prot · GP0935 · 2001-11-27 00:00:00 — Däremot tror jag att det blir vanligare att mangår över till gymnasiet och det individuella program-met. får vi se vad kommeratt lägga fram i sitt förslag när det gäller hur denframtida gymnasieskolan ska se ut och hur övergång-en mellan grundskola och gymnasieskola ska ske. Detmåste också beröras i kommitténs yttrande, förmodarjag.Det som kanske är ännu mindre känt är det somjag nu läser ur skollagen: Skolplikten upphör vidutgången av vårterminen det år eleven fyller 16 år.Den kan dock enligt 3 kap. 10 § skollagen upphöradessförinnan om eleven tillfredsställande slutförthögsta årskursen i eller visat sig ha mot-svarande kunskaper vid en särskild prövning.Lika okänt som jag tror att det är att man kan läg-ga till är att man också kan förkorta tiden. Dethandlar alltså kanske inte om att göra om lagstift-ningen utan snarare om att bli tydligare när det gälleratt när man nu verkligen utgår från den enskilda ele-ven också ser till vilka möjligheter som finns att få gålängre eller kortare tid.Med detta hoppas jag att jag också har svarat påUlf fråga. Jag ser väldigt positivt på enmycket större flexibilitet än vad vi kanske har i dag.I knappt ett år har vi nu kunnat titta på försöks-verksamheten med den slopade timplanen. Det serolika ut. En del kommuner och skolor har kommitmycket långt, och andra är bara i starten. Men detta ären förhållandevis lång försöksverksamhet, och detviktiga är nu att följa upp och utvärdera. När vi ser attvissa områden inte fungerar ska vi tidigt kunna gå inoch ge stöd till skolorna.Anf. 82 ():Herr talman! Jag tycker att det var intressant ochpositivt att höra säga att detfinns ett stöd för att göra ännu mer flexi-bel än vad den är . Det är kunskapen och intetiden som är det absolut viktigaste, och vi ska gemöjligheterna och förutsättningarna för detta.Även om möjligheterna finns så finns dettrots allt en del krångligheter kring detta med bl.a.tidsplanen, som är på försök. Många tycker attdetta är väldigt bra, och vill fortsätta. Men vi vet interiktigt hur det kommer att bli. Jag undrar när förslagetom en slopad timplan kommer. Ska det också väntasytterligare på och utredas? Eller kan redan nu säga att det är en så pass positiv deli den individuella utvecklingen och kunskapsutveck-lingen för eleverna att vi kan säga när den skakomma?Jag tycker att det är positivt att har en sådan tydlighet när det gäller den flexiblaskolan och den individuellt anpassade skolan. Manska ge mer kunskap och mer stöd, och stötta alla deskolor som kanske inte har kommit i gång ännu medden individuella utvecklingen.Men jag fick inte riktigt svar på en av mina frågor,nämligen vad det är för stor skillnad mellan en indi-viduell studieplanering och en individuell studieplan.Vad är det som säger att skolministern kan arbeta fördet ena men inte för det andra? vill geden möjligheten och den stöttningen till alla kommu-ner och alla skolor runtom i landet, och inte barapusha lite extra på dem som har kommit i gång.Det finns t.ex. en loggbok, som nu vi-sar upp, som vissa skolor arbetar med. Andra arbetarmed någonting annat. Men det är ändå den individu-ella studieplaneringen som man utgår från.Om nu är så positivt inställd- när blir orden handling, och när kan vi se de kon-kreta resultaten? Det pågår förstås en stor utredningnu, som blev uppskjuten . Vi hoppas att denkommer med sina förslag då. Men kan vi efter deträkna med att skolministern kommer med de förslagsom hon nu i stort sett har initierat, dvs. att det äroerhört viktigt att detta kommer fram?Jag blir lite orolig när jag läser i svaret som har gett mig om att vissa skolor nuska ges möjlighet att börja arbeta med individuellplanering och dokumentation. Men vi vet ju att såmånga redan är i gång! Det blir nästan som när manpratar om lokala skolstyrelser. ska vi ytterligareförlänga försöket, säger man, även om vi kan se attmånga skolor arbetar och vill arbeta på det sättet.Vore det då inte bättre att se till hur vi kan göra dettakonkret och