prot · GP0915 · 2001-10-19 00:00:00 — Vadavser när han säger att konsumenter-na missleds?Här är vi i en situation där produktionen understi-ger efterfrågan. Regeringen har då dels kraftigt ökatdet ekonomiska stödet till bönder som odlar ekolo-giskt, dels satt upp ett mål. Jag fick inte svar på minfråga. Målet är av åkerarealen och avslaktdjuren . Är det ett mål som modera-terna kan acceptera? Vad menas med att konsumen-terna missleds?Anf. 52 () replik:Fru talman! Det är inte så att vi misstycker attandra ställer upp mål. Men vi tror inte att det målet äruppnåeligt i . Låt mig säga det. Det är fel attpå politisk väg ställa upp sådana mål som man riske-rar att inte kunna uppnå.Vi har givetvis förhoppningar att om konsumen-terna efterfrågar detta så kommer produkterna fram.Det är givet att om det också kan ske i praktiken ärdet ett mål som vi inte har något emot. Tvärtom.Jag har sysslat med bägge sorterna av produktion.Jag vet hur svårt det är. Jag tror definitivt inte att viklarar försörjningen av folk om vi t.ex.skulle komma upp i , eller . Då blirdet nog svält, problem och utvandring igen. Det harvi upplevt förr i Sverige.Margareta skrattar och drar på munnen.Men tror verkligen att vi kanförsörja världens befolkning genom den nisch somden ekologiska odlingen har varit? Det är i såfall inte realistiskt. Tror det?Anf. 53 ():Fru talman! Slakt- och fiskefrågor är ett par frågorsom är verkligt aktuella i vårt samhälle och som berörmånga på olika sätt. Det gäller både oss som produ-center och konsumenter. På dessa två områden villSverige hålla fanan högt i dubbel bemärkelse. Jagtänker då på att vi påstår oss producera rena och säkraprodukter, och vi lyfter fram vikten av en stark kon-sumentsäkerhet och konsumentpolitik.Vi vill från sida uppfattas ute i Europasom de som driver på och ligger i fronten när detgäller kemikaliepolitiken och djurskyddet. Ska vi haen trovärdighet hos våra medborgare för vår politikpå dessa områden samt en trovärdighet i våra krav påandra länder måste vi städa framför vår egen dörr. Vikan inte köra med dubbla signaler.När det gäller slakten kan det inte ha undgått nå-gon att vi har problem med djurskyddet på en del avvåra slakterier i landet. Vi har i bestämt ossför att ha en hög ambition för vårt djurskydd. Det ärbra, och det ska vi fortsätta att ha. Men tyvärr finnsdet slakterier som har visat sig inte håller den nivånpå djurskyddet som vi gemensamt har satt upp ettregelsystem kring och för.I dag är det kommunerna som har att genomföraden djurskyddstillsyn som ska ske ute på slakterierna.Denna ordning har uppenbarligen inte räckt till för attgarantera att verksamheten följer djurskyddslagen.Vi ser det som naturligt att besiktningsveterinä-rerna på slakterierna ska ha ett ansvar att anmälamissförhållanden när de upptäcker brott mot djur-skyddslagen. Det är något som är fel när det utvecklasen kultur på slakterierna som kan tolkas som "tig ochlägg dig inte i" och i värsta fall som "tig och lid".Detta leder till att djurskyddslagen inte längre upp-fylls och att det accepteras på olika nivåer.Det är viktigt att det inte finns någon tvekan omatt besiktningsveterinärerna kan agera som friståendeeller oberoende från de verksamheter som de grans-kar. Här har ett stort ansvar.Uppfödningen i kött- eller fläskfabriker med fleratusen djur samt centraliserade slakterier eller s.k.effektivisering har lett till långa transporter, stress ochen förändrad inställning. Man har gått från att seslaktdjur som individ till att se slaktdjuret som ettrörligt kött- eller fläskpaket som genererar en visssumma pengar.Djurhanteringen samt avlivningen bör ske på ettvärdigare och bättre sätt än som framgått av de bildersom vi fått se på TV. De har tagits av personer somhar haft civilkurage nog att filma inne i verksamhetenoch som sedan också stått för det i offentligheten. Jagvill ge dem en eloge för deras styrka och en tummened för dem som inte lyssnat på deras kritik.Jag beklagar de ansvarigas slapphet oavsett var ellerpå vilken nivå