prot · GO0997 · 2001-04-20 00:00:00 — Jagtrodde att var upplyst nog att veta attKristdemokraterna är ett parti som är fristående frånreligiösa rörelser, att har en värde-ring och är ett värdeorienterat parti kring de traditio-ner som vi har och den västerländska humanistiskamänniskosynen. Vi kristdemokrater har vidare myck-et tydligt i våra partiprogram och principprogramklargjort att vi vill ha en allsidig undervisning i sko-lan där olika åsiktsriktningar får komma in och därdet finns respekt för människors olikheter när detgäller leverne, läggning osv. Det är det som vi stårför. Det som talar om får han nog be-arbeta i de sammanhang där det hör hemma.Anf. 31 ():Fru talman! får jag höra att vi folkpartistersvartmålar tillståndet i den svenska skolan. Det fårjag höra trots att jag ofta och gärna säger att mycket iden svenska skolan är bra. Men varje elev som far illaär så viktig att han eller hon inte får glömmas bort.I dag föreslår utbildningsutskottets majoritet attriksdagen ska avslå 284 yrkanden om skolan från denallmänna motionstiden. Många av de här yrkandenahar varit uppe till diskussion åtskilliga gånger baraunder de år som jag har varit i . Man kantycka ibland att debatten upprepar sig. Ofta framtonarockså bilden av ett läger på ena sidan som ständigtförsvarar skolan och ett annat som lyfter fram pro-blemen. Till det senare lägret hör inte minst vi libe-raler.Även om jag och andra folkpartister brukar sägaatt mycket också är bra i den svenska skolan får vi,som sagt var, ibland kritiken att vi svartmålar. Mendet är inte sant. När jag är ute på besök i skolornaträffar jag många trevliga elever och många duktigalärare. Skolan gör så gott den kan och lyckas ofta bra.Att så många elever ändå misslyckas och att såmånga mobbningsfall glöms bort beror inte i förstahand på dem som arbetar i skolorna. Det beror i förstahand på hur den politiska styrningen av skolan harsett ut under många år.Tyvärr, fru talman, har varenda större rapport omskolan visat sämre och sämre resultat.Bara någon vecka före den här debatten kom jämförelsetal för skolhuvudmän. Statistikendär visar tyvärr att fler än saknar fullstän-digt betyg från , närmare bestämt ,den högsta siffran . Statistiken visar också attallt färre går ur gymnasieskolan med fullständigtbetyg och att andelen elever som når gymnasiesko-lans mål om högskolebehörighet bara är . Det ärklart att vi för elevernas skull måste ta de här uppgif-terna på allvar. Bakom siffrorna döljer sig enskildaelever, unga människor som inte får ut av skolan vadde har rätt att kräva. Bakom siffrorna döljer sig ocksåelever som inte vågar gå till skolan för att de blirmobbade.För att ge eleverna en chans i skolan måste någrafå huvudmål för skolan särskilt lyftas fram. Skolanska sätta kunskapsmålen högt, och skolan ska vara enmiljö där brott och kränkande beteende inte accepte-ras. Läs- och skrivforskare är överens om att i stortsett alla kan lära sig läsa och skriva. Det tar bara liteolika tid för olika individer. Om en elev behöver meratid är det därför bättre att gå en eller två terminer till igrundskolan än att börja gymnasiet utan chans attklara sig där. Det allra viktigaste är naturligtvis attbarnen lär sig tidigt och får stöd så fort svårigheternamärks. Därför måste utvärderingar göras tidigt ochdärför måste speciallärarna komma tillbaka till sko-lan.I den socialdemokratiska skoltraditionen har detvarit fult att erkänna att elever är olika. Därför harskolan blivit för likformig. Inte bara i gymnasiet utanockså i har många elever långtråkigt,eftersom de inte får stimulans att gå vidare med stu-dier som de tycker om. har andra tråkigteftersom de inte hänger med iböckerna, som de andra läser, eller förstår matten,som de andra räknar.En del elever behöver gå längre i . uppnår målen snabbare. Därför måste grundsko-letiden bli flexibel, så att eleven helt enkelt går vidaretill gymnasiet när han eller hon har nått målen. Därförmåste också kunna erbjuda kurser ispråk och matte för dem som vill