t.ex. se till att de lokala skolstyrelsernablir ett viktigt steg i organisationsutvecklingen? Vadger det för konsekvenser? Är det inte bättre att geytterligare några möjlighet som redan håller på medindividuell planering i skolan och säga: Hur kommerdetta att funka konkret? Och: Så här vill vi ge möjlig-heterna till varje skola för sig.Ständigt återkommande med nya utredningar -det tycker jag är det vanligaste svaret från skolminis-tern. Men när blir orden konkret handling?Anf. 83 ():Herr talman! Precis som tycker jagatt det vore dags att vi fattade ett avgörande princip-beslut om att nu verkligen avskaffa timplanen igrundskolan. Vi har haft motioner om det här i kam-maren som har avslagits, men jag hoppas att vi snartkan fatta ett sådant beslut för att ge ett tydligt bud-skap till om hur den ska arbeta.Sedan var det intressant med de två formuleringari skollagen som skolministern tog upp. Jag kännerfaktiskt till dem. Jag vet också att man inte kan arbetaefter dem. efter det att skolplikten har upphörthar man rätt att kräva av att den ska setill att man uppnår målen. Men för att det ska bliverklighet måste vi ändra någonting annat som skol-ministern och jag ofta debatterar, nämligen att slutamed att låta elever gå vidare till gymnasiet fast de intehar klarat grundskolemålen. Vi måste verkligen vågasäga att det är ansvar att de ska nå upptill målen.Det här att skolplikten kan upphöra tidigare, så kanske kan sluta redan efter åttonde året om manuppnått målen, innebär att man också måste vågabryta mot den svenska skoltraditionen. Man måstevåga låta elever som vill gå fortare fram, vill läsa meravancerad engelska och mer avancerad matte gå vida-re och få rätt stöd så att de kan göra det i grundsko-lan. Om skolministern verkligen är intresserad av attgöra verklighet av de här två formuleringarna i skol-lagen, skulle vi kunna hoppas på att det börjar händasaker de närmaste åren.Anf. 84 Statsrådet ():Fru talman! Vi får väl hoppas att skolorna utnytt-jar den möjlighet som redan finns och att mansätter sig in i den möjligheten, eftersom lagen är tyd-lig.Den tidsplanering som vi har innebär att vi ef-ter sommaren ska lägga direktiv till kommande läro-plan. Man brukar presentera ett paket när man pratarom läroplan. Det handlar om läroplan, kursplaner ochtimplan. Det är min intention att jag då ska kunna taupp samtliga dessa tre dokument i direktiven. Pro-blemet är ju, precis som pekade på, attförsöksverksamheten pågår ända . Jaghar tänkt att vi ska ha ett första stort delbetänkande2003. Detta måste jag ta hänsyn till, men inriktningenär ändå i den anda som man nu arbetar.Ibland är det kanske fel att kalla det för en för-söksverksamhet, eftersom det är en så stor verksam-het. Om 900 skolor ska bedriva en verk-samhet med den här inriktningen, är det väldigt svårtatt därefter vrida klockan tillbaka. Vi använder ju avtradition ordet försöksverksamhet. Det är kanskesnarare en utvecklingsverksamhet som pågår . Mininriktning är ändå att kunna ge ett tydligt och klartbesked i de här direktiven med hänsynstagande tillden pågående försöksverksamheten. Då har jag ocksåfått veta hur ser såväl på dettamed timplan som på övriga planer. Det kommer inteatt kunna vara remissbehandlat i sedvanlig ordningoch behandlat av , men jag räknar ändå medatt jag ska få det underlag jag behöver. Jag hoppasgivetvis att det förslag man lämnar ifrån sig ska ha enså stor parlamentarisk enighet bakom sig som möjligt.Då är det betydligt lättare att ge de framtida signaler-na.Anf. 85 ():Fru talman! Det var glädjande att tar till sig sin kongress beslut och tar stegetvidare och säger att detta förhoppningsvis snartkommer att bli verklighet och tas upp i ett betänkande2003. Precis som säger blir det ibland såatt de försöksverksamheter som bedrivs blirväldigt stora. Då kan det handla om att slå in öppnadörrar, eftersom en stor del av skolorna redan är akti-va i detta. Vissa av dem vill ta ytterligare kliv. Dearbetar redan efter detta.Tack för svaren. Vi önskar varandra lycka till i detfortsatta arbetet.Anf. 86 Statsrådet ():Fru talman! Jag instämmer i att vi önskar varandralycka till.