prot · GP0944 · 2001-12-10 00:00:00 — Man görockså en koppling mellan begreppet självförsvar iFN:s stadga och kampen mot internationell terrorism.Från att tidigare ha betraktat internationell terro-rism främst som en kriminell handling har tolkningenav FN:s stadga i och med detta utvecklats så att detnu också är ett hot mot internationell fred och säker-het och även utlöser rätten till självförsvar. Ett enigtsäkerhetsråd står bakom resolutionen och därmeddenna tolkning av FN:s stadga.Det finns väl nästan bara en på det här jordklotet,nämligen partiledare, som fortfarandeuttrycker tveksamhet till FN:s säkerhetsråds rätt attuttolka FN-stadgan.Det råder inte någon tvekan om att en förskjutninghar skett i avvägningen mellan människors säkerhetoch staters suveränitet. Denna utveckling måste väl-komnas. FN har trots det en avgörande roll när detgäller ansvaret för internationell fred och säkerhet.Rätten att besluta om våldsanvändning bör förbli hossäkerhetsrådet. Den viktigaste uppgiften är i ställetatt påverka arbetssättet så att vetot inte används merän i undantagsfall.Det internationella samfundet måste utöver atthålla samman för att bekämpa internationell terrorismäven samarbeta för att hantera andra globala problem.Människor i världen ställer högre krav på delaktighet.De vill ha en större del av globaliseringens frukter.En stor utmaning för det internationella samfundet äratt minska gapet mellan de rika och de fattiga. Glo-baliseringens fördelar måste nå ut till alla. Mer än enmiljard människor lever i absolut fattigdom.Generalförsamlingen antog hösten ett mål omatt halvera fattigdomen i världen . Men för att detta ska ske måste fler länder uppnåFN:s mål om i bistånd. Vi måste ge utveck-lingsländerna marknadstillträde. Vi måste öka vårhandel. Vi måste ha rättvisare villkor. Allt detta,liksom kraftfulla initiativ för att bringa långvarigakonflikter till en varaktig lösning, kan rycka undangrunden för möjligheterna att rekrytera nya terroris-ter.Fru talman! När kommunismens ok lyftes från vå-ra grannfolk i öster sökte de genast gemenskapen medoss. De sökte vår frihet, de sökte vår demokrati, desökte vår marknadsekonomi och allt annat som deunder årtionden av kommunistiskt förtryck förnekats.Under de lite som har gått sedan murenföll har en enastående utveckling ägt rum i dessaländer. Människors frihet har ökat och äntligen får deockså del av det ekonomiska välstånd som vi svens-kar alltför ofta tar för givet. Demokratiska värdering-ar är fast förankrade, och ingen tror längre på allvaratt utvecklingen kan rullas tillbaka. Denna fantastiskautveckling sedan kommunismens fall har också gyn-nat oss.Säkerhet kan endast byggas i samarbete. Varjeland har rätt att självständigt välja sin säkerhetspoli-tiska linje. Grannrelationer måste bygga på utvecklatförtroende och på ömsesidig respekt. EU-utvidgningen är central. Utvidgningen av EU har enmycket betydelsefull säkerhetspolitisk effekt då kra-ven på institutionell stabilitet som garanterar demo-krati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respektför skydd av minoriteter har haft avsevärda positivaeffekter. Dessa länder kommer i och med ett EU-medlemskap att integreras i vårt system för krishante-ring, som är under uppbyggnad inom ramen för EU.Detta har också en oerhört stabiliserande verkan.Den transatlantiska länken har en mycket viktigroll att spela i den alleuropeiska freds- och säkerhets-ordning som vi eftersträvar.Sverige har alltsedan den återupprättade själv-ständigheten stött , Lettlandsoch stärkande av sin suveränitet, uppbygg-naden av rättsstatens demokratiska strukturer samt ennationell totalförsvarsförmåga. Det svenska stödet harpå ett verksamt sätt bidragit till att dessa länder harkunnat göra sina självständiga säkerhetspolitiska val.Det är ett starkt svenskt säkerhetsintresse att dessagrannländer inte förnekas den rätten, utan kan för-verkliga sina egna säkerhetspolitiska målsättningar.Estland, och har valt att söka sinsäkerhet genom medlemskap i och Nato och ge-nom goda grannrelationer. Processen att sätta stoppför det uppdelning i vår del av ärinte avslutad förrän också dessa länder har förverkli-gat sina säkerhetspolitiska mål.Vad avser förutsättningarna för Natomedlemskapoch vilka länder som ska ingå i en kommande utvidg-ning så är detta frågor