prot · GO0971 · 2001-02-22 00:00:00 — Detberor inte i första hand på att man inte har rätt tillmarken utan för att problemet är att de handlingarsom har tagits fram visar hur lång historia fråganrymmer. Detta visar att det inte är rimligt att gå denvägen. Per talade om hur man i ,under ledning, har kommit fram tilllösningar som bygger på överenskommelser.Fru talman! Jag tror att är all-deles fel ute som vill försöka sätta en Stockholmska-lender på frågan. Det är inte så att det inte arbetasmed frågan. Det arbetas mycket med frågan, menman har respekt för de olika positioner som männi-skor har intagit. Detta löser inte vi med hjälp av ettrationellt, klatschigt beslut i riksdag.Anf. 24 () re-plik:Fru talman! Jag får erinra omatt konventionen kom 1991. Det är denkom. lade en utredning fram synpunkter pådetta. Några klatschiga beslut handlar det inte om.Det är väl alldeles utmärkt att lösa detta olikaparter emellan. Det är självklart det som ska göras.Vad är det då som hindrar att man går vidare ochratificerar konventionen? Jag har svårt att begripavarför det tar så att ratificera konventionen.Per nämnde i sitt anförande att andra länder harlyckats. Vad är det som gör att detär så specifikt svårt att lyckas i ?Anf. 25 () re-plik:Fru talman! Vi som har varit med längreän och har följt frågan vet att Norgegjorde en mycket djärv egen tolkning av hur justmarkfrågan skulle hanteras. De gjorde det mycketmedvetet för att provocera i fråga om det mera rätts-liga juridiska förhållningssättet till marken. Manväntade nog att skulle reagera ganska snabbt påden norska tolkningen. Det skedde inte. Då ställdes naturligtvis frågan om bordehar gjort likadant. Den slutsatsen skulle möjligenkunna dras.Det är inte fråga om att beslutet har förhalats iSveriges riksdag av den , enligtHelena , utan det är fråga om att komplexi-teten är så stor. Kanhända kan få etttips från mig - som har utlovat fler motioner i frågan- att nästa gång det är motionstid i stället ägna dentiden åt att åka runt i , och längsgränsen norröver och diskutera med markägare ochsamer. Det är ett kanske mer fruktbart sätt. Då kan dethända att inser komplexiteten ochinte står här och skäller på riksdag och regering. Härär en reell konflikt. Det innebär inte att den inte kanlösas. Vi arbetar med en lösning.Anf. 26 PER () replik:Fru talman! Det är säkertinte allmänt söl i regeringen, men kanske något ditåt.Det handlar om politisk vilja, och det handlar om attfå saker och ting gjorda. Vi har sett att det går fort närdet är bråttom - när man vill. När man inte vill tar detlång tid. Det är där frågan ligger.Jag skulle vilja fråga om att ti-den för har förlängtsoch att kommittén utvidgas innebär att den inte kom-mer att vara klar . När kommer den att varaklar? Kommer utvidgningen att betyda att även Mil-jöpartiet och kommer att få sitta med iutredningen? Det får vi inte . Det vill jag ocksåha svar på.Vad anser om utredningen närsamerepresentanten har hoppat av? Kan den överhuvud taget fortsätta under sådana förutsättningar?Hur ska man komma till rätta med just det problemet?Samerepresentanten upplevde sig så motarbetad atthan över huvud taget inte kunde sitta kvar.Vad har socialdemokratiska partiet eller regering-en emot den internationella sammansättningen av ?Sist är det frågan om rättegångarna. Vad är detsom gör att inte tycker att detta ären statens angelägenhet, utan att det ska innebära attsamebyarna går på knä och över huvud taget inteklarar av fortsatta rättegångar?Anf. 27 () re-plik:Fru talman! Det är naturligtvis ett bekymmer attdet i fråga om rättegångarna inte i första hand är eko-nomin som är problemet. Det är just den illustrationsom de har gett till konfliktens väldigt speciella in-gredienser. När man väl kommer inför rättegångs-skranket företer man sådana bevis och argument somenligt den nu tillämpade lagen inte är lösningen påproblemet. Jag förstår inte lösning attSverige som stat skulle ta över kostnaderna för rätte-gångarna - som leder till att markägarna