prot · GO0990 · 2001-04-03 00:00:00 — De ideella organisationer somär på plats har framfört att det skulle behövas som enåtgärd för en lösning av konflikten, för att få fred ochför att skapa en dialog, något som tyvärr inte serut att vara så nära för handen.Vad diskuterar ni inom EU? Har ni några egentli-ga planer? Eller avser ni att ta upp frågan under , vilket inte är oväsent-ligt, men det är definitivt inte tillräckligt. Frågan harju varit uppe i några omgångar, och är det attta upp den mera allvarligt, eftersom man kanskemåste diskutera vissa sanktioner för att nå ett resultat.Anf. 35 (fp):Fru talman! Om rapporterna stämmer, säger utri-kesministern. När utrikesministern får läsa den slutli-ga kommer det nog tyvärr att visa sigatt dessa rapporter stämmer. Det är så illa.Utrikesministern talar också om oljans roll förSudan. Det har sagts att oljan är en chans för ett land,och så det naturligtvis. I en fredlig situation är oljanen enorm chans, men i den krigssituation som råder iSudan är den knappast det, tvärtom.Jag läste ett citat i från den 27 mars.Det stod så har: "Vi tjänar om dagenpå oljan. Lika mycket som vi använder till kriget. "Det sade general . Det är enormasummor för ett land som . Skulle dessa pengaranvändas för att bygga upp landet skulle det vara enenorm chans, men ett sådant läge har man inte.Då är frågan: Ska man gå sanktionsvägen eller skaman försöka med dialogen? Vi har ju försökt meddialogen , och det har knappast lett tillnågonting, tvärtom, eftersom det hela eskalerar. Då ärfrågan om inte ska gå samma väg som USA.Jag vill fråga utrikesministern: När är utrikesminis-tern beredd att överväga att rekommendera ett inves-teringsstopp från EU när det gäller ?Anf. 36 ():Fru talman! Jag tackar utrikesministern för svaren,även om jag inte fick svar på alla mina frågor som varfem till antalet. Jag ser med förväntan fram emot denhär rapporten. Det ska bli intressant att läsa den. Lik-som föregående talare tror jag att det ligger mycketsubstans i att det rör sig om ett krig som vi kommeratt bli väldigt berörda av när vi läser rapporten. Designaler vi får är berörande nog.Jag är fullt medveten om att det ligger mycket påutrikesministerns axlar när hon nu är ordförande förhela EU. Men jag vill ändå vädja till utrikesministernsom ordförande i att verkligen ta chansen till ettfredligt initiativ när det gäller . Vi vet inte rik-tigt när kommer, och ett ordförande-halvår går ju snabbt.Jag vill därför uppmuntra regeringen till att startaen verklig dialog mellan regeringen och viktiga aktö-rer i regionen, för jag tror att alla skulle tjäna på det;regeringen, oljebolagen och framför allt civilbefolk-ningen i . Vi har nämnt Global Compact inomFN. De arbetar just på det sätt som jag tror att vi skagöra. Jag tror alltså på både dialog och handling, ochdet måste ske snabbt.Anf. 37 ():Fru talman! Jag bekänner mig också till grund-principen att man ska undvika att isolera stater. Jagtror inte att det är en särskilt gångbar väg. Det kanskefinns undantag, men som grundprincip tror jag inte pådetta utan på att man ska försöka att upprätthållakontakter. Det behöver inte innebära att man för denskull inte vidtar någon form av åtgärder alls. Kon-takter kan ju upprätthållas även om man stramar åt derelationer man har med landet i fråga.Att FN-rapportören lär stå fast vid att man inte skalämna tar jag för givet utifrån ett sådant härförhållningssätt. Men utrikesministern säger att manska göra allt för att minimera konflikter och ställa uppför mänskliga rättigheter, inte bara som politiker utanockså ett företag har den skyldigheten. Det är väldigtlätt att ansluta sig till detta. Man skulle önska att detkunde få ett stort genomslag runtom i världen, bl.a.här.Om jag ska dra slutsatser av detta tror jag att lägeti är sådant att det ligger mycket klokskap i denståndpunkt som har förts fram från NGO-håll bl.a., attutvinningen av olja om möjligt bör stoppas men attprojekteringar osv. kan fortsätta, för det är just utvin-ningen i sig som tillför