prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Där sker naturligtvis ut-vecklingen i lite olika takt.Jag hävdar att med de resurser som tillförs, medde styrdokument som utvecklas, med det arbete somsker inom elevvården och det arbete som sker medarbetsmiljöfrågorna, pågår det från regeringens sidaett utvecklingsarbete med skolan.Det är alldeles riktigt att det fortfarande finns sto-ra problem som naturligtvis måste åtgärdas. Då ärinte 5 miljarder endålig summa för att stödja ett sådant viktigt utveck-lingsarbete.Anf. 18 (m) replik:Fru talman! Det är självklart att pengarna inte äroviktiga. Vi har fått Perssonpengar . De räckertill allting. Det är som ett svart hål; de försvinner,som det finns ineffektivitet och problem iskolverksamhetens struktur, organisation och bristernär det gäller den pedagogiska kompetensen. Det ärdet jag pekar på. Här finns mycket som kangöra för att stimulera.Ni säger att ni ska satsa mer pengar för fler vuxnai största allmänhet. Det som verkligen saknas i skolanför att skolan ska kunna lösa sin egentliga uppgift äratt ge ungdomar möjligheter att lyfta sig över klass-gränserna, dvs. kompetens och kunskap. För det be-hövs utbildade lärare. För er har denna betydelsetonats ned. Det är den ideologiska kursändringen somdet är dags att vi får en diskussion om i . Jagtycker att socialdemokraterna sviker barn och ung-domar och undergräver allas möjligheter till en bättreframtid.Anf. 19 ():Fru talman! Jag tänker också uppehålla mig vidden rapport som kom som visar att150 000 barn i fortfarande lever i fattigdom.Framför allt handlar det om familjer med ensamstå-ende mammor och familjer med invandrarbakgrund.Det är 150 000 barn fördelade på 85 000 familjer. Detär en stor mängd vuxna och barn som inte pånågot sätt märkt att det går bra för . Det ärfamiljer som bävar för varje liten oförutsedd utgift,som att vinterstövlarna ska vara urvuxna så att de integår att använda till eller för att barnen inte skaförstå att det är helt otänkbart att köpa en likadancykel som kompisen just har fått. Vad gör regeringenför de här familjerna?Ja, det går ju inte att komma dragande med barn-bidragshöjningen. Den går till dem som redan har detnågorlunda hyfsat och till dem som har det riktigt gottställt men inte till de här 150 000 barnen - åtminstoneinte i praktiken. När barnbidraget höjs minskas jusocialbidraget eller bostadsbidraget lika mycket. Detblir plus minus noll i plånboken. Det går inte att lastakommunerna för detta, som tycks vara regeringenstaktik just . Man kunde inte uppfatta det på någotannat sätt när statsministern i går i partiledardebattenuppmanade kommunerna att just den här gången låtabli att minska socialbidraget när barnbidraget höjs.Det finns ju faktiskt en riksnorm för vad som skaräknas som underlag för socialbidrag och bostadsbi-drag. Ska en ändring göras är det alltså regeringensom ska ta initiativet. Tänker ni göra det, IngelaThalén?Maxtaxan då? Kan den hjälpa de här familjernassituation? I den mån de har valt kommu-nalt finansierad barnomsorg har de förmodligen redanen taxa som ligger under det lägsta taket för maxtax-an. De nya pengar som satsas i den s.k. reformen gåralltså också till dem som redan klarar sig hyfsat ochmest av allt till dem som är mycket högavlönade. Omde fattiga familjerna har valt att ordna barnomsorgenpå egen hand finns varken förståelse eller pengar attvänta från regeringens sida. Det vet vi sedan gam-malt.Kanske tänker lyfta fram föräldra-försäkringen? Den ska ju ses över inför vårbudgeten,och det talas om att höja taket så att även de somtjänar relativt bra ska få ut av sin lön underföräldraförsäkringsperioden. Det är bra för de famil-jerna. Men inte heller detta ger de barnfamiljer rap-porten handlar om någon förbättring. Föräldraförsäk-ringen bygger ju, som alla vet, på den inkomst manhade innan barnet kom. Sedan finns grundbeloppet på60 kr , som går till den som inte har