prot · GO0997 · 2001-04-20 00:00:00 — Jag tyckte att jag pekade på en vägdär vi borde ta ett rejält tag om själva grunden, dvs.det statiska som domineras av en likhetsideologi iskolan. Det är det som i själva verket är ett stort pro-blem när det gäller skolan.Gunnar är stolt över att ha varit med ochsamverkat med regeringen . Samtidigtpekar han på att en av de viktiga delarna i Miljöparti-ets skolpolitiska program är en individualiserad skola.Hur tänker i dessa frågor? Det finnsingenting som pekar på att vi har gått mot enalltmer individualiserad och flexibel skola, snarare ärtendenserna tvärtom. Vi har fortfarande kvar att allaska bedömas ungefär på samma sätt. Här står GunnarGoude och säger att vi ska utgå från att alla lär sigdetta med mer stöd. Men om det händersaker i unga människors liv kanske de behöver detextra året för att tilgodogöra sig kunskaper och blirustade för högre studier.Det finns många andra saker som skulle kunnagöras för att få den flexibla skolan. Jag har fleragånger pekat på att vi tänker fel i stället för att ha tillittill att människor är olika. Hur tänker detta?Anf. 38 () replik:Fru talman! Det som har hänt sedan genomförde kommunaliseringen av skolan harhela tiden gått i en och samma riktning. Det är de-centralisering av besluten ut till kommunerna och deenskilda skolorna. Det är en individualisering i olikaformer, inte minst när det gäller elever med behov avsärskilt stöd som uttalas gemensamt av s, v och mp.Där finns det inte några motsättningar.Friskolereformen har genomförts i samverkanmellan och Socialdemokraterna. Vi sadedå att det svenska skolväsendetutvecklas i en riktning där de enskilda skolorna fårsamma möjligheter som de fristående skolorna harhaft tidigare. De fristående skolorna är inte längre enfrämmande fågel i det svenska skolväsendet. Elevin-flytande har förts in i skollagen osv.Där finns en mängd åtgärder som går i den rikt-ning som vi gärna ser i . Där känner jagmig inte alls på något sätt missnöjd.Anf. 39 () re-plik:Fru talman! Det är möjligt att vi talar om olika sa-ker. Jag talar om det enskilda barnets möjligheter attutveckla sina förmågor på det sätt och i den takt sombarnet har möjlighet att lära. Det ska vara en flexibi-litet i skolan på ett lite annorlunda sätt.Sedan var det kommunaliseringen och genomfö-randet av läroplan LGR 80. Den undertecknades avBeatrice . Den var en kompromiss över alla grän-ser. Genomförandet av den reformen är ingentingsom , Socialdemokraterna och Vänsternkan ta på sig äran av. Vad har hänt nu under dessanästan som har samverkat medregeringen?Vad har hänt som har gjort skolan mer flexibel?Vad har hänt som har lett till det jag nämnde i mittanförande, att varje barn kan utvecklas optimalt uti-från sin förmåga? Vad har hänt som har gjort att mantar hänsyn till intressen på ett speciellt sätt?Anf. 40 () replik:Fru talman! Till att börja med är jag inte så intres-serad av äran, utan av att vi får en bra skola i grönanda.Det vimlar ju av exempel. Åtgärder som går i denhär riktningen staplas på varandra. Ett exempel äravskaffandet av timplanerna. Man övergår från entidsreglering av skolgången till att titta på den enskil-da individens möjligheter att tillgodogöra sig under-visningen. Man ska individuellt anpassa undervis-ningen. Bindningen till stoffet och att alla ska lära sigsamma sak har vi ju släppt för länge sedan.Sedan frågade vad som hadehänt. Jag sade i inledningen till mitt anförande att detsom är det största hindret för en individualisering ipraktiken är resursbristen. När man står som läraremed en klass på 30 elever, varav kanske fyra fem är ibehov av särskilt stöd, klarar man inte den uppgiften.Det går inte. Det måste till resurser.Vad som har hänt är väl ganska klart. Det har nuanslagits resurser. Det är den största ökningen avskolans resurser i historisk tid, såvitt jag kan se, med12,5 miljarder - en höjning såatt man får 5 miljarders ökning av anslaget till 2006.Det innebär i snitt per elev. Det möjliggör ensådan här individualisering. Det