vinner ifrågan.När det gäller frågan om kan jag säga att jag inte arbetar vid rege-ringens press- och informationstjänst. Jag kan inte gealla detaljer. Jag skulle vilja tro, hoppas och snudd påutlova att Per kan bli riktigt nöjd både när detgäller den politiska breddningen men också möjlig-heterna för samerna att ingå i arbetet. Det tror jag,precis som Per , är en absolut förutsättning.Det är möjligt att vi skulle behöva göra detta medinternationell hjälp. Men jag är inte säker på att det ärlösningen. Till slut är det problemen med de inhems-ka och historiska rättsförhållandena som måste hante-ras.Jag är övertygad om att vi kommer att lösa dettaproblem i . Och jag hade gärna sett att vi hadelöst det. Men att det inte är löst beror, precis som PerLager gav mig rätt i, inte på söl i utan påkomplexiteten i dessa problem.Anf. 28 PER ():Fru talman! Det sista var kanske inte riktigt åter-givet. Jag sade att det kanske inte var fråga om rentsöl men någonting ditåt. Och det handlar om denpolitiska viljan. Det beror väl på hur man värderardessa olika begrepp.Jag skulle vilja fråga om intehan anser att detta faktiskt är principiellt väldigt vik-tiga mål och att staten därför skulle ha ett intresse idem. Och det handlar ju inte om vem som vinner ellervem som förlorar, utan det handlar om att man skakunna driva dessa mål på ett sätt som alla kan klaraav.Sedan tycker jag att ska tänkasig noga för när det gäller just hanteringen av dessafrågor. Vi har trots allt fått kritik från FN:s kommittémot rasdiskriminering. Det är en allvarlig kritik. Detinnebär, tycker jag, att man skulle sätta en väldig fartdels med förberedelserna för ratificering, dels med deandra frågorna. Det har nämligen visat sig att det gåratt ratificera och sedan hantera olika rättsfrågor. Detena slår inte omkull det andra. Det viktiga är att mansätter ned foten och visar vad man vill.Anf. 29 ():Fru talman! Jag skulle möjligen kunna fråga omPer har studerat konvention 169. Om man läserden rakt av och inte går efter den norska tolkningenså kan man diskutera om det vore rimligt att densvenska urbefolkningen, som för övrigt redan finnstill skillnad från vad som framgår i reservation 1,skulle vara markägare till nästan halva , vilketen del påstår, och därmed kunna bedriva sin rensköt-sel. Så kan konventionen läsas. Och det är just därförsom den rymmer en del konflikter.jag förmodar att Per liksom många andra iden här kammaren har läst författaren bok i fjällen, som ju inte bara illustre-rar konflikten mellan markägare och samer utan ock-så konflikter mellan markägare och inom samegrup-pen. Detta tycker jag väldigt tydligt illustrerar att vihär har ett problem. Och förstår inte jag att Miljö-partiet tycker att rättegångarna i dessa fall, när manlever på så ojämn rättslig grund, är lösningen på pro-blemet. De rättegångar som har hållits harnämligen samerna förlorat. Den vägen tycks alltsåinte vara den rätta att gå, utan nu måste vi hitta hante-ringen. Då handlar det om brukningsrätten av markenoch inte om äganderätten. Det handlar också om attde grupper som finns i detta område, svenskarprecis som vi men människor med olika språk ocholika traditioner, ska kunna leva och fungera tillsam-mans. Och jag tror att det finns förutsättningar fördet.(forts. 7 §)AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till dåfrågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.6 § FrågestundAnf. 30 dagens frågestund medverkar följande stats-råd: vice statsminister , jord-bruksminister , statsrådet , näringsminister ochfinansminister . Var så goda och intaera platser.Vice statsministern besvarar allmänpolitiska frå-gor. Frågor till övriga statsråd förutsätts beröra derasansvarsområde inom regeringen.Ökade klassklyftor i samhälletAnf. 