någoninkomst när barnet föds. Försök attleva på det om ni kan. Det har legat på den nivånsedan 1987. Det är faktiskt en skandal, särskilt nu närdet satsas på alla andra barnfamiljer. har detblivit så att parti efter parti har insett att det här fak-tiskt är åt skogen. Just nu har, om jag har förståttsaken rätt, alla partier utom socialdemokraterna före-slagit en höjning av grundbeloppet i sina budgetför-slag. Då vore det väl skräp om regeringen inte skullekunna samla sig till ett förslag om höjning i nästa årsbudget. Det skulle ge många föräldrar, i första handmånga ensamstående mammor, en något drägligaretillvaro åtminstone . Hur blirdet med grundbeloppet, ?Fru talman! Men det skulle gå att göra mycketmer för de 150 000 barn som jag har koncentrerat migpå , om bara viljan finns. Det handlar inte längreom att pengarna inte finns. Det är bara den politiskaviljan som saknas. De 5,6 miljarder som det kostarstaten att införa maxtaxa för en grupp barnfamiljerskulle ha kunnat fördelas till alla barnfamiljer t.ex.Det finns ett alternativ som vi kristdemokrater harlagt fram tillsammans med , ochFolkpartiet. Det innebär att varje barn som fyllt ett årfår som föräldrarna kan välja att användasom de själva vill. De 5,6 miljarderna skulle dess-utom räcka för ett skatteavdrag på per barnoch år för styrkta barnomsorgskostnader, som även desom har låga avgifter för barnomsorgen skullefå del av till skillnad från maxtaxereformen.Det finns alltså möjlighet för regeringen - det härär bara ett exempel - att få majoritet för ett förslagsom skulle hjälpa de fattiga barnfamiljerna till enhögre standard som resten av barnfamiljer-na också får en förbättring. Därför tycker jag inte attdet finns något försvar för att pengarna används på ettsätt som utesluter både de allra fattigaste och de somvalt en annan barnomsorgsform. Jag vet inte hur niresonerar, och det skulle vara intressant att få höra.Den enda förklaring jag kan se är att det rent krasst ärbättre för regeringen att satsa på de breda röststarkagrupperna och på det sättet köpa deras röster. Förvem vill inte ha några tusen till i plånboken även omman har så att man klarar sig? Att 150 000 barn i85 000 familjer hamnar utanför välfärdssystemet ärtydligen det svinn en socialdemokratisk regeringstödd av och kallt räknarmed.Anf. 20 () replik:Fru talman! Det är bra att har lästalla de rapporter som visar just att det finns en radbarnfamiljer i fattigdom. Jag hoppas att också har läst den slutsats man drar, att det ärden generella välfärden som lyfter upp de här famil-jerna. Det är alltså trygga, generella system somskulle vara vägen ur fattigdomsfällan, och det är närvi skär i de systemen som fattigdomsfällorna uppstår.Då är min fråga till : På vilket sättstärker vi barnfamiljerna genom att, som Kristdemo-kraterna gör, lägga in fler karensdagar i försäkringar-na? Finns det inte en risk att det här drabbar just deensamma mammor som finns på en osäker arbets-marknad och som vi fick höra ofta blir sjuk-skrivna just på grund av stressiga situationer när detgäller arbetslivet?Anf. 21 () replik:Fru talman! Man måste ju ha en helhetssyn på deförslag som läggs. Med våra förslag skulle ensamstå-ende mammor, och även de flesta andra, ha betydligtmer i plånboken när de betalar sin eventuella karens-dag. Det är inget självändamål att ha en karensdag,och när vi har resonerat om en sådan dag har vi sagtatt de som för det mesta är friska och har en arbetsin-komst troligen klarar det - om man sätter ett tak,vilket är självklart att göra; de som är sjuka ofta skainte få betala för varje karensdag - om de från börjanfår behålla mer av det som de tjänar, t.ex. genom etthöjt grundavdrag till 20 000 kr.Det är helheten man måste se till, . 