prot · GO09107 · 2001-05-09 00:00:00 — Kravet på enhällig-het i denna fråga gör väl att EU:s ståndpunkt kommeratt hamna i närheten av kommissionens förslag somutrikesministern berörde.Men ingen tvingar, det framgick också av vad ut-rikesministern sade, ett EU-land att införa en över-gångstid. Jag menar att problem de närmasteåren blir att hävda sig i konkurrensen om attraktivarbetskraft i . Och min fråga är: Är regeringenberedd att rakt ut förklara, i mönsterbildande syfte, attvi i avstår från att tillämpa någon övergångs-tid vad gäller inflyttning från de nya medlemsländer-na? Det tror jag skulle vara ett verksamt bidrag för attunderlätta utvidgningsprocessen och förhandlingarna.Många andra känsliga EU-ståndpunkter återståratt utveckla. Det gäller t.ex. jordbruket, strukturfon-derna, det monetära samarbetet och budgetära frågor.Regeringen borde enligt min mening lägga ned merkraft på detta än på att försöka pressa fram enighetom en tidpunkt bara för de första nya medlemslän-dernas inträde i unionen. Risken är ju att ett sådantbeslut vid toppmötet i skulle inverka nega-tivt på förhandlings- och kompromissviljan hos deländer som känner sig tillhöra tätgruppen. Det räckertills vidare bra med det mer allmänna målet att någranya länder ska kunna delta i nästa val till Europapar-lamentet.Fru talman! När antalet medlemsländer i EU omnågra år nära nog fördubblats räcker inte de institu-tionella förändringar som beslöts i . Därför är detbra att debatten om framtid nu kommit igång och att riksdag faktiskt gjort något aven rivstart. Men vi svenskar är ovana vid detta slagsdebatt, och det råder på sina håll en påtaglig be-greppsförvirring.Federalism uppfattas som överföring av be-slutsmakt till . Det fanns tendenser till detta iutrikesministerns anförande. Men i , som ären federation, en förbundsstat, står ordet för decent-ralisering, motsatsen till centralstyre, och det äronekligen, statsvetenskapligt sett, den rätta innebör-den.En liknande oklarhet råder beträffande begreppenöverstatlighet och mellanstatlighet. tror att ministerrådet, särskilt med stats- och regeringschefer, är mest demo-kratiskt, därför att det är mellanstatligt. Men minister-rådet fattar också överstatliga beslut, ibland medkvalificerad majoritet utan nationell vetorätt. Känne-tecknande för beslutsprocessen i ministerrådet är attden är den mest slutna som förekommer. I stället fördemokratisk öppenhet härskar där diplomatins in-synsfria spelregler. Detta gäller inte minst hantering-en av statsministerns så omhuldade s.k. öppna sam-ordningsmetod, där man med riktmärken och rekom-mendationer försöker styra på områden som iblandligger utanför EU:s kompetensområde. Jag instämmeri kritiska synpunkter på denpunkten.Det talas ofta om ett demokratiskt underskott iEU. Vad man då egentligen menar synes vara avsak-nad av parlamentarism. Bakom ligger ovanan vid attdemokrati kan ta sig andra former än parlamentarism,t.ex. maktdelningen som i . EU präglas just avmaktdelning mellan de självständiga institutionernaministerrådet, parlamentet och kommissionen. Skulleparlamentarism införas - och det finns tendenser tilldet i det K-G Biörsmark säger - så att kommissionenvilar på parlamentets förtroende och ministerrådetingår däri, enligt tysk modell, då skulle vi få verkligökad överstatlighet.Fru talman! Den begreppsoklarhet som jag påtalatär givetvis inget argument mot en organisatoriskreform av EU - tvärtom. Tiden är mer än mogen fören översyn av den komplicerade fördragsstruktur somdär finns, där en uppdelning på ett grundfördrag ochtillämpningsbestämmelser, som går lättare att ändra,ligger nära till hands. I ett sådant grundfördrag, ellerom man så vill konstitution - jag är inte rädd för detordet - regleras naturligen vad EU bör göra och vadsom ligger utanför dess kompetens. Men även härgäller att gränsdragningen inte ska vara omöjlig attändra. Där håller jag med om vad utrikesministerntidigare anförde.Det är också naturligt att en "konstitution" in-rymmer en rättighetsförklaring, för vars formuleringden i proklamerade stadgan kan utgöra en ut-gångspunkt. Det är ett sätt att täta den växande lucka irättighetsskyddet som föreligger mellan EU:s med-borgare och dess institutioner. Men förutsättningen ärdå att relationen till i ärutklarad genom EU:s tillträde till Europakonventio-nen. Utrikesministern sade sig vara beredd att fort-sätta att verka för det. Men det räcker inte att här rentallmänt vara positiv. är ordförandeland.