gå lite snabbarefram och är specialintresserade av ett ämne.Fru talman! Om eleven inte ska luras på sin rätttill stöd i skolan måste skola, elev och föräldrar till-sammans diskutera hur eleven når målen. Utan riktiginformation är risken stor att problemen sopas undermattan. I socialdemokratisk skoltradition är betyg,skriftliga omdömen och godkäntgränser farliga be-grepp. Vi liberaler ser i stället bra utvärdering somdet bästa sättet att hjälpa eleverna och att ge dem detstöd som en del behöver mer än andra. Vilka drabbasegentligen av en skola utan tydliga kunskapsmål? Detär naturligtvis de elever som inte på egen hand ellermed hjälp av sina föräldrar ändå skaffar sig de kun-skaper som de behöver. Det är ju just det som skolde-batten handlar om, att alla har rätt till kunskap.Om eleverna ska få det stöd som de behövermåste skolan ha välutbildade lärare, men det fattasalltfler lärare . har antalet outbil-dade lärare ökat med 5 300, och det gäller hel-tidstjänster. Enligt är av hel-tidstjänsterna besatta av lärare utan pedagogisk ut-bildning. Enligt Lärarförbundets analys av Skolver-kets siffror saknas nu sammanlagt 19 515 hel-tidstjänster i grundskola och gymnasieskola. Om denutvecklingen ska vändas måste lärarnas insatser vär-deras mycket högre än , och läraryrket måste bliså attraktivt att studenterna söker sig till lärarutbild-ningen.Om skolan verkligen blir en kunskapsskola medtydliga mål tror jag att många övriga problem medbråk och skolk minskar kraftigt. Men måsteskolan bli tydligare när det gäller att markera motmobbning och andra brott i skolan. Ett antal exempelfrån det senaste halvårets nyhetssidor talar sitt tydligaspråk. Vi har läst om att en elev hängs ut genomfönstret av sina kamrater. En flicka mobbas underflera år så att hon måste transporteras iambulans till sjukhus. Sexuella övergrepp begås motminderåriga. Listan kan göras lång över händelsersom rapporterats från skolorna . Oftahar de också rapporterats först när övergreppen pågåtten längre tid.Brott i ska polisanmälas. Av någon an-ledning sker inte det med självklarhet i skolan. Omnågon av de här händelserna inträffat på en gata ellerett torg hade de flesta tyckt att polisanmälan varitsjälvklar.Nu i april fick vi beskrivet ännu ett allvarligtmobbningsfall i . En flicka hade mobbats såsvårt att hon inte orkade gå till skolan under flera år.Enda lösningen tycks nu vara att byta skola. Skolver-ket gjorde tillsyn och kritiserade Malmöskolan för attden mobbade flickan inte fått tillräcklig undervisning.Däremot, märkligt nog, kom det ingen kritik frånSkolverket för att mobbningen hade fortsatt under såmånga år.Det här är för mig en kärnfråga när det gällermobbning, fru talman. Om man är tvungen att väljaborde det vara självklart att mobbarna ska flyttasnågon annanstans och inte mobbningsoffren. Men iriksdagen och skoldebatten hukar skolministern ochSkolverket. De vågar inte säga att mobbare ska kunnaflyttas från en skola för att skydda dem som utsättsför mobbning. Ett andra steg ska naturligtvis vara attförsöka behandla mobbarna så att de kan fungeratillsammans med andra människor i en vanlig skolaigen, men det första steget måste alltid vara att hjälpadem som utsätts för mobbning eller andra brott iskolan.Folkpartiet har gjort en undersökning av de fallunder där utövat tillsyn av hurkommunerna hanterat fall av mobbning. Resultatetvisar, och det är alltså siffror, att i entredjedel av fallen har den mobbade eleven inte fåttden undervisning han eller hon har rätt till. De äralltså dubbla offer: Dels blir de mobbade, dels blirderas skolgång lidande.Fru talman! På tal om respekt kommer jag osöktatt tänka på det inslag i vänsterpartisten inlägg som handlade om civil olydnad. Jag tyck-er att tankar och argument är väldigtoklara och väldigt svåra att följa. Jag skulle varatacksam om kunde tala om vad hanmenar med civil olydnad, som alltså är något skolanska ställa sig positiv till. Är det civil olydnad när enelev sprider nazistisk och rasistisk propaganda, motde