de har suttit.Jag skulle vilja fråga ministern om hon förväntarsig en reell förbättring av djurskyddstillsynen ochbättre rapportering när det visat sig att brister före-kommer på slakterierna. Man kan tycka att frågan äronödig, eftersom svaret inte borde bli annat än ja.Men med den erfarenhet som vi fått ute på verksam-heterna, där munkavlarna och tystnaden tydligen skaråda, behövs ändå ett svar. Jag hoppas att det blir ettsvar som gör att munkavlarna kan tas bort frivilligtoch att fler vågar yttra sig i frågan.Jag tänker nu gå över från landbaserade djur tillvattenlevande, havets läckerheter eller giftspridare inäringskedjan. Jag tänker då på giftet dioxin. Ettexempel på livsmedel som är särskilt utsatt för dioxinär fet fisk och då särskilt fisken från Östersjön.På senare tid har halterna av dioxin i fisk frånÖstersjön uppmärksammats. Ett EU-direktiv medgränsvärden förbereds för dioxin i fisk. Det är bra ochpå tiden. Men detta kan innebära att fiskråvara ochfisk från inte längre får användas för hu-mankonsumtion eller vid framställning av fiskmjöloch fiskolja.Införs de föreslagna gränsvärdena kan troligtvisäven ett totalförbud att sälja lax och ål från Östersjöninföras. Detta skulle då drabba den svenska fiskenä-ringen hårt. Den inställning hardärför varit att det tills vidare är bättre medkostråd och skärpt kamp mot dioxinutsläpp än medgränsvärden. Det verkar som att regeringen menar attdet vetenskapliga underlaget är alltför bristfälligt föratt man ska kunna införa gränsvärden.Fru talman! Det är nu intressant att se om vi stårupp för vår kemikaliepolitik och konsumentpolitikeller inte. Politiken går ut på att vi ska ha giftfri matoch att vi inte ska flytta gifterna vidare i samhälletoch i näringskedjan.Kostråd är givetvis bra, men inte som surrogat föratt slå vakt om en viss näringsdel som är överetable-rad i förhållande till resurserna och där dessutom matoch foder görs av det som EU vill kalla giftig råvara.Detta kan bli bekymmersamt för det kustnära fisket.Vem vinner kampen? Sysselsättningen eller giftfrimat och råvara?Här bör det påpekas att det verkar som om bådeTyskland och vill stödja införandet avgränsvärdet för dioxin i fisk - detta för att ha förtro-ende hos konsumenten.Vi i Vänstern anser att ökad kunskap är högst pri-oriterat för att kunna hantera frågan på ett klokt sätt.Den viktigaste åtgärden i arbetet med att begränsadioxinhalterna är självfallet begränsandet av utsläp-pen till luft och vatten. Här bör vi vara observanta påden ökande sopförbränningen med de dioxinutsläppsom den för med sig. Dessutom sker fortfarande storautsläpp av dioxiner både från och de baltiskastaterna.Det är viktigt att snabbt sätta i gång omfattandeprovtagningsprogram eftersom halterna i sammabestånd skiljer sig starkt mellan kön och åldrar, menäven mellan olika fiskbestånd.Vi i vill starkt påpeka att nä-ringsintressena inte ska få överordnas människornaseventuella negativa hälsopåverkan när det gällersvenskt deltagande i beslutet om gränsvärden fördioxin i livsmedel. Försiktighetsprincipen måste gåföre näringens intressen oavsett om näringen finns påland eller till havs.Anf. 54 Jordbruksminister () replik:Fru talman! När det gäller synen på missförhål-landena inom slakterinäringen delar jag Kjell-ErikKarlssons uppfattning. De förhållanden som vi harsett på TV är oacceptabla. Jag tog kontaktmed slakterinäringen, och jag har ställt krav på ut-bildning, certifiering och bättre övervakning av demsom leder verksamheten. De har också lovat att ome-delbart ställa upp på detta.Det är inte djurskyddslagen det är fel på, utan till-lämpningen. Vi ska emellertid ändra lagen så attbesiktningsveterinärerna även får ansvar för djur-skyddstillsynen. kommer vi också att inrättaen djurskyddsmyndighet.Anf. 55 TALMANNEN:Jag beklagar att vi har bekymmer med ljudtekni-ken. Jag ber jordbruksministern att ta sina repliker härframme om vi inte lyckas göra någonting mer åt det.Anf. 56 () re-plik:Fru talman! Jag vill tacka ministern för det positi-va svaret