22 () replik:Fru talman! Det är just helheten jag ser till, ochdet är just helheten man refererar till i alla dessa rap-porter. Det är just satsningen på de generella system-en som gör att de fattigaste barnfamiljerna kan lyftasig ur fattigdomsfällan. Det finns oändligt mångaexempel på det.I Rädda Barnens bokslut redovisar manatt 1990 levde av barnfamiljerna i i fat-tigdom. Men tog man bort transfereringarna, alltså degenerella systemen, skatter osv., skulle göra det.De generella systemen har alltså en oändlig viktnär det gäller barnfamiljerna och deras ekonomiskastatus.Det är då jag undrar om delar denuppfattningen. Då är det de generella systemen vi skasatsa på för att lösa uppgiften att inte låta barn leva ifattigdom i Sverige.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag vet inte vem po-lemiserar med när det handlar om de generella väl-färdssystemen. Jag vet inte något parti, i alla fall inteKristdemokraterna, som skulle vilja ta bort de gene-rella system som vi har. Vad kan vara mer generelltän att införa ett system som går till alla barn? Detförstår inte jag. Generella system kan utformas påolika sätt.När det gäller t.ex. maxtaxeförslaget och de ytter-ligare 5,6 miljarderna - vi satsar ju oerhört mycketredan i dag på de barnfamiljer som har valt en vissbarnomsorgsform - menar vi att de skulle kunna gåtill alla barn. Om inte det är generellt vet inte jag vadordet generell betyder.Anf. 24 () replik:Fru talman! I oppositionens möjligheter ligger attalltid opponera, att alltid ha synpunkter och att alltidha rätt att kritisera. Det märker vi speciellt när vilyssnar till . I höstens budgetdebatttvingades jag konstatera, efter kommentarer från dendebattör jag då mötte, att man beskrev det svenskasystemet som dåligt, dåligt, dåligt. Jag uppleversamma situation efter uttalande härjust nu.Tycker att det är en verklighetsbe-skrivning hon ger när hon talar om det svenska sys-temet, trots vad vi har sett i den budget som har lagts,den diskussion vi har haft och inte minst de kom-mentarer som ministern gav alldeles kring vadsom sker från regeringens sida när det gäller barnom-rådet?Anf. 25 () replik:Fru talman! Det går alltid att hitta det som är bra,och det går alltid att hitta det som är dåligt. Jag valde,som jag sade i inledningen, att uppehålla mig vid densenaste rapporten som handlar om de 150 000 barnen.Det är inte den enda rapport som har kommit. Det harkommit bokslut från som visar precissamma sak, och det har kommit andra rapporter.Jag definierade när jag inledde mitt anförande attdet är de här barnens situation som jag tänker uppe-hålla mig vid. Med dem som utgångspunkt finns detinte så mycket att komma med från regeringens sida.Alla de reformer som man har föreslagit eller talarom att föreslå kommer inte de här barnen till del. Dåkänner jag detta som en oerhört viktig uppgift.Jag undrar ibland hur många som har en sådan härfamilj i sin närhet, som ser inpå bara skinnet hur defamiljerna har det. Jag vet det, och därför känner jagett oerhört stort ansvar för att lyfta fram just derassituation, och inte alla de andra, som har det relativtbra.Anf. 26 () replik:Fru talman! Jag tycker mig kunna se i den budgetsom regeringen har presenterat, som vi har tagitställning till i den här kammaren, att det har vidtagitsen rad åtgärder för att förbättra på område efter om-råde. Inte minst upplever jag att man försöker lyftafram just den situation som beskrivermed just de barn som kan ses drabbas avden ekonomiska utveckling som vi har bakom oss.Inte minst såg vi det i samband med bokslutet för 90-talet, som vi tog upp . Jag upplever fort-farande att vi har mycket att ge och att vi har möjlig-heter.Kristdemokraternas eländesbeskrivning ger inteutrymme för att föra den offensiva diskussion som vibehöver föra. Jag hoppas att vi får ytterligare be-skrivningar av ministern i den fortsatta debatten.Anf. 27 () replik:Fru talman! Det är en sak att i budgetförslag talaom vad man skulle vilja och att man ser vad somskulle behöva göras och en annan sak att göra det ipraktisk handling. När det gäller de här barnen upp-repar jag att det