prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Förutom att de inte har ett bravägnät får de alltså bära ökade kostnader.Jag skulle i den här debatten vara väldigt glad omstatsrådet i sitt anförande kunde redan nu säga att honavser att avfärda de propåer som tydligen är på vägatt framföras från den av regeringen tillsatta utred-ningen i det här avseendet.Herr talman! Avslutningsvis förutsätter jag att denregionalpolitiska propositionen kommer vid den tidsom är utsatt likväl som att den följs av den in-frastrukturella propositionen. Jag vill i sammanhangetpåtala att om det behövs hjälp för att genomföra desaker som är nödvändiga för att utveckla alla delar ivårt land är jag och beredda att ställaupp i de delarna.Anf. 365 ():Herr talman! Också jag vill givetvis säga väl-kommen till . Det ska bli ett spännan-de samarbete som jag ser fram emot.Det rapporteras ständigt hur bra det går för Sveri-ge. Senast i gårdagens partiledardebatt framhöllstatsministern att är ett land som alltfler tittarpå, att vi har en framgångsrik välfärdspolitik. Ja, detmå gälla stora delar av vårt land, men inte hela landet.Vi som bor i inland vet att utvecklingen ärnegativ i många kommuner. Befolkningen minskar.Antalet äldre ökar. Det föds få barn. Och vi har bristpå arbetskraft på många ställen, även om det ocksåfinns arbetslöshet.Många känner hopplöshet: Hur ska vi kunna vän-da den här nedåtgående spiralen? För min del är jagövertygad om att det går, men då måste det bli slut påkonservativt tänkande. Vi måste våga tänka nytt, haen vision om en bra framtid - annars finns det storrisk för att stora delar av vårt land förtvinar långsamt.Hur ska vi då tänka nytt? Jag tror att vi, trots attett antal remissinstanser gjort tummen ned för Regio-nalpolitiska utredningens förslag att minska de selek-tiva bidragen, måste sluta att betrakta bidrag som detviktigaste för att överleva. Utredningen lade - somflera talare redan har sagt - fram sitt slutbetänkande ihöstas. I stora delar var vi helt eniga. Vi lade nedväldigt mycket tid på att hitta en gemensam grund attstå på, och den grunden var bl.a. att vi vill försökaskapa förutsättningar för regional balans. Det skaparman inte i första hand genom en mängd selektivabidrag utan genom att se till att hela landet har en brainfrastruktur, ett bra utbildningsutbud och rimligtillgång till grundläggande service.Inte minst socialdemokraterna i utredningen stodbakom de tankegångarna. Därför blev jag minst sagthäpen när jag i gårdagens Västerbottens-Kurirenkunde läsa rubriken . Flera av dessa är socialdemokrater, eller ivarje fall f.d. landshövdingar är missnöjdamed utredningens förslag och kommer att lägga framegna konkreta förslag för att komplettera utredningen.Det får de naturligtvis gärna göra, men jag hoppas attslutresultatet inte blir att regeringen känner sådanrädsla för förändringar att propositionen blir inriktadpå att behålla bidragsfloran.Vi ska naturligtvis fördela resurserna så rättvistsom möjligt över landet, men jag tror inte att bidragär rätt modell. Utredningen var överens om att vi skaha nationell solidaritet, men det är självfallet så att vialdrig kan uppnå hundraprocentig likformighet.En fråga som diskuterats mycket är någon form avkompensation till kommuner som producerar vatten-kraft. Vi hittade ingen lösning i utredningen, men detfinns fortfarande starka krafter som arbetar för ensärskild utredning om den frågan. Vi får väl se var detleder.I gårdagens debatt nämnde ocksåatt regeringen ska lägga fram en in-frastrukturproposition. Det har flera talare tidigarenämnt. Det har också sagts att det sannerligen är påtiden. I den regionalpolitiska utredningen har vi,precis som och flera andra har sagt, un-derstrukit bl.a. vägarnas betydelse för att hela landetska fungera. Jag har t.o.m. reserverat mig för att ut-redningen skulle föreslå "att det upprättas entioårsplan för väginvesteringar. Målsättningen fördenna ska vara att samtliga allmänna vägar i helalandet ska hållas öppna och farbara ." Det låter enkelt, men