prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Det centrala antagningssystemet skapar långaköer som platser står tomma på andra håll. "De som söker kommer inte in och de som kommerin börjar inte". Så sammanfattade en rapport om an-tagningssystemet läget förra året.Vi liberaler har en rad förslag om hur den högreutbildningen ska bli mer meningsfull för studenternaoch hur studenterna ska få makt över sina studier.Bygg ut de utbildningar som studenterna söker sigtill, avskaffa det centrala antagningssystemet och höjkvaliteten i grundutbildningen.Herr talman! Studenten vet oftast bättre än politi-kerna vad som är bra att satsa på för framtiden. Menregeringens politik bygger i grunden på att det enkeltgår att värdera vilka utbildningar som är nyttiga församhället.Vi liberaler menar att det måste bli ett slut på denhär uppdelningen i "nyttig" och "onyttig" kunskap.Varken studenter som läser humaniora eller studentersom läser naturvetenskap kan peka på hur deras verk-samhet ska resultera i högre ekonomisktillväxt. Men människor som har genomfört en fram-gångsrik utbildning hittar oftast en plats i yrkeslivet imotsats till människor som tvingat sig igenom mot-villigt. Inte minst humanister är för övrigt efterfråga-de inom de mest skilda sektorer - marknadsföring,medier, och statlig administration, IT-företag.Naturligtvis har samhället också ett stort intresseav att täcka behovet inom bristyrken. Det saknaslärare, sjuksköterskor, civilingenjörer. Men då måstestaten stimulera intresset för utbildningen på ett posi-tivt sätt, inte tvinga människor att läsa den. Dethandlar om att skapa intresse för naturvetenskapgenom rolig undervisning redan i . Dethandlar om att ge bra lön för lång utbildning. Dethandlar om att ändra skatterna så att dyra och långautbildningar lönar sig bättre.Långsamma studier är oekonomiskt för samhälletoch dyrt för den enskilda studenten. Därför är detviktigt att studenten får en bra undervisning redanfrån början på högskolan. Men resurserna för under-visning har i stället minskat de senaste åren.I utredningen styrning som kom i vå-ras eller kanske konstaterades att den s.k.prislappen per student minskat de senastetio åren. revisorer påpekar också i sinrapport att antalet lärartimmar har minskat drastiskt. får många studenter på den lägsta nivån, A-nivån,lika lite undervisning som studenterna förr hade på C-nivån.Vilka drabbas av detta? Alla naturligtvis, men sär-skilt unga och studieovana studenter som behövermycket undervisning och handledning.Den utredning som jag nämnde föreslår att huma-niora och samhällsvetenskap ska få ökade resurser påbekostnad av naturvetenskap, teknik och medicin. Jagtror inte att lösningen är att sätta ämnen mot varandrautan att kvaliteten helt enkelt måste höjas över helalinjen. föreslår därför i sin mycket strängtfinansierade budget att prislappen för studenter skrivsupp så att undervisning och handledning kan komma isamma nivå som sedan.Folkpartiet välkomnar en bred debatt om ideolo-gin för den högre utbildningen. Vi kommer att fort-sätta att driva kraven på en ändrad inriktning avsvensk högskolepolitik. Vår grunduppfattning är attmed större frihet för studenter att välja och med ensatsning på kvalitet i utbildningen blir möjligheternastörre att den högre utbildningen bidrar både till kun-skapsutveckling för den enskilda människan och tillökad ekonomisk tillväxt.RegionalpolitikAnf. 358 ():Herr talman! Först ett välkommen till fru ministeroch till kvällens debatt, och inte minst till regional-politiken. Det ska bli skojigt att känna varandra litegrann på pulsen nu i denna stund.Den gamla regionalpolitiken avvecklas, välkom-men den nya regionalpolitiken. Så kan man kortsammanfatta den regionalpolitiska utredningens slut-satser. Det var en efterlängtad och väntad slutsats.Drygt av bidrags- och kompensationstänkandeborde enligt utredningen ersättas av en mer tillväxto-rienterad regionalpolitik.Regionalpolitiken har under dessa år blivit mer aven symbolpolitik där bristen på