inte finns något förslag som skullehjälpa upp deras situation. Jag hoppas innerligt attIngela kommer med de förslagen och kanskesäger någonting om vad som kommer att presenteras ivårbudgeten. Men ännu så länge står de utanför dereformer som har föreslagits.Jag tycker att i ett välfärdssamhälle ska vi verkli-gen titta på varje individ, inte på att de flesta får detbättre utan på att det blir bättre för alla. Det är gene-rell välfärd för mig.Anf. 28 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag vill stryka under det som IngridBurman sade, att man får inte glömma bort den delenav välfärdsbokslutets redovisning och den rapportsom kom från där slutsatserna pekar mot att denviktigaste insatsen är att göra det möjligt för föräld-rarna att försörja sig. Den andra slutsatsen är att det ärden generella välfärdspolitiken som är den starkastebasen för de här familjernas möjligheter att utvecklas.Sedan går jag till de konkreta frågorna. Jag seröver garantinivån. Det finns olika sätt att lösa detproblemet. Ett sätt har några föreslagit i motioner,och det finns andra sätt. Jag kommer tillbaka till denfrågan.När det gäller socialbidrag och barnbidrag är jaglite chockad över den förenklade diskussion somInger och andra för fram. Jag har inte tid nuatt gå in och utveckla min synpunkt, men det är fak-tiskt så, om man ställer upp för att de generella bidra-gen är avgörande, att när man justerar upp de gene-rella bidragen och därmed minskar bidragsberoendetär det precis detta vi ska åstadkomma.Sedan är det, precis som statsministern sade i går,några kommuner, och jag delar de kommunernasuppfattning, som anser att köpkraften just nu behöverförstärkas också för de hushållen.Anf. 29 () replik:Fru talman! Man måste ändå våga konstatera attgenerell välfärd kan utformas på många olika sätt.Man behöver inte utforma det på ett enda sätt, detenda riktiga, som alltid socialdemokraterna tycksmena att de sitter inne med kunskapen om. Man kananvända pengarna så att man fördelar dem, men fördelar dem på ett annat sätt.Tack för upplysningen om garantinivån. "Se över"är visserligen ett väldigt vagt begrepp som kan leda åtolika håll, men jag tolkar det så att den ses över föratt den ska höjas, och det gläder jag mig åt.Det kan ju tyckas att debatten är förenklad närman talar om den här kopplingen mellan socialbidragoch barnbidrag. Jag inser att det inte är lätt att lösadet, för vi ska inte heller ha fällan med bidragsbero-ende. Men om det aldrig finns en morot för de härfamiljerna, som jag alltså ser på nära håll, vet jag intehur deras situation ska kunna förändras. Då är det såenkelt att säga som statsministern gjorde i går ochsom gör här : Just nu tycker vi inteatt kommunerna ska sänka socialbidraget när barnbi-draget höjs, för vi har bedömt att just nu behöverköpkraften ökas. Men nästa gång får vi se. Det ärförenklat om något.Anf. 30 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det är ju precis tvärtom. Kommuner-na förfogar över en lång rad instrument som faktisktinte förfogar över till stöd för de utsattafamiljerna. Kommunerna förfogar över det särskildaförsörjningsstödet och ett antal kommuner har tagitdet tillfället i akt. Sedan delar jag naturligtvis upp-fattningen att man, som har nämnts av både av IngerDavidson och , ständigt måste se överriksnormen.Får jag säga något om maxtaxan. att detta är en fråga för de högavlönade. Det ären myt. Också högavlönade har ett tak i kommunernanär det gäller avgifter till barnomsorgen. Barnomsorgoch förskola är till för alla barn, också för de härutsatta barnen. Även om man nu minskar marginalef-fekterna för familjerna är det inte de högst avlönadesom får den bästa nyttan.Anf. 31 () replik:Fru talman! När det gäller det senaste har vi heltolika uppfattningar. Vi gjorde ett antal beräkningardär vi jämförde hur det skulle slå för olika barnfa-miljer med maxtaxan jämfört med det barnomsorgs-konto som vi har som