prot · GO0965 · 2001-02-13 00:00:00 — Vi har, som interpellanten kännertill, beslutat om flera åtgärder för att uppnå dessa mål.Det är ännu för tidigt att uttala sig om effekternaav de beslutade åtgärderna, men tyvärr finns det indi-kationer på att omställningen av avfallshanteringeninte har skett i den takt och på det sätt vi önskade närbesluten fattades. I stället för en omställning av av-fallshanteringen till flera olika typer av omhänderta-ganden högre upp i avfallshierarkin, finns det teckenpå att en alltför ensidig utbyggnad av avfallsförbrän-ning håller på att ske på bekostnad av andra metoderför omhändertagande. Regeringen har därför nyligengivit i uppdrag att redovisa enhandlingsplan för att uppnå ett ekologiskt hållbartomhändertagande av avfall. I uppdraget ingår bl.a. attutreda om det behövs en förändring av styrmedlen föratt nå målen samt att se över planering och ansvars-fördelning för avfallshanteringen. Uppdraget skaredovisas i år.I årets budgetproposition anförs att det finns an-ledning att uppmärksamma riskerna med en ökadförbränning av osorterat avfall därför att det är ange-läget att följa upp och utvärdera hur systemet medavfallsbeskattning fungerar.Jag anser att det är mycket viktigt att en balanse-rad användning av metoder för materialåtervinning,återvinning med energiutvinning och biologisk be-handling av avfall kommer till stånd. Jag anser ocksåatt kommunerna är en av de aktörer som har ett stortansvar för att få till stånd den balanserade utvecklingför avfallshanteringen som behövs för att nå uppsattamål.Mot bakgrund av den pågående utvecklingen påavfallsområdet är mitt svar till attdet inte är aktuellt att föreslå en ny skatteller avgift på förbränning av avfall. I fråga omkommunernas möjligheter att hantera avfallsfrågan denärmaste åren avvaktar jag upp-drag att se över frågan. Jag vill betona att målen föravfallshanteringen, med avfallshierarkin i spetsen,kvarstår. Beroende på den framtida utvecklingen, påresultatet av uppdrag samt denkommande utvärderingen av avfallsskatten är det inteuteslutet att regeringen återkommer med åtgärderlängre fram.Anf. 52 ():Fru talman! Jag får tacka miljöministern för sva-ret.Min interpellation gäller avfallsfrågan i stort menäven speciellt frågan kring förbränningsanläggningar.Som jag har tagit upp i min interpellation planerarman runtom i landet hur man framgent ska hanteraavfall i olika former. Den vanligaste metoden att tatill vara den energi som finns i avfallet är för-bränning. , ungefär en och en halv miljonerton, av hushållsavfallet tas till vara på det sättet. Ut-över det är det industriavfall som bränns.Hushållsavfall består till största delen av förnybartmaterial och är en inhemsk resurs som tas till vara.Fjärrvärmesystemet i är så uppbyggt att dengenererade värmen från förbränningsanläggningarkan täcka av det totala fjärrvärmebehovet . Mängden hushållsavfall till förbränning har varitrelativt , medan industriavfallethar ökat. Det har tillsammans med den ökande utsor-teringen av organiskt material gett ett mer energiriktavfall att förbränna.Vi har mycket höga miljökrav på anlägg-ningarna, och det är naturligtvis helt riktigt. GenomEU-direktiv kommer det, om jag har förstått det rätt,att bli ytterligare skärpningar för utsläpp till luft ochvatten. Här har befintliga anläggningar påsig att anpassa sig till de nya kraven efter det att di-rektiven har införts i svensk lagstiftning. Vad gällerutsläppen har svenska anläggningar låga ut-släpp, främst beroende på bortsortering av sådantavfall som inte lämpar sig för förbränning. Sedanfinns det rökgasrening som fångar upp det som ändåfinns i rökgaserna efter förbränningsprocessen ochsom inte bör släppas ut.Ser man på förbränning i stort tycker jag att det ärett bra sätt att ha kontroll på eventuella utsläpp i jäm-förelse med att deponera avfall. Man kan styra vadsom ska brännas, och man vet vad som samlas upp islagg och aska och vad det innehåller. Dessutom