Är utrikesministern beredd att före ordförandeskapetsslut ta initiativ till att den processen kommer i gång -det är ju en ståndpunkt som har stöd hos samtligariksdagspartier?Ett av de i Niceförklaringen angivna debattämne-na gäller de nationella parlamentens roll i den euro-peiska strukturen. Det är en fråga som naturligtvis ihög grad berör dessa parlament själva. Utifrån svens-ka erfarenheter finns det alla skäl att hävda att ettnationellt parlaments huvuduppgift i EU-arbetet lig-ger på hemmaplan - gentemot den egna regeringen.Vårt viktigaste bidrag är den påverkan vi har på EU:sbeslutsprocess via bevakningen i fackutskott och , och det är en modell som vi gott kan missio-nera om i medlemsländer söderöver. Kontakter, t.ex.utskottsvis, med andra länders parlament och medEuropaparlamentet har givetvis sitt värde. För samrådparlamenten emellan finns redan COSAC, som harnämnts. Att nationella parlamentariker ska ingå ibeslutsförsamlingar på EU-nivå tror jag däremot inteär särskilt klokt. Särskilt i ett avlägset land som Sve-rige går det inte att tids- och arbetsmässigt förena tvåså krävande uppdrag.Fru talman! Det sammansatta utskottet har enatsom vissa riktlinjer för den fortsatta debatten införnästa regeringskonferens. Avslutningsvis ska jagförsöka utveckla hur en sådan modell kan utformas.En startpunkt kan då vara de krav som framförs frånmånga håll att förberedelserna ska ske i ett konventenligt det mönster som användes för rättighetsstad-gan. Jag var själv ledamot i detta konvent, och minaerfarenheter är inte alltigenom goda. Det är oklartvem man företräder, och det var svårt att hinna delta iarbetet, eftersom mötena hölls i och anpassa-des efter schema. Sekretariatetvar också baserat på EU:s institutioner i Bryssel.Att forma EU:s framtid är en betydligt större ochbredare uppgift än att utarbeta en rättighetsstadga.Det kan därför finnas skäl att - åtminstone inled-ningsvis - föra debatten i skilda forum. Regeringarna,som har ett särskilt ansvar för fördragsöversyn ochkomptetensfördelning, skulle kunna tillsätta en re-flexionsgrupp med företrädesvis konstitutionell ex-pertis för att främst ägna sig åt dessa frågor. Europa-parlamentet kommer naturligtvis att vilja diskuterasamtliga frågor inom ramen för sina befintliga organ.Frågan om de nationella parlamentens roll är somsagt i första hand en fråga för dessa parlament själva.COSAC är ett redan etablerat samarbetsforum. Viddess sammanträden är även kandidatländernas parla-ment företrädda. Den diskussion som redan börjatdär, och som blir en huvudpunkt vid det kommandemötet i , kan lämpligen föras vidare och dåberöra hela fältet av frågor. Med hänsyn till uppgif-tens storlek kan det behövas en organisation i arbets-grupper eller utskott, vilket aktualiserar behovet avandra sekretariatsresurser än vad det aktuella ordfö-randelandets parlament kan erbjuda.Om detta arbete inleds kan i ett senareskede, t.ex. , företrädare för regeringarna,och föras samman till ettkonvent för avslutande diskussioner inför inkallandetav en regeringskonferens. Arbetet bör dock i dennaform inte drivas så långt som till förslag till för-dragstext, vilket vore att föregripa regeringskonferen-sens arbete.Får jag fråga utrikesministern: detta enarbetsmodell som regeringen - med stöd i riksdagenskommande beslut - kan tänkas driva i sin rapport tillGöteborgsmötet? begärde i sitt svar tillPer viss betänketid. Det kan vara