många av oss vet attmånga och långa vägsträckor är totalt oframkomliga- framför allt i tjällossningen. Vi kan alltså konstateraatt behoven är stora.En infrastrukturproposition är alltså verkligt väl-kommen. Men jag tycker att regeringen skulle ut-nyttja tillfället att vara lite innovativ. Det är sammadepartement som ska lägga fram en proposition omregionalpolitiken. Varför inte slå ihop det hela till enenda proposition med förslag på flera av de områdensom behöver åtgärdas för att vi ska få ett land i regio-nal balans? Jag tittar på statsrådet och ser att det kan-ske är något sådant ni tänker på. Vi får väl höra sena-re i anförandet.Jag tycker att helhetssynen är bland det viktigastevi har, så att det inte blir lapptäckespolitik. Som jagtidigare nämnt är befolkningsutvecklingen oroande.Om inget drastiskt görs kommer vi fyrtiotalister för-modligen inte att ha någon som kan ge oss vård närden dagen kommer då vi kan ta hand omoss själva. Att påverka födelsetalen tar , ävenom vi skulle införa världens bästa familjepolitik. Detsom kan ge en ökning ganska snabbt är att tillåta ochbejaka en ökad inflyttning, kanske i första hand frånÖsteuropa. Många kommuner och landsting har bör-jat arbeta så smått i den riktningen, och jag vädjar tillregeringen att bidra till att underlätta och stimulerasådan inflyttning.I en diskussion om ett land i regional balans är detotroligt viktigt att understryka att det inte enbart ärglesbygden som har problem. Jag som bor på lands-bygden har många och stora fördelar jämfört meddem som bor i förorternas täta höghusbebyggelse. Jaghar tillgång till skog och mark och skidspår utanförknuten. Jag kan ta mig fram utan att trängas. Mitt hushar ett ganska lågt taxeringsvärde. Men bilresorna blirlånga och dyra. Jag har ingen teater inom någorlundaräckhåll och inte heller någon symfoniorkester. Ap-ropå kultur, som var inne på, hördejag en man säga att han aldrig i livet skullekunna tänka sig att bo där det inte fanns minst tvåsymfoniorkestrar. Prioriteringarna är olika.Den som i stället bor i eller runt storstaden har nä-ra till det mesta i kilometer räknat. Men ofta är detväldigt trångt på vägar och i tunnelbana. Det är ontom bostäder till rimligt pris, fastighetsskatten är dyrosv.Sammantaget kan vi konstatera att det mesta, bådedet som är bra och dåligt, är ganska ojämnt fördelat.Vi kommer aldrig att få ett land där allt är lika över-allt, men vår uppgift som företrädare för folket måstevara att göra det möjligt för varje människa att följaparollen i regionala handlingsprogram,nämligen: Bo där du vill!Anf. 366 ():Herr talman! Jag vill prata om avstånden, ommiljön och om gemenskapen. För människornahandlar det om avstånden till studieorterna, de mångajobben, kultur, service och händelser. För företagenhandlar det om avstånd till marknaden, långa dyraresor. De flesta av oss skulle gärna sänka arbetsgivar-avgifterna i stödområdet för att kompensera de långaavstånden, men vi lär inte få göra det på grund avEU-medlemskapet. Då spelar det ingen roll att desvenska arbetsgivaravgifterna är skyhöga jämförtmed andra europeiska länders. Vi får ändå inte sänkadem i stödområdet. Det är trist, men det ser ut att bliresultatet av alla förhandlingar med EU. Kansketycker de andra EU-länderna att vår billiga energi ärkompensation nog till företagen.Desto viktigare blir det då att kommunikationernafungerar väl. Där har vi bl.a. frågan om tredje gene-rationens mobiltelefoni. Se till att UMTS verkligennår ut. Se till att företagen inte tar russinen ur kakanutan att de bygger ut i hela . Och se till att debygger ut i glesbygden först. Men värna om elallergi-kerna! Ha med deras bekymmer när planer görs.Använd försiktighetsprincipen.Tågtrafiken är också viktig. får intestanna i . Då kommer hela ovanförUmeå i bakvatten. Börja planera Norrbotniabanansnarast. Och, , anser att grus-vägarna ska vara farbara hela året.Utflyttningen har i huvudsak varit ungdomars flytttill utbildningsorter. De har sedan i många fall inteåtervänt. Det förklarar