helhetstänkande ochvilja att lyssna har ersatts av riktade bidrag i olikaformer. Utgiftsområde 19 har blivit samvetet somkompenserar för bristerna i helhetstänkande ochverklighetsförankring inom andra utgiftsområden.När vägarnas kvalitet sjunkit långt under anstän-diga nivåer har lösningen varit regionalt utvecklings-bidrag. När dyra drivmedel förhindrat rörlighet påarbetsmarknaden har lösningen varit sysselsättnings-bidrag. När företagen vill ha färre och enklare reglerhar lösningen varit samtalsgrupper. När näringslivethar efterlyst konkurrensbefrämjande åtgärder heterlösningen tillväxtavtal.Så här kan det inte fortsätta. Skogslänen, de orteroch kommuner där befolkningen minskar, de län därarbetslösheten är fortsatt hög, skriker efter aktivitetfrån regeringen - en aktivitet som inte primärt ärbidrag och andra konstlade medel för att minska ef-fekterna av en svag näringsstruktur.Vi väntar med spänning på en proposition om re-gionalpolitiken. Den ska komma undersenare delen av 2001, säger regeringen. Varför väntanär det finns en katalog med förslag från utredningen,och när remissförfarandet är överstökat?En måttfull önskan vore att regeringen redan un-der våren kunde presentera ett förslag till ny regio-nalpolitik.Vägar, vägar och vägar. Regeringen måste kastaloss även på detta för regionerna ute i landet så vikti-ga område och prestera en proposition som tar siktepå att förbättra det svenska vägnätet.Att invänta ett ja till väginvesteringar från partiersom vill minska biltrafik och föra över allt gods påjärnväg blir en långbänk som står i direkt motsats tillmänniskors och företags önskan att vägnätet runt om ilandet måste förbättras.Regeringen hukar och passar. Det är viktigare atthålla ihop vänsterfamiljen än att åstadkomma bättrevägar.Att jag väljer att här diskutera frågor inom kom-munikationsområdet beror på vägarnas enorma bety-delse för näringslivet. Den regionalpolitiska utred-ningen konstaterar också att den viktigaste förutsätt-ningen för regional utveckling och tillväxt är att vä-garna är farbara året runt. Bara som exempel kostardet dåliga vägnätet svenska skogsindustrin900 miljoner årligen.Industrierna tvingas ha större lager, och behovetav kemikalier i processerna ökar.En annan regionalpolitiskt viktig näring, turismen,lider också av det usla vägnätet. Bra vägar är bra förturismen.Det existerar alltså oerhört goda skäl till varförregeringen borde återkomma till riksdagenmed förslag både vad gäller regionalpolitik och in-frastruktur. Men med den snigelfart som regeringenskrider till verket med viktiga propositioner kan manmisstänka att det är taktiskt tänkande från regerings-makten som ligger bakom. Det är självklart till för-fång för alla regioner som vill ha strategibyte nu ochåtgärder för farbara vägar.Det sägs att regeringens inaktivitet beror på attpartiet har kongress inför valåret. Då plane-ras ett lika stort miljardregn som vid kongressen iSundsvall - allt för att muta in så många grupper sommöjligt i den socialdemokratiska valfållan.Låt vara att man med detta egoistiska taktikspelkan tjäna röster i en valrörelse, men det är vår svens-ka landsbygd som är förloraren. Men för regeringenär den taktiska avvägningen kanske viktigare än attåstadkomma bättre vägar och en regionalpolitik värdnamnet.Vidare är det än mer viktigt just i det här läget attkomma till skott just därför att vi ser kulmen i hög-konjunkturen och kan förvänta oss en avmattning, ivarje fall i början, för exportföretagen.Herr talman! Den politik som varje land vill drivaför att skapa rikedom och välfärd för sina människormåste grundas på en genuin förståelse för företagan-dets villkor. De förutsättningar som vi politiker gernäringslivet är helt avgörande för hur stort välstånd vikan förvänta oss.Uttryckt på ett annat sätt: Förutsättningar som germänniskor framtidstro leder till förkovran, sparandeoch investeringar och en vilja att gå framåt som ökarmöjligheterna till ett bra liv för varje individ varhelsthan eller hon befinner sig.Med detta