rimligt. Menriksdagen har sin principiella hållning klar. När nuregeringen funderar vidare, är då regeringen bereddatt göra detta och att utforma rapporten i samråd medriksdagens partier?Anf. 39 Utrikesminister ()replik:Fru talman! När det gäller den sista frågan har jagredan svarat Per . Regeringen avser att i hu-vudsak följa de förslag som vi får från . Vitycker att det har varit ett utmärkt underlag. Vi tyckerdärför att det är bra att kunna diskutera vidare medriksdagen hur arbetet ska bedrivas.När det gäller Niceförklaringen räknar vi med attvi överlämnar propositionen till såatt den kan behandlas av . Vi förutserockså att andra medlemsstater kommer att vara snab-ba i sin behandling av Niceförklaringen. Vi kommeratt få en ratifikation så pass snabbt i alla medlems-stater att utvidgningen inte försenas, eftersom det ärvårt huvudmål.Fru talman! Efter detta moderata engagemang förEU och framtidsfrågorna kan jag inte låta bli att kon-statera att det också är viktigt att komma ihåg hurmoderaterna har engagerat sig i EU och sakfrågornaunder de år som har gått. Här kan vi tyvärr se attsamma politik som vi grälar om på hemmaplan gårigen i EU.Moderaternas engagemang för marknaden i EUhar alltid varit starkt. När vi däremot har sett mode-raternas argumentation kring sysselsättningen i EU,familjepolitiken, barnomsorgen och det livslångalärandet har engagemang inte varitstarkt, utan där har de ansett att EU inte har någonroll alls.Jag hoppas att när de nu diskuterardet framtida EU också kommer att vilja ge EU en rollnär det handlar om jobben, barnomsorgen, det livs-långa lärandet och alla de andra rättvisefrågor vidiskuterar i den svenska riksdagen.Anf. 40 () replik:Fru talman! När det gäller t.ex. sysselsättningenstår vi bakom och stöder de riktlinjer som upprättatsför den ekonomiska politiken och sysselsättningspo-litiken inom EU. Regeringen säger sig också i principgöra detta, men när de rekommendationer ska genom-föras som handlar om att sänka skattetrycket, attreformera bidragssystemet så att det blir mer arbets-främjande och i övrigt få ett bättre företagandeklimati , då sviker man på hemmaplan. Då genomförman inte detta, och det är vår kritik mot regeringen påden punkten.Utrikesministern har redan svarat att man är be-redd att pröva förslag om den kommandeprocessen, och det är väl bra. Men min fråga var merkonkret. Är man beredd att ta med riksdagspartierna iutarbetandet av den rapport som ska föreläggas iGöteborg, att t.ex. kalla till partiledaröverläggningar ifrågan?Jag har några andra frågor till utrikesministern.Är regeringen beredd att avstå från kravet påövergångstid när det gäller inflyttning från de nyamedlemsländerna?Är regeringen beredd att avstå från att kräva enkonkret tidpunkt för första inträde i samband medGöteborgsmötet och i stället inrikta sig på att förbere-da EU:s förhandlingsståndpunkter gentemot kandi-datländerna?Hur är det med initiativ för att verkligen drivakravet på en anslutning av EU till Europakonventio-nen om mänskliga rättigheter? Det svarade heller inteutrikesministern på. Det är nu cirka en och en halvmånad kvar av ordförandeskapet. Det här är en pro-cess som behöver sättas i gång. Den är komplicerad,och det är skäl till att göra det desto tidigare. Detta ärdet enda sättet att komma ur den knipa som vi harkommit i med många krav på att rättighetsstadgan skagöras juridiskt bindande. Jag menar att det kan ske,men först sedan anslutningen till iStrasbourg är avklarad.Anf. 41 Utrikesminister ()replik:Fru talman! Som vet har regeringendrivit på när det gäller . Vihar också sagt - det förutsätter jag att tagit del av i tidningarna - att är ett av deländer som inte hade velat se någon övergångsperiodnär det gäller arbetskraftsinvandringen. Vi tillsam-mans med andra länder vill därför se till, även omnågra länder har långa övergångsperioder när detgäller arbetskraftsinvandringen, att de inte ska gällaalla länder. Vi har också