också den lägre utbildningsni-vån i glesbygden. De som inte for iväg till högskoloroch universitet bildade familj på hemorten. De utbil-dade bildade familj på utbildningsorten eller någonannan större ort. Födelseunderskottet på landsbygdenhärrör också från detta. Duktiga ungdomar är lands-bygdens största och kostsammaste bidrag till storstä-derna.Hur locka tillbaka utbildade ungdomar till lands-bygden? Lite olika morötter behövs. En gradvis av-skrivning av studiemedlen kan vara ett sätt. Men ettannat och säkert viktigare är naturligtvis att det finnsen spännande miljö att återvända till. Det som utgörstyrkan i ett samhälle kan vara en svaghet i ett annat.Många bruksorter har svårt att ta sig ur den sedanlång tid uppbyggda starka inre sammanhållning somutgår från att alla vet sin plats. Det sociala kapitaletoch humankapitalet utgör ett hinder för förnyelse ochomvandling.Friktion - olika människor med olika erfarenheteroch intressen - sätter fart på en bygd. Locka invand-rare till mindre orter och glesbygd. De behövs där. Dekan bidra med influenser och ett mer spännande kul-tur- och entreprenörsklimat.Homosexuella orkar oftast inte bo kvar eller varaöppna om sin läggning på landsbygden. Jag och fleraandra har motionerat om att orsakerna till detta skakartläggas men det tycks tyvärr inte ligga inom område. Det är viktigt att inte alla somär lite annorlunda försvinner, för då försvinner såsmåningom dynamiken i samhället.När det blir goda cirklar kan det sociala kapitaletpå en ort ge styrka och det som alla nu talar om: nät-verksekonomi.I nätverksekonomin är samarbetskraft viktigare änkonkurrenskraft. som verksamheter blirmer globala, tycks de också bli mer lokala. Globalöverblick måste kombineras med lokal inblick.Här tror jag vi måste ändra perspektivet något.Bortsett från den inflyttning som sker till studieorteroch arbete för ungdomar så sker den största inflytt-ningen nu till tätortsnära landsbygd. Människor bliralltmer avståndsoberoende och söker sig till en boen-demiljö snarare än till ett jobb. Den kvalitet ett områ-de har ger utslag i fler inflyttare. Orörd och ren natur,en tyst miljö, kommer att bli alltmer lockande fördem som har möjlighet att välja. Spännande kulturellmiljö och social delaktighet kommer också att fåalltmer betydelse vid val av bostadsort.En god service har också betydelse för ett områ-des attraktivitet. Vi måste fundera på vad vi menarmed lägsta acceptabel samhällsservice. Vi måsteockså fokusera på möjligheterna, se de goda exemp-len och göra något åt uppgivenheten.En god social miljö är där medborgarna bryr sigom sin närmiljö och är aktiva för att förbättra den.När samhället styr, ställer, bestämmer och utför ska-pas inte engagemang hos medborgarna.I stället för att kolla hur det förhåller sigmed budgeten och informera en by i taget om attskolan nu läggs ned och att vårdcentralen läggs nedmåste problemet ut till berörda tidigare. Man måstege berörda rådrum och möjlighet att delta i kommu-nens planering och ge möjlighet till lokala initiativ.Man måste väcka den sociala ekonomin.I detta är också folkbildningen central, inte barahögskolor som förvisso är jätteviktiga utan även folk-högskolor och studieförbund som kan hjälpa till medkunskaper som behövs i den sociala ekonomin. Det ärviktigt att detta arbete kommer i gång ordentligt me-dan vi fortfarande har tillgång till strukturfondernasexterna delfinansiering. Vi ska inte som en uttryckte det snubbla in i framtiden.Det är synd att den regionalpolitiska utredningenbehandlade frågan om vattenkraftens kompensationså lättvindigt. Det är en ansenlig vattenkraftsproduk-tion som finns i de sju skogslänen. avelproduktionen kommer från skogslänen. I harStortinget slagit fast att vattenkraften är en nationellresurs med stark lokal tillhörighet. Där råder detenighet över alla partigränser om att vattenkrafts-kommunerna har rätt till återbäring. Jag anser att manbör se denna återbäring som en kompensation för deskador och det intrång i naturen som kommunernaåsamkats. Kommunerna