är minst sagt en storhändelse. Dessutom har vi en ny lärarutbildning somfokuseras på de här bitarna.Anf. 41 () replik:Fru talman! talar om resursbristenoch säger att det är det största problemet.Folkpartiet sade i och för sig i den senaste budge-ten ja till de resurspengar som taladeom, i varje fall för det budgetåret. Men vi var kritiskatill hur de skulle användas. Det var mycket suddigadirektiv när det gällde de riktade pengarna. "Flervuxna i skolan" är alldeles för innehållslöst. Det be-hövs mer utbildad personal i skolan. Det behövs flerlärare i skolan. Och framför allt - vilket jag hållermed om kostar pengar - behöver speciallärarnakomma tillbaka till skolan.Men innan man börjar räkna upp resurserna dras-tiskt ska man först ta reda på att de används på rättsätt. Det menar vi folkpartister är uppenbart att maninte gör . Det är både billigare och mänskligareatt lära elever läsa, skriva och räkna tidigt i grund-skolan än att göra det t.ex. på det individuella pro-grammet i gymnasieskolan. Sätt in en stöt tidigt!Gunnar säger att det är meningslöst att haett tionde år i skolan. Men då har missuppfattat tankar. Vi vill haen rejäl utvärdering senast i årskurs 3 med ett obli-gatoriskt nationellt prov när det gäller läsning, skriv-ning och räkning och då sätta in resurserna. Kanskekan man redan då bestämma om en förlängning meden eller två terminer. Det är inte alls fråga om attlägga ett tionde år på det nionde. Vi talarom en flexibel skola där man börjar i sexårsåldernoch slutar när man har nått målen. En del slutar litetidigare, en del slutar . Det är en skola däreleverna möts utifrån sina egna förutsättningar.Avslutningsvis arbetar vi självfallet för att varjeskola ska ha ett rejält program mot mobbning. Tyvärrär det så att många skolor har haft det ,men de har legat i byrålådorna och det är ingen somhar känt till dem när man går ut och talar på skolor.Anf. 42 () replik:Fru talman! Bra, då är vi överens när det gällermobbning. Det är viktigt, och det är bra.När det gäller betygen i årskurs 3 är det inte sär-skilt bra att ha ett sådant mätinstrument, som intemäter med någon större noggrannhet och som absolutinte är någon bra mätare för enskilda prestationer. Dettror jag alla pedagoger är överens om. Jag tror inteheller att problemet löses. Även om vi hade haft ettbra betygssystem passar det inte.Låt oss säga att en lärare i en klass har två elever,. kan inte läsa och kan interäkna. Naturligtvis upptäcker läraren det. Problemetär inte att läraren är helt ovetande om att inte kanläsa. Det är inte alls där problemet ligger. Problemetär att man inte har resurser och tid att sätta in på dehär eleverna. Specialpedagogerna finns inte där. Detär alltså resurserna som är problemet.Till sist frågar om hur medlen ska an-vändas och säger att det är suddigt. Men det är intesuddigt. Det är alldeles tydligt vad de ska användastill. Det är till kompetensförstärkning, till anställningav personal. Behovet ser olika ut på olika skolor. Detkan vara specialpedagoger, fler lärare eller skolpsy-kologer. Det ska de enskilda skolorna och kommu-nerna få bestämma. Det är tanken bakom det.Jag vet inte om har något emot överlåter det till skolan och kommunen. Varförska man på statlig nivå försöka bestämma det? Vi harinte en chans att titta på vad den enskilda skolan be-höver. Det tror vi att de klarar av bättre på den skoladär problemen finns.Anf. 43 () replik:Fru talman! Det stora överskuggande problemetnär det gäller personal i skolan är att vi över huvudtaget inte har utbildade lärare. Det är, som sagt var,av heltidstjänsterna som innehas av utbil-dade lärare. Det allt överskuggande problemet just nuär hur vi får utbildade lärare till skolan och hur vi fårfler att utbilda sig till lärare.Nej, fru talman, jag har inte sagt att jag vill habetyg i årskurs 3. Jag har sagt att vi vill ha en rejälutvärdering senast i årskurs 3.Jag skulle vilja tipsa om det pro-jekt som pågår i där det är folkpartisteroch en borgerlig majoritet som är med och