som utgångspunkt har vi moderaterkritiserat den gamla, unkna och förlegade regional-politiken. Vi har haft anledning till detta. Bidrag hitoch bidrag dit - ibland paket - och haråtgärderna haft karaktären av ad hoc över sig. Det harvarit en avsaknad av strategi och långsiktighet.Den inriktning som funnits har varit kompensa-tionstänkande och rätta-till-felen-agerande, somåstadkoms av den reguljära politiken. Nästan själv-klart, skulle jag vilja säga, kan inte ett politikerområ-de mötas med respekt när grunden för agerandet utgårfrån felaktiga utgångspunkter, otydliga mål och dåligutvärdering.Vill vi förändra regionalpolitiken, och inte baradefinitionen, måste den nya inriktningen utgå frånregioners och orters egna möjligheter. Min utgångs-punkt är då att politiken inriktas mot att elimineratillväxthinder.Därmed skapas en grund för företag och individeratt själva lösa sina problem och inte som att de-batten fokuserar på den hjälp som alltid ska kommafrån annat håll. Hjälp ska orterna och regionerna få,men hjälpen eller stimulansen ska ske i form av kon-kurrensbefrämjande åtgärder och inte som i formav olika typer av bidrag.Härigenom främjas en utveckling som baseras påregionernas egen duglighet, tradition och kreativitet.Summan av alla regioners ekonomiska styrka är juSveriges samlade styrka.Mot bakgrund av mitt resonemang finner jag attden regionalpolitiska utredningen har gjort ett gottjobb. Utredningen talar om tillväxt och tillväxtmiljöerpå ett förtjänstfullt sätt vilket ur mitt perspektiv lovargott inför framtiden.På en rad punkter städar utredningen bort detgamla kompensationstänkandet och ersätter det medförslag som ska gagna regional konkurrenskraft. Detär riktigt tänkt.Herr talman! : Regionalpolitik behöverinte vara så svårt. Vi politiker kan inte garantera varesig det ena eller det andra. Men det som ska krävas avmig är att jag jobbar häcken av mig för att skapa sågoda förutsättningar som möjligt för tillväxt i vårtland. Vidare ska det också krävas av mig att jag skaförsöka förändra de villkor i vanliga människorsvardag som är ett hinder för deras utveckling.Lyckas jag inte med det hjälper varken bidrag,tillväxtavtal eller retoriska fraser om att hela landetska leva.Bättre vägar, lägre drivmedelspriser, IT-satsningar, bättre förutsättningar för företagande ochsänkta skatter är - det vet jag, för jag är en lantis - enbra bit på väg för den landsbygd som vi alla säger ossförsvara.Anf. 359 () replik:Herr talman! Vi hade så sent som den14 december en debatt när näringsutskottet diskutera-de regionalpolitiken och många av de frågor som OlaSundell nu tar upp.Jag vill bara påpeka att det inte är av några parti-politiska skäl som man inte förlägger en regionalpo-litisk proposition tidigare. Vi diskuterade då ocksåfrågan om infrastruktur i förhållande till regionalpoli-tiken. Det är oerhört viktigt att det här också blir enbra regionalpolitisk proposition.Så sent som hade vi exakt sam-ma debatt med samma talare i denna kammare.Anf. 360 () replik:Herr talman! Det är korrekt. Ingenting har hänt.Och ingenting har hänt på . När jagtalade om åren menade jag dels infrastrukturfrågornadels regionalpolitiken.Detta lilla utgiftsområde kommer ju inte på någotsätt att frälsa landet.Vi vet alla att det är främst infrastrukturfrågornasom är de primära. Där har vi väntat på enproposition som har legat någonstans i tågordningen.Den har flyttats fram av olika anledningar. Vad ärdet, om inte taktik?Anf. 361 () replik:Herr talman! , som också har suttit iden regionalpolitiska utredningen, vet mycket väl närutredningen blev klar och det arbete som ligger påremiss i det sammanhanget.Låt oss ändå enas om att det är oerhört viktigt attfå till stånd en bra regionalpolitik för framtiden.Det är inte så kategoriskt, , som att ba-ra säga att de regionalpolitiska åtgärder som vidtagitsinte har gett något resultat.Vad hade effekterna varit om man inte hade satt inåtgärder? Det gäller naturligtvis att utvärdera och seöver helheten.Anf. 362 () replik:Herr