har historiskt haft nytta avvattenkraftsutbyggnaden. Det är sant. Men alstrarvattenkraften mycket få jobb. Den alstrar däremot enmassa infrastrukturella kostnader, och kommunernahar väldigt svårt att upphöra att underhålla detta.Dessutom hindras kommunerna i utvecklingen av ettantal näringsgrenar som turism, skogsbruk, rensköt-sel, jakt och fiske. Det handlar också om en fattigaremiljö för kommuninvånarna och naturligtvis ommindre attraktionskraft för inflyttade och återflyttade.Det som vattenkraftskommunerna har förlorat kom-mer att betinga ett allt högre värde , och enkompensation är rimlig.För övrigt anser jag, herr talman och fru minister,att laxfisket ska reserveras för älvarna. Yrkesfiskar-nas laxfiske i innebär ett enormt samhälls-ekonomiskt slöseri, eftersom laxen skulle genereraoerhört mera i älvdalarna. Dessutom skulle man dåkunna rädda vildlaxen från utrotning.Anf. 367 () replik:Herr talman! Grusvägarna beskyddas av IngegerdSaarinen. Hur är det med de belagda vägarna?Min andra fråga gäller längden på lastbilarna. Vivet att driver frågan om att förkortalastbilarna . Delar Miljöpartietden uppfattningen?Den tredje frågan gäller drivmedelsskatterna. Vihade en diskussion här . Då delade IngegerdSaarinen min uppfattning om att drivmedelsskatternavar för höga. Min fråga till nu ärmer konkret: Är dagens nivå på bensinpriset en rimlignivå?Anf. 368 () re-plik:Herr talman! Ja, värnar om småvägar,även belagda småvägar, landsortsvägar.Beträffande den andra frågan om lastbilarnaslängd kommer jag inte ihåg vilket ställningstagandesom vi har gjort i den frågan. Men det kan vi tala omprivat sedan.När det gäller bensinpriset är jag förvånad över attOla uppfattade mig på det sättet. Naturligtvistycker jag att drivmelspriserna ska höjas. Det står ivårt partiprogram. Någonting annat har jag verkligeninte sagt. Det kanske var svaret på frågan.Anf. 369 () replik:Herr talman! Min fråga vid det förra tillfällethandlade om sambandet mellan höga bensinpriser ochsatsningar på vägar. Jag uttryckte då min undran överom kanske inte hade någon större lust attvara med och satsa på vägnätet när man vill ha bortbilismen, vill ha bort bilarna och föra över allt tilljärnväg. Det är ju rimligt när man vill ha ett jättehögtbensinpris som partiledningen för hargett uttryck för. Det var mot bakgrund av det ickelogiska sambandet som jag ställde frågan. Det ärdärför som frågan nu måste återkomma. Hur kan mantänka sig att satsa pengar på vägar om man inte villha bilar på vägarna? Det tycker jag är att kasta pengari papperskorgen.Anf. 370 () re-plik:Herr talman! Det är på det sättet, , attvi inte lär klara oss helt utan bilism. Det finns faktisktstora områden i vårt land där det inte finns någotannat sätt att ta sig fram. vill inte avskaf-fa bilismen. Däremot vill vi inte bygga ut motorvägar.Det är motorvägar som vi vill spara in på till förmånför t.ex. landsortsvägar, vägar i glesbygden och andratyper av vägar. Vi tycker att motorvägar i huvudsakalstrar en större och snabbare biltrafik. Och det kaninte vara i samhällets intresse att göra det.Vi anser att bensinpriset ska höjas. Vi har ju enöverenskommelse med regeringen om att vi skaskatteväxla 30 miljarder . Det innebär enhöjning av bensinskatten med 1:50 . Jag troratt de flesta som tänker efter tycker att det är en gans-ka liten höjning om man jämför med de faror som viutsätter oss själva och vårt samhälle för om vi ingen-ting gör.Anf. 371 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill först tacka för detta tillfälleatt få diskutera regionalpolitik. Jag vill också tackaför de varma hälsningarna från flera av ledamöternaföre mig.Det är få politikområden som berör människor såmycket som just regionalpolitiken. Regionalpolitikenhandlar om grundläggande värderingar, om vår själv-bild och vår hembygd och om vilka vi jämför ossmed. Men den handlar också om mycket konkretafrågor som ekonomi, tillgång till service och om hurkommunikationerna fungerar i olika delar av landet.Trots att det går bra för , så