när det gäller frågan om slakterierna ochbesiktningsveterinärerna.Anf. 57 Jordbruksminister () replik:Fru talman! Den andra frågan handlade om fiskenoch dioxinet. Detta är ett oerhört stort bekymmer.Dioxin är nämligen ett av de allra farligaste giftersom vi har. Självklart måste vi sätta folkhälsan iförsta rummet.Vi hade en hearing om detta med allaexperter från , där jag tror att Vänsterpartietdeltog. Alla experterna från var överens omatt de gränsvärden som var satta inte var veten-skapligt grundade. De var också överens om t.ex. -och då tänker jag på miljömedicinen - att man trotsdet man vet om dioxinet i den feta fisken rekommen-derar ammande kvinnor att äta den, även om de skaäta den i begränsad omfattning. Detta gör man därföratt amningen är viktigare än den risk som dioxinet ibröstmjölken innebär. Detta visar att det finns enoenighet inom vetenskapen om detta.Jag noterar också att i har stött den svenska linjen. Vi vill alltsågå på utsläppskällorna. Vi har gjort väldiga satsningardär. Exponeringen har halverats under en tioårsperi-od. Vi vill ha kostråd eftersom vi tror att den metodsom har tillämpats i har varit verk-ningsfull. Vi vill i första hand ha det i stället för denivåer som kommissionen har föreslagit. Men viskulle aldrig inta en sådan svensk position om vitrodde att det skulle vara till missgagn för folkhälsan- absolut inte. Den kommer i första hand.Anf. 58 () re-plik:Fru talman! Jag tackar även för detta svar.Kostråd i all ära - de kan vara mycket bra. Mendioxin är ändå ett av de allra giftigaste ämnen som vihar. Dioxin finns på många områden. Vi måste försö-ka följa den kemikaliepolitik som vi har sagt att viska följa. Det innebär att vi ska ha bort de här gifternaur vår näringskedja.Man kan ge ut kostråd om att man bara ska äta ettvisst livsmedel i en viss mängd - annars kommer detatt påverka din hälsa. Men det kan inte vara hållbart ilängden. Jag håller med ministern om att vi måstegöra någonting för att få en förändring av detta. Menkostråd är inte lösningen.Anf. 59 ():Fru talman! Återigen vill jag ställa frågan: Finnsdet egentligen något finare och mer ärorikt än att varabrukare av den svenska moderjorden - att vara enriktig, vanlig bonde med en god portion vanligt suntbondförnuft?En av våra nationalskalder, ,uttrycker i dikten den stolthet och trygg-het som dåtidens bundenhet vid jorden faktiskt inne-bar. Rotfastheten sedan generationer, äran att få odladen fäderneärvda jorden och känslan av stolthet ochtrygghet var planterad i hjärtat. Bonden var och ärfortfarande medskapare till vår välfärd. Industrialis-men står minsann inte ensam för välfärdsutvecklingeni vårt land.Bonden har skapat det öppna landskapet. Och frå-ga honom får du höra! Där trivs han eller hon allrabäst. Dagens och framtidens jordbrukspolitik måsteockså fortsättningsvis handla om att ta till vara denmiljö som långvarig jordbruksproduktion har skapat.Men tyvärr läggs det ena mindre familjejordbruketefter det andra ned. Vi har hört att minst tre mjölk-bönder lägger ned sin verksamhet . Vissadystra siare menar att av dagens ca 80 000 jordbruka-re återstår bara 10 000 . Med kun-skap om att varje mjölkbonde i sin tur genererar yt-terligare sju arbetstillfällen förstår vi vad detta bety-der ur sysselsättningssynpunkt för landsbygden.Fru talman! Vad är det för bild myndigheter ochmassmedier ger av jordbrukaryrket som odlare,mjölkproducent och djurskötare? Är det populärt?Verkar det lockande? Tittar man på arbetsförmed-lingens hemsida så får man veta att det handlar omtunga lyft, obekväma arbetsställningar, dålig lukt ochluft och höga ljudnivåer. Helgarbete är vanligt ochman får jobba ensam väldigt ofta. Denna bild av attjobba i lantbruket är bara ett negativt budskap. Na-turligtvis ger också bönder själva sina barn t.ex. dethär rådet: Utbilda dig på ett annat område och sök digen bättre framtid! Du är värd ett bättre öde.Varför säger man så? Varför har vi så svårt attlocka ungdomar till en framtid inom lantbrukssek-torn?Hur är det med