när det gäller deltagandetoch förberedandet av framtidsdebatten välkomnat attEU-nämnden deltar i Göteborg.Nu har jag försökt att svara på alla . Då kan det väl vara en fördel om åtminstone svarar på min fråga om sysselsätt-ningsunionen. Var det inte så, - jag harriksdagsprotokollet framför mig - att och ett antal gånger därefter, StenTolgfors, och ett antal andratalare från gång på gång förhånade attsocialdemokraterna ville göra sysselsättningsfrågantill en viktig fråga i EU? Ni såg EU och ni ser EUsom ett marknadsprojekt. Ni såg inte EU och ni serinte EU som en möjlighet att få fler jobb och störrerättvisa i hela Europa.Anf. 42 () replik:Fru talman! Det är riktigt att vi kritiserade rege-ringens tal om en sysselsättningsunion. Vi vill inteföra in AMS-politik i . Det kan inte vara enuppgift för EU. Det bästa bidrag som vi kan ge, och iden meningen är vi för EU:s sysselsättningspolitik, äratt vi ser till att den inre marknaden kan fås att funge-ra, att vi över huvud taget avvecklar de hinder somfinns för företagande. Det ska ske i de nationellabesluten. Att det sätts upp rekommendationer omdetta från EU:s sida är bara bra, och det stöder vi.Men då ska man också efterleva dem när man harröstat för dem, som regeringen har gjort. Där bristerden svenska regeringen.Sedan när det gäller detta med övergångstid förpersoners rörlighet inom EU säger utrikesministernatt vi från sida har förklarat att vi inte vill hanågon sådan övergångstid. Man har också varit in-ställd på att ordna det så att det inte kommer att be-höva gälla för alla. Det är bra. Men min fråga gälldeom regeringen är beredd att deklarera att Sverigeavstår från att tillämpa en sådan övergångstid. Det gårlängre, men det skulle vara ett gott mönster för fort-sättningen. Och jag skulle vilja förorda att man gördetta, för det kommer att verka avkylande för deländer som av för mig oklara skäl vill sätta upp engränsbom för rörlighet i för de nya medlems-länderna.Fru talman! Jag tycker att det är bra att den härdebatten förs. Jag vet fortfarande inte riktigt hur rege-ringen har tänkt sig att den ska föras vidare i förhål-lande till den rapport som regeringen som ordföran-deland i EU ska lämna till toppmötet i . Nusades det något om att den skulle diskuteras i . Ska det ske bara när den väl är färdig somen sista ståndpunkt inför det toppmöte som påbörjasdagen därpå? Jag skulle förorda att man gör det dess-förinnan och mer grundligt.Jag vet att utrikesministern inte kan svara på detta,men kanske någon i den övriga församlingen av soci-aldemokrater kan svara på frågan.Anf. 43 ()replik:Fru talman! Jag tänkte bara lite kort kommenteradet som tog upp om detta med konsti-tution och någon form av federalt system. När mananvänder de här orden associerar man ofta till någon-ting som redan existerar, och det är helt naturligt gör. Men vad vi säger från när detgäller konstitution är följande: Principerna och proce-durerna måste finnas tydligt i en officiell text, och detmåste klart framgå vilka frågor som EU ska handhaoch även vilka frågor EU inte ska syssla med. Ochnär det gäller någon form av federation säger vi föl-jande: förordar någon form av federaltsystem där den centrala makten är reglerad och be-gränsad till de gränsöverskridande frågorna och därhuvuddelen av de politiska frågorna ligger kvar hosmedlemsstaterna.Min korta fråga till är: Kan LarsTobisson tänka sig att fortsätta en diskussion med dethär som en grund för hur vi vill se EU utvecklas? Detär det som vi diskuterar . Vi ska ju ha en fram-tidsvision här om hur EU ska utvecklas. Är det här enplattform som är tänkbar för att utgåfrån?Anf. 44 () replik:Fru talman! Jag är smickrad över att bli föremålför replik, men jag vet egentligen inte var motsätt-ningen ligger någonstans.När det gäller konstitution sade jag att vi är fördetta begrepp. Jag kanske föredrar att kalla det förvad det är, ett grundfördrag, därför att en konstitutionbrukar kunna ändras av