finns detändå bekymmer och problem, framför allt i landetsminsta kommuner. Det går inte bra för alla, och detgår inte bra överallt. Vårt samhälle bygger på att manlokalt ska ta ansvar för vården, för skolan och föromsorgen. Det största problemet för många kommu-ner är därför den negativa befolkningsutveck-lingen. Då befolkningen minskar klarar kommunernainte av att upprätthålla en verksamhet ochen service på en nivå som människor förväntar sig.Samtidigt vet vi att befolkningsutvecklingen inte låtersig styras hur som helst genom politiska beslut. Detvisar bl.a. den regionalpolitiska utredningen som ladefram sitt slutbetänkande i höstas.Jag tycker att utredningen har gjort ett bra arbete,framför allt genom att den har gjort ett omfattandekartläggningsarbete av hur verkligheten ser ut, hurflyttströmmarna ser ut, vilka det är som flyttar ochvarför människor väljer att flytta, osv. Utredningenkonstaterar att de flesta som flyttar gör det frivilligt.De flyttar inte för att de måste utan därför att de vill.Tvärtemot vad man kan tro så är det få arbetslösa somflyttar för att få ett jobb. I stället visar det sig att desom flyttar kanske redan hade ett jobb eller att de somär arbetslösa flyttar från arbetslöshet till arbetslöshet.Både de som flyttar och de som stannar är oftast nöj-da med förhållandena på sin bostadsort.Utredningen stack ut näsan ordentligt och föreslogatt hela dagens regionalpolitik ska avskaffas. Riktigtså enkelt är det inte, men många av förslagen är tänk-värda. Inriktningen på regionalpolitiken tycker jag attutredningen lyckats formulera väl, nämligen att varjeregion ska utvecklas efter egna förutsättningar och attalla ska ha goda förutsättningar för företagsamhet, förarbete och välfärd oavsett nuvarande och framtidabefolkningsstruktur.Det är vackra ord, men vi måste fortsätta resone-manget och fråga oss vad det innebär och kanskeframför allt vad det inte innebär. Vad är egentligenregionalpolitik? Vad är skillnaden mellan en regionalpolitik och en nationell politik?En fråga som ofta kommer upp i den regionalpo-litiska debatten som många andra gånger ärkvaliteten på våra vägar. Vi behöver bättre vägar istora delar av , men de problem som finns imånga av våra kommuner och län kommer inte attminska bara för att vägarna blir bättre. Självklart skahela landet ha en fungerande infrastruktur, men förmig handlar det mera om trafiksäkerhet och om deallmänna levnadsförhållandena än om regionalpolitik.Satsningar på nya vägar och järnvägar löser inte påegen hand de regionalpolitiska problemen.Infrastrukturen i vårt land är en nationell politik.Den handlar om att ge alla regioner och kommuner enmöjlighet att växa och utvecklas. Den handlar om attkorta avstånd, om att öka närområdet, om att kunnautföra även de mest tekniskt inriktade jobben i alladelar av vårt land.Infrastrukturen handlar om både vägar och järn-vägar men också om telekommunikationer och bred-band. Den nationella infrastrukturen är viktig för atthela landet ska kunna vara med och bidra till tillväx-ten.En annan sådan viktig fråga är utbildningen. Denmedvetna och omfattande satsning som regeringenhar gjort på utbildning , alltifrånKunskapslyftet till högskolor och universitet, ger intebara enskilda personer utan hela regioner nya förut-sättningar att växa. De högskolor och universitet somfinns i vårt land stimulerar både människor och före-tag till utveckling. Här föds idéer, här knyts samar-bete och här startas nya företag som växer och somutvecklar regionerna.De kritiker som menar att utbildningen devalverasdå högskolorna växer över hela landet har inte insettvad det är för krafter som skapar förutsättningar förregional tillväxt. Både infrastrukturen och utbild-ningspolitiken är exempel på politikområden som inteär regionalpolitik men som är områden som ger förut-sättningar för att hela landets alla regioner ska kunnautvecklas.Herr talman! Det går bättre för änvad det gjorde för bara fem . Vi har entillväxt, och vi har större möjligheter att driva enoffensiv politik för