prot · GO0975 · 2001-03-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:75Onsdagen den 7 marsKl. 09.00 - 17.5919.00 - 22.23Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 23 februari.2 § Anmälan om inkomna uppteckningar frånEU-nämndssammanträdeTalmannen anmälde att uppteckningar från sammanträde fredagen den 26 januari 2001inkommit.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesFörslag2000/01:RR12 till utbildningsutskottet2000/01:RS1 till konstitutionsutskottetMotioner2000/01:T8-T10 till trafikutskottet4 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återJustitieutskottets betänkanden /01:JuU11 ochJuU12Kulturutskottets betänkanden /01:KrU2 ochKrU3Bostadsutskottets betänkanden /01:BoU6 ochBoU75 § Barns situation i ett internationellt perspek-tivFöredrogsutrikesutskottets betänkande 2000/01:UU7Barns situation i ett internationellt perspektiv.Anf. 1 ():Fru talman! "Anfallet hade pågått in i gryningen.Men hyddorna brann med ett så kraftigt sken att ing-en hade märkt att solen hade gått upp. Plötsligt hadeden bara varit där, byn var då nerbränd, många haderedan blivit ihjälslagna, sönderhuggna av machetes,sönderstuckna av skarpa stålrör, krossade av träklub-bor. - - - Det var då jag upptäckte min mor. Hon stodinklämd bakom de andra kvinnorna. På ryggen barhon min syster som hade fötts några veckor tidigare.Hennes i vanliga fall så vackra ansikte var förvridetav samma ängslan som fanns hos de andra kvinnorna.Samtidigt sökte hon oroligt med blicken efter någonhon inte kunde finna. Plötsligt insåg jag att det varmig hon tittade efter. förstod jag,bortom allt jag tidigare hade upplevt, vad det betyderatt ha en mor och att jag skulle komma att förlorahenne, på samma sätt som jag kanske redan hadeförlorat min far. "Detta berättar den afrikanske pojken i Hen-ning roman infantil - en berättelsesom kunde varit helt sann. Det är en berättelse om enliten pojke som på grund av krig, konflikter och fat-tigdom på mister allt det han nysshade - tryggheten, sin familj, släkt, vänner och helasin by - allt för att sedan slungas ut helt ensam i enfrämmande verklighet där barn som mycketofta tvingas försörja sig på gatan.Jag ska inte berätta hela historien om , menden skildrar på ett påtagligt sätt händelser som utspe-las runtom i världen och grymheter som drabbar barnoch slår sönder barns tillvaro och deras föreställning-ar och drömmar om en god värld och ett gott liv. Detär också grymheter som får oss att se nya perspektivoch att vakna från småprat och från väldukade mid-dagsbord. Det får oss att ställa frågor. Det får oss atttänka tanken att det barnet likaväl kunde ha varit vårteget. Det får oss att vilja gripa in och förändra. I bästafall får det oss också att på allvar vilja vara med ochforma en ny global världsbild.Fru talman! Därför är det glädjande att här i riks-dagen kunna presentera ett betänkande som det råderen stor samsyn kring om frågor som rör barns rättig-heter i ett internationellt perspektiv. Det är ett enigtutskott som ställer sig bakom den av regeringen fördapolitiken på barnområdet i de fall som aktualiserasgenom motionerna. Det är ett enigt utskott som ställersig bakom regeringens arbete inför barntoppmötetsom äger rum i FN till hösten.Vid höstens internationella toppmöte om barnkommer barntoppmötets mål att följas uppoch granskas: "Barnen i världen är oskyldiga, utsattaoch beroende. De är också nyfikna, aktiva och fullaav hopp. Deras tid borde vara fylld av glädje och ro;av att leka, lära och utvecklas. Deras framtid bordeformas i harmoni och samverkan. Deras liv bordemogna när de vidgar sina perspektiv och vinner nyaerfarenheter ... Men för många barn är barndomensrealiteter helt och hållet annorlunda." Orden är häm-tade från den deklaration som antogs på barntopp-mötet 1990.Vad har hänt ? På vilka områden harbarnens ställning i världen stärkts, och på vilka områ-den behöver barnens rättigheter ytterligare stärkas?Några konstateranden kan man göra. har