församlingen själv så att säga,medan vi i det här fallet ska hålla fast vid att det är ettfördrag baserat på enhälliga överenskommelser mel-lan medlemsstaterna. Om man sedan kallar det förkonstitution har jag ingenting emot det. Men fördelenär att man klart kan utläsa i en sådan konstitution vargränserna går. Ytterligare en fördel - jag tror att detvar som tidigare tog upp det som eninvändning - är att det även kan vara bestämmelserav mer teknisk natur som behöver beslutas enhälligtför att kunna ändras. Javisst, gränsen mellan vad jagkallar för grundläggande regler och tillämpningsbe-stämmelser drar vi själva medlemsstaterna emellan.Det är också medlemsstaterna som förfogar övereventuella ändringar.Sedan frågade om jag är för enfederation. Ja, jag är för en federation, men då i dettaords egentliga bemärkelse. Det ska alltså vara enordning där man har decentraliserat makten till deingående beståndsdelarna, medlemsnationerna, menmed klara regler för vad som ska beslutas överstatligtdärför att det passar sig. Vi har tidigare diskuterat vaddet kan vara; inre marknaden, miljöfrågor, kampenmot internationell brottslighet osv. Man måste ocksåklart ange vad som inte ska hanteras på den gemen-samma nivån utan beslutas av medlemsländerna.Detta är för mig begreppet federation. Det är sådet redan är ordnat. Det tycker jag att vi ska hålla fastvid. Sedan kan vi diskutera vilka frågor som hörhemma på vilken sida.Anf. 45 ()replik:Fru talman! Det är bra att man känner på varandrainför den debatt som startar om framtidsfrågorna såatt man blir klar och tydlig. Grunden till att jag togupp frågan var att själv tog upp den isitt anförande.Jag är glad över att vi har en i stort sett gemensamsyn i dessa frågor. Jag tror nämligen, som jag har sagttidigare, att det är väldigt viktigt för medborgarna i deeuropeiska länderna att de vet var besluten ska liggaoch att man decentraliserar så mycket som möjligt -att man driver subsidiaritetsprincipen så långt sommöjligt - och att detta läggs fast i någon form avkonstitution.Där drar vi åt olika håll. Det är tydligt i diskussio-nen att och ligger näravarandra under det att andra partier vill gå åt heltannat håll. Det är bra att det klarläggs i en sådan härdebatt, öppet i riksdag.Anf. 46 () replik:Fru talman! K-G Biörsmark talar om att vi är eni-ga. Låt mig nyansera det. Min lilla gliring mot K-GBiörsmark grundade sig på att det i hans anförandefanns tendenser till att vika från den demokratiskaordning som råder inom EU, maktdelning, och i stäl-let gå över till ett mer parlamentariskt system. Folk-partiet har t.ex. förordat att man ska införa en andrakammare, eller om möjligen ministerrådet ska vara enandra kammare. Jag tror att det är en äventyrlig ut-veckling. Då får man en parlamentarism där maktenläggs helt och hållet i och kom-missionen får karaktären av en regering som vilar påEuropaparlamentets förtroende. Vi får eventuellt enandra kammare bestående av parlamentariker från denationella parlamenten eller av ministerrådet, somsorteras in som något slags överhus som möjligen fårgodkänna i efterhand vad som bestäms i övrigt. Detblir en kraftig överflyttning av makt till överstatligeuropeisk nivå. Jag tror inte att vi är mogna för detsteget.Från moderat håll har vi sagt att det viktiga i kon-struktionen av EU är fortsatt maktdelning mellansjälvständiga institutioner. Det mest överstatliga or-ganet är . Kommissionen tar initi-ativ och verkställer beslut. består avledamöter av medlemsländernas regeringar men haren överstatlig funktion i beslutsprocessen. Där kan enminister, med aldrig så mycket stöd från sitt natio-nella parlament, bli överröstad i omröstningen medkvalificerad majoritet. Det är en lagom blandning.Steg i den riktning som t.ex. harförordat tror jag inte vi är mogna för i Sverige.Anf. 47 ():Fru talman! Det är bara att instämma i det som harsagts från olika håll om vikten av en bred debatt kringvad vi vill med EU och vilken inriktning vi vill ha påsamarbetet . EU är inget folkets projekt.Det har visat sig i det låga valdeltagandet i valet tillEuropaparlamentet och i opinionsmätningar attmånga är kritiska till unionen.Det svenska ordförandeskapet har inneburit att in-formationen om vad som händer på EU-nivå aldrigförut har varit så omfattande i vårt land. Det är intres-sant att notera att då går förbi Storbritannienoch lägger sig i topp på listan över högsta andelenEU-kritiker.