög skattekraft som därigenom harkunnat hålla en lägre skatt, i vissa fall t.o.m. en be-tydligt lägre skatt, än genomsnittskommunen.Anf. 66 ():Fru talman! Statsrådet svar på min inter-pellation är ungefär som jag hade förväntat mig, dvs.att regeringen tar ansvar för hela genom attanvända ett system för inomregional skatteutjämning.Men systemet innebär faktiskt att det är kommunernaoch deras medborgare som får bära konsekvensen avregeringens politik.Den inomregionala skatteutjämningen är extremttillväxtfientlig och motverkar på så sätt ekonomiskoch mänsklig utveckling. Det är allmänt känt att högaskatter är ett hinder mot utveckling, och så gälleräven när det är den inomregionala skatteutjämningen.Före jul lämnade expertgruppen för översyn avdet kommunala skatteutjämningssystemet sin utred-ning till regeringen. Deras svar var bitvis väldigtsvidande. De konstaterade att den inomregionalaskatteutjämningen är i hög grad skönsmässig och attde förbättringar som föreslås kommer att konserveraorättvisorna i systemet. Systemet är orättvist.De personer som betalar kommunalskatt i tillväx-tregionerna och i betalar skatt till övrigakommuner i . Enligt grundlagen ska kommu-nalskatten tillfalla den kommun där skatten har upp-burits. Så måste gälla även i detta fall.Vad systemet också innebär är att det är inte barahögavlönade personer som bidrar till andra kommu-ner utan också de lågavlönade stockholmare sombetalar kommunalskatt som subventionerar välbetaldapersoner i andra delar i . Är detta ett rättvistsystem?Just på frågan om det är förenligt med svenskgrundlag att kommunala skattemedel transfererasmellan kommunerna kommer vi att få ett svar såsmåningom, eftersom haranmält inkomstskatteutjämningen till Europadom-stolen. Det ska bli mycket intressant att ta del avsvaret.Det är inte bara den inomregionala skatteutjäm-ningen som gör att stockholmare betalar mycket iskatt. Det finns även andra skatter som drabbarstockholmare. Detta tas det ingen hänsyn till. Jagtänker här på t.ex. fastighetsskatten och den förmö-genhetsskatt som följer av fastighetsskatten. Vikommer att se mer av det under detta år, när skatterpå fastigheter har ökats.Detta totalt innebär att skatteinkomsterna frånStockholmsområdet är betydligt högre än från övrigaSverige. Vari ligger rättvisan och logiken i det?Systemet är svåröverskådligt. Statsrådet nämndeatt det t.ex. ska införas korrigeringar vad gäller anta-let personer med utländsk bakgrund. Men det finns jumånga andra faktorer som det inte tas hänsyn till. Jagtänker t.ex. på att det är långa resvägar i Stockholm.Kommuner med gles befolkning får kompensation föratt det är långa avstånd. I råder köer. Detär det ingen kompensation för. Hemlösa utgår ingenkompensation för. Psykiskt sjuka finns det en väldigtstor andel av i . Det utgår detingen kompensation för. Jag kan göra listan betydligtlängre. Detta är ett exempel på den dåliga transparenssom finns i systemet.Anf. 67 ():Fru talman! Jag ska koncentrera mig på några avorimligheterna i dagens inomkommunala utjämnings-system, men innan jag gör det vill jag ändå under-stryka att det i grunden råder en oerhört stor enighet -jag skulle vilja säga total enighet - om att det natur-ligtvis fordras en utjämning mellan kommunerna förderas olika skattekraft. Jag brukar uttrycka det så attdet är nödvändigt att staten tillför medel till de kom-muner och landsting som har för sina uppgifter otill-räcklig skattekraft.Vi har däremot ett inomkommunalt utjäm-ningssystem som förutom att det är grundlagsstridigtockså är oerhört tillväxtfientligt. Detta system äruppbyggt så att det straffar skattekraftstillväxt var denän förekommer i landet. Det är faktiskt så att vi underde har sett exempel på att skattekraftenper invånare inte minst har ökat i kommuner som harhaft en befolkningsminskning. Det gäller väldigtmånga glesbygdskommuner. Vi brukar nämna Malåsom exempel eftersom det ett visst år var den kom-mun som ökade den relativa skattekraften mest ilandet taxeringsåret innan. Man kan också nämnakommuner som , , och Jokk-mokk i Norrbotten.De tappar befolkning - kanske yngre och arbets-lösa med låga inkomster - och den kvarvarande be-folkningen har en skattekraft som gör att den relativaskattekraften per invånare stiger. Då slår utjämnings-systemet så att de inte får behålla den tillväxten.Lars-Erik anger i sitt interpellationssvaratt de siffror som förekommit i debatten om utjäm-ningssystemet är att betrakta som teoretiskaräkneexempel som inte har någon grund i faktiskaförhållanden. Jag vill ställa en fråga mot denna bak-grund.När kommun ökade sin skattekraft så kraf-tigt skedde automatiskt en avräkning mot det inom-kommunala bidraget. För kommun blev det plusminus noll, som man fick mindre inkomsterpå grund av minskande befolkning.Menar verkligen statsrådet att detta är teoretiskaräkneexempel utan någon som helst grund i faktiskaförhållanden? Det är bara att gå ut och titta på hurskatteinkomsterna växlas i olika kommuner mot bak-grund av hur detta system slår.Jag tror att regeringen har upptäckt att det är pådet sättet att många glesbygdskommuner har problempå grund av att systemet slår så här konstigt. Man hartänkt rätta till det på något annat sätt, men det bästasättet att rätta till det är ju att se till att en relativskattekraftstillväxt får behållas av den kommun därdenna tillväxt uppstår.Jag är lite förvånad över att man fortfarande frånregeringens sida inte tillstår de orimliga verkningarsom dagens utjämningssystem har på tillväxten ilandet om man vill ha tillväxt.Anf. 68 Statsrådet ():Fru talman! Det är inte första gången vi debatterardenna fråga, och därför blir kanske argumenten liteav en upprepning och repris.Jag begär inte av och framför alltinte av Stockholmsmoderaterna - jag tror inte att deär besjälade av det - att de ska se till hela landetsintressen. Men jag tycker att inbördesborde göra upp om synsättet vad gäller utjämnings-systemet.Jag hör moderater i som sä-ger att vi ska avskaffa utjämningssystemet. Jag följerden kampanj som så avslöjande spelades upp i Do-kument inifrån , där hela strateginvisades: Låginkomsttagare i finansierar sim-hall i .