bestämmeröver skolan. Ett stort antal skolor genomför sådanahär kvalificerade läsprov i årskurs 3 och sätter sedanin enskild undervisning, undervisning i mindre gruppoch undervisning med speciallärare för de elever somredan då har halkat efter. Och det ger väldigt godaresultat så långt man har sett av projekten. Detär läsforskaren m.fl. som står i spetsenför det.Anf. 44 () replik:Fru talman! Vad bra, då fick vi det klart. Dia-gnostiska prov, som det alltså handlar om, är natur-ligtvis nödvändiga för att kunna avgöra var bristerna iförmågan att läsa ligger, för att avgöra om det ärauditiva problem, hörselproblem, synproblem ellerom det är andra typer av besvär som eleven har. Dåkan man sätta in resurserna efter det att man har fåtten vägledning genom ett sådant här prov. Det harockså givits i uppdrag till att ta fram dia-gnostiska prov, så det är någonting som är väl förbe-rett.Problemet är precis som vi är överens om, att spe-cialpedagogen inte finns på plats. Vi har inte tillräck-ligt med specialpedagoger. Dessutom har bara hälftenav dem gått dyslexiutbildningen och är beredda att tahand om den här formen av problem. Det är sant attdet är det stora problemet.Det är en underlåtenhetssynd att vi inte har fått igång lärarutbildningen tidigare. Men det får vi levamed. Det tar att ta fram nya lärare. Det ärinte så mycket att göra åt.Anf. 45 (m) replik:Fru talman! gör som vanligt. Hanflummar runt om allt och ingenting. Och det är juproblemet med skoldebatten här i kammaren. Vidiskuterar inte en sak ordentligt i grunden och utifrånett underlag. Betänkandet ger ju inte grund för att lösaalla världsproblem som rör ens skolan. Jag tycker attdet är lite märkligt.Gunnar fick mig att begära replik av detskälet att han var så förvånad över att oppositioneninte ifrågasätter skollag och läroplan utan att vi föror-dar marginella förändringar.Jag vill bara upplysa om att den läroplan somgäller lades fram av en borgerlig regering i ganskastor enighet över alla partigränser, och det vore välväldigt konstigt om man skulle ifrågasätta den. Menproblemet är att den inte är genomförd. De visionerom en modern skola, om en bred syn på utbildning,om en allsidighet och allt vad det nu kan vara somfinns där är ju långt ifrån förverkligade. Vi får juvarenda vecka rapporter om detta. Här har GunnarGoude och ett oerhört stort ansvar.Gunnar får i debatten frågan om man hargjort någonting sedan man satte sig i knät på rege-ringen. Svaret är att man har avskaffat timplanen. Detär något som vi har tjatat om innan det äntli-gen hände något. Det är fantastiskt, men det byggerinte på något visionärt tänkande i ut-bildningspolitik.Något väldigt märkligt är den romantiserade synpå utbildning som ligger bakom de önskemål omavskaffande av betygen som för fram.Det är så tråkigt att barnen inte får ägna sig enbart åtdet som de tycker är intressant. vet attproblemet med att låta ungdomar bara ägna sig åt detsom de är intresserade av är att mycken kunskap dåaldrig skulle bli förd vidare till den unga generatio-nen. Det skulle vara ett gediget samhällsproblem, inteminst inom miljöområdet. Jag tror att vi måste sansaden här debatten lite grann.Anf. 46 () replik:Fru talman! Jag beklagar om jag verkar vara vim-sig och svår att förstå. Jag förstår i alla fall det somBeatrice säger och är fullständigt överens medhenne. Det som nu säger är precis detsom jag hade velat säga, nämligen att den läroplanoch den skollag som vi har innehåller mängder av brasaker men att vi inte har kunnat förverkliga dem. Detgäller t.ex. individualiseringen. Skälet till att dessaönskemål inte har kunnat förverkligas är att avresurserna ute i skolorna har försvunnit. Skolpedago-gerna och skolpsykologerna är borta, och därför kanvi inte uppfylla önskemålen.Regeringen har i samverkan med ochVänstern gjort en storsatsning för att få tillbaka resur-serna. Jag har velat peka på att det är den viktigaåtgärden. Utan resurser kan vi motionera hur mycketsom helst, men det går inte att göra någonting. Deresurser