gerförbränning stora energimängder som kan ersättafossila bränslen.Men som vi ser kommer kommunerna att få storaproblem efter det att det nu finns en deponiskatt ochkommande förbud mot att deponera utsorterat bränn-bart avfall och organiskt avfall. Som jag nämndefinns det ett tjugotal anläggningar i landet och detplaneras i stort sett lika många till.Miljöministern svarar att det för dagen inte är ak-tuellt att införa nya skatter eller avgifter på förbrän-ningsanläggningar. Den dagen kan nog snabbt bli enny dag, misstänker jag. Miljöministern säger att medden framtida utvecklingen, upp-drag samt den kommande utvärderingen, är det inteuteslutet att regeringen återkommer med åtgärderlängre fram.Jag tror att det är viktigt med långsiktiga förut-sättningar, speciellt när kommunerna står beredda attgöra mycket stora investeringar i kommande anlägg-ningar. Då vill man veta vad som gäller framgent.Jag vill bl.a. fråga miljöministern om han delarmin syn på avfallsförbränning i stort. Är det en braoch viktig del i avfallsproblemet? Den andra frågangäller miljöministerns syn på hur skatter och avgifterska utformas framgent. Om man nu lägger på endeponiavgift, innebär det att man förmodligen villbränna mer. Om det då finns en risk för en förbrän-ningsavgift måste man skjuta tillbaka genom att höjadeponiskatten osv. Det här kan tänkas snurra vidare.Det enda som händer är att detta ska betalas av nå-gon, dvs. Det förbättrar inte miljön.Det enda som händer är att det ökar intäkterna tillstaten.Det gällde dels frågan om synen på förbrännings-tekniken, dels synen på hur skatter och avgifter ska seut framåt.Anf. 53 ():Fru talman! Kommunerna ökar för närvarandeförbränningen av sopor. Förbränningskapaciteten, omjag har hittat rätt siffror, är över 2 miljoner tonper år. Man beräknar utifrån det planerande som nupågår i kommunerna att det kommer att bli över treoch en halv miljoner ton som förbränningskapacitetenkommer att uppnå inom en ganska kort tid.Naturvårdsverket säger att sopförbränning inte ärförenlig med hållbar utveckling och bör minska. Förnärvarande är det en kraftig ökning av sopförbrän-ningen. Därför oroar det mig när jag ser i svaret frånmiljöministern att det inte är aktuellt med några skat-ter på sopbränningen på det sätt som det har lagts pådeponering av sopor.En konsekvens av den ökade omfattningen avsopförbränningen är ju, enligt beräkningar som jaghar tagit del av, att t.ex. koldioxidutsläppen kommeratt tredubblas från sopbränningen under de närmasteåren. Därför vill jag fråga miljöministern vilka andraåtgärder som kommer att vidtas för att den ökningsom vi nu ser av sopförbränningen ska kunna hejdas.Det är helt uppenbart att sopförbränningen inte ärförenlig med ett hållbart samhälle.Anf. 54 Miljöminister ():Fru talman! Min syn på sopförbränning är precissamma syn som man kan härleda ur avfallshierarkin.Det är allmänt sett bättre att förbränna soporna än attdeponera dem, särskilt när man har ganska tuffagränsvärden för utsläpp från sopförbränning och hartuffa regler för deponering av askan.Jag tycker att utvecklingen inte går åt rätt håll förnärvarande. Den går alldeles för starkt i riktning motökad förbränning på bekostnad av andra sätt att tahand om avfallet. Naturligtvis måste huvudinrikt-ningen vara att undvika avfall över huvud taget, mendet finns andra sätt att ta hand om avfallet som är attföredra ur miljöpolitisk utgångspunkt, t.ex. biologiskhantering av avfallet.Det är för att vi har fått klart för oss utvecklingensom vi har lagt fram uppdraget till Naturvårdsverketför att de ska hjälpa oss att skapa en bra grund förbeslut om vad vi eventuellt behöver vidta för komp-letterande åtgärder för att klara av detta. En av deåtgärderna kan mycket väl vara en skatt på förbrän-ning. Skattesystemet får anpassas så att det stämmermed avfallshierarkin, dvs. det ska vara dyrare attdeponera än att förbränna och dyrare att förbränna änatt hantera avfallet på ett mer kvalificerat