31 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till vicestatsminister samhälle har präglats av ensanering av ekonomin och statens finanser. Vi harockså sett klyftorna öka i samhället. Vi kunde i läsa om hur unga kvinnor i anställ-ningsintervjuer fick frågan om de hade tänkt skaffasig barn . De fick också skriva på etts.k. bebiskontrakt med löfte om att inte skaffa barn. kunde vi läsa om hur handelsar-betsgivarna talade om att en ny lönestruktur ökadekarriärmöjligheterna. Deras förbundsdirektör säger att det är dags att öka förutsättningarnaför större lönespridning inom handeln.Jag och många med mig ser den ökade lönesprid-ningen som en rättvisefråga, där redan svaga grupperpå arbetsmarknaden riskerar att få det ännu sämre.Min fråga är därför till vice statsministern: regeringen på den ökade lönespridningen ur etträttviseperspektiv?Anf. 32 Vice statsminister ():Fru talman! Det är alldeles självklart att störreskillnader i samhället aldrig kan gå ihop med rättvisa.För mig som socialdemokrat är rättvisan och jämlik-heten det viktigaste. Vi har bakom ossdär det har blivit ett ökat gap mellan människor ivälfärden och också vad gäller inkomster och allmä-nekonomi. Det har varit plågsamt. Jag hoppas nu attnär vi har kommit över de ekonomiska svårigheternaoch också bekämpat arbetslösheten så pass som vi harska det vara möjligt att ta itu med dessa frågor, så attvårt land kan hålla samman och skapa mer gemen-skap och inte större skillnader, något som jag tror attalla samhällen mår illa av.BankfusionAnf. 33 ():Fru talman! En av dagens stora händelser är be-skedet om bankfusionen mellan Föreningssparbankenoch S-E-Banken. Det är inte vare sig min eller någonannan politikers uppgift att egentligen ha så mycketåsikter om företagsekonomiska frågor. Men jag villändå utifrån det här perspektivet ställa en fråga. Nuvet jag inte om det är finansministern eller närings-ministern som är ansvarig för bankkonkurrensen. Detblir uppenbart så att den oligopolsituation som redanfinns skärps.Min fråga är då till regeringen om man tänkervidta några mått och steg för att säkerställa att kon-sumenternas förtroende och konsumenternas ställninginte försvagas.Anf. 34 Finansminister ():Fru talman! Den sammanfogning av de stora ban-kerna, S-E-Banken och , somhar annonserats får med sig enrad frågor som i första hand naturligtvis kommer atthanteras av de ansvariga konkurrensmyndigheterna.Eftersom det är en så stor fusion är det här sannolikten fråga för , som naturligtviskommer att granska den utifrån de konkurrensvillkorsom de har att bevaka.Utifrån svensk horisont kan man säga att det na-turligtvis finns fördelar med en fusion av det härslaget, som skapar en stor aktör som kommer att varakonkurrenskraftig på den internationella, framför alltden nordiska och nordisk-baltiska, marknaden iframtiden. är det naturligtvis en nackdel attdet oligopol som redan finns med fyra storabanker innebär ännu färre banker i fortsättningen. Närväl den prövning som kommer att ske av är gjord kommer frågan i så fall påvanligt sätt att prövas mot den svenska lagstiftningen.Anf. 35 ():Fru talman! Självklart har finansministern helt rätti att det här måste prövas på sina grunder. Men sakenär den att vi har en bristande konkurrens,och det är de vanliga konsumenterna på hemmaplansom drabbas av den.Min fråga är om finansministern skulle kunna sä-ga någonting om att skärpa konkurrenslagen ochsänka trösklarna för inträde. Det är det som är detallra viktigaste, plus att storbankerna redan nu har enväldigt dominerande ställning exempelvis när detgäller fondsparande. Borde man därför inte övervägaatt underlätta konkurrensen för konsumenternas bästaexempelvis genom möjligheten att uppskjuta rea-vinstbeskattningen om man byter fondsparande? Dennya banken, om det nu blir en ny bank, kommer att haen väldigt dominerande ställning när det gällerfondsparande, som är väldigt viktigt för många pri-vatpersoner. Även om det inte blir av är det här enfråga som det skulle behövas ta itu med.Anf. 36 Finansminister ():Fru talman! Det är oerhört viktigt att bevaka kon-sumenternas intressen vid en sådan här stor bankfu-sionering. Det är själva huvudsyftet i den lagstiftningsom vi har att vi ska pröva möjligheterna