som Nato och dess egna med-lemsstater har att ta ställning till. Det ankommer intepå riksdag att ta ställning i dessa frågor.Sverige deltar fullt ut i EU:s gemensamma utri-kes- och säkerhetspolitik och är drivande i dess ut-veckling av en integrerad civil och militär krishante-rings- och konfliktförebyggande förmåga. ESDPutvecklas i nära dialog med och i samverkan medNato, FN, och partnerländerna. Genom dennaprocess bidrar vi till att skapa ett mer jämbördigt ochfruktbart samarbete mellan och på krishan-teringsområdet.Ett fortsatt fördjupat euroatlantiskt säkerhets-samarbete är av grundläggande betydelse för att han-tera konflikter i och dess närhet. Nato har,liksom EU och , stor betydelse för säkerheten iEuropa. samverkan med Nato på ,samt inom ramen för EAPR och PFF, är uttryck förden vikt vi fäster vid Natos centrala roll som militärkrishanterare i . På samma sätt är samverkanmellan EU och Nato inom ramen för ESDP ett viktigtinstrument för att utveckla vår krishanteringsförmåga.Fred och säkerhet för vårt eget land är ett övergri-pande mål för svensk säkerhets- och försvarspolitik.Vi har också som grundläggande mål att solidarisktbidra till en fredlig utveckling i världen.Sveriges säkerhetspolitik syftar till att i alla lägenoch i former som vi själva väljer trygga en handlings-frihet att såsom enskild nation och i samverkan medandra kunna utveckla vårt samhälle.Det är självt som definierar vår innebördav den militära alliansfriheten. Den sätter, bortsettfrån avtal om ömsesidigt stöd till försvar mot väpnatangrepp, inga som helst hinder för ett svenskt allsi-digt och aktivt deltagande i internationellt säkerhets-samarbete. Vi har möjlighet att delta i alla for-mer av internationellt samarbete, med undantag en-dast för det förpliktigande samarbete med Nato somgäller ömsesidigt stöd till försvar mot väpnat angrepp.I finns en bred politisk uppslutning och enstark folklig förankring kring vårt val att vara militärtalliansfria.Sverige är inte inom en överskådlig framtid hotatav en invasion från främmande stat. Men det gör inteatt alla faror är borta. Vi i har under lång tiddiskuterat det vidgade säkerhetsbegreppet. Vi harstuderat hur miljökatastrofer, flyktingströmmar, terro-ristattentat och annat har kunnat påverka vår säkerhet.Efter vet vi att detta inte bara varhypotetiska seminarieövningar. Terroristattackernavisade oss i blixtbelysning att framtidens hot ser an-norlunda ut än gårdagens.Sverige och det svenska försvaret har tidigare ände flesta andra påbörjat en strukturell förändring föratt kunna möta också framtidens hot. Det finns bådepolitisk vilja och förmåga att förändra sä-kerhetspolitik för att möta hot och utmaningar somlandet kan ställas inför. Den nya helhets-synen på säkerhet och sårbarhet, vårt allt bredareinternationella säkerhetssamarbete för att förebyggaoch hantera olika typer av hot, konflikter och krisersamt ominriktning av det svenska försvaret är exem-pel på hur denna politiska vilja har manifesterats ikonkret handling.I utskottets betänkande behandlas också regering-ens förslag till avtal mellan , , Norgeoch om stöd för industrisamarbete inom för-svarsmaterielområdet.Den försvarsindustriella förändringsprocess sominletts i och i främjar vitala svenskasäkerhets- och försvarspolitiska intressen.Försvarsindustrins internationalisering är en förut-sättning för att ska kunna bibehålla industri-kapacitet i landet och på det sättet säkra vår försvar-smakts behov av materiel på den militära alliansfri-hetens grund. Detta nordiska samarbetsavtal ger ock-så de bästa förutsättningarna för en ekonomiskt sundförsvarsindustri, vilket är av vikt för att säkra en ef-fektiv användning av försvarets resurser för materie-lanskaffning.Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslagtill beslut.Anf. 19 () re-plik:Fru talman! Jag har två frågor.Den ena är den fråga som jag ställde i mitt anfö-rande om neutralitetspolitiken och vilken relevansbegreppet neutralitet har för säkerhetspolitiken i dagenligt Socialdemokraterna. Det skulle vara intressantatt få ett svar på den frågan.Nästa fråga handlar om signalerna som kommerfrån , att man kommer att gå vidare i terrorism-bekämpningen och angripa - något som jagtycker är ytterst tveksamt, milt sagt. Inte minst kanhela sammanhållningen när det gäller terrorismbe-kämpningen äventyras.Jag har inte hört vad regeringen har sagtom detta. Det kan hända att jag har missat det. I såfall skulle jag gärna vilja veta hur ser påfrågan.Anf. 20 () replik:Fru talman! får nöja sig medatt höra åsikt i frågan.Jag hörde säga i sitt inläggatt den socialdemokratiska partikongressen hade tagitsteg tillbaka vad gäller neutralitetspolitiken. Så äricke fallet. Vi har haft två olika sammankomster i detsocialdemokratiska partiet. Ett förtroenderåd ägnadesig åt att diskutera den nya säkerhetspolitiska situa-tionen. Där exemplifierades vad den militära allians-friheten ger oss för möjligheter, och då fanns exemp-lifieringen att vi kan ställa oss neutrala. Samma textsom antogs på förtroenderådet innanpartikongressen beslöts av partikongressen att förasin. Det är alltså ingen större förändring, mycketodramatiskt.Det råder väl ingen som helst tvekan om att vi är överens om att den säkerhetspolitiska doktrinvi har inte på ett fullödigt sätt beskriver denverklighet som vi lever i. Av det skälet har regeringenbestämt sig för att bjuda in till överläggningar för atthitta en ny säkerhetspolitisk doktrin. Jag tror också attdet finns stora möjligheter att göra det, eftersomskillnaderna mellan partierna är ytterligt små.USA:s möjliga angrepp på är något som jagockså har nåtts av i alltmer alarme-rande tongångar. Jag måste säga att jag tror att detvore ett ödesdigert misstag av att bestämma sigför att fortsätta och på det sättet bomba . Detskulle till att börja med naturligtvis leda till att deninternationella koalitionen mot internationell terro-rism genast skulle upphöra. Jag tror att det vore ettödesdigert misstag av amerikanerna i det här läget.Anf. 21 () re-plik:Fru talman! Det senare håller jag med om. Dåhoppas jag att skickar de här signalernavidare till regeringen och att man agerar i FN för atthindra detta. Jag vet ju att andra gör det också.När det gäller neutralitetsbegreppet kan jag barakonstatera att ordvalet är något annorlunda nu än vaddet var eller så. Vi behöver kan-ske inte diskutera det mer , utan det ska ju diskute-ras i partiledaröverläggningarna. Men det är ganskatydligt för mig i alla fall.Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag har inget ytterligare att tillägga.Anf. 23 () re-plik:Fru talman! Vi är inte ensamma om att rikta kri-tik mot bombningarna. Det finns en ganska stor gruppinom socialdemokratin som delar synpunkten att detinte är det rätta sättet att ta kamp mot terrorismen attbomba ett annat land.bin är fortfarande på fri fot, och många,många människor har fått sätta livet till i den militäraattacken mot . Flyktingströmmen är stor,och människor har det väldigt besvärligt . Jag troratt det är viktigt att komma ihåg det i den allmännadiskussionen.Med anledning av det som är det ju också så att ganska tidigt sade attdet var fler s.k. skurkstater där man med militäramedel gärna skulle vilja komma åt terrorismen, somman uttryckte det från sida. Det finns ju ambi-tioner från håll att använda den formen avkamp mot terrorism som vi alltså inte stöder.Anf. 24 () replik:Fru talman! I mitt inlägg sade jag inte att ni varensamma om kritik mot bombningar. Det syns migmycket tydligt att det inte är på det sättet. Det ärganska många som har uttalat sig mot bombningar,även om de, precis som sadetidigare, har blivit färre som hargått.Vad jag sade i mitt inlägg var att snart är den enda i världen som inte ger FN:ssäkerhetsråd rätt att tolka FN-stadgan.Min fråga till från Vänsterpar-tiet är: Anser att harrätt att uttolka ? Det är nämligen vad FN:ssäkerhetsråd har gjort. Ett enhälligt säkerhetsråd hartolkat på det här viset. Och den enda somjag har hört uttrycka tveksamhet över detta är Väns-terpartiets partiledare , så jag vill haett svar på frågan: Har rätten attuttolka eller inte?Jag håller med om och tror inte heller att bomb-ningarna är den enda metoden för att utrota interna-tionell terrorism. Det har heller aldrig varit syftet medde bombningar som pågår. Syftet med bombningarnai har varit att slå ut träningsläger förterrorister, att slå sönder militära nätverk.Det är detta bombningarna har syftat till.Vad jag sade i mitt inlägg var att ska vi rycka un-dan rekryteringsgrunden för att få fram nya terroris-ter, måste vi se till att få en schystare världsordning,en mer rättvis globalisering