sätt.Vi vet inte än så länge om vi behöver tillämpa denåtgärden. Det är inget självändamål i sig att införa ensådan skatt om den inte behövs.Per-Samuel Nisser säger att vi inte har gett kom-munerna långsiktiga spelregler. Men kommunernahar fått långsiktiga spelregler när vi har etablerat deolika årtal som gäller för förbud för deponering avbrännbart avfall, förbud för deponering av organisktavfall. Problemet är att det är många kommuner sominte kommer att klara av gränserna trots att de harhaft ganska gott om tid på sig och trots att det ärganska många kommuner som ligger väl framme iutbyggnaden av avfallshanteringen.Om vi ser att gränserna inte kan nås får vi försökafundera på vilka kompletterande åtgärder som måstesättas in. Det är precis det som Naturvårdsverketsuppdrag syftar till.Anf. 55 ():Fru talman! Jag håller med miljöministern om attdet krävs en balanserad användning av metoder föråtervinning, energiutvinning och biologisk behand-ling av avfall. Det är helt klart så att frågan är kom-plex och stor. Jag håller med miljöministern om attdet är viktigt att vi får de långsiktiga villkoren. Desom sitter i kommunerna och planerar vill inte vetavad som händer , de vill kunna se 10-15 årframåt för de enorma investeringar som krävs för attbygga förbränningsanläggningar.En annan effekt som jag ser framåt och som jagtror kommer att öka kraftigt är transporterna. Detgäller bl.a. återvinning, som naturligtvis är bra, menmed för mycket transporter och för långa sträckorminskar egentligen miljövinsten.Men det problemet kommer också att gälla trans-porter av hushållsavfall. När man då inte deponerarlängre tror jag att materialet kommer att bli en han-delsvara som fyller många lastbilar som kör kors ochtvärs över landet för att hitta de anläggningar som taremot avfallet. Här måste målet vara att kunna geförutsättningar att hitta lokala och regionala lösning-ar.Vad gäller förbränningsanläggningar kan man intebygga en anläggning i varje kommun, utan det måstevara enormt stora anläggningar som det finns ekono-misk bärighet i, dels för att klara av den rening somkrävs, dels för att få avsättning för energin.Jag kan ta som exempel, där man nudiskuterar att bygga en panna i för att kunnata emot det ökande flödet från hela länet. Om mantvekar att bygga den kommer det att bli transporter avdetta hushållsavfall från till andra ställenute i landet. Sett ur det perspektivet är det viktigt attnoga bedömer vilka effekter det kan få innan maninför nya avgifter eller stimulanser.Avslutningsvis vill jag fråga miljöministern hurhan ser på problemet med dels transporter av återvin-ningsmaterial, dels ökade transporter av hushållsav-fall, som jag tror kommer att öka de närmaste åren.Anf. 56 ():Fru talman! Jag tycker att det borde vara möjligtatt redan här och ta ställning för en skatt på för-bränning av sopor. Det säger jag mot bakgrund av ettpar uttalanden som jag vet att miljöministern hargjort. Det ena uttalandet är att en särskild skatt påförbränning kan bli aktuell om "utvecklingen inte blirden önskade". Ett annat uttalande är att en sådan skattkan införas om "ökad förbränning hotar återvinning".Jag tyckte nog att vi var över-ens om att vi redan nu ser att utvecklingen inte är denönskade. Då blir min slutsats att en skatt måste infö-ras och att det är miljöministerns mening redan i dag.Anf. 57 Miljöminister ():Fru talman! Jag är glad över att mig om vilka kloka yttranden jag har fram-fört.Jo, det finns en hel del som talar för att vi behöverskapa en förbränningsskatt. Jag vill ändå gärna seresultatet av den här utvärderingen och se bedöm-ningar av hur en sådan skatt skulle kunna konstruerasoch påverka den framtida utvecklingen. Där tyckerjag att det fortfarande saknas en del underlag, som jagser fram mot att ta emot.Visst kan man titta på transporter när det gällerbåde återvinning och sopor för förbränning. När detgäller återvinning gör regelbundnauppskattningar av miljönyttan av våra