talman! Det började med ett taktikresone-mang från om att det inte var pådetta sätt. övergår till att framhålla attlandet hade sett helt annorlunda ut utan den regionalapolitik som har förts.Bakgrunden till att utredningen har kommit tillstånd och till att landet ser ut som det gör är natur-ligtvis de sammantagna effekterna av politiken på allapolitikområden. Många har upplevt regionalpolitikenså att den har varit inriktad på att kompensera ochförsöka sopa igen spåren av misstag inom andra poli-tikområden beroende på bristande helhetssyn ellerverklighetsförankring. Grunden för den regionalpoli-tiska utredningen är att skapa ett underlag och ge enändrad inriktning och en legitimitet för detta politi-kområde. ska veta att detta minsann är någotsom har saknats i vårt land.Anf. 363 ():Herr talman! Regionalpolitiken i vårt land står vidett vägskäl. Den regionalpolitiska utredningen har påett förtjänstfullt sätt belyst och analyserat de svårig-heter det innebär att hela ska leva. Den harockså visat att regionalpolitikhar nått vägs ände.Jag har just avslutat läsningen av förre talmannenThage G bok . Titeln syftarpå resan till hans hembygd i hjärtat av , iKronobergs län. Jag känner den bygden väl, eftersommina rötter, min hembygd och min bostadsort inteligger mer än ett par mil från den bygd som skildrar. Han både minns sin ungdom därhemma och tänker framåt. Därmed blir hans bok ettinlägg i den pågående regionalpolitiska debatten justnu.Det är inte så lite märkligt att ta del av hans kritis-ka reflexioner till den förda politiken. Jag kan intefrigöra mig från tanken att det ändå är samme ThageG som - jag hade så när sagt äntligen -ser resultatet av sin egen politik. Han har varit verk-sam i s-regeringar , inte minst somansvarig minister för regionalpolitiken under sina sexår som industriminister 1982 till 1988.Nåväl, de schematiska förslag han i slutet av sinbok lägger fram liknar i mångt och mycket de somden regionalpolitiska utredningen för fram i sitt slut-betänkande.En grundförutsättning är bosättningen, att männi-skor vill bo på landsbygden, i småorter eller i gles-bygd. går det knappast att bygga nytt inomdessa områden. Risken är för stor att man blir fast ibostaden med sina lån. För många blir ett sådant valdet sista valet av bostad som man kan göra i livet.Detta leder till att kreditmarknadsförhållandena för attbygga och bo på landsbygden och i små tätortermåste genomlysas och förbättras.Likaledes måste strandskyddsreglerna mjukasupp för att möjliggöra sjönära bebyggelse. Vi vet nuatt detta är det slags boende som många vill skaffasig. skriver om detta i sitt remissvarpå Regionalpolitiska utredningens slutbetänkande.Man har identifierat en viss återflyttning till lands-bygden och vilja att flytta till denna. Just strandskyd-det spelar en roll för återflyttarna när det gäller varoch hur man kan välja att bo.När nu motionerna om strandskyddet ska be-handlas här i är detta alltså enviktig fråga att ta på allvar.Herr talman! Människor måste få chansen att tafatt i den egna situationen, att ta egna beslut. Detpolitiken kan stimulera till är att med de landsbygds-boendes medverkan skapa vad vi kristdemokraterkallar lokala nav på landsbygden och ute i kommu-nerna. kallar dem sockenorter och iett läns- eller regionperspektiv regionala stödjepunk-ter.Kommunerna har ett stort ansvar i detta skeende,som mycket mer handlar om att locka till initiativ änom att besluta åt invånare. Det handlar också om attkommunerna måste på något sätt säkerställa en vissgrund- eller minimiservice på dessa orter.Oerhört viktiga för landsbygd och glesbygd är vä-gar och kommunikationer. Det har påpe-kat, och det vet vi allesammans. Finns det vägar kanbåde privatbilism och linjenät för bussar skapa en avde förutsättningar som krävs för en fungerande lands-bygd. Dock måste kostnaden sänkas för det endatillgängliga kommunikationsmedlet inom stora områ-den i vårt land, dvs. för den privata bilen.Jag ska inte orda mer om detta utan hänvisar istället till