hiv/aids och väpnade konflikter i världenökat kraftigt - konflikter som skoningslöst har drab-bat barn och unga. 15 miljoner barn beräknas i dagvara föräldralösa på grund av aids. 300 000 barntvingas vara barnsoldater. uppskattar att minst250 miljoner av världens barn mellan 5 och 14 årbarnarbetar. dör 20 miljoner barn av orsaker som enkelt kan åtgärdas.Men situationen för världens barn pekar naturligt-vis inte bara i en riktning. Det finns både positiva ochnegativa exempel. Utvecklingstendenserna är långtifrån entydiga.En rapport som presenterades av FN:s ge-neralsekreterare visar att andelen fattiga ivärlden har minskat. Medan av jordens befolk-ning levde i extrem fattigdom är an-delen . har det absoluta antaletfattiga i världen ökat. Det kan vi inte stillatigandeacceptera.Barnadödligheten har minskat. hardödligheten bland barn minskat. Under1990-talet gick dödligheten ned så mycket som 10 %.Samtidigt hotar hiv- och aidsepidemin att vända dennedåtgående trenden. beräknas antalet barnunder som dött i aids vara närmare 15 miljoner.Det kan vi inte stillatigande acceptera.Vad gäller andra sjukdomar kan man konstateraatt andelen barn som vaccineras mot de vanligasteoch farligaste sjukdomarna har ökat väsentligt. 1980var det inte av alla barn i utvecklingslän-derna som vaccinerades mot de sex vanligaste sjuk-domarna. Men samti-digt dör två miljoner barn för att de saknargrundläggande vaccinationsskydd. Det kan vi intestillatigande acceptera.Fler barn går i skolan . Tre fjärde-delar av barnen i utvecklingsländerna skrivs in igrundskolan. Därtill kan också läggas att antaletflickor som deltar i grundskoleundervisningen harökat. Men anger statistiken att 90 miljonerav de 130 miljoner barn som inte går i skolan ärflickor, och ca 40 miljoner är pojkar. Det kan vi intestillatigande acceptera.Fru talman! , när de första internatio-nella överenskommelsen om barnets rättigheter komtill stånd, har det givetvis hänt en del. En ny deklara-tion om barnets rättigheter antogs av 1959, men det var en deklaration som aldrigvar juridiskt bindande. Först träddebarnkonventionen i kraft i och med att 20 stater haderatificerat konventionstexten.Konventionens budskap bygger på respekten förbarn och baseras på de fyra grundläggande och nume-ra väl kända principerna- förbud mot diskriminering- barnets bästa i främsta rummet- rätten till liv och utveckling- rätten att få komma till tals och bli lyssnad till.Det är viktigt med konventioner, deklarationeroch avtal. Dessa utgör ett centralt och handfast verk-tyg när representanter från länder träffas för att kom-ma överens och fatta beslut. Men får detaldrig stanna vid ord. Planerna och konventionernamåste realiseras och omsättas i handling, ty annarsvore de ju värdelösa. De måste implementeras ochinförlivas i länders, regioners, landstings och kom-muners handlingsplaner på alla olika områden somrör barn, barnets rättigheter och behov. De får intestanna vid vackra ord på papper eller reduceras tillmångordiga dokument som ligger och dammar pånågon hylla.Sverige är det enda land som antagit enstrategi för hur vi nationellt ska jobba för att förverk-liga konventionen. antog vi här i riksda-gen Strategi för att förverkliga FN:s konvention ombarnets rättigheter i . Huvudansvarig för barn-konventionens nationella uppföljning och efterlevan-de är . Men själva implemente-ringen av är envars och allas an-svar. Det åligger alla samhällssektorer att förverkligabarnkonventionen genom att tillämpa den på sinaverksamheter i landsting, kommuner och myndighe-ter.Fru talman! har ansvar föratt ett barnperspektiv finns med vid utformning, ge-nomförande och uppföljning av det svenska biståndet.Eftersom departementet har en framskjutande roll idet internationella konventionsarbetet på detta områ-de åligger det också departementet en viktig uppgift iatt invända mot konventionsstridiga reservationer.Utskottet håller med om och vill understryka att bar-nets bästa och ett barnrättsperspektiv