vedertagna demokratiska regler vi har i skolan? Dåföljer han ju inte de lagar som finns. Är det civilolydnad när man kastar tårtor på politiker som visarsig offentligt? Är det civil olydnad när några som villha en golfbana i stället för bostäder ockuperar markenså att kommunens arbetare inte kan komma dit? Jagtycker att de här resonemangen är väldigt oklara ochskulle vara tacksam om ville definieravad han menar med civil olydnad.Fru talman! Utskottet avstyrker som sagt alla mo-tioner i det här betänkandet. Det skulle ta för lång tidatt gå in på alla, men jag skulle ändå vilja att Social-demokraterna och deras stödpartier i repliker ellerinlägg framöver svarade på varför de säger nej tillnågra förslag som jag tycker är särskilt viktiga.Varför säger ni nej till att betyg ska sättas tidigarei och att nationella prov ska genomförassenast under det tredje grundskoleåret? Varför sägerni nej till att ska bli flexibel och omfattanio eller beroende på om eleven nått målen?Varför vågar ni inte säga att man ibland måste flyttapå den som mobbar?Avslutningsvis, fru talman, nöjer jag mig med attyrka bifall till reservation 2 under punk-terna 1 och 28.Anf. 32 () replik:Fru talman! Skolpolitik på vis - bar-nen jagas av polis. Jag kommer osökt att tänka på dettalesättet när jag lyssnar på sätt att lösaproblemen i skolan. Varje gång någonting händersom inte är lämpligt bör man polisanmäla - så upp-fattar jag budskap. Jag tror att det väldigtofta finns betydligt bättre sätt att lösa konflikter iskolan än att ropa efter polis och hårdare tag.Ulf ställer en fråga till mig som rör civilolydnad och säger sig vara okunnig. Det sista är för-stås uppenbart och hade kunnat lösas om hade tagit del av antingen den motionsom är väckt av vänsterpartister i den här frågan,någon av de många handböcker i civil olydnad somfinns utgivna eller just den utredning jag refereradetill, SOU 1999:101 Olydiga medborgare.Civil olydnad handlar inte om lagbrott i allmän-het. I stället handlar det om att man vid tillfällen därallvarligare, större värden kränks av ett beslut som ärfattat eller en lag som genomförs bryter mot lagen,medvetet och öppet, och dessutom tar straffet för detlagbrott som man har begått. Det är ett sätt att genomifrågasättande stärka demokratin.Jag har avslutningsvis en fråga till talar i en reservation om skolan som en mur-bräcka mot segregation. Min enkla fråga till är: Om man vill bryta segregationen, inte minstinom skolans område, varför motsätter man sig dågång efter gång särskilda insatser i de områden somav många betraktas som problemområden, där desociala behoven är sådana att mer pengar helt enkeltbehövs? Då låter det lite hycklande att talaom att man vill bryta segregationen.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag tar det sista först. Folkpartietsskolpolitiker ute i kommunerna driver linjen att peng-ar och resurser ska fördelas efter behov och att områ-den och skolor som uppenbart har behov av mer re-surser ska få mer resurser. Den principen ställer viupp på.När det gäller mobbarna och mobbningsoffren ärmin enkla fråga: Varför tänker inte påalla som inte vågar gå till skolan för att de blir mob-bade, eller som tycker att det är jobbigt att sitta bred-vid en människa som har kränkt honom eller henneunder ? Vi lämnar ingen i sticket i skolan, inteheller dem som mobbar. De ska få hjälp att kommatillbaka. Men när situationen är sådan att man måstevälja väljer vi att ställa oss på offrets sida. Iblandkommer man till den situationen, det gäller civilt motstånd får jag inget riktigtsvar. säger att man ska bryta mot lagenöppet och ta sitt straff. Är det eller jageller någon annan som ska bestämma när det ärlämpligt att göra det? Vi kan t.ex. fatta ett beslut omatt bygga ett dagis någonstans, och de som inte gillardet kan försöka hindra byggnadsarbetarna från attkomma dit därför att de hellre vill ha någon annanlokal där. Är det vad kallar för civiltmotstånd? De som vill bryta mot lagen om hets motfolkgrupp kan klottra rasistiska slagord på väggarna.