pengar som sedan kan använ-das för olika krigsändamål. Man borde, om man kanuttrycka det så, både gasa och bromsa i det här lägetför att nå målet.Jag vill också vädja till utrikesministern att ta uppfrågan i EU-kretsen om företagens agerande. Somsagt var är FN-chefens förslag till principer inomramen för Global Compact ett väldigt bra avstamp.Sedan är det en sak som är väldigt glädjande i dethär sammanhanget, nämligen att den glömda konfliktsom representerar nu i alla fall sätts på kartanordentligt i Sverige.Anf. 38 ():Fru talman! Jag noterade vad utrikesministern sa-de om FN-rapportörens kommande rapport. Jag troratt den är viktig och vill instämma med utrikesminis-tern i den bedömningen.När det gäller idén om flygfri zon i har vilite erfarenheter av sådana. Det finns i norra , därdet är nödvändigt för att skydda kurderna mot ettplanerat folkmord från regimen. Det är möjligt att detkan vara en utväg. Dock finns det problem med detta.Först och främst är det en mandatfråga. I norraIrak finns inget säkerhetsrådsmandat, men det utövasändå. Sedan måste någon utöva skyddet av befolk-ningen. Det är svårt nog. Det gäller att hitta maktersom klarar av att bevaka en sådan flygfri zon, medrisk för eget liv som det handlar om när man skautföra den här typen av mycket tuffa uppgifter.Många av idéerna stupar ibland på att det inte finnsmöjligheter att genomföra dem. Det finns inte ländersom är tillräckligt avancerade eller som har intressenog att genomföra det.Slutligen vill jag instämma i vad utrikesministernsade om näringslivets viktiga roll i . Det blirju allt viktigare, för näringslivet spelar en allt störreroll. Vi har direktinvesteringar som beräknasuppgå till i , fyra gångermer än biståndet. Det gör naturligtvis att det blir enmycket större volym. Det spelar en mycket större rollvad näringslivet gör när man är aktiv i . Manhar en större påverkan helt enkelt, i allt väsentligt pågott, skulle jag vilja säga.Jag kan rapportera om ett svenskbyggt pappers-bruk i , som spelade viss roll i svensk debattunder några decennier. Det visar sig att genom att detfinns så finns det en marknad för skog. Det innebäratt bönder odlar skog. Man har ingen avskogning itrakten av pappersbruket, utan där har man skogbe-klädning, vilket är bra för att motverka jorderosionoch annat. Det är bara ett exempel på vad en insatskan betyda. Det är precis det motsatta till vad mångakanske tänker sig, att det orsakar förslitning och ned-slitning. I stället ger det en god miljöeffekt.Anf. 39 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tycker att det är positivt att detkänns som att vi har en ganska bred samsyn om vik-ten av att få till stånd en ordentlig FN-undersökning,att parallellt med den aktivt arbeta för den fortsattafredsprincipen och att dessutom fortsätta att utvecklaarbetet när det gäller företagens ansvar mer generellt.Jag ska nu kommentera några av de frågor somhar ställts.Till K-G Biörsmark vill jag säga att jag självklartinte har någon anledning att ifrågasätta seriösa MR-organisationers rapporter. Men innan jag agerar somutrikesminister, särskilt i en så väsentlig fråga somhuruvida man bör upphöra med utvinningen eller inte,tycker jag att det är viktigt att höra och se FN-rapportörens slutsatser efter det att han faktiskt harstuderat frågorna på plats. Därför hoppas vi att vi skakunna få se dessa så snart som möjligt.Sedan tog både och upp frågan om vad vi gör i dialogen,vilka frågor vi driver och vilka frågor vi tog upp. Detär framför allt fredsprocessen, men det är ocksåmänskliga rättigheter, demokrati, påtagliga saker somfolkomflyttningar, den politiska oppositionens möj-ligheter att agera, hur regeringen använder sina resur-ser. Allt detta är sådana frågor som vi som EU-ordförande ser till att lyfta fram i dialogen med Su-dan.Den enda av de frågor som vi inte har drivit avdem som ni har tagit upp är just frågan om upprät-tande av en militär ickeflygzon. Skälen är precis desom förde fram. Vi menar att manska ha FN-mandat bakom ett sådant