alternativ för att använda de här5,6 miljarderna. Då var det tydligt att det var högin-komstfamiljerna som tjänade mest på det här och attdet var låginkomstfamiljerna som tjänade mest påbarnomsorgskontot. Det är inte bara vi som har sagtdet, utan det har sagts i olika beräkningar som hargjorts av familjeekonomer.När det gäller att förfoga över olika bidrag ochannat vill jag slutligen säga att och rege-ringen förfogar över riksnormen, och det är den sombehöver ses över.Anf. 32 ():Fru talman! Jag tänktei dag i den här debatten om barns möjligheter ta upptre områden: fattigdomsfällan, som särskilt drabbarbarn, barn som har det svårt på grund av våld ochstatens syn på barns och ungdomars rättigheter i jäm-förelse med vuxna. Det är det som våra ungdomar iCenterpartiet kallar för "ungdomsfrid" i sin just nupågående rättighetskampanj.Anledningen till att jag har valt att ta upp de härområdena är att barn och ungdomar också har rätt tillsjälvbestämmande, livskvalitet och trygghet. Jagtycker att den politik som förs nu av Socialdemokra-terna, och har misslyckatspå de här tre områdena när det gäller barn.Barn är vår framtid. Barn är sårbara, och barn be-höver skydd av oss vuxna. Varje barn förtjänar enuppväxt som är lugn, trygg och glad och som eftervars och ens förutsättningar ger en bra start på livetoch en god plattform inför vuxenlivet. Det tror jag attalla i den här kammaren kan ställa upp på. Men sedanhandlar det om hur man ska förverkliga det här och sevarje barn i dess egen, alldeles unika situation.Det har tidigare talats om den undersökning somvisar att 150 000 barn i lever i fattigdom. I deallra flesta fall är det fråga om familjer som har fast-nat i fattigdomsfällan och inte kommer ut. I och försig kan jag inte förstå att det här betraktas som ennyhet, men det är klart att det är bra att deras situationlyfts fram. De själva talar väldigt sällan i egen sak.De har fullt upp med att försöka klara sig. Mat, klä-der, läkarvård, utbildning - allt måste nagelfaras såatt inga kronor försvinner i onödan. Barnen kan inteönska sig något extra, och föräldrarna kan inte ge sinabarn någon liten extra present . Fattigdomenpåverkar abortstatistiken, våldet, hälsan, mobbningenoch utbildningen. Det visar undersökning efter under-sökning.Det är väldigt viktigt för barn att ha tillgång tillsina föräldrar i början av livet för att få en god start.Sverige är ju fantastiskt på det viset att här finns enmöjlighet för föräldrar att tillbringa den första tidenmed småbarnen. Men det måste också vara möjligt attutnyttja det här. Den lägsta ersättningsnivå i föräldra-försäkringen ger en ersättning på ,. Det handlar om unga föräldrar,arbetslösa, studerande eller de som inte har hunnitkvala in i trygghetssystemen. Allt är utformat efternormen man, vuxen, heltid, industriarbetare. Där sättsnormen för hur de här systemen ska se ut. Det är interoligt för unga familjer att börja sitt familjeliv medtvånget att be sociala myndigheter om hjälp.Jag kan konstatera att under den här mandatperio-den har det i vårproposition och budgetförslag varitmöjligt att vid fem olika tillfällen förändra situationenför just den här gruppen. Socialdemokraterna, har valt att inte göra detta.Det föreligger nu en proposition där motionstidenutgår som handlar om föräldraförsäk-ringen. Den ger större flexibilitet i de regler somgäller och försöker öka jämställdheten. Det är jät-tebra. Men vad hjälper det de här familjerna att de fårdela upp ersättningen i åttondelar? delat medåtta är inte ens en glass till barnen. Jag tycker att detär förskräckligt, särskilt i av högkonjunktur närvi har stora överskott i statsbudgeten, där hjulen gåroch köpfesten pågår, att man lämnar denna grupputanför på det här viset.I har vi sagt att vi vill höja denlägsta nivån från till för ska komma över för socialbidrag. Den ärtänkt för tillfälliga ekonomiska stressituationer. Denär inte tänkt för att man ska klara