Är det civil olydnad?Hela resonemanget är ologiskt eftersom det byg-ger på att det är just de åsikter som som på något underligt sätt ska accepteras dådet gäller att bryta mot lagen. Jag tycker att det bästasättet att visa olydnad är att, som vi gör , argu-mentera mot vad en majoritet har bestämt och försökaväcka opinion för att få folk att ändra sig. Det andraöppnar snarare för den starkares rätt, rätten för densom har möjlighet att på ett annat sätt ta makten.Anf. 34 () replik:Fru talman! Låt mig ta det sista först, dvs. diskus-sionen om civil olydnad. Demokrati efter folkpartis-tiskt mönster kan kanske begränsas till att rösta vartfjärde år och därefter foga sig efter och nöja sig medde beslut som fattas. Men för mig och för arbetarrö-relsen i allmänhet räcker inte den definitionen avdemokrati. Här förutsätts också aktiva samhällsmed-borgare som tar del i debatt och diskussion, men somockså är beredda att bryta mot lagar som begränsarmänskliga rättigheter. Så har demokratin i Sverigefrån första början fötts, och så har demokratin ut-vecklats.Under tidigt 1900-tal, Folkpartietfortfarande var ett progressivt parti, var man själv endel av kampen för allmän och lika rösträtt och deltogi olagliga civil olydnads-aktioner, om man så vill. Detär betecknande att nu har lämnat detta föratt i stället bli ett administrerande och förvaltandeparti.När det gäller mobbning handlar frågan inte iförsta hand om vilken sida man ställer sig på utan vadman ska göra åt de bekymmer som uppstår när någonblir mobbad. Ska man flytta på den som mobbar ochsäga att det är individens fel att denna situation haruppstått. Det är lösning. Kasta ut dem!Skicka i väg dem! Låt dem gå i skolan någon annan-stans så mår de säkert bättre.Vi tror inte det. I stället är det ett systemfel i sko-lans sätt att arbeta, i skolans arbetsmiljö, och någon-ting som man gemensamt måste ta ansvar för, för faktiskt ska kunna ändra situationen. Här skiljervi oss åt i synen på skolans funktionssätt och yttersttror jag också i människosyn.Anf. 35 () replik:Fru talman! Jag tror att mycket av problemen medbåde mobbning och andra problem i skolan skulleminska genom den enkla förebyggande åtgärden attskolan sätter upp en mycket tydlig attityd, att maninte accepterar den här typen av beteende. Om manpå ett tidigt stadium angriper detta och inte är svaginför dem som bryter mot uppenbara etiska regler,skulle vi i färre fall behöva välja mellan om vi skahjälpa mobbningsoffret eller mobbaren.När det gäller civil olydnad skulle jag vilja ställaen fråga, trots att inte har någon replikkvar. Vi kan återkomma till den . Vilkakonkreta beslut ska vi fatta här i riksdag föratt vi på något sätt ska släppa fram civil olydnad?Vad är det för form av konkreta åtgärder som Väns-terpartiets särskilda yttrande går ut på? Vi kan intejämföra med civil olydnad i diktaturer eller odemok-ratiska samhällen. Det är klart att människor somförsökte fly från judeförföljelsen bröt mot lagarna,liksom människor som försökte fly över muren frånÖsttyskland bröt mot lagarna. Men vi kan inte jämfö-ra det med civil olydnad i ett samhälle där vi fattardemokratiska beslut. Där har vi faktiskt andra meto-der för att försöka ändra besluten.Anf. 36 ():Fru talman! har haft samverkan medregeringen . Vi har valt att inte väcka motioner, utan i stället koncentreraoss på de möjligheter som samverkan ger.Nu har vi gjort ett undantag. Det finns en motionfrån . Det beror på att vi har ett behov avatt i en samlad form framställa skolpo-litik. Jag yrkar bifall till den motionen, dvs. till reser-vation 4 under punkt 2, som handlar om den motio-nen i dess helhet.Jag ska inte försöka beskriva innehållet i motio-nen, men jag kan rekommendera en läsning av den.Miljöpartiet vill alltså ha en skola som är starktdecentraliserad, där de enskilda skolorna är friståendeenheter med stor möjlighet till profilering av pedago-giska metoder och inriktning, efter skolans möjlighe-ter och resurser. Vi