ökad rättvisa både för enskildamänniskor och för kommuner. Men skillnaderna iutvecklingen är stora både mellan regioner och inomregioner. Inte minst finns det stora skillnader mellanstad och land. Många av våra större städer har enpositiv befolkningsökning och ett växande näringsliv.Vi ser att det också skapar problem. Man har stora problem att få i gång bostadsbyggandet ochproblem med en trafik som inte får plats på vägarna.Många områden i våra största städer har sociala pro-blem och en stor segregation.Det är viktigt att se vårt lands olika möjlighetermen också olika problem. Vi ska inte ha en debatt därolika delar av landet ställs mot varandra. Regionalpo-litiken får inte bli en politik för omfördelning frånstorstäderna. Storstadspolitiken får inte upplevas somen politik som ger storstäderna fördelar. Vi måstekunna försvara regionalpolitiken både när vi träffarinfödda stockholmare och när vi kommer till Härnö-sand eller . Just därför är det viktigt attregionalpolitiken inriktas på att skapa förutsättningarför tillväxt i hela landet, inte bara upplevs som ettbidragssystem som håller förlustverksamheter underarmarna.Regionalpolitiken måste handla om att säkerställatillväxten i hela landet. Alla regioner måste vara star-ka nog för att kunna bidra till ökad rättvisa och ökadtillväxt i . Då behövs både den nationellapolitiken och riktade satsningar som kan förstärka demöjligheter som varje region har.Anf. 372 () re-plik:Herr talman! Jag är glad att statsrådet säger ska ge möjligheter för alla regioner att växa. Detvärmer ju självklart väldigt gott. Vi har en bra tillväxti , men det växer inte lika fort på alla håll ilandet. Även om arbetslösheten minskar i Norrbottengår det inte lika fort som i de centrala delarna avlandet.Med statsrådets positiva inslag i sitt anförandetycker jag mig kunna se fördelar med att lyfta framHaparandabanan, som ska byggas mellan ochHaparanda och som utan tvekan skulle bidra till attöka tillväxten i de områden i där arbets-lösheten är bland de högsta. Dessutom skulle vi fåfull effekt av de transporter som vi ska kunna genom-föras med den nya Haparandabanan, även innan Bot-niabanan är färdigutbyggd.Jag hoppas naturligtvis att statsrådet tar med sigdessa uppgifter och driver dem i regeringen så att vikan nå ett bra mål med vår infrastruktur i Norrbotten.Det hoppas jag att statsrådet också har förståelse för.Anf. 373 Statsrådet ()replik:Herr talman! Jag har förståelse för det, och det äringen tvekan om att infrastrukturen är en av de avgö-rande förutsättningarna för att alla regioner i vårt landska kunna utvecklas, inte minst möjligheter för före-tag att komma närmare sina kunder och expandera.Som ni säkert har hört tidigare är den infrastruk-turproposition som regeringen arbetar med aviseradtill hösten. Jag utgår från att vidnågot tillfälle har möjlighet att tala kanske om Hapa-randabanan med som är ansvarig förden frågan. Men jag delar princi-piella uppfattning om att infrastrukturen är en förut-sättning för den regionala utvecklingen.Anf. 374 () re-plik:Herr talman! Tack för det positiva beskedet. Detgläder mig naturligtvis mycket att statsrådet har en såpositiv inställning i den här frågan. Det är klart att jagkommer att arbeta med frågan också med näringsmi-nister . Men jag utgår från att, somstatsrådet säger, hon har förståelse och att vi kanskekan få ett stöd. Men jag hade inte förväntat mig atthon skulle lova att det skulle bli mer, men jag tolkardet på mitt sätt och tolkar det väldigt positivt.Anf. 375 () replik:Herr talman! Jag är glad att mitt hemlän Blekingeinte längre betecknas som ett krislän. växer,och det är glädjande.Statsrådet talade om infrastrukturen, ochjag tänker i mitt anförande tala ominfrastruktur i sydöstra . Statsrådet sade att dethandlar om en nationell politik som behövs och attdet ska ges möjlighet för regionerna att växa. Då villjag föra in en aspekt och en fråga här. arbetarför att EU ska utvidgas. och de baltiska staternavill komma med i EU och driver denna fråga.Då undrar jag.