beslut. Vi tror attdet skulle vara svårt att få enighet inom FN för ettsådant beslut. Och fattar man väl beslutet är fråganhur man sedan kan se till att genomföra det. Risken äratt det i praktiken inte skulle kunna genomföras.När det sedan gäller sanktionerna har vi haft vissasanktioner som reseförbud och vissa politiska restrik-tioner. Men man ska vara medveten om attde oftast är väldigt svåra att tillämpa. De blir väldigtsällan globala.Det är möjligt att vi får återkomma till frågan omsanktioner. Men som det ser ut hoppas vi mer påen ordentlig diskussion med och att vi ska fådialogen att fungera, särskilt med tanke på att det ärså svårt att få till stånd sanktioner som verkligenfungerar riktat.Slutligen kan jag instämma i vad om Global Compact. Jag tror att det är väldigtviktigt att vi fortsätter att utveckla detta. Företagenkan göra väldigt mycket . Vi bör kunnafortsätta att utveckla en diskussion med dem om hurde ska kunna ta sitt ansvar. Även om det kan låta litecyniskt, kan vi se att t.o.m. den debatt som vi nu harhaft ändå har bidragit till, som säger,att sätta ljuset både på och på företagens an-svar. Därmed kanske även debatten har gjort en delnytta.Anf. 40 ():Fru talman! Det är ju ett krig som har pågåttlänge. Man räknar med att två miljoner människorhar dödats och att fyra miljoner männi-skor är flyktingar i sitt eget land. Det är tyvärr ingenny situation som människorna i landet lever under.Men den har förvärrats, som den ju gör i enkrigssituation. Väldigt många människor dödas ochväldigt många lider av både det faktiska militäratrycket och risken att bli dödad men också av brist påmat och annat som man behöver för sin överlevnad.Jag tycker att det är bra att vi nu ändå har lyft uppfrågan i den här debatten. Jag förväntar mig att utri-kesministern också kommer att agera kraftfullt inomEU för att få till stånd ett agerande. Jag förstår att detfortfarande inte finns någon direkt lösning när detgäller hur man ska agera, men jag förväntar mig attdet kommer att finnas en öppenhet i de här frågornaför att kunna hitta olika lösningar. Man får inte säga:Nej, det där är inte möjligt, så det vill vi inte diskute-ra. Man måste ha den här öppenheten i diskussionen,också inom FN. Det är oerhört viktigt att man intelåser sig och säger: Den och den metoden kan vi inteanvända, och därmed är den borta. Jag tror att manmåste ha en stor öppenhet för att kunna agera för attfå till stånd en fredsuppgörelse.Till sist vill jag fråga utrikesministern om hon idet här läget skulle vara villig att ta upp och eventu-ellt rekommendera att man gör det som var inne på, nämligen att upphöra med uttagetav olja ur landet. Det finns ju oerhört tydliga rappor-ter som säger att man för att klara detta måste ha ettmilitärt skydd, och därför slussar man pengar tillmilitären som i sin tur också används för att upprätt-hålla kriget.Anf. 41 Utrikesminister ():Fru talman! På den sista frågan vill jag bara svara:Den dag FN säger att det vore bra om företagen upp-hörde med oljeutvinningen kommer jag också attstödja det förslaget.Sedan vill jag återigen betona att är ett avde länder som har bidragit allra mest till att försökaunderlätta situationen för alla de människor som harblivit lidande av kriget i . Med våra 95 miljonerkronor var vi en av de allra största bidrags-givarna. Det är naturligtvis en liten droppe i havet,men det är trots allt vårt bidrag för att underlätta var-dagen för alla de människor som drabbas av kriget.Men det allra viktigaste vi kan göra är att se till attkriget får ett slut och att man respekterar mänskligarättigheter.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2000/01:324 om situ-ationen i BurmaAnf. 