vill ha en skola där man har indi-vidualiserad undervisning, en skola inte bara för allautan en skola för envar, där varje enskild elev fårmöjlighet att utvecklas efter sina förutsättningar ochintressen. Vi vill ha en skola med stort elevinflytandeoch med föräldraaktivitet.Det här kräver naturligtvis att man har en skolamed stora resurser, och huvudproblemet för svenskskola , som vi ser det, är att resurserna har varitför små . Det berör inte barapengar för att anställa personal, fler vuxna i skolanbehövs, utan också att vi inte har tillgång till resurseri landet. Det saknas utbildade lärare för att kunnafylla luckorna. Det gäller lärare, specialpedagoger,skolpsykologer osv.Det här är det största problemet för svensk skola,de alltför knappa resurserna. Vi vet bakgrunden. Detvar nedskärningarna under denekonomiska krisen som tog bort av resurserna.De har inte kommit tillbaka än.Jag noterar med viss förvåning att de borgerligapartierna, framför allt moderater och folkpartister, harförnekat resursbristen. Jag vet inte om det beror pådåligt samvete eller vad det är, men det gör faktisktett konstigt intryck. Det är alldeles uppenbart att detbehövs en förstärkning. Lärarna har gjort en jättein-sats när man har fått jobbamed klasstorlekar på upp till 30 elever utan chans attge den hjälp som behövs till elever med behov avsärskilt stöd. Det är klart att det på lång sikt inte kanvara en skola som vi vill ha i Sverige.I stället för att tala om resurser talar man om en nykurs. Den kursen hade nog, åtminstone tillför ett eller , en mycket tydlig nyliberalinriktning. Konkurrens och privatisering var sakerman talade om som skulle lösa problemen på någotsätt.När vi nu har den här motionsfloden, som är väl-digt stor, närmare 300 motionsyrkanden, ser man enbild som jag tycker i och för sig är väldigt trevlig.Yrkandena är i betänkandet uppdelade i två delar.Den ena delen innehåller sådana yrkanden somegentligen handlar om det som kommuner och skolorsjälva ska bestämma. Det är trevligt att de finns medoch det är, precis som har påpekat, etttecken på att det finns ett stort intresse för och en storsakkunskap här i när det gäller skolorsarbete.Den andra delen, som handlar om det som riksda-gen har att besluta om, är intressant i det perspektivsom jag inledde med. Vi ser rader av förslag ochyrkanden om bättre undervisning när det gäller sexoch samlevnad. Det är många partier som har tagitupp det. Vi ser förslag om bättre undervisning när detgäller alkohol, narkotika och tobak, den s.k. ANT-undervisningen. Värdegrundsfrågorna ska lyftas fram.Samtliga partier har tagit upp att det måste fram re-surser till stöd för elever med behov av särskilt stöd.Elevinflytandet har t.o.m. tagit upp i enmotion, vilket var överraskande eftersom det var detsista partiet som talat om elevinflytande i positivatermer. har en motion om att miljöfrå-gorna ska lyftas fram i skolan och att miljöfrågornaska ingå i all undervisning i . Det är sko-jigt.Det här är alltihop saker som i stort sett, jag skullevilja säga av dem, redan står i läroplanen, somfinns i skollagen och som inte behöver någon endaändring. Vi har dessutom tidigare i många samman-hang talat om att det är viktigt att man följer uppläroplanens målsättningar och verkligen omsätterdem i den praktiska undervisningen i skolan. Detgäller , sex och samlevnad, värdegrunden osv.Det är alltså så att man från det borgerliga hålletegentligen vill att det som finns i skollag och läroplanska genomföras. Det är inte särskilt många förslag påändringar. Dessutom går det lite grann i grön riktningnär det gäller betoningen av detta.Nåja, det är inte bara positiva saker. De gamlaresterna finns kvar. Det är betygsfrågan som kommerupp igen. Skolpengen har inte tagits upp från mode-raternas sida i de här motionerna, men den samman-hänger ju med budgetfrågorna.Jag fick konkreta frågor från några ledamöter. Jagska beröra dem.Frågan om i skolan tycker jagligger lite tokigt till. Det är någonting som man skafundera över när