att skyddakonsumenterna och kunderna i det här läget. Det ärviktigt, när det sker en sådan utveckling i våra bankeroch andra näringsgrenar som har ett dominerandeprivat inslag, att vi kan skärpa konkurrensen. Därförtycker jag att det alltid finns skäl att pröva nya idéeroch nya metoder som kan skärpa konkurrensen ex-empelvis i banksektorn.Vi har ett oligopol med fyra banker, kansketre stora banker , men vi har ett antal ni-schbanker som kompletterar. Det finns anledning atthoppas på en utveckling där vi kan få ytterligare enskärpning av konkurrensen. Det behövs mer av kon-kurrens, både i banksektorn och i en rad andra privatasektorer.Avgifter vid fondsparandeAnf. 37 ():Fru talman! Jag har en fråga till statsrådet kritiserade de höga avgif-terna vid fondsparande. Jag kan hålla med statsrådetom att de kunde vara både lägre, tydligare och meraprestationsinriktade. Man skulle också kunna, somKarin var inne på, underlätta konkurrensengenom att göra det lättare för konsumenterna att bytafonder. Statsrådet var väldigt negativ till att sänkareavinstskatten. Det skulle man kunna göra dels ge-nom att skjuta upp reavinstskatten i fonder, dels ge-nom att radikalt sänka skatten exempelvis till 15 %.Det skulle göra tröskeln lite lägre till att byta fond.Jag undrar: Varför är statsrådet så negativ till ett så-dant förslag?Anf. 38 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att det är roligt att mode-raterna också intresserar sig för konkurrensen vadgäller fondsparandet. Den mest kraftfulla åtgärd somhar vidtagits på det här området är att tvinga fondbo-lagen att uppge vad det kostar att få sina pengar för-valtade av fondbolagen. Den uppgiften har vi nu enlag som tvingar dem att redovisa . Det är detviktigaste som har gjorts.Jag konstaterar att röstade mot detta.De ville att vi sparare skulle fortsätta att sväva i mör-ker om vad det kostar hos olika förvaltare, att möjlig-heterna att välja därmed skulle vara en tom illusion. Istället ägnar de sig åt det gamla vanliga och säger attom man bara sänker skatten så löser det alla problem.Catharina borde sätta sig och räkna på vaddet handlar om när det gäller den skattekredit i detförslag som - och ställer sig ocksåFolkpartiet bakom - så generöst för fram. Vad inne-bär den för den enskilde spararen och vad kostar denför statsverket? Jag är övertygad om att Catharinahagen då skulle komma fram till att det vore en onö-digt dyr åtgärd för att åstadkomma en ganska liteneffekt.Anf. 39 ():Fru talman! Jag tycker att man ska göra allt för attunderlätta konkurrensen, och då är ju sänkningen avreavinstbeskattningen ett sätt att minska tröskeln förfondbyte. Om man sänkte reavinstbeskattningen till15 % för varje byte skulle det inte alls drabba stats-kassan. Jag tror säkert att fondspararna då skulle bytafonder mycket oftare. skulle statskassan, spa-rarna själva och även landet tjäna på det. Då skulleman fördela sitt sparande mera optimalt i och med inte behöver betala lika mycket i skatt vid ettbyte. Så det stämmer inte riktigt det som statsrådetsade.Anf. 40 Statsrådet ():Fru talman! Vi har tidigare levt med trollkonster-na att lägre skatter skulle ge högre statsinkomster. Jaghör inte till dem som tror på det.Det handlar om en viss - förhoppningsvis - upp-gång på börsen. Jag beklagar, men jag förstår inte hurdet skulle gå till att samma uppgång skulle ge merskatteinkomster för staten om skatten sänktes än omskatten vore oförändrad. Den matematiken får jag inteatt gå ihop.Men jag välkomnar att säger måste stödja alla åtgärder som ökar konkurren-sen. Jag tolkar det som ett avståndstagande från dettidigare röstandet här i kammaren som innebar var emot och att man hjälpte bankerna att brom-sa införandet av den oerhört viktiga uppgiftsskyldig-het som en rimlig anständighet kräver, dvs. att varjesparare får veta vad prislappen är, vad förvaltandetkostar hos den ena eller andra förvaltande aktören fören sparare med sina surt förvärvade ihopsparadepengar. röstade i kammaren så attdetta skulle man som sparare inte få besked om.Jag tolkar det senaste inlägget så att den åsiktennu är ändrad, och det välkomnar jag.FastighetsskattenAnf. 