ska genomsyradet svenska internationella utvecklingssamarbetet. Ettaktivt agerande från svensk sida ligger alltså helt ilinje med vad utskottet tidigare uttalat.Barnkonventionen ger också ett skydd till särskiltutsatta barn - barn med funktionshinder, flyktingbarnoch andra grupper av utsatta barn som behöver stödoch hjälp för sina rättigheter. Vid sidan av en generellstrategi krävs därför riktade insatser till barn som ärsärskilt utsatta. Inom pågårmycket riktigt också ett arbete med en översyn avbarnfrågor i det internationella utvecklingssamarbe-tet. väntas en rapport lämnas till . Detska bli intressant att ta del av resultatet av detta arbe-te.När jag besökte FN somdelegat upplevde jag tydligt hur stark röst äri internationella sammanhang. Vårt arbete och vårainsatser är väl kända och mycket respekterade. Detkan vi vara stolta över. Ett område där spelaten mycket aktiv och framträdande roll är just ocksåutarbetandet av . var ocksåett av de sex initiativtagarländerna till 1990.Fru talman! antogs tilläggsprotokolletom förbud mot barnsoldater till barnkonventionen.Protokollet, som förhandlades fram under svensktordförandeskap, förbjuder dels deltagande i väpnadkonflikt, dels tvångsrekrytering av personer under 18år. Utskottet konstaterar vidare att tilläggsprotokolletriktar sig såväl till regeringar som till gerillarörelseroch andra väpnade grupper. Bakgrunden är att närbarnkonventionen ursprungligen antogs innehöll denett undantag för barn från konventionens allmännaåldersgräns . Undantaget innebar att barnkon-ventionen tillät rekrytering och användning av barn iväpnade konflikter från 15 år.Som vi vet har alltsedan barnkonventio-nens tillkomst varit mycket aktivt i arbetet med attdriva frågan om en höjning av åldersgränsen till 18år. enades arbetsgruppen så i januari 2000om en sådan text. Protokollet antogs sedan av för mänskliga rättigheter ,varefter som tredje land i ordningen under-tecknade protokollet. Fram till nu har sammanlagt 78länder signerat protokollet. Tre stycken ratificeringarhar skett. har länder-na , och ratificeratprotokollet. Det träder i kraft först när det har ratifice-rats av tio länder.Utskottet menar att agerande i förhand-lingarna om tilläggsprotokollet i sig innebär en kraft-full uppmaning till FN:s medlemsstater att ocksåansluta sig till det. är det viktigt att leverupp till de internationella förpliktelser som vi harvarit med om att driva fram. I en sådan mycket viktigfråga för världens barn är det angeläget att Sverigekan stå upp och med en röst säga att vi står bakomresolutionen. Utskottet framhåller därför vikten avoch nyttan med att en svensk ratificering äger rum såsnart som möjligt, utan onödiga dröjsmål. Detsammagäller givetvis för andra konventioner som Sverigeundertecknat. Det gäller därför också om barnarbete - en konvention somSverige skrivit under men ännu inte ratificerat.I utskottet konstaterar vi att barntoppmötet 1990hade huvudsakligt fokus på frågor som handlade ombl.a. utbildning, hälsovård och sanitära frågor. Menproblembilden ger vid handen att de mer socialafrågorna intar en mer framskjuten position på barn-området. Det är också utskottets uppfattning att detvore värdefullt om det internationella samfundet äveni dessa avseenden kan bidra till att stärka barnetsställning och barnets rättigheter.Barns lidande beror alltför ofta på saker som fat-tigdom, vanstyre och korruption. Barns lidande äralltför ofta resultatet av vuxnas girighet på makt ochvinstintresse. Tydliga exempel på detta är inte minsthandeln med droger och barnsexhandeln. Jag inleddemed att berätta om romanfiguren . Många barn ilikhet med är offer för den dumhet och ondskasom finns i världen, när vuxna människor handlarirrationellt. När fattigdom, vanstyre och maktmiss-bruk låter breda ut sig drabbas miljontals barn i värl-den - de som allra minst har möjlighet att skydda ochförsvara sig.