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellationerna 2001/02:76 och93 om och AskimAnf. 87 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vadjag avser att göra för att tillmötesgå torslandabornasvilja att bilda en egen kommun och upp-maning till omprövning av ärendet.Göran har frågat mig vilka åtgärder jagavser att vidta för att askimbornas önskan om attbilda en egen kommun ska uppfyllas.Jag väljer att besvara båda interpellationerna i ettsammanhang.Som interpellanterna redan vet fattade regeringenbeslut i ärendet rörande och Askimskommundelar . Regeringen avslogbåda ansökningarna. En ny ansökan har därefter in-kommit med en begäran om att göra till enegen kommun.Kommundemokratikommittén avlämnade i juni2001 sitt huvudbetänkande Att vara med på riktigt.Enligt kommittén var någon förändring av självaproceduren från ansökan till eventuellt beslut omindelningsändring inte påkallad. att det vore önskvärt att det tillskapas enmöjlighet till extraval, så att en beslutad indelning-sändring kan genomföras än vad somnu är möjligt. De författningsändringar som kommit-tén ansåg behövliga för att möjliggöra ett sådant ex-traval ansågs inrymma stor komplexitet och bordedärför utredas i annat sammanhang.Den 27 september 2001 beslutade regeringen attge ett tilläggsuppdrag.Direktivet innebär att kommittén bl.a. ska se överförutsättningarna för och förfarandet vid ändringar ilandstings- och kommunindelningen. Enligt direktivetska kommittén även överväga om regeringen ska gesmöjlighet att besluta om extra val vid större indel-ningsändringar. Kommittén ska också överväga omregeringen, eller den myndighet som regeringen be-stämmer, ska kunna föranstalta om folkomröstning isådana områden som berörs av en ansökan om indel-ningsändring. Vilken tyngd befolkningens inställningi en indelningsfråga bör ha är något som bör övervä-gas i detta sammanhang. Regeringen har alltså till-mötesgått formella begäran om en översynav indelningslagen.Jag vill påpeka att vid bedömningen av om änd-ringar i kommunindelningen ska göras eller inte ärdet flera omständigheter som regeringen har att tahänsyn till. Inställningen hos befolkningen som bor idet aktuella området är naturligtvis en viktig omstän-dighet. Men den kan inte vara ensamt avgörande.Särskild hänsyn ska, enligt indelningslagens nu gäl-lande bestämmelser, tas till den berörda kommunensönskemål och synpunkter. Resultatet av en folkom-röstning i en kommun utgör således en omständighetbland flera som regeringen har att beakta i ärendensom gäller ändringar av kommunindelningen.Som jag redan nämnt är indelningslagen föremålför en översyn. Vad Kommundemokratikommitténkommer att föreslå för förändringar återstår att se.Det finns inte någon laglig möjlighet för regeringenatt bedöma ärenden rörande kommunindelningarutifrån eventuella förslag som en utredning kankomma att lägga. Indelningslagen i dess nuvarandelydelse gäller alltså fortfarande.Ärendet rörande är underberedning. Naturligtvis eftersträvar regeringen attsaken ska kunna avgöras , menjag är för dagen inte beredd att närmare ange närregeringen kommer att lämna besked i frågan.Anf. 88 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för interpella-tionssvaret, även om svaret inte gav så mycket till allatorslandabor som så ivrigt väntar på att kunna återbil-da sin kommun. är jag besviken över attregeringen återigen sammankopplar medAskim och väljer att besvara två interpellationer medett svar. och ligger i två helt olikadelar av och bör därför behandlas separatoch respekteras för sina olikheter. Jag kommer enbartatt beröra i mina inlägg.Den 1 januari 1967 införlivades ochBjörlanda socknar på med stad.Torslanda ligger i den nordvästra delen av är klart avgränsad mot den övriga delen av Hi-singen genom grönområden och industriområden. Pågrund av den geografiska avgränsningen mot övrigaGöteborg känner torslandaborna väldigt starkt