41 ():Fru talman! Jag har en fråga till finansministern.Det är en fråga som rör väldigt många människor ochden handlar om fastighetsskatten, eller rättare sagtskatten på boendet.Fastighetsskatten sänks ju nu från till1,, och det införs en begränsningsregel. Det äralldeles utmärkt, och det är bra för många lågin-komsttagare, framför allt för pensionärer.Problemet med fastighetsskatten är att det är enskatt av flera som drabbar boendet. Boendet är oftadubbelbeskattat eftersom det påverkar också förmö-genhetsskatten.Med de nya taxeringsvärdena får väldigt mångafastighetsägare - och även låginkomsttagare - oftaför normala och rentav dåliga hus en kraftig förmö-genhetsskatt, särskilt om man är gammal och harvelat betala av på sitt hus.Min fråga till finansministern är om finansminis-tern är villig att se över om boendet verkligen skaingå i förmögenhetsskatten på det sätt som det gör idag.Anf. 42 Finansminister ():Fru talman! Jag har den glädjande nyheten tillBirger och kammaren att meddela att det häråret betalar faktiskt 200 000 personer färre förmö-genhetsskatt än . betalade 770 000personer förmögenhetsskatt. betalar bara 570 000personer förmögenhetsskatt.Det beror - som vet - på den upp-görelse som regeringen, och Miljöpar-tiet har gjort om förmögenhetsskatten och fastighets-skatten. I och med att vi ändrar gränsen för förmö-genhetsskatt blir det alltså betydligt färre som betalarförmögenhetsskatt.Bakgrunden till att fastigheter räknas in som endel av förmögenheten är att vi anser att all form avkapital bör behandlas lika. I det här fallet räknar vidärför fastigheter som en del av kapitalet.Anf. 43 ():Fru talman! Jag är lite bekymrad. Ur individensperspektiv är det så att om man har en låg inkomstoch bor i ett normalt hus på fel ställe där taxerings-värdena är mycket höga, då drabbas man även med denya regelverket - det är en bra reform - plötsligt aven väldigt mycket högre skatt än . Det rörsig om samma hus, samma grannar och allt annat ärlikadant. Detta är ett problem.Dessutom tycker jag att det är ett grundläggandefel att jämföra förmögenhet i form av hus med guldeller konst. Huset innebär ett boende.Jag vädjar till finansministern att fundera över attpå något sätt se till att boendet plockar bort från för-mögenhetsskatten, åtminstone till viss del. Det ärnödvändigt för väldigt många människor. Annars fårvi till slut segregerade områden där bara rika männi-skor har råd att bo, t.ex. runt Stockholm.Anf. 44 Finansminister ():Fru talman! Jag delar uppfattningen att det inte ärbra med segregerade bostadsområden. Huvudskälettill att vi har fått det i t.ex. delar av Stockholmsområ-det och också i andra delar av landet är den oerhörtsnabba prisutveckling som har skettpå framför allt småhus.Om man - vilket många pläderar för, inte BirgerSchlaug men många andra - skulle ta bort fastighets-skatten helt, då skulle ännu flera placera sina kapital ifastigheter. Därmed skulle priserna pressas upp ytter-ligare, och då skulle prisutvecklingen bli ännu snab-bare. Det skulle skapa ännu mer segregation. Frånden synpunkten är det ingen utveckling som vi öns-kar.Som svar på den första frågan som konstaterar jag att det under det här året, somen kombination av de reformer av förmögenhetsbe-skattningen och fastighetsbeskattningen som genom-fördes , är 200 000 personer färre sombetalar förmögenhetsskatt.Uppehållstillstånd av humanitära skälAnf. 