Även om viktiga förbättringar har uppnåtts stårdet klart att det är nödvändigt med förnyadeåtaganden, förnyade åtaganden som ska finnas med iden globala agenda som sätts på barntoppmötet i höstför de kommande tio åren.Avslutningsvis yrkar jag bifall till hemställan ibetänkandet.Anf. 2 ():Fru talman! Jag har också glatt mig åt att vi harkunnat enas i utskottet om det här betänkandet. Det ärviktigt för att den har ettenigt utskott och en enig riksdag med sig i sambandmed toppmötet. Vi har arbetat hårt för detta. Det harvarit ett givande och tagande, men det har också varitett väldigt trevligt arbete. Jag vill tacka MarianneJönsson för det fina samarbete som vi har haft när vihar tagit fram det här betänkandet.Jag vill börja med att berätta att jag har lärt kännaen familj från Bosnien hemma i , som komtill . undrar väl frutalmannen om detta har med barn i ett internationelltperspektiv att göra, men det har det faktiskt. Föräld-rarna i den här familjen berättar för mig att de harsvårt att etablera sig på arbetsmarknaden i Sverige.Deras utbildningar är sådana att det är svårt att fåfäste på arbetsmarknaden i . De berättar ocksåom sina släktingar. Som fallet ofta är med flyktingaroch våra nya svenskar har de sin släkt spridd överhela världen. De säger att dessa är mycket mer fram-gångsrika när det gäller att få fäste på arbetsmarkna-den. Då har jag naturligtvis ställt frågan: Varför sökerni er inte någon annanstans där möjligheterna är stör-re att få arbete? Det här är människor i 40-årsåldern.Då säger de så här: Nej, vi vill inte flytta från Sveri-ge, för det är så tryggt i för barnen. De harupplevt att är ett land där det är tryggt förbarn att växa upp, och det är det avgörande för att denhär familjen ska stanna.Jag skulle önska att det vore lika tryggt för allabarn att växa upp som det är i . Tyvärr är detju inte så. Det är många barn som lider under mycketstora påfrestningar.Det är tyvärr också så att trots att FN:s barnkon-ventionen är ratificerad av ett förfärande stort antalländer, även om en del har gjort en del reservationer -har anslutit sig utan någon som helst reserva-tion, och det är egentligen bara och Somaliasom inte har ratificerat - så visarhistorien och tyvärr också nutiden många exempel påatt barn inte anses ha samma mänskliga rättighetersom vuxna. Den som inte kan uttrycka sina behov blirinte hörd och anses därför inte ha några behov ellerrättigheter. Det ser faktiskt ibland ut så i världen.Jag har två minnesbilder som jag har svårt attglömma bort. Båda är från Baltikum.Jag besökte för . Då fickjag berättat för mig om en tioårig pojke som tillsam-mans med sina syskon hade blivit övergiven av sinaföräldrar. Det hände ganska ofta i början av 90-taletatt människor rörde på sig. Tyvärr skildes föräldrarfrån sina barn av många olika orsaker. Den här tio-åringen gick in i rollen som familjeförsörjare för sinamindre syskon. Han klarade av det . , när han inte kunde skaffa mat tillsina mindre syskon, hängde han sig. Han tog livet avsig. Det är ett exempel på situationen för barn i länderdär man inte hunnit eller mäktat med att göra sig avmed gamla strukturer och där lagstiftningen till skyddför barn på den sociala sidan inte går hand i hand medden övriga utvecklingen.En annan minnesbild som jag har svårt att glöm-ma är från . Jag träffade på en flicka som var nioår. Det är den yngsta prostituerade människa jagnågonsin har träffat. Jag fick prata med henne viatolk. Hon berättade för mig att hon hade börjat medatt sälja rosor och vykort på hotellen i . såldehon sig själv. Hon var stolt för det, därför att honkunde finansiera sina föräldrars missbruk genom denhundralapp som det kostade att köpa flickan. Det ärsådant man aldrig glömmer - barn som går in i ettvuxenansvar, barn som aldrig får möjligheten att varabarn. Det här är två exempel. Det finns många sådanaexempel.Jag tror, fru minister, att har en viktig rollnär det gäller barnfrågor. Vi har ett gott förtroendeute i världen, som redan har sagt.Vi har visat i praktisk handling att vi har