som ska ut till skolorna består av pengar,lärare och lärarutbildning. Jag ville också säga att detsatsas på detta.Låt mig när det gäller betygen säga att det i Mil-jöpartiets skola inte behövs några betyg. Där kaneleverna förväntas läsa av eget intresse. nu att vi inte kan förvänta oss att eleverna skaläsa allting, för de är inte intresserade av allting. Påden punkten skiljer sig våra uppfattningar. Jag tror attduktiga lärare och pedagoger mycket väl kan väckaintresse för det kunskapsinnehåll som vi har i grund-skolan. Jag tycker att ska tänka igenomvad hon säger när hon framhåller att eleverna ska lärasig sådant som de inte är intresserade av.Anf. 47 (m) replik:Fru talman! Först och främst visar de forsknings-rapporter och utvärderingar som har gjorts av att det inte finns något entydigt samband mel-lan resurser och resultat. Jag tillhör inte dem som troratt pengarna inte har betydelse och att skolorna intebehöver mer pengar, men det är inte så att man för attfå bättre resultat nödvändigtvis och enbart klarar sigmed mer pengar. Det är andra åtgärder som behövs.Något som utvärderingarna mycket tydligt visar äratt individuell uppföljning är nödvändig. Betyg är ettsätt - det finns många andra - att individuellt följaupp vad en elev åstadkommer eller inte åstadkommer.Att det inte fungerar beror på att det kommer försent, är för trubbigt osv., och en massa problem ärförenade med det. Vi vill göra någonting för att åt-gärda det.Det går inte att säga att resurserna löser proble-men. Det är helt fel. Jag tror också att det är nödvän-digt att ta upp diskussionen om den romantiska synenpå utbildningen. Självklart är motivation det vikti-gaste för inlärning, men det är inte självklart för barnoch ungdomar att vara intresserade. Vi vet att intres-set för matematik och naturvetenskapliga ämnen ärlågt. Det är klart att mycket måste göras genom envitalisering av pedagogiken, men jag tror också ibland är tvingad att göra sådant som inte är kul.Det behövs en liten push för att det ska hända någon-ting.Att eleven får ett betyg i matematik har betydelse.Det är ett pedagogiskt verktyg som man kan använda,om det är rätt utformat. Det ska inte underskattas. Detvore olyckligt om vi fick en situation där bara intres-set fick prägla vad eleverna skaffar sig undervisningom. Då skulle vi icke kunna rekrytera naturvetare,något som vi har problem med. Jag trortyvärr att vi inte får vara överromantiska i dessa frå-gor.Anf. 48 () replik:Fru talman! Det är mycket som jag här tillvitas.Det romantiska tror jag inte att jag riktigt kan levaupp till.Det var bra att vi fick besked om att detinte finns något samband mellan resultat och resurser.Jag nämnde att man från moderat och tidigare frånfolkpartistiskt håll har sopat under mattan det förhål-landet att man tagit bort av resurserna och att viinte har speciallärare, specialpedagoger och skolpsy-kologer som kan ta hand om problemen.Med att få resurser menar vi att vi ska få tillbakadessa kategorier till skolan. Det är inte gratis. Detverkar konstigt att det inte skulle ha någon betydelse.Det tror jag inte alls på.I betygsfrågan har vi helt olika uppfattningar, somvi inte behöver tjata om. Däremot är den individuellauppföljningen mycket viktig. Det är något konstigtmed betygen. Kan inte tänka sig att mankan ha ett annat förhållningssätt till eleverna?Det är klart att eleverna ibland får göra saker somär tråkiga. När man t.ex. undervisar en elev i klari-nettspel tränar man lite grann melodispel men kom-mer sedan till en punkt där eleven måste träna någraskalor för att få upp snabbheten och moduleringen iett visst stycke. Det är inte så kul att träna skalor, meneleven gör det därför att han eller hon har ett intresseav att kunna spela detta stycke. Sedan eleven hartränat skalorna och spelat stycket kommer glädjenöver att det går bättre. Men om man säger att elevernaska träna skalor för att få betyget Väl godkänd, tyckerde att jag inte är riktigt klok.Detta är den situation som råder mellan lärare