45 ():Fru talman! Jag vill rikta min fråga till vice stats-minister som besvarar allmänpo-litiska frågor i dag.Det finns två flyktinggrupper som är oroliga försin situation. Den ena flyktinggruppen består av män-niskor från Kosovo som kom till före kriget.De har redan bott här i tre . Deras uppehållstill-stånd går ut den 15 mars.Den andra gruppen består av bosnier, och de harredan varit här, återvänt och kommit tillbaka. Desöker nu asyl.Båda grupperna är väldigt oroliga för sin framtid.Dagens situation är inte lik den som man hade tänktsig. Finns det några funderingar om att låta dessapersoner som har bott här i tre stanna på grundav humanitära skäl?Anf. 46 Vice statsminister ():Fru talman! Utan att gå in i detalj i flyktingpoliti-ken - jag behärskar inte alla dess detaljer - vill jagallmänt säga att familjer med barn har alltid en sär-ställning. Man tar särskild hänsyn till barnen och skaså göra.De grupper som nämns här har vi försökt hjälpamed återvändandet, som vi vet att det inteär särskilt lätt. Förmodligen är de själva klara över attde inte behöver vistas i av normala asylskäl,alltså inte på grund av förföljelse, utan det är derasekonomiska och sociala situation som är svår ochsom de måste ta sig ur. Det är då den som man måsteförsöka att göra någonting åt på ort och ställe. Det är ihuvudsak så som den här frågan ska hanteras.Anf. 47 ():Fru talman! Man hävdar att det pågår en normali-seringsprocess i Bosnien och . Men den-na process har inte varit framgångsrik. Många harredan varit där och återvänt. Det är över 200 000personer som har lämnat Bosnien sedan det blev fritt inovember 1995.Jag undrar om inte regeringen kan se till den situ-ationen och låta personer som redan har bott här enlång tid och har barn får stanna. Båda grupperna be-höver få stanna här i av humanitära skäl.Anf. 48 Vice statsminister ():Fru talman! Jag inser att vi är överens om att detbästa vore om situationen normaliserades så att depersoner som har kommit till - egentligeninte som politiska flyktingar utan till följd av en eko-nomisk och social mycket besvärlig situation - kanåtervända.Sedan vet vi också att normaliseringen har gåttlångsammare än vi tänkte oss. Vi försöker att hanteradet. Vi fattade ett beslut för att möjliggöra attvintern skulle bli mindre besvärlig för dessa männi-skor. Men man ska inte hantera det så att viplötsligt gör människor till flyktingar, ständigt borta-varande från sitt land därför att situationen just nu ärså besvärlig. Vi får alltså arbeta med problemen därnere.Anslag till vägarna i skogslänenAnf. 49 ():Fru talman! Vi har tidigare här i kammaren i dagdebatterat trafiksäkerheten. Från många håll fram-hölls det att av betydelse för trafiksäkerheten är ocksåvår vägstandard.En stark opinion, inte minst ochmånga andra inom oppositionen, har ju krävt merpengar till det regionala vägnätet, som har varit efter-satt . Där gick regeringen oss till mötes del , då man avsatte några hundra miljonerextra till detta.I riksdagsbehandlingen sade vi från trafikutskottetoch majoritet väldigt tydligt att de härpengarna skulle styras till de områden som bäst be-hövde dem för kärlsäkring och bärighet, nämligenNorrlandslänen, skogslänen och Dalsland.När vi nu ser regleringsbrevet från näringsminis-tern kan vi konstatera att det inte finns någon priorite-ring alls, utan man smetar ut extrapengarna jämntöver helt landet. Vad säger näringsministern till alladem - han bor ju själv i - som är besviknaoch förtvivlade över att man inte gör denna tydligaprioritering som har beställt?Anf. 50 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att alla itrafikutskottet tycker inte som har i regleringsbrev ökatanslagsposten för investeringar i regionplan, dvs.finansiering av åtgärder avseende bärighet och kärl-säker rekonstruktion, från år2000 till . Det är enökning med . Det handlar om bärighet ochom tjälsäkring. Det innebär att dessa pengar tillfallerjust de områden som har den typen av skador, dvs.Norrbotten, , etc. Det är alltsåen dubbel satsning vi gör, och det är inte dåligt.Anf. 51 ():Fru talman! Jag sade ju i min inledning att rege-ringen har gått oppositionen till mötes här och plussatpå pengar. Men bekymret är att näringsministernsviker vår beställning om att styra de här pengarnaextra noga till skogslänen, där de här bekymren ärallra störst.I riksdagsdebatten sade näringsministerns kollegaHans Stenberg att han förutsätter att regeringen följerriksdagens beslut.