förmåga atthantera barnfrågor. Visst finns det små trasiga männi-skor i . Det är ingen tvekan om det. Men vihar i alla fall visat att vi kan hantera frågorna. Det skavi dra nytta av, inte minst inför barntoppmötet tillhösten.Sverige kan göra mycket. Det är också viktigt attSverige gör sin stämma hörd i EU-sammanhang.Mycket av frågorna måste hanteras inom den euro-peiska unionen. Dels är det en resursfråga, dels är deten styrkefråga. Det handlar om hur vi ska kunna rådabot på sådant som finns upptaget i betänkandet. Intealla, men många väsentliga frågor är behandlade ibetänkandet.Det förra toppmötet var framför allt inriktat på attminska barndödligheten , precis somMarianne sade. Man satte upp mål undertoppmötet. Man ville halvera mödradödligheten. halvera svår och måttlig undernäring bland barnunder . De skulle få tillgång till dricksvattenoch goda sanitära förhållanden. Vi får väl säga har varit mer eller mindre framgångsrik. Inget avmålen är uppfyllt, men man har kommit en bit på väg.Det är viktigt att fokusera på de sociala frågornavid nästa toppmöte. Det är klokt att vi agerar tillsam-mans med övriga europeiska länder. Vi kan ta initia-tivet i frågorna, plädera för inställning ochhoppas att det kan bli EU:s inställning, så att det bliren kraftfull satsning på att se till att fler än svenskabarn får möjlighet att växa upp under trygga förhål-landen, få utbildning och möjlighet att leva ett värdigtliv.Som ni hör trycker jag hårt på arbetet inom EU.EU är en viktig faktor i hanteringen av frågorna. Jagvill avsluta mitt anförande med att citera en av dekanske färgstarkaste personligheterna i Solidaritetsrö-relsen i , . Han är chef-redaktör för en polsk tidning. Han säger så här: "Omman vill vara europé måste man ställa sig bakomvissa normer. Deras beståndsdelar är humanistiskavärderingar och ideal som pluralistisk demokrati,tolerans och mänskliga rättigheter. Den enda gräns-dragningen som den europeiska identiteten tål är densom markerar skillnaden mellan intolerans och plura-lism, mellan rasism och humanism. "Den enda gränsdragningen som den europeiskaidentiteten tål är den som markerar skillnaden mellanintolerans och pluralism, mellan rasism och huma-nism. Det gäller i högsta grad våra barn. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan.Anf. 3 vice talman ():Fru talman! "Det är barnen som betalar det högstapriset för vår kortsiktiga ekonomiska politik, vårapolitiska missgrepp och våra krig." Det kunde hasagts av vem som helst av oss i dagens värld, som sersig omkring och ser att barnen är de som får betaladet högsta priset. Men citatet kommer från EglantyneJebb som var grundare av engelska , isamband med arbetet som 1924 ledde fram till dendeklaration i som blivit utgångspunkten fördet fortsatta arbetet med . Det varförsta steget till . Ett viktigt arbetegrundlades där.Jag vill liksom tidigare talare instämma i hurglädjande det är att vi är ett enigt utskott. Vi kan frånriksdagen gå fram gemensamt med ett underlagtill regeringen och barntoppmötet. Vi kan skicka medvåra frågor, våra funderingar och våra önskemål omhur regeringen och vi tillsammans ska driva dessaviktiga frågor.Utgångspunkten för betänkandet är barns situationi ett internationellt perspektiv. Tanken är att vi skabilda ett underlag för hur vi ska agera.Tidigare talare har tagit upp den dystra statistiksom vi alla känner till, om de av världens sexmiljarder är barn . Av dem finns iutvecklingsländer. I länderna söder om är85 % av befolkningen barn. Det är barn som intelever under särskilt goda villkor. 