42 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mighur regeringen agerar för att förmå den burmesiskamilitärjuntan att respektera de mänskliga rättigheternaoch inleda en demokratisk utveckling i Burma.Regeringen har varit starkt engage-rad i det arbete som sker i internationella forum föratt förmå militärjuntan i att respektera demänskliga rättigheterna och återupprätta demokratin ilandet. Inom FN har ennyckelroll som samordnare av generalförsamlingensårliga resolution om . Resolutionen tas medkonsensus. Detta är en stark markering från det inter-nationella samfundet mot förtrycket. EU har sedan1996 en gemensam ståndpunkt som innehåller ettantal sanktioner mot . Sanktionerna har skärptsunder årens lopp i takt med att situationen har förvär-rats. EU:s medlemsländer har också varit pådrivandeinom för att förmå den burmesiska regeringen attvidta åtgärder för att stoppa tvångsarbetet. I novem-ber tog ett unikt beslut att verka försanktioner mot . Det är första gången i som åtgärder av detta slag vidtas mot ettmedlemsland.Men regeringen verkar även på andra sätt för endemokratisk utveckling i . står alltid pådagordningen när vi talar med Aseanländerna ochandra länder i regionen. Vi menar att dessa ländergenom sina nära förbindelser med bör haförutsättningar att påverka regimen. En demokratiskutveckling i vore positiv för hela Asean. Ävenom principen om icke-inblandning utåt försvarasstarkt av Aseanländerna ser vi en ökad benägenhethos dessa länder att engagera sig för förändring.För några månader sedan fick vi genom FN:s sär-skilda sändebud till , , veta attsamtal hade inletts mellan oppositionsledaren och militärregimen. EU:s trojka besökteunder svensk ledning i åroch fick en unik möjlighet att direkt med Aung SanSuu Kyi och företrädare för den burmesiska militär-regimen tala om denna utveckling. Båda parter fram-höll att processen var inne i ett känsligt läge. tills vidare hålla innehållet i samtalen förtroligt.Detta respekterar vi. Det är ännu för tidigt att förutspåutvecklingen. Jag hoppas dock att samtalen så små-ningom kan leda till nationell försoning och en åter-gång till demokrati. Så länge som den process somhar inletts bedöms som fruktbar är den värd omvärl-dens stöd. Som EU-ordförande har regeringen närakontakter med FN-sändebudet och andra län-ders regeringar för att få till stånd ett aktivt och sam-ordnat internationellt agerande.Regeringen har även nära kontakter med den de-mokratiska oppositionen som kontinuerligt ger oss sinsyn på utvecklingen. stöder sedan många årde krafter som verkar för en demokratisk utveckling iBurma. Stödet förmedlas genom enskilda organisa-tioner.Det finns vissa tecken som möjligen kan tyda påen mjukare attityd från militärjuntans sida gentemotoppositionen. Ett 80-tal politiska aktivister har fri-släppts. Massmediernas kampanjer mot oppositionenhar upphört. har vi fått veta att FN:s MR-rapportör för fått tillstånd att besöka landet.Denna utveckling inger visst hopp.Samtidigt måste vi komma ihåg att brotten motmänskliga rättigheter fortsätter. De politiska fångar-nas antal har inte minskat. Det finns färska bevis påatt tvångsarbetet fortsätter. De etniska minoriteternautsätts för fortsatt förtryck. Vid trojkans besök i Ran-goon var budskapet från EU klart: Vi kommer attfortsätta sätta press på regimen så länge som denfortsätter att begå brott mot de mänskliga rättigheter-na. Först när vi ser konkreta bevis på att de nu inleddasamtalen följs av förbättringar på MR-området kan viöverväga att ompröva den restriktiva politik vi längefört mot Burma.Anf. 43 (fp):Fru talman! Det brukar ibland publiceras världs-kartor med krigshärdar utplacerade. Hela de härvärldskartorna är fulla av sådana här "bränder". Vitalar om tre sådana här . Man kan då känna enviss förtvivlan över att människor inte i demokratiskaformer kan lösa frågan om den politiska ledningenoch sätta i gång och göra konstruktiva saker i ställetför att bara hålla på och förstöra.Burma är ett sådant exempel, där det dock, precissom utrikesministern säger, finns ett visst hopp. Detberor naturligtvis på att man har satt tryck på Burma.Aung och hennes parti NLD vann1990 det första och hittills enda fria valet i Burmasedan militärkuppen . NLD vann 392 av de 485platser som valet gällde i det nya parlamentet. Men såkom militärkuppen och satte allting på ända. AungSan