lönsamheten? Man vill förstås haen lön som är jämförbar med andra yrkesgruppers.Hur är det med yrkesstoltheten? Man vill ju varastolt över sitt yrke och kunna berätta om det för and-ra.Och hur är det med framtidstron? Man måste fåkänna tillfredsställelse och trygghet och tro att mittyrke betyder någonting och är viktigt för andra ochför framtiden.Var kommer människan in någonstans? Vem bryrsig om lantbrukaren - lantbrukarfamiljen? Hur mårman egentligen?Det finns en allmän oro . Hur blirdet när de östeuropeiska och baltiska bönderna kom-mer med i EU-gemenskapen? Kommer stödet till ossbönder här i verkligen att räcka till? Vågarjag investera i mitt företag? Blir reglerna långsiktiga?Ska jag rekommendera min son eller dotter att ta övergården? Hur blir det egentligen med dieselskatten?Kommer regeringen att hålla sina löften? Får vi enchans att konkurrera på lika villkor med omvärlden?Är det som det ser ut - bara vackert politiskt prat utaninnehåll? Hur är det med den frågan, jordbruksmi-nistern? Den är ju inte ny.Trenden måste vändas. En ny optimism och högattraktionskraft måste skapas för jordbrukaryrket.Som lantbrukare ska man kunna vara stolt över sittyrke och känna optimism . Ungdomarmåste lockas till de areella näringarna med inspira-tion. De måste få möjlighet till bra utbildning, kom-petensutveckling och framtidstro. Här har , departementet, LRF, SLU, du och jag och inteminst massmedierna en stor uppgift att se människan.Det handlar om arbets- och livsvillkor, hälsa, kom-petens och utvecklingsmöjligheter.Jordbruket är ju inte en näring som andra, utan ennäring med speciella villkor som kräver en särskildpolitik. De speciella villkor som är förknippade medjordbruk och livsmedelsproduktion måste få konsek-venser i form av en särskilt utformad politik somskapar rimliga förutsättningar för den enskilda lant-bruksföretagaren. Jorden ligger ju där den ligger ochkan inte flyttas utomlands.Det miljö- och landskapsvårdande inslaget är enkollektiv nyttighet som måste betalas av det allmän-na. Brukningsbar jord och förutsättningar för djur-hållning finns i hela . De extra kostnader somär förenat med att bedriva jordbruk i skogs- och mel-lanbygd och framför allt i kräver extra in-satser. Eftersom strävan ska vara att behålla det öpp-na landskapet i hela landet krävs här en större solida-risk uppställning med gemensamma finansieringar.Så har vi detta med socialt stöd till avbytartjänst.För inte minst mjölkgårdar är avbytare inom jordbru-ket en förutsättning för att man ska kunna kommafrån sitt arbete någon eller . För attlantbruksföretagaren ska ha råd att avlö-na en avbytare krävs att staten tar sitt sociala ansvar.Löntagare har rätt till fem veckors semester. Det ärinte mer än rimligt att också jordbrukaren får en se-mesterrätt. Det är kan inte ske på annat sätt än genomatt staten stöttar utbyggnaden av en avbytartjänst somkan komma alla lantbrukare till del. Hur ser egentli-gen det sociala skyddsnätet ut för en jordbrukare ?Låt mig så gå över till frågan om skördeskade-skydd. Lantbruksföretagaren är som ingen annanföretagare utsatt för vädrets nycker. De klimatföränd-ringar som kan vara orsakade av människans påver-kan kan slå oerhört hårt mot den enskilde. Översväm-ningar eller svår torka kan slå ut en årsinkomst. Härmåste staten ta ett ansvar så att den enskilde intedrabbas på ett orimligt sätt. Tolkningen av begreppetkatastrof måste ges ett individuellt innehåll. serman till kollektivet - en hel näringsgren.Jag har besökt potatisbönder i Närkesom i sträck drabbats av översvämningar somi stort sett ödelagt hela skörden. Hur kan vi betraktadetta på något annat sätt än som en katastrof för denenskilda bonden även om näringsgrenen som sådanklarar sig skapligt. Det är dags att se till individen, tillmänniskan - den enskilda bonden. Jag vill fråga jord-bruksministern: Hur är det med skördeskadeskyddet?Varför kan vi inte se till individen i stället för tillkollektivet?Sedan har vi den framtida jordbrukspolitiken. Engrundlig genomlysning av