Även EMU-kritikerna är många. Den senaste opi-nionsundersökningen visar att av svenska folketär emot ett svenskt EMU-medlemskap.Visst vore det rimligt att starta en framtidsdebatthelt förutsättningslöst, en debatt som inte begränsarsig till ett samarbete inom ramen för EU-projektetutan ett samarbete som tar sin utgångspunkt i ettverkligt alleuropeiskt samarbete byggt underifrån.Självklart finns det en stor vilja hos svenska folket attsamarbeta, både i och i övriga världen, menmed andra utgångspunkter än att vi ska bygga enekonomisk, politisk union med stora demokratiskabrister, där icke folkvalda byråkrater och pennings-tarka lobbygrupper har så mycket makt.EU har utvecklats till en helt annan union än denvi en gång folkomröstade om. Vi har sett och ser enutveckling som går mot alltmer av överstatlighet. Nyaområden har tillkommit, inte minst militariseringenoch samarbetet med Nato.Från sida har vi försökt lyfta framen diskussion om folkomröstning om Nicefördragetoch också om militariseringen. Det vore det överläg-set bästa sättet att få till stånd en bred, kunskapshö-jande debatt med många deltagare. Det skulle ocksåinnebära en process med ett verkligt inflytande, därfolkets slutsatser och uppfattning skulle få en avgö-rande betydelse, även om vi nu har konsultativa folk-omröstningar. Därmed har jag svarat på Miljöpartietsfrågor om folkomröstningar.Som vi har hört finns det inte stöd för folk-omröstningar i de här frågorna. Vi kan inte hellerräkna med något stöd för en mer förutsättningslösdiskussion där vi omprövar hela EU-idén. Däremotfinns det enighet om att initiera en bred debatt och enrelativt stor enighet kring formerna för processen, settutifrån perspektiv.I betänkandet skriver man att man ska utnyttja er-farenheterna från COSAC, att konvent kan vara enmodell, även om det finns oklarheter när det gällermandat och beslutsfattande. Man understryker att detska finnas en tidtabell, att remissförfarande är viktigtoch att ansökarländerna också måste finnas med iprocessen. Det har också förts fram från talarstolen.Från vill vi understryka vikten av attde nationella parlamenten och riksdagspartierna utgörbasen i processen.Något som inte diskuteras så mycket i betänkan-det, som jag tänkte ägna lite mer tid, är hur vi redannu ska få till stånd en bred debatt bland allmänheten,olika organisationer och institutioner. Det handlarockså om hur man, inte minst, ska få med alla deungdomar som är kritiska på olika sätt och ock-så misstänksamma mot EU.Kommissionens ordförande har uttryckt attdebatten ska vara så övergripande som möjligt. Denska inte organiseras uppifrån utan få utvecklas på ettsådant sätt att den berör de frågor som ligger näraindividen. Här har rätt - för en gångs skull,kanske man ska tillägga. Helt avgörande för om vi fårtill stånd en debatt med mångas deltagande är attfrågorna känns angelägna och inte enbart formulerasuppifrån. Det betyder att ett av de mer centrala insla-gen i arbetet är att hitta arbetssätt där människor själ-va formulerar de viktiga frågeställningarna och attdessa frågeställningar ska utgöra stommen i diskus-sionen.Visst är det så att EU och färdriktningen mot engemensam valuta på olika sätt påverkar oss i varda-gen. Det visar också , som påpekarriskerna för välfärdsstaten och behovet av en merflexibel arbetsmarknad med förändrad arbetsrätt osv.Med utgångspunkt i utredningens slutsatser kan viockså konstatera att konsekvenserna av EU och EMUblir olika för olika grupper.