återvinnings-system, där man även lägger in transporternas mil-jöpåverkan. Det visar att trots en hel del transport-verksamhet är miljöeffekterna väldigt positiva, omman ska generalisera över återvinningen. De allmän-na positiva miljöeffekterna är mycket större än denegativa effekterna av ökade transporter.När det gäller sopor är den bästa lösningen påtransporternas miljöpåverkan naturligtvis att användaen del av soporna till att göra biogas och att köra debilar som transporterar soporna med biogas. Dåkommer man ifrån väldigt mycket av miljöpåverkan.Det nämnde jag naturligtvis också för att peka på attdet finns andra sätt att hantera avfallet än att förbrän-na det, t.ex. att producera biogas av det organiskaavfallet. Man gör det på många håll med ganska gottresultat, och ofta efter stöd från t.ex. de lokala inves-teringspengar som regeringen förfogar över.Vi är nog inte överens - jag anar en ganska or-dentlig skillnad i synen inom det borgerliga miljöpo-litiska regeringsalternativet här. Men jag tror att vikan se fram mot resultatet av det uppdrag som vi harlagt till , och vi får återkomma diskussion när vi har lite bättre på fötterna än vadvi har i dag.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.10 § Svar på interpellation 2000/01:228 omnärpolisens uppgifterAnf. 58 Justitieminister ():Fru talman! har frågat om jagavser komma med några förtydliganden om vad somuttryckts i budgetpropositionen om närpolisens ar-betsuppgifter och ansvarsområden. har också frågat vilka åtgärder regeringen ärberedd att vidta för att närpolisreformen ska kunnafullföljas enligt de ursprungliga intentionerna.I ett svar på två riksdagsfrågor ut-vecklade jag min syn på närpolisen. Det är arbetet mednärpolisreformen påbörjades. Under den tiden harsamhället genomgått stora förändringar och vår kun-skap om brottsbekämpning har förbättrats. Polisenhar skaffat sig erfarenhet om förutsättningarna förpolisverksamheten i närpolisområdena. Därför ska viinte sträva efter att närpolisreformen ska fungera såsom det var tänkt från början. Självklart måste våratankar om närpolisen och dess verksamhet beakta nykunskap och utvecklas med förändringarna i samhäl-let i övrigt.Men de bärande principerna bakom närpolisre-formen gäller fortfarande. De innebär för det förstaatt det bästa sättet att bekämpa brotten är att förebyg-ga dem. För det andra ska allt polisarbete baseras påkunskap - på kartläggning, uppföljning och analys.Och för det tredje ska närpolisen samverka med andraaktörer som berörs av eller kan påverka brottsligheteni lokalsamhället.Närpolisreformen utgår från att den lokala poli-sen, närpolisen, är basen i all polisverksamhet. Det ärnaturligtvis en central och strategisk fråga hur olikapolisiära verksamheter organiseras och samordnas.För att ha störst möjlighet till framgång ska polisar-betet anpassas till lokala förhållanden och behov.Därför måste organisation och resurser variera från enort till en annan och mellan olika tider. Vi går mot enordning där närpolisen ansvarar för all polisverksam-het som inte av särskilda skäl bör skötas centralt. Detär bra och den utvecklingen bör fortsätta.För att närpolisen ska kunna fungera fullt ut be-hövs det fler poliser. Det är ett av skälen till den sats-ning regeringen gjorde på polisen i budgetpropositio-nen. Polisen fick ett särskilt tillskott på 200miljoner kronor. höjs polisens anslag med 575miljoner och med ytterligare 605 miljonerkronor.Genom resurstillskottet har regeringen gett Riks-polisstyrelsen goda möjligheter att gå vidare mednärpolisreformen. Det är sedan en uppgift för Riks-polisstyrelsen att utveckla och precisera de mål ochriktlinjer som och regeringen lägger fast förpolisverksamheten och förmedla det till den lokalapolisorganisationen. Det har styrelsen gjort i beslutetden om slutliga planeringsförutsätt-ningar för . Det ankommersedan på polismyndigheterna att med beaktande avlokala förhållanden fatta närmare beslut om närpoli-sens