regionalpolitiska kom-mittémotion N332, där vi utvecklar vår syn på enmöjlig framtida regional politik.Herr talman! Regionalpolitiska utredningen tar isitt förslag till regional stimulanspolitik upp någradelmål, varav ett är stärkt företagsamhet och ett ut-vecklat entreprenörskap.Ja, vi måste ha ett näringsliv också på landsbyg-den och i glesbygden, ett näringsliv som kan fungerapå sina egna villkor. Det är ju näringslivet som bl.a.ska ge oss de ekonomiska förutsättningarna för väl-färd, som arbete, barnomsorg, sjukvård och pensio-ner.När vi talar om företag och företagande vill jagåterknyta till debatten i kammaren , den 14december . Jag påminde då om att statsrådetMona vid ett ministerrådsmöte i i Portu-gal fick igenom en europeisk stadgaför småföretagande. I denna stadga finns en delmycket långtgående förslag, och jag undrar nu vaddet blivit av dem eller hur regeringen tänker imple-mentera dem i lagar och förordningar i vårt land.I stadgan står t.ex.: "Småföretagen måste betrak-tas som de främsta pådrivarna till förnyelse, syssel-sättning samt social och lokal delaktighet i . "Det heter dessutom: "Bästa möjliga klimat för småfö-retagande och entreprenörskap behöver därför ska-pas." Vidare: "För att driva på denna utveckling villvi applådera framgångsrikt företagande, som förtjänaratt belönas." Det är starka ord.När jag samtalar med småföretagare hemma iKronoberg får jag dock inte den uppfattningen att dekänner sig särskilt belönade. De drabbas t.ex. av enregel som innebär att vinsten i företaget läggs ovanpådet man har tagit ut som en rimlig lön och beskattassom intäkt. Om han i stället hade haft finansiell kraftnog att bilda aktiebolag hade vinsten i bolaget be-skattats med 28 %.När, statsrådet , kommer staten genomt.ex. skattelagstiftningen att "applådera framgångsriktföretagande, som förtjänar att belönas" i stället för attutforma den som en bestraffning?Ännu en fråga: Kommer statsrådet att lägga framförslag om en utredning om riskkapitalförsörjningoch kreditmarknad med speciell inriktning på attförsöka finna lösningar på de tidigare i mitt anförandeskisserade regionalpolitiska problemen för företagan-de och boende på landsbygden?Till sist: har i fått un-derkänt på beslutet att fortsätta med nedsättning avsocialavgifterna för små företag i vissa trakter avnorra delen av stödområde 1.Kristdemokraten ställde i no-vember i en muntlig fråga riktad tillEU-kommissionen huruvida det finns något hindersom gör att kan komma till enannan slutsats än den Efta drog genom att godkännareducerade arbetsgivaravgifter i de norska fjällregio-ner som gränsar till de ovan nämnda områdena i Sve-rige. är medlem i EES och berörs därmed avdenna form av etablerad regionalpolitik. EES god-kände det norska systemet 1997.Kommissionens svar är i korthet att man kommeratt undersöka hur man ska gå till väga för att säker-ställa att bestämmelserna för statligt stöd tillämpas påsamma sätt inom hela EES, dvs. Europeiska ekono-miska samarbetsområdet.Vad avser statsrådet att företa sig i dennafråga? Kommissionens avsikt tycks vara att tvingaockså till underkastelse i denna för mångasmåföretag i den berörda regionen uppe i norr såviktiga konkurrensfråga. Svaret från kommissionentyder på det.Både frågan och svaret avgavs dessutom före beslut om förbudet för Sverige.Anf. 364 ():Herr talman! Även jag vill först av allt välkomnastatsrådet till den här debatten likaväl som till upp-draget som ansvarig minister för regionalpolitiken.Det är ett synnerligen viktigt uppdrag, inte minstdärför att någonstans av Sverigesyta blöder eller i vart fall inte har en positivutveckling. Det innebär att man tappar människor ochdärmed utvecklingskraft. Det är alltså ett viktigt en-gagemang som statsrådet har iklätt sig.Herr talman! Tron på människans förmåga somskapande varelse är en naturlig utgångspunkt för migoch för oss i . Skapande och kreativitetär inte bara grunden för ekonomiskt välstånd utanäven en förutsättning för att individer och regionerska växa. Detta synsätt måste