man har en skola med möjligheteratt ge särskilt stöd till elever som har behov. Det kanvara dyslexi, elever med lättare DAMP eller Aspergerosv. När de får det stödet kanske de inte behöver gåett år extra. Tanken att de som inte har klarat av stu-dierna ska gå till är pedagogiskt intesärskilt lyckad. Hjälpen och stödet behöver sättas inbetydligt tidigare. Stödet ska vara av den karaktärenatt varje elev klarar av . Vi iMiljöpartiet är öppna för flexibilitet när det gällerskoltiden. Det har vi t.o.m. skrivit in i vårt partipro-gram. Men det är inte någon lösning för just de eleversom har behov av särskilt stöd att förlänga skoltidenmed ett år.Ulf ställde tre konkreta frågor. Jag skasvara på dem. Den första frågan gällde varför vi intetycker att det är bra att betyg sätts tidigare. Det kännslite tokigt att upprepa detta för jag vet inte vilkengång i ordningen.Vi är alltså emot betyg i skolan av tre skäl. För detförsta är betygen i stort sett värdelösa som mått påkunskap. Jag brukar säga att det är som att mäta längdmed en gummisnodd. Det blir olika betyg beroendepå hur mycket man spänner gummisnodden. Olikalärare spänner den olika. Olika skolor har olika tradi-tioner i betygssättning och sådant.För det andra är betygens prognostiska värde -möjligheten att förutsäga studieframgång och yrkes-framgång senare i livet - är dåliga. De är dåliga pre-diktorer. Detta har inte undersökts för det nya betygs-systemet, men på de gamla - som förmodligen varbättre och säkrare som mätinstrument.För det tredje och viktigaste är betyg inget bra pe-dagogiskt hjälpmedel. De leder in elevernas studierpå en tokig linje när det gäller motivationen. Manläser för att få betyg i stället för att vara intresserad avdet ämne man läser. Vi vet att man lär sig tio gångerfortare om man ska lära sig någonting man är intres-serad av än när man ska lära sig för att få bättre be-tyg, pengar e.d. Sekundär belöning är en betydligtsämre motivation än direktintresset. Jag hoppas att virätt snart ska komma ifrån betygsdiskussionen. Denleder egentligen ingenstans, och jag tror inte att denlöser några problem. Jag tycker att fakta talar tydligt iriktning mot detta.Vi har redan berört flexibel skoltid. Det kan varabra med flexibel skoltid. Det är självklart men enflexibel startpunkt för skolstarten. Men prioriteringenför åtgärderna ska vara annorlunda. Elever med be-hov av särskilt stöd ska få det tidigt och när de behö-ver det så att de klarar skolan, hellre än att låta demgå och sedan gå till och tro att de ska lärasig att läsa sista året.Man ska flytta på den som mobbar, säger . Det är klart att man kan göra det. Det är enmöjlighet som finns, och det sker i vissa fall. Men detär knappast det som är problemet. Jag vill väl bollatillbaka frågan, och jag undrar om verkli-gen är med på att ha ett fullödigt program om mobb-ning vid varje skola - både det förebyggande arbetetoch vad som görs när mobbning dyker upp.Vi hade en hearing med specialister. De förklara-de hur ett sådant program kan se ut. De redovisadeför hur man i andra länder med stor framgång haranvänt det programmet. Det vore trevligt att höra omUlf är beredd att arbeta för att detta verkställsi praktiken.Intresset för mobbningsfrågor har varit stort iriksdagen, men det har också varit ett stort motstånd.Jag minns när försökte driva igenom attfå in i skollagen att alla som arbetar för skolan harskyldighet att aktivt motverka mobbning. Det är detsom nu gör att det går att gå till domstol. Då var detinget annat parti som ställde upp på detta. Vi fickigenom det tack vare att barnombudsmannen krävdeatt detta skulle in i skollagen. Det är utmärkt attmobbningsfrågan har uppmärksammats av samtligapartier. Det är en lång bit kvar innan vi är framme.Jag saknar framtidsvisioner. I många av motio-nerna kräver man som vi redan har bestämt att göra,men det finns ganska lite av framtidssyn. Jag hoppasatt vi får mer av det i kommande debatt.Anf. 37 () re-plik:Fru talman! Det saknas framtidsvisioner, sägerGunnar .