organisation och verksamhet.Ansvarsfördelningen mellan regeringen och myn-digheterna innebär att det inte ankommer på rege-ringen eller på mig som justitieminister att närmareän så här formulera hur närpolisen ska organiseraseller vilken verksamhet som den ska bedriva.Det är avgörande för polisväsendet att utveckling-en av närpolisen fortsätter. Regeringen kommer där-för att noga följa polisväsendets verksamhet ochresultat och återkomma om de ytterligare insatsersom erfordras för att fullfölja statsmakternas intentio-ner för utvecklingen av rättsväsendet.Anf. 59 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret på min interpellation om närpolisens arbets-uppgifter. För att garantera en rimlig och grundläg-gande trygghet för medborgarna på gator och torg ochi bostadsområden behövs en väl fungerande närpoli-sverksamhet. Som begreppet antyder ska poliseravdelade för sådana arbetsuppgifter arbeta nära med-borgarna och enligt intentionerna brottsförebyggandeoch problemorienterat.Flera undersökningar har dock visat att det råderstor osäkerhet kring själva begreppet närpolis. Av denav 1999 genomförda granskning-en av närpolisreformen och polisens arbetstider fram-går sålunda att reformen inte fått det genomslag iverksamheten som riksdag och regering avsett. Desammantagna slutsatserna i RRV:s granskning är attpolisarbetet i alltför stor utsträckning bedrivs somtidigare och att ingripandeverksamheten prioriteras,medan det förebyggande arbetet ofta får otillräckligaresurser. Endast en knapp femtedel av poliserna ienkäten ansåg t.ex. att den problemorienterade ansat-sen hade medfört förbättringar i deras sätt att arbeta.En tredjedel av de tillfrågade upplevde heller inte attreformen som avsett lett till tätare kontakter medlokalsamhället.Ett av grundproblemen i sammanhanget är att de-finitionen av närpolisverksamhet inte är entydig. Denvarierar mellan olika nivåer inom polisen, mellanolika polismyndigheter och över tiden, allt enligtRRV.En relativt allmän attityd hos polisens utryck-ningsstyrkor var vidare enligt RRV att närpolisenutgör en reserv till dessa, trots att regering och riks-dag uttalat att närpolisen ska vara basen i polisverk-samheten.För bara några veckor sedan presenterades en an-nan undersökning som genomförtbland landets närpoliser. I denna uppger avde svarande att de arbetar som närpoliser mindre änen fjärdedel av sin arbetstid. uppger endast11 % av närpoliserna att de kan ägna sig åt närpolis-uppdrag på heltid.Närpolisen fungerar uppenbarligen påmånga håll som någon form av personalpool. När detsaknas folk i den övriga polisverksamheten tar manofta in en närpolis i tjänst. I av de studeradepolisdistrikten var av närpolistjänsternatillsatta. Frustration och otillräcklighet är uppenbarli-gen kännetecknande för hur många närpoliser upple-ver sin arbetssituation.Jag vill fråga justitieministern hur han ser på dehär nämnda undersökningarna och vilka ytterligareåtgärder som kan bli aktuella med anledning av det imånga avseenden illavarslande utfallet av den hit-tillsvarande närpolisverksamheten.Anf. 60 ():Fru talman! Det är mycket riktigt, som sade i sitt anförande, att den26 januari kom med en undersökning som man hargenomfört i slumpvis utvalda närpolisområden i Sve-rige. Bilden är faktiskt sådan att bara 66 eller avantalet närpolistjänster är tillsatta.Man jobbar inte med de uppgifter som det vartänkt, utan man måste prioritera den vanliga verk-samheten. Jag förstår det, för verkligheten prioriterarsig själv. När jag, eller någon annan ringer tillpolisen fordrar vi att det ska göras en utryckning. Dåmåste de komma akut, och det förebyggande arbetesom vi hade hoppats så mycket på kan inte äga rum.I mitt eget hemlän är situationen ommöjligt ännu värre. Det är inte ett stort län, men vissahar svarat på enkäten. Det visar sig att det är 28 poli-ser som är i tjänst som närpoliser, men enligt planenskulle det ha varit 49. Här är det alltså somuppger att de är