Suu Kyi måste sägas vara beundransvärd somkämpar vidare. Vi har sett henne sitta i bilkonvojer,när hon lämnat sin husarrest, och sedan tvingats till-baka igen på grund av att hon inte har klarat av vär-men och svälten. Hon fick och ärockså styrelsemedlem i International , somligger på andra sidan vattnet från sett,där hon dock aldrig har kunnat delta aktivt. Vi hoppasatt hon ska kunna vara med där och bidra tilldemokratisk utveckling i andra länder, inte bara i sitteget.Det som jag skulle vilja fråga utrikesministern omnär det gäller det fortsatta arbetet är bl.a. de här på-tryckningarna. fick vi beskedet att man följerutvecklingen noga, och det gäller att hålla uppetrycket. FN och FN-systemet har ju ett speciellt an-svar här och följer verksamheten mycket noga. Nugäller det att se till att FN:s arbete utvärderas, att mandrar konsekvenser av dessa utvärderingar och gördetta känt för regimen i så att den upplever attdet som - tyvärr bara på papperet, tror jag - ser utsom lättnader i situationen får rekyler. Regimen iBurma agerar ju så att man lättar lite på trycket ochsedan går man tillbaka igen och ökar trycket. Dågäller det att de här utvärderingarna blir klara ochrediga och att man drar konsekvenser och agerarutifrån dem.Stöd till svenska frivilligorganisationer som stöderden burmesiska oppositionen är mycket viktigt. Härfinns olika kanaler. En sådan är radiosändningar in iBurma, något som jag haft tillfälle att studera ochvara med om. Jag tänker på det som World ViewInternational gör, det som utrikesministerns kollegaMargot en gång arbetade med på Sri Lan-ka. Detta är ett mycket bra instrument. Radiosänd-ningar känner ju inga gränser, utan man kan sända ini landet och på så vis luckra upp det hårda systemet.Det är den typen av demokratiarbete som är så otro-ligt viktigt, inte minst i den här delen av världen. Detgäller för att vara generöst med bidragen såatt sådant arbete kan fortsätta.Anf. 44 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror att K-G Biörsmark och jag ärhelt överens när det gäller både situationen i Burmaoch risken för att man övervärderar de positiva sig-naler som vi får just nu.Inte desto mindre är det naturligtvis ett positivttecken att FN:s rapportör för mänskliga rättigheter får besöka . Det kanockså vara ett steg på vägen mot att regimen ändåkommer att föra en något annorlunda politik.Detta är en diskussion som vi i hög grad har förtmed . är ett av de få exempel där vianvänder en stor skala av sanktioner - vi har ju dis-kuterat sanktioner tidigare här i dag.Framför allt tror jag att det viktiga spåret just nuär att förmå grannar att ta en diskussion medBurma om utveckling av demokrati och mänskligarättigheter. Som jag sade i mitt svar så möts dettaformellt med diskussionen om att man inte ska läggasig i interna angelägenheter. Men vi har ändå märkten allt större vilja hos asiatiska grannar ochengagemang när det gäller att ta en diskussion medregimen i . Jag tror att detta har flera orsaker.Bl.a. beror det på att man känner att hela samarbetetmellan och trots allt påverkas och ris-kerar att försämras av diktaturen i och denspeciella diskussion som vi för om Burma.Vi har skärpt sanktionerna. Såsent som skärpte vi sanktio-nerna mot , och vi har väldigt omfattandesanktioner. Vi stöder också oppositionen. Den radio-station som K-G Biörsmark nämnde är ett av de ex-empel som får stöd av den . Vi harockså ett omfattande stöd till flyktingar och exilbur-meser.Jag tror alltså att vi får fortsätta. Vi får se till attpolitiskt bevaka detta och reagera för kränkningar avmänskliga rättigheter. Naturligtvis ska vi också ut-värdera det som sker så att inte den burmesiska rege-ringen kan göra skenreformer och sedan hävda att dethar skett verkliga förbättringar. Vi får fortsätta attförsöka förmå grannarna i Asean att utöva påtryck-ningar mot , och fortsätta att ge stöd till oppo-sitionen både politiskt och ekonomiskt.Anf. 45 (fp):Fru talman! Vi är tydligen ganska överens om ta-gen här.Det är ändå intressant att