den gemensamma jord-brukspolitiken måste eftersträvas inför den planeradeutvärderingen . En kommande balanseradreform av CAP måste resultera i långsiktiga och sta-bila spelregler för bönder. Det skulle skapatrygghet och framtidstro. Vidare är det önskvärt attCAP inte som tidigare leder till en storindustrialise-ring av jordbruket. Värdet av familjejordbruk ochmindre enheter måste främjas.Det är hög tid att värdera de uppgifter som bondenockså utför utöver traditionell livsmedelsproduktion iform av energi, skydd av natur och ett värdefulltodlingslandskap med biologisk artrikedom. Den in-satsen måste jordbrukaren ha betalt för.När jordbruks- och livsmedelspolitiken ska refor-meras måste möjligheter till att fördela ansvaret påannat sätt mellan EU-nivån och den nationella nivånstuderas. Ersättning för kollektiva nyttigheter skullekunna anpassas till respektive lands behov. En över-syn av subsidiaritetsprincipens tillämpning inom dengemensamma jordbrukspolitiken krävs med andraord.Framtidens jordbrukspolitik måste vara solidariskmed tredje världens bönder. Vi kan inte fortsätta meden politik som innebär att vi prisdumpar våra varor såatt vi slår ut producenterna i u-världen. Den senastemånadens världshändelser har på ett tydligt sätt visatpå nödvändigheten av att vi på allvar tar itu med attreducera de stora välfärdsklyftorna i världen. Dettagäller inte minst situationen på jordbruks- och livs-medelsområdet.Anf. 60 Jordbruksminister () replik:Fru talman! Jag vill påminna omvad som faktiskt har gjorts för att underlätta för densvenska jordbruksnäringen och likställa konkurrens-villkoren. Vi har sänkt kostnaderna för el och eld-ningsolja med 250 miljoner. Vi har tagit bort kartav-giften på 30 miljoner. I den här budgeten tar vi borttraktorskatten på 40 miljoner. Vi ska återföra avgifterpå bekämpningsmedel och handelsgödsel till en kost-nad av drygt 400 miljoner. Dieselskatten utreds, ochden utreds därför att det är mycket besvärligt att åter-föra den av det skälet att bönder ofta gör flera saker.Det var ju meningen att man skulle återföra diesel-skatten på den diesel som man använde i jordbruket.Men eftersom bönderna ofta är mångsysslare - ochdet har vi också främjat på olika sätt, och det är ettpositivt ord för mig - kan det uppstå konkurrenssvå-righeter mellan t.ex. farmartjänster som bönder hållerpå med och grävmaskinister som har sina jobb utifrånen annan utgångspunkt. Men jag tycker inte att det ärså eländigt som beskrev det.När det gäller skördeskador och hur man definie-rar katastrof är det inte alls så att man ser till helabranschen. Där görs verkligen en individuell pröv-ning gård för gård. Det är viktigt att poängtera det såatt det inte ska råda några missförstånd.Anf. 61 () replik:Fru talman! Det är klart att regeringen har gjort endel. Efter mycket debatterande under harregeringen känt sig tvingad att gå bönderna till mötes,och det som har gjorts har varit bra. Men man har jufaktiskt också haft dieselskatten som huvudpunkt idiskussionen. Vi vet att omkringliggande länder haren betydligt lägre dieselskatt än vad de svenska bön-derna har. Då blir det självfallet inte någon konkur-rensneutralitet. Dessutom måste man uppfylla löftet.Nu är ju en utredning tillsatt. Det blir väl lite välmånga utredningar ibland, och det drar ut på tiden.Det här är brådskande. Vi förväntar oss att regeringenhåller det löfte man har gett till bönderna när detgäller dieselskatten.Det är svårt för enskilda bönder att få pengar förskördeskador. klarar man kanske själv, men tvåår med nästan inget skördeutfall är omöjligt. Därborde det finns striktare och enklare regler för ettindividuellt bidrag.Anf. 62 Jordbruksminister () replik:Fru talman! Skördeskador är ett årligt problem iolika delar av landet. Jag vill påminna om att LRFövertog huvudansvaret för detta, 1988 tror jag det var.Sedan dess har regeringen det övergripande ansvaretvid skador av naturkatastrofkaraktär i stora områden,som det heter. Det har också varit uppe här i kamma-ren. Det är