genomsyra samtligapolitikområden för att få genomslag i vårt samhälle.Statens roll är enligt min och vår uppfattning att ska-pa och ansvara för de grundläggande förutsättningarsom är nödvändiga för att kreativiteten och entrepre-nörskapet ska utvecklas.Vad är det då för saker jag talar om? Det finnsmånga saker jag skulle kunna tala om. Jag ska emel-lertid begränsa mig till fem saker som jag tycker ärsynnerligen viktiga för att de förutsättningar somstaten har ansvar för ska anses vara uppfyllda. Jagkommer att ta dem i ordning. Det är dock ingen rang-ordning. Samtliga är för mig lika viktiga.Det första som är viktigt är att kommunikationer-na fungerar i alla delar i vårt land. Det må gälla alltfrån det vanliga vägnätet över flyg- och järnvägsnättill de digitala kommunikationer som är nöd-vändiga för att människor ska leva och utveckla verk-samheter i alla delar av vårt land. Så är inte fallet . Vägnätet och det digitala nätet är inte utbyggt påett sådant sätt att vi kan säga att alla delar av vårt landhar förutsättningar för att utvecklas.Det andra är kunskapen och lärandet. Vi behöverständigt få till oss ny kunskap för att vi ska utvecklassom människor. Utvecklas vi som människor så ut-vecklar vi också den verksamhet som vi är delaktigai. Får vi inte ny kunskap snart sagt varenda dag såutvecklas vi inte som människor, och den verksamhetsom vi representerar utvecklas inte heller utan stårstilla och går därmed tillbaka. Vi måste alltså se tillatt kunskapen och lärandet kommer alla delar av vårtland till del.För det tredje står de areella näringarna för myck-en företagsamhet och näringsverksamhet i alla delarav vårt land. Uttrycket areell näring säger i sig att denfinns i alla delar i vårt land. Likväl ger den upphovtill mycken service som alla människor som bor iområdet utöver dem som är näringsidkare har nyttaav. Inom de areella näringarna måste man ha likvär-diga förutsättningar med konkurrenter och kolleger iomvärlden för att de ska kunna utvecklas på ett brasätt i alla delar av vårt land.Det fjärde är välfärden. För att man ska leva ettbra liv måste man ha någon form av grundtrygghet.Det måste vara samhällets ansvar att se till att dengrundtryggheten finns i alla delar av vårt land. Dåtalar jag inte bara om undervisning, sjukvård ochliknande saker. Jag talar också om saker som att post-och telekommunikationen likväl som elströmmen skakomma , alla årets dagar, till alla delar avlandet. Så är det inte . Då finns inte förutsätt-ningen för att utveckla alla delar av landet. Utvecklasman inte står man stilla eller går möjligen tillbaka.Det är också viktigt att vi är överens om att vi fortsattska ha ett skatteutjämningssystem som är grunden föratt kommunerna ska kunna bibehålla den grundtrygg-het som kommunerna står för och som för det mestaär den grundtrygghet som är närmast människorna.Det femte är kulturen. Man måste ha kul. Ska manframleva ett bra liv måste man få upplevelser. Manmåste tycka att det är roligt att bo på en ort. Tyckerman det så utvecklas man också, och den verksamhetman står för utvecklas likväl. Alltså måste samhälletse till att de ofta ideella organisationer som finns fårförutsättningar för att utveckla verksamhet som göratt människor tycker att det är spännande och kul attfå sig till del de upplevelser som jag har talat om. Dåutvecklas de som människor, och det samhälle de bori utvecklas också likväl som den verksamhet som derepresenterar utvecklas.Herr talman! Så till en sak som jag uppmärksam-made . Det har kommit ett TT-meddelande om att det finns förslag om att lägga omstödet och förutsättningarna för det allmänna vägnäteti vårt land. Enligt de pressmeddelanden och annatsom jag har tagit del av föreslås det att en stor del avde allmänna vägarna skulle övergå till att bli enskildavägar.Det innebär först och främst att staten fråndrar sigsitt ansvar för det allmänna vägnätet och lastar överdet på kommuner. Det är för det mesta kommunersom redan är hårt utsatta och därtill har ettbristfälligt vägnät.