notera att det talades omsanktioner här - och hårda sanktioner. För en litenstund sedan var man tveksam till att sanktioner överhuvud taget har någon verkan. Men jag tror att de hardet. Det ska förstås vara bra tajmning när det gällersanktioner, och man ska vara selektiv. Man kan inteha sanktioner som någon sorts generellt instrument.Det går inte. Men man kan arbeta på två sätt samti-digt. Man kan ha sanktioner och hålla trycket uppeför dem som man uppmuntrar en demokra-tisk opposition som arbetar för mänskliga rättigheter.I detta korstryck av aktiviteter kan något förhopp-ningsfullt spira. Jag tror att det finns en sådan situa-tion i . Vi får väl se vad utvecklingen ledertill.Frågan är om militärjuntan är beredd att förhandlai dag. Det är bara att hoppas att så är fallet. En avförutsättningarna för juntan att fungera är den storanarkotikahandeln. Den är ett annat jätteproblem.Aidsproblematiken har också spridit sig i . Detfinns mycket sådant här, som man inte kan ta itu medpå grund av situationen.Det som utrikesministern tar upp här om Aseansroll och grannarnas roll är naturligtvis viktigt. Jagmenar att vi inte heller får backa för att föra resone-manget om vikten av att gå in i länders inre angelä-genheter. Vi har fört den diskussionen förr i kamma-ren. Jag menar att vi måste vara tydliga här. Det gäl-ler att både FN och andra organ är tydliga. Därmänskliga rättigheter trampas på och där diktatursta-ter finns så kan man inte - vare sig det gäller Aseaneller i något annat sammanhang - hänvisa till att detär ett lands inre angelägenhet. Så fort människorförföljs och flyktingströmmar äger rum så har detinternationella samfundet ett ansvar för att värnamänniskorna, och inte ländernas regimer. Där måstevi vara ännu tydligare än vad vi har varit. Det harskett förändringar på detta område, och det sker flerbit för bit. Men det ska inte råda någon tvekan om ska kunna ta ansvaret för att gå in i länder, ochinte stoppas av att något skulle vara ett lands inreangelägenhet. Så kan det aldrig vara.Anf. 46 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tycker att det är fullständigt själv-klart att man inte ska backa för att något skulleanses vara interna angelägenheter. Individers säkerhetoch mänskliga rättigheter är något universellt. Därförmåste också regimer acceptera att vi lägger oss i närvi ser att de bryter mot de universella rättigheterna.Däremot har inte alla länder samma uppfattning. Närjag sade att vi möter protester på grund av att dettaskulle vara en intern angelägenhet så menade jag attländerna i Asean ofta har inställningen att det skullevara fråga om det. Men även där märker jag att vialltmer sällan möter diskussionen om att situationen iBurma bara är en intern angelägenhet för Burma.Dels handlar det om mänskliga rättigheter ochdemokrati och att de ser att detta försvårar relationenmed , dels handlar det naturligtvis om narkoti-kahandeln. Den narkotikahandel som sker i och ge-nom är förstås ett jättestort problem för helaregionen. Därmed finns det också skäl för ländernaruntomkring att bli mer kritiska och mer aktiva närdet gäller regimen i Burma.Det är riktigt att vi diskuterar sanktioner här, ochatt vi har omfattande sanktioner, som jagställde mig tveksam i ett tidigare fall. Problemet medsanktioner är ju att när vi väl har infört dem så kan vialdrig lyfta dem - om vi inte ser att det har skett enpåtaglig förbättring.När det gäller har vi egentligen bara ett lä-ge . Där har sanktionerna ändå varit förhållande-vis effektiva. Man har ju fått ett internationellt sam-fund att ställa upp. Men eftersom regimen inte harförbättrats har vi bara kunnat göra valet att ha skärp-ningar och åter skärpningar av sanktionerna.Fru talman! Jag vill avsluta med att framföra etttack till alla organisationer som har spelat en viktigroll när det gäller . En stor del av det interna-tionella trycket har skett på grund av att harfått mycket internationell uppmärksamhet. Det ärmånga organisationer som har agerat och inte låtitomvärlden glömma .