för sittsamhälle och vill vara just torslandabor. skulle bli kärnan i den nya kommu-nen. Den består av ca 19 000 invånare, vilket ärca av totala befolkning. Runt Göte-borg ligger kommuner som har betydligt mindrebefolkningsantal, t.ex. angränsande medca 12 000 invånare som fungerar mycket väl som enegen kommun.Torslandaborna har försökt attgöra till en egen kommun, och man haransökt om delning hos Kammarkollegiet, som i sintur uppdragit till att utre-da frågan.Denna utredning visar att det befolkningsmässigt,näringsgeografiskt, demografiskt, demokratiskt ochekonomiskt inte finns någonting som talar mot attTorslanda blir en egen kommun. Man konstaterar:"Utredningen gör den sammanfattande bedömningenatt flertalet kriterier som indelningslagen ställer uppför att en indelningsändring ska komma i fråga äruppfyllda t.ex. vad beträffar befolknings- och skatte-underlaget, den kommunala ekonomin samt nämnd-och förvaltningsorganisationen. "Trots utredarens positiva inställning till en kom-mundelning avslår Kammarkollegiet an-sökan från torslandaborna om att få bilda en egenkommun.Efter det har alltså en enig demokratiutredningöverlämnat sitt förslag till regeringen - i februari2000. I utredningen skriver man i kapitlet "" om vikten av att stärka dendemokratiska medvetenheten, att utveckla deltagan-det och att öka självstyrelsen.Vidare skriver man att detta uppnås genom attdela kommuner.Torslandaborna överklagar beslutet från Kam-markollegiet, och kommer så beskedetfrån regeringen att överklagandet avslås. Alltså: Efterår av förhoppningar är man tillbaka på ruta 1!Det var därför med glädje som jag konstateradeatt i sitt beslut tillkännager tillregeringen att ompröva sitt beslut och tillåta Torslan-da att få bilda en egen kommun. Vidare står det itillkännagivandet: "Med tanke på den mycket bredaopinion för en delning som finns i kom-mundel framstår det enligt utskottets mening motdenna bakgrund som naturligt att redan nu omprövafrågan om att bilda kommun. Indelningsla-gen ger också regeringen möjlighet att på eget initia-tiv ta upp frågan om att dela kommunen. "Min fråga till statsrådet blir då: Tänker regeringenta vara på den möjlighet som indelningslagen gerregeringen att på eget initiativ ta upp frågan om attlåta få bli en egen kommun?Anf. 89 ():Fru talman! Också jag får tacka statsrådet för sva-ret. Det är klart att jag närmast uppfattar svaret somstrikt formellt, tjänstemannamässigt och egentligenutan någon som helst politisk vilja.När det gäller detta med egen kommun är det förmig lika angeläget att , lika väl som Torslandaoch eventuellt andra intressenter - ellerandra ställen i landet - ges möjlighet att själv bedömavart man vill höra.Fru talman! Askimborna har aldrig varit positivatill att tillhöra den monolitiska staden . Manvar emot att bli inkorporerad.Askim är faktiskt en väl definierad enhet som utgören egen stadsdel där den gamla kommungränsen i dagutgör stadsdelsgräns.Askim borde faktiskt betraktas som en politiskenhet, med rätt till självbestämmande. Ingen skullekomma på tanken att hela skulle få uttala sig ien folkomröstning när det gäller kommundelning.Varför ska då få göra det?När lämnade kunde intemedborgarna i övriga lägga in veto.Varför ska så vara fallet när det gäller - ellerför den delen eller ?I röstade nära nog två av tre för att bilda enegen kommun i samband med valet . I var det , alltså inte ens hälften av deröstberättigade, som sade nej. Det finns således, stats-rådet Lejon, ingen kraftig majoritet för ett nej till attAskim får bilda en egen kommun. Däremot röstadekommunfullmäktige mot en delning, men kommun-fullmäktige hade kanske egna intressen av att mot-verka en delning. Eftersom stor hänsyn tas till det härfullmäktigebeslutet råder de facto ett kommunaltveto. Tycker statsrådet att kommunala veton är bra?Fru talman! Kammarkollegiet har uttalat sig posi-tivt till en delning: "Kammarkollegiets bedömning äratt utredning visar att det vid endelning av skulle kunna bildastvå kommuner som blir bärkraftiga