närpoliser. Endast en av de tillfrågadepoliserna svarade att han fullt ut jobbade som närpolisi enlighet med den definition som Rikspolisstyrelsenhar gett ut av vad en närpolis ska arbeta med. Deövriga fick i stället ägna mycket av sin tid åt justutryckningar.Rapporten är en mycket dyster läsning och värdatt ta på största allvar. Det är inte bara det minskandeantalet poliser som är problematiskt. Den allt högremedelåldern gör sig nu påmind genom ökat antalsjukskrivningar och genom att många av våra poliserinte klarar av att jobba natt. Uppgiften om antaletpoliser gäller bara det antal vi har på papperet. Iverkligheten är de oftast betydligt färre.Svaren på enkäten berättar också att poliserna ser vaktbolag ta över uppgifter som de tidigareskötte i egenskap av poliser. Det rör sig mest ompatrullering av butiksområden och bostadsområdensamt utryckningar vid störningslarm fån just bostads-områden.Trots allt har närpolisidén stöd av en överväldi-gande majoritet av dem som tillfrågats i undersök-ningen. Men den behandling som den socialdemo-kratiska regeringen har givit den s.k. närpolisrefor-men har, tycker jag, gett ordet reform ett helt annatinnehåll, nämligen "försämring".Polisförbundets enkät bekräftar vad vi moderaterhar tjatat om alltsedan närpolisreformen genomför-des.Fru talman! Jag skulle vilja säga till ministern, tillBengt Silfverstrand och till alla andra som vill lyssna:Det går inte att genomföra en stor och viktig reformsom närpolisreformen utan att skicka med erforderli-ga resurser! Det går inte att stoppa intagningar tillpolishögskolan, som Socialdemokraterna gjorde, utanatt det får allvarliga konsekvenser för bemanning ochinte minst för åldersstrukturen inom polisen!Ministern skriver så här i sitt svar:"Därför ska vi inte sträva efter att närpolisrefor-men ska fungera så som det var tänkt från början. "Fru talman! Jag utgår från att ministern såväl sombåde och jag har tagit del avPolisförbundets enkät. Därför vill jag fråga om mi-nistern är nöjd med hur närpolisreformen fungerar idag.Anf. 61 Justitieminister ():Fru talman! Jag ska först understryka att när jagtog del av enkätundersökningen så konstaterade jagatt det stora flertalet av de tillfrågade poliserna ansågatt närpolistanken är bra. Den kritik som framförtsgäller i huvudsak polisernas bristande möjligheter attverka som närpoliser. Man är alltså positiv till tanken.Det ena som har diskuterats och diskuteras är antaletpoliser, och det andra är hur man ska arbeta.Vad gäller närpolisen så är detta en ny reform.Det är det ena skälet till att det görs förändringar. Detär självklart att man inte redan från allra första börjanhar funnit den fasta formen. Det andra är att man harfått göra ekonomiska åtstramningar , vilket självfallet har drabbat närpolisen. Jag villinte på något sätt sticka under stol med det. BengtSilfverstrand har alldeles rätt när han påpekar detta.Närpolisen har fått lida av det här. Den startade jujust i samband med att man fick börja med den eko-nomiska åtstramningen.För att det nu ska kunna vända och att det hela skagöras bättre så gör man nu stora satsningar på polisen.Vad gäller att följa upp just närpolisen - eftersom detär det som är föremål för dagens interpellation - ochsom svar på frågan om vad regeringen gör kan jagsäga att har ett uppdragsom ska slutredovisas . Det handlarom att granska närpolisreformen. I regleringsbrevetför 2001 har regeringen givit ett uppdrag till Rikspo-lisstyrelsen att redovisa sina övervä-ganden och de åtgärder som vidtagits med anledningav rådets rapport. Det är det som händer.Anf. 62 ():Fru talman! Jag är mycket medveten om den an-svarsfördelning mellan regeringen och myndigheternasom råder och som måste råda på området. Justitie-ministern kan självfallet inte närmare gå in på hurnärpolisen ska organiseras.Mitt perspektiv - och det är inte samma som detsom har - är att det viktiga är hurdetta fungerar. Man ska klart titta över vem som an-svarar för vad.