naturligtvis en definitionsfråga.Jag skulle också vilja ta upp en annan sak. UlfBjörklund talade mycket om hur den framtida jord-brukspolitiken skulle se ut och vad man behövde haför stöd. Jag uppfattade det så att stödet inte baraskulle ligga på nuvarande nivåer utan näst intill öka.Då vill jag ställa en fråga. talade nyssom en avreglering som skulle innebära att man sätterut bondens produkter på marknaden. Det skulle kraf-tigt reducera antalet bönder i och kraftigtkoncentrera dem till vissa delar där det är mest pro-duktivt och mest lönsamt. Hur ser Kristdemokraternaoch på den typen av avreglering?Anf. 63 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det är en oerhört nega-tiv bild av lantbruket som målar upp.Jag måste säga att jag är glad att LRF nu börjar gåifrån den här negativa bilden och i stället börjar dis-kutera hur det verkligen ser ut, nämligen det faktumatt trots allt som har sagts om hur hemskt det är pro-ducerar fortfarande på så mycket mark vi fårproducera på - det finns ju produktionstak inom EU -vi har så många slaktdjur som vi får ha och vi produ-cerar så mycket mjölk som är tillåtet. Då undrar jag:Hur skulle vi kunna göra mer?Det här tycker jag snarare visar på att det finns enframtidstro hos bönder. Vi kan också se att mångaunga lantbrukare tar över . Men det som samti-digt sker då är att man lägger ned gårdar, för de ungavill ha större arealer för att klara ekonomin. Vi kannämligen se att marken har blivit dyr på grund avframför allt arealstöd inom EU. När man säger attlantbruk lägger ned måste man ju också tala om att deinte tas ur produktion, utan de slås ihop till störreenheter.Anf. 64 TALMANNEN:Jag konstaterar att jag felaktigt missunnade UlfBjörklund den förra repliken. Vi tar den i nästa om-gång, så slutför vi replikskiftet med . 65 () replik:Fru talman! Jag vill säga åt ju faktiskt kan höra den negativa bilden, men jaghåller också med om att det är viktigt att man får enny optimism, en positiv bild på allt det som har medjordbruk och livsmedelsproduktion att göra. Det somhar hänt har på något sätt lagten sordin över jordbruket som ju inte i alla lägen ärpositiv, men vi hoppas självklart att det ska kommapositiva effekter av den debatt som har uppstått i ochmed det här.Det är ju så här att visst finns det mycket goda ex-empel på framtidstro, men vi ser ju hur naturbruks-gymnasier på olika ställen i landet lägger ned. Av-stånden gör att en enkel jordbruksutbildning blirsvårare och svårare för ungdomar att få. Vi ska själv-klart göra allt vi kan tillsammans för att få en positivbild av jordbruket. Jag ville bara peka på de svårig-heter och de negativa effekter som fortfarande behö-ver bearbetas.Anf. 66 () re-plik:Fru talman! Det kanske inte är så konstigt attmånga som inte är födda inom lantbruket inser att iframtiden blir det oerhört svårt att köpa en gård medtanke på hur dyr marken är. Man måste helt enkeltvara född till det.Jag tycker också att man i debatten måste tala omatt den lönsamhet som har kommit jordbruket till delhar inneburit att vi har en av världens mest modernamaskinparker. Den har bytts efter 1995. Vi kan ocksåse att har det byggts ladugårdar iSverige i en takt som aldrig förr, så pass mycket attde som gör grundjobbet har haft svårt att hänga med -entreprenörerna har helt enkelt inte varit tillräckligtmånga.Jag tycker också att man ska påpeka att vi har etttio gånger högre miljöstöd än , att vi har ettbetydligt lägre elpris och att de unga lantbrukarnafaktiskt går över till ekologiskt lantbruk. Jagtycker också att det är intressant att konstatera att enmedelareal för en ekologisk gård är 61 hektaroch medelgården är 33 hektar.Så visst finns det framtidstro, , mendet kanske är så att är ett missnö-jesparti som lever på att odla missnöje - jag vet interiktigt.Anf. 67 TALMANNEN:Då får nu på sig för attsvara dels och dels jordbruksminis-tern.Anf. 68 () replik:Fru talman! Då svarar jag först.Det är tydligen så att satsar på ochkämpar för de stora industrijordbruken i det här lan-det.