20 miljoner barnunder dör av orsaker som lätt skulle ha kunnatåtgärdas. Det finns 15 miljoner barn som är föräldra-lösa på grund av hiv och aids. Det finns 300 000barnsoldater och barn i krig, lågt räknat. Det finns130 miljoner barn som inte går i skolan. Det finns250 miljoner barnarbetare, som framför allt ägnar sigåt skadligt barnarbete. Då räknar vi inte med de barnsom arbetar men ändå kan gå i skolan och ha ett fun-gerande liv.Det finns också slavhandel med barn och kvinnor.Det är svårt att beräkna antalet, men man talar om atti storleksordningen en miljon barn kommer till varjeår, till de redan existerande 10 miljoner barn som nuär indragna i barnprostitution. gav etttalande exempel på det.Men vi har också barn med funktionshinder därdet finns olika siffror. UNDP laborerar med siffror på35-40 miljoner barn som har ett funktionshinder, menWHO räknar med att det är över 100 miljoner barn.Hursomhelst vet vi att det är väldigt många barn somhar ett funktionshinder, kanske på grund av skadaeller undernäring men kanske också på grund avskador i krig på grund av en mina som har sprängt avett ben osv. Många av dessa barn skulle kunna levaett bra liv trots sitt funktionshinder om de fick ade-kvat hjälp.Jag tror att det är viktigt att vi också ser på vadsom har hänt. Andra har varit inne på hur den mins-kade barnadödligheten är klart påvisad.Marianne var inne på vaccinationerna, att80 % av barnen vaccineras, hur alltfler barn fårdel av utbildning men också att barn med funktions-hinder faktiskt får mer hjälp och möjligheter tillutbildning och att försöka delta i ett normalt sam-hällsliv.Men man kan ändå undra varför andelen fattigaökar. Varför satsas inte mer på barnen? Vi vet ju attjordens resurser finns och att vi har miljardärer somäger mer än 50 samlade BNP osv.Det är maktstrukturen, korruptionen och vanstyreruntom i vår värld som gör att denna skeva fördelningav jordens resurser fortsätter att låta barn leva i armodoch exploatering, för att inte nämna vapenhandeln.Även deltar i krigsmaterielexport som tarresurser från det som borde gå till barn och männi-skor över huvud taget.Om vi också ser på vad som faktiskt har hänt såtycker jag att det är intressant att belysa vad som harhänt här hemma med fokus på detta område. Vi somhar varit med och intresserat oss för just detta områdekan se en väldigt positiv utveckling. Från svensk sidakan vi se bara , från barntopp-mötet. Då ägnade vi ändå inte så mycket tid här iriksdagen eller ute i samhället till att diskutera dessafrågor. har vi ett starkt fokus på dem. I börjanav 90-talet fick vi här i kämpa för att fåbehandla frågorna samlat, för att man skulle diskuterabarns rättigheter i ett sammanhang och inte bara upp-delat på olika utskott utifrån olika fackindelningar.Vi från den tvärpolitiska gruppen i mo-tionerade 1997 om barns behov och att ett barnpers-pektiv måste tas med i biståndssammanhang. Och detvar glädjande att en enig riksdag fattade beslut om attbifalla den motionen. Därefter har man gått vidare,och gav uppdraget till regeringen. Under1998 och 1999 har regeringen sedan utarbetat rikt-linjer för detta för att nu komma fram till denna över-syn 2001 som ska överlämnas till . Vi harhaft ett flertal olika skrivelser, t.ex. Barn här och nusom kom , och vi har på andra sätttagit upp här i . När detgäller perspektivet framgår våra önskemål om hurarbetet med frågorna ska bedrivas mycket klart ochtydligt.Men vi måste också säga oss att vi har väldigtlångt kvar även när vi själva ska tillämpa detta per-spektiv konsekvent. Jag har förmånen att sitta i Sidasstyrelse. Där diskuterar vi budget, vi har bokslut, osv.Trots att detta fokus finns är det ändå på något sätt såatt man nästan varje gång dessa frågor tas upp måstefråga hur barnperspektivet har bevakats och hur dettahar tillämpats. Vi har väldigt fyrkantiga mått för attmäta jämställdheten i procenttal. Jag tycker att manmåste utveckla detta och se vad vi har uppnått påjämställdhetsområdet. Men när det gäller barnpers-pektivet har vi inte ens dessa fyrkantiga modeller medprocenttal. I detta sammanhang måste väldigt mycketmer arbete till i vår egen verksamhet för att vi ska sehur vi tillämpar detta.Fru talman! Jag vill också peka på deltagandetfrån barn och ungdomar själva, vilket är en så centralpunkt i , hur viktigt det är att bar-nen blir sedda och hörda och har rätt till ett deltagan-de.