såväl befolk-ningsmässigt som ekonomiskt" - i fråga om ,och samma bedömning har gjorts i fråga om Torslan-da.Vidare heter det: Fördelarna är främst demokra-tiska, eftersom askimborna uppenbarligen inte ärnöjda med den närdemokrati som stadsdelsnämndenkan erbjuda.För övrigt kan man konstatera att systemet medstadsdelsnämnder överlevt sig självt. Sammanfatt-ningsvis anser kollegiet att en delning av Göteborgskommun skulle medföra bestående fördel såväl förGöteborg som för Askim.Riksdagen har uppmanat regeringen att omprövasin inställning i fallet . Det finns anledninghär att från principiell synpunkt behandla varje begä-ran om kommundelning på samma sätt.Indelningslagen, som statsrådet nämnt tidigarehär, innehåller ingenting om ett kommunalt veto, utandet har kommit till efteråt. har rätt attvara bekymrad över det demokratiska underskottet -detta kommer ju ofta ut i debatten. Utredningar hartillsatts och projekt har varit på gång för att initieramänniskors delaktighet, och det är bra. Men varför,statsrådet , är det så att så fort människornasjälva tar initiativ till självbestämmande slår repres-sionen till och man säger: Nej, nej, nej. Ni skullekanske kunna få bestämma lite grann men inte när detverkligen gäller.Vem ska bestämma - i regeringeneller i , eller möjligenfolket i ?Fru talman! Om Kammarkollegiet anser att det ärpositivt både för och för och omfolket är för, vad är det då som gör att regeringen äremot?Det är ingen vits med en demokratiminister sominte lyssnar på folkviljan. Snarare skulle man då talaom en bestämma-över-andra-minister.Anf. 90 ():Fru talman! Jag tackar fru talmannen, statsrådetoch meddebattörerna för att även jag kan få vara medi den här debatten.Det ligger mig väldigt varmt om hjärtat att männi-skor ska kunna få bestämma. Vi har ju väldigt storakommuner i . Alltsedan kommunsam-manslagningarna har det på många håll rests krav påatt bilda nya, eller nygamla, kommuner eftersom desammanslagna kommunerna inte alltid känts rätt förmänniskor. Ofta har de känts som konstruktioner -ofta utan sammanhang mellan kommundelarna.I stor utsträckning har sådana här krav, dessvärre,avslagits - det känns nästan som att det skett vane-mässigt - trots breda folkliga opinioner. Närmast servi det i och i . Men det finns ocksåkommuner som har delats på ett väldigt positivt sättoch där det fungerar väldigt bra, så det är klart nere i frågar sig: Varför fårinte vi när andra får det?Dessutom är det så att har begärt enlagstiftning som ska göra det lättare vad gäller kom-mundelningar och bildandet av nya kommuner. Efterden begäran har vi fått svaret att har det här uppdraget; detta så fort kom-mundelningsfrågorna har aktualiserats och varit uppetill debatt, antingen här i kammaren eller också imassmedierna eller i något utskott. får vi den härmotiveringen åter. Vi känner oss dock inte nöjda utanvill veta vad som händer. kommittén, säger statsrådet, ett tilläggsuppdrag.Men varför ett tilläggsuppdrag? Vad är det somegentligen gäller ?Som vi i ser saken verkar det baravara fråga om ett framåtskjutande - dvs. en tidsför-skjutning - av ett positivt beslut. Eftersom riksdagenhar begärt att regeringen ska komma med ett förslagsom underlättar kommundelningar kan det inte varaannat än ett positivt beslut som måste fram. Vi tyckerinte att detta har blivit seriöst behandlat. Vi går ju tillval , så också nere i Göteborg.När det gäller de nya kommunerna - jag säger sådärför att jag tror att det blir så - undrar jag:Varför ska man förhala? Är det så att de personer somför närvarande begär en delning inte riktigt är accep-terade, eller tar man större hänsyn till, som sades här italarstolen, kommunalråd? Jag tror inte det, för detstämmer inte vid en jämförelse mellan olika delar avlandet.Det är alltså väldigt viktigt att vi även i den härfrågan får veta vilka spelregler som gäller.Anf. 91 Statsrådet ():Fru talman! Som statsråd hör det ju inte till spel-reglerna att man ska bli irriterad, men ibland blir jagfaktiskt irriterad när det gäller den här