ochelever. Betyg är inte något bra pedagogiskt hjälpme-del.Anf. 49 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutbildningsutskottets förslag och avslag på samtligareservationer.Inte heller jag kommer att kommentera alla de284 motionsyrkandena. Utskottet konstaterar att deflesta frågor som tas upp redan är under behandling iolika utredningar och arbetsgrupper eller bereds avregeringen.Självklart ska vi debattera skolan och redovisa varvi står i de olika partierna, men det är något helt annatän att gå till regeringen och tala om för den att denska göra det som den redan håller på med. Det brukarkallas att slå in öppna dörrar. Därför yrkar majorite-ten i utskottet avslag på en mängd motionsförslag.Det betyder inte att alla de förslagen i sak är fel.Vi brukar ju också ha den ordningen att när en ut-redning arbetar avvaktar vi dess resultat för att få ettgott underlag för beslut. Det kan ibland vara en tåla-modsprövande arbetsmetod, men den har visat sigbra. Den ger utrymme både för en bred diskussionutanför kammaren och för eftertanke här innan vibinder oss för en lösning.Utskottet har också föreslagit att kammaren skaavslå en massa yrkanden på den grunden att det inteär som ska fatta beslut om dem.En av uppgifter är att se påhur rollfördelningen mellan skolans olika aktörer kangöras tydligare och att föreslå avskaffande av onödigaregleringar. Det vore olyckligt om i dagfattade beslut om sådant som vi redan har uppdragitåt andra att besluta om - skolorna själva, kommuner-na eller någon annan huvudman.Jag vill ändå göra några kommentarer i vissa sak-frågor. Min kollega kommer senareatt ta upp några avsnitt i betänkandet som handlar omvärdegrunden, mobbning och annan kränkande be-handling och elev- och föräldrainflytande.För oss socialdemokrater har skolan alltid varitviktig. Vi ser den som vårt allra viktigaste gemen-samma instrument för att ge alla barn och ungdomaren god start i livet och möjligheter till personlig ut-veckling. För det krävs kunskap. Det är så självklartatt det ibland inte sägs. har det tolkats som attvi inte anser att kunskap är viktig.Ingenting kan vara mer felaktigt. Det motsägsockså av det faktum att som vihaft socialdemokratiska regeringar gjort mycket storasatsningar på skolan. Vi anser att den är så viktig attden har fått gå före många andra viktiga verksamheterockså under de år när det var snålt.Jag vill påminna om den femmiljarderssatsningsom inleds och går direkt ut till skolorna för att gealla goda möjligheter att nå målen. Den kompletterasockså av ett särskilt stöd som riktas direkt till deskolor där man har svårast att nå målen.Skolans kompensatoriska roll kan inte nog under-strykas. Barn och unga föds med och växer upp medvitt skilda förutsättningar. Skolans roll är att låta varjebarn utvecklas efter sin förmåga och sina förutsätt-ningar och att stärka varje barns självförtroende ochvilja att lära.Det betyder att varje resursfördelningsmodell somgår ut på lika tilldelning till alla måste avvisas. Detska i stället vara rättvis tilldelning för att i sammamån tillgodose varje barns behov.Det utesluter nationella skolpeng.Den skulle i praktiken omöjliggöra hänsynstagandetill de stora skillnader som finns lokalt. Den skulleockså väsentligt försvåra möjligheten att ta hänsyn tillvarje barns egen situation.Om vi tror att kunskaper är en källa till framgångoch utveckling och att kunskaper ger den enskildeindividen de bästa möjligheterna att göra sina egnalivsval kan man inte dra någon annan rimlig slutsatsän att de ska ges till alla och även till den som har enkomplicerad inlärningssituation.Med det som utgångspunkt är det väldigt svårt attförstå de krafter som vill använda vårt skolväsendeför att sortera barn i olika kategorier och efterhandsortera ut dem som har det allra jobbigast.Jag hoppas i stället att skolan med de förstärktaresurserna, den nya lärarutbildningen och inte minstden ökade friheten som försöken med slopad timplanoch ett ökat lokalt inflytande för föräldrar och eleverger i ännu