sig långsiktigt. Detinnebär att man inte fyller familjens behov med detta.Barnkontot har berörts i debatten, och statsrådetsäger att barnkontot är en reform för de fattiga famil-jerna. Det håller jag inte med om. Jag tycker faktisktatt det är att luras. Den förstärker rätten till arbete ochden nödvändiga rätten att kunna få barnomsorg. Detär bra för såväl samhället och familjen som för jäm-ställdheten. Men kan vi göra en jämförelse.Jag som riksdagsledamot som har fyra barn, varav tvåi barnomsorgen, kommer att tjäna mellan 1 800 och2 på maxtaxereformen. Det är den nivå somman ska ha för en hel månad för föräldrar och barnför att överleva i föräldraförsäkringens lägsta nivå,garantinivå. Jag tycker själv att det är hemskt.Jag är väl medveten om att det är stora gruppersom har en väldig nytta av maxtaxereformen på detviset - trots att man kunde få mer valfrihet och merpengar genom vårt förslag. Men maxtaxan lämnarändå de fattigaste familjerna åt sitt öde.Jag ska säga något om bort mot barn. I boken badade aldrig i av beskriver ett barn sin reaktion: "Man glömmer detaldrig liksom. Hur det känns och så. Hur djävla räddman kan vara medan man ligger och väntar. Väntanär nästan värre än själva stryket. "Jag ber om ursäkt för svordomen, fru talman.Det är väldigt många barn i som drabbasdirekt eller indirekt av våld. gör ettförtjänstfullt arbete genom att lyfta fram barns situa-tion. Av rapport framgår att 85 000-190 000 barn växer upp i familjer där misshandel före-kommer och också, inom parentes, att denna bindningmellan dålig ekonomi och en värre statistik när detgäller våld mot barn finns.Här finns det oändligt mycket att göra. Kunskapenom hur varningstecken från barn ska bli sedda ochtolkade saknas hos många personalgrupper som ar-betar med barn. Uppemot hälften av landets polisdist-rikt rapporterar inte till sociala myndigheter ordentligtnär man har ingripit vid lägenhetsbråk, trots att detfinns en rapportplikt i socialtjänstlagen. Enligt under-sökningar är det av dessa barn sominte syns och som aldrig rapporteras.Skolkuratorer som har sett barn som lever i dessasituationer har inte den journalplikt som sjukvårds-personal har, vilket skulle kunna hjälpa.När det handlar om familjevåld och interimistis-tiska beslut om besöksförbud är det på det sättet att enmamma som byter låser i ytterdörren till bostadenriskerar åtal för egenmäktigt förfarande. Handlägg-ningstiderna i barnmisshandelsfall är uppemot etthalvår. Det finns alltså oändligt mycket att göra pådetta område, och jag undrar: När ska man ta itu medde fattiga familjerna? Och när ska man ta bort den,som jag tycker, rena nonchalansen som finns i vissafall? Det borde vara självklart att alla sådana inci-denter rapporteras, att man direkt inskrider och för journaler. Det finns oändligt mycket att görapå detta område. Och jag saknar handfast utrotning avdessa problem.Anf. 33 ():Fru talman! besökte jag och ett an-tal ledamöter från socialutskottet ett slumområde iCalcutta i . Bl.a. besökte vi en samlingspunktför barn där de fick äta sig mättamen även få en del undervisning och lite fritidsakti-viteter. Det är en frivillig organisation som heterCRY som har det här projektet. Att se och prata meddessa barn ger anledning till stor eftertanke. Det ärbarn som är utsatta för väldigt mycket och vilkasframtidsutsikter inte är särskilt ljusa. Det är barn somhar fått en viss chans att överleva och en viss chansatt få lite utbildning. När jag stod där och såg ochlyssnade till dessa barn, kom tanken att bland dessabarn finns kanske någon som med rätt förutsättningarskulle kunna uträtta storverk, kanske t.o.m. en bli-vande nobelpristagare.Det är just detta som jag tycker att barnpolitikenskall handla om, att man ska ta hand om alla barn, sedem som de människor de är och ge dem rätten till attutvecklas efter den förmåga de har. Att barnen är vårframtid är ett ganska vanligt uttryck, kanske litetslitet.