debatten.Låt mig en gång för alla klargöra att regeringeninte ägnar sig åt någon förhalning av några frågor,utan tvärtom.Rigmor , anledningen till att fick ett tilläggsuppdrag var justför att se till att den här frågan kan lösas så snabbtsom möjligt. Alternativet, , hadevarit att vi hade behövt tillsätta en ny utredning somtittade på den här frågan. Det hade tagit betydligtlängre tid. är det så att det här tilläggsuppdraget,som faktiskt är nödvändigt för att vi i sedvanlig ord-ning ska ha ett gott beslutsunderlag om indelning-slagstiftningen ska förändras i den riktning som nialla tre efterlyser och som tillkännagivan-de har sagt, kommer sig av att vi måste ha en utred-ning som tittar på detta. Det är inte fråga om att för-hala. Det är fråga om att leva upp till de grundläg-gande kraven på en god kvalitet i den svenska lag-stiftningen, ska avlämna sittbetänkande i den här frågan . Utifrån det betän-kandet kan vi återigen diskutera de här frågorna, menanledningen till att jag, varje gång jag har sådana härinterpellationsdebatter, nu återkommer till dessatilläggsdirektiv är att så länge som inte lagstiftningenär ändrad så är inte förutsättningarna för regeringensbeslut i sådana här frågor annorlunda än vad de är.Vi har den nuvarande indelningslagstiftningen attfölja, och då, , är det viktigt att kon-statera att nej, det föreligger inte något kommunaltveto. Men lagstiftningen är utformad så att om denberörda kommunen motsätter sig en ändrad indelningså måste det föreligga synnerliga skäl. Detta har varitanledningen till att Kammarkollegiet har avslagitbåde och ansökningar. Detta harockså varit en av anledningarna till varför regeringenhar följt Kammarkollegiets bedömning.Göran frågar varför göteborgarna ska fåuttala sig. Ja, för mig är den frågan ganska avslöjan-de. Vi människor och de institutioner och organisa-tioner vi tillhör - de former som det offentliga Sveri-ge är indelat och uppdelat i - finns inte där för dessegen skull. Vi måste ha kommuner som är livskrafti-ga, som förmår leva upp till de viktiga åtaganden manhar: att sörja för kommuninvånarnas välbefinnandeoch välfärd. Om en kommun ska få helt ändrade för-utsättningar för sin verksamhet är det viktigt att helakommunen har möjlighet att säga sitt i en sådan fråga.Jag tror att det också är viktigt att jag till AnnelieEnochson poängterar att ja, självfallet är det så attvarje ansökan om ändring av kommunindelning be-handlas utifrån sina egna förutsättningar. Att jagvalde att besvara båda dessa interpellationer i ettsammanhang hade enbart med praktiska saker attgöra, eftersom frågorna har att göra med samma lag-stiftning. Men självfallet är det så att varje ansökanbehandlas utifrån sina egna förutsättningar.Anf. 92 ():Fru talman! Tack, statsrådet, för det förtydligan-det!Interpellationssvaret från statsrådet ger egentligensvar på en annan fråga än den som jag ställde. Jagfrågade egentligen om regeringen vill ompröva sittbeslut, och jag frågade också om man ville användadet instrument som finns i indelningslagen, att mansjälv kan göra en aktiv insats, och jag fick inget svarpå den frågan.I stället står det i interpellationssvaret att manhänvisar till tilläggsdirektivet som kommer att redo-göras för . Sedan står det så här i svaretsom jag fick nu från statsrådet: "Det finns inte någonlaglig möjlighet för regeringen att bedöma ärendenrörande kommunindelningar utifrån eventuella för-slag som en utredning kan komma att lägga. Indel-ningslagen i dess nuvarande lydelse gäller alltså fort-farande." Såvitt jag kan bedöma innebär det att manalltså kan göra aktiva insatser nu och att man kommeratt ta hänsyn till förslagen, men man kommer att fåvänta ända till den 31 mars.Tittar man på visar det sig att de där harett högt valdeltagande på , och ville bildaen egen kommun. Den utredning som jag refereradetill inom var positiv kommundelning. Folket i stadsdelen hade genomsitt ovanligt höga valdeltagande och rungande ja visatvad de ville, och då frågar man sig: Varför tvekarregeringen?