högre grad ska göra att den klarar sitt upp-drag.Fru talman! Det förtjänar att sägas att det dagligenuträttas stordåd i skolan. Svartmålningen av skolan ärorättvis både mot personal och elever. Det konstate-randet är inte ett försök att släta över och blunda förde brister som finns. Om man inte förmår att se alltdet som är bra blir tilltron till vår förmåga att bidratill förbättringar också naggad i kanten. Det vill jagskicka med till en och annan meddebattör.När vi i diskuterar skolan är betygenalltid en het fråga. Efter anförandevill jag bara inskränka mig till att i hög grad instäm-ma i det han sade på den punkten. Att låta detta gamlamen ändå så outvecklade system för någon slagskvalitetsmätning få en ännu större tyngd, som någrapartier vill, anser vi vara direkt olämpligt. Därföryrkar vi avslag på alla sådana yrkanden.Det är däremot viktigt att stärka uppföljningen,utvärderingen och kvalitetskontrollen i skolan. Därhar vi inte hittat alla former . Men det sker en stän-dig utveckling åt rätt håll. Det blir allt lättare för oss,elever, lärare och föräldrar att skaffa sig en bra bildav skolan som underlag för beslut. Det är viktigt.Annars riskerar vi att komma fel.Vid sidan av förstärkta roll i uppfölj-ning och utvärdering deltar också i interna-tionella utvärderingar. Det är oerhört väsentligt attsvensk skola granskas också av andra ögon än våraegna.Till sist vill jag göra några kommentarer till mo-tioner som handlar om skolans ämnen, både de nuva-rande och önskemål om nya.Att försöka att klämma in ännu mer utan att vågasäga att vi då måste minska någon annanstans är jagrädd för riskerar att öka stressen utan att det leder tillnågot positivt resultat. Tron på skolans roll är bra.Men vi måste vara realister när det kommer till attförsöka se vad skolan kan klara.Idrottsämnet är ett av de ämnen som många harmotionerat om. Utskottet delar farhågorna om ökadohälsa som beror på att vi sitter för stilla. Vi delarmotionärernas syn på att idrottsämnet är viktigt. Där-för har också den socialdemokratiska regeringen tagitinitiativ till att öka timantalet både i ochi gymnasieskolan.Jag tycker också i ärlighetens namn att man måstesäga att vi inom ramen för skolans verksamhet intekan tillfredsställa barns hela rörelsebehov. Det ärbetydligt mycket större än så. Det går inte heller attgöra enbart inom timplanen. Skolan kan stimulera tillökad fysisk aktivitet också på andra sätt, t.ex. underrasterna.Skolgårdens utformning är oerhört viktig. Där skainbjudas till lek. Det är viktigt vilket förhållningssättde vuxna på skolan har. De ska uppmuntra till rörelse.Jag tror också att skolan i aktiv samverkan med före-ningslivet kan bidra till att lägga grunden för ett livs-långt intresse hos människor för idrott och att varafysiskt aktiva på annat sätt. Självklart har också för-äldrarna en oerhört viktig roll för att ge sina barngoda vanor när det gäller valet av fritidsaktiviteter.Fru talman! Det finns många fler frågor som hadeförtjänat en kommentar, men tiden räcker inte till. Jagfår hänvisa till betänkandet.Anf. 50 () replik:Fru talman! Det är lätt att instämma i mycket avdet som här föredrar för kammaren.Ett sådan exempel är när beskriverbetygen som ett gammalt och undermåligt system.Det har vi i tyckt . Vi vet ocksåfrån den här debatten och många andra att ocksåMiljöpartiet anser det.Man blir då lite undrande inför varför man intefrån socialdemokraternas sida ändå är beredd attpröva en försöksverksamhet med en betygsfri grund-skola. Det har vi föreslagit i detta betänkande, och detvill socialdemokraterna avslå.Min fråga gäller i första hand sex- och samlev-nadsundervisningen i skolan. Vi har för drygt ett årsedan haft en stor debatt här i kammaren och också isamhället i övrigt kring pornografi och vilken in-skränkning det innebär för människors möjligheter attutveckla en jämställd och frigjord sexualsyn att behö-va matas av pornografins budskap och för all delemellanåt också av nymoralisternas budskap.Min fråga handlar om just detta.