där globaliseringensfrukter kommer människorna till del och där vi mins-kar gapet mellan rika och fattiga.Men inta inte någon sorts vänsterståndpunkt ochtro att och hans nätverk är någotslags progressiva krafter i världen som slåss för merrättvisa och jämlikhet, för så är det inte. Detta ärterrorister med något helt annat på sin agenda.Anf. 25 () re-plik:Fru talman! Vad vi har sagt är att våld föder våldoch att det här sättet att ta kamp mot terrorism inne-bär att man utsätter andra människor förvåldet. Detta är oerhört viktigt.Vi har sagt att det är bra att FN agerar, och vi harhela tiden sagt att det är bra att man lyfter upp de härfrågorna till FN. Det är riktigt. Därmed kan jag hållamed om att det är viktigt att FN agerar och att FNframgent agerar på ett sätt som gör att man faktisktfår en lösning på det här problemet. Det är vad vi harsagt.Anf. 26 () replik:Fru talman! Jag vet inte riktigt hur jag ska tolkaBerit Jóhannessons svar, men jag väljer att tolka detden positiva vägen, att hon tar avstånd från Vänster-partiledarens pacifistiska hållning när hon säger attFN:s säkerhetsråd inte har rätten att tolka FN-stadganpå det här viset. Jag tycker att det är bra om BeritJóhannesson menar att FN har agerat riktigt här.Berit Jóhannesson säger att våld föder våld. Det ärpå det viset att när terrorattackerna skedde höll dethär nätverket på att planera ytterligare terrorattacker ivärlden. Då är frågan: Ska vi i det internationellasamfundet vara passiva och vänta på att dessa terro-rister ska göra ytterligare attacker, eller ska vi agera?För mig är svaret ganska givet: Samfundet kan intevara passivt, så i detta läge gjorde det internationellasamfundet helt rätt. Man såg till att hade rättentill självförsvar. Av det skälet har bombningarna sketti för att slå ut nätverks möjlig-heter att fortsätta med terrorattacker över världen.Och jag är tacksam över att man har uppnått det syf-tet.Anf. 27 ()replik:Fru talman! understryker, som allatalare har gjort här , vikten av internationelltsamarbete för att skapa en säkrare värld och för att,som han sade, rycka undan grunden för terrorism. Videlar den uppfattningen allesammans här.Historiskt sett har inte alltid varit så väl-digt aktivt på en del samarbetsområden. T.ex. hindra-de svensk alliansfrihet vid bildandet av FN.Vi hade en diskussion om ifall Sverigeskulle kunna gå med i FN eller inte beroende på alli-ansfriheten, men vi fattade beslut om att göra det.Likadant var det med EU. Det tog innanvi blev medlemmar. Och har vi på bordet en dis-kussion om Natomedlemskap.Vi har ju alltmer samarbete, precis som UrbanAhlin underströk, med Nato. Det enda som återstår ärde här ömsesidiga försvarsförpliktelserna, där majo-riteten inte anser att vi kan gå med i Nato på grund avdessa. Då är min fråga: Anser att viskulle kunna vara neutrala vid t.ex. ett överfall pånågot av EU-medlemsländerna eller skulle Sverigeockså ta en aktiv del i försvaret av ett sådant land?Anf. 28 () replik:Fru talman! K-G Biörsmark säger att vi inte harvarit så aktiva i FN på grund av vår alliansfrihet ochatt vi var tveksamma och tvehågsna innan vi gickmed. Det vet jag inte riktigt. Jag känner inte till det,det var långt före min tid. Men jag vet att Sverigekanske har varit det land som har varit mest aktivt iFN. Över 100 000 människor i har varit utepå olika FN-uppdrag, i fredsbevarande insatser osv.Jag tror att det är väldigt få länder som faktiskt kanvisa en sådan aktivitet. Det är väl inte så dåligt av ettalliansfritt land att ha kunnat spela den rollen undermånga år och på det sättet ha stött FN.Jag håller med om att det är oerhört låg trovärdig-het för att vi skulle kunna vara neutrala om ett annatEU-land skulle angripas. Vi är med i EU i en solida-risk gemenskap med de andra där vi naturligtvis intekan stå likgiltiga inför vad som händer ett grannlandeller ett annat land i EU. Men det behöver inte betydaatt vi naturligtvis måste vara medlemmar av Nato. Viär med i Europeiska unionen och samarbetar med denom att bygga upp en ordentlig krishanteringsförmåga,en civil och militär krishanteringsförmåga. Vi deltarpå alla möjliga områden på de sätt vi kan utom justnär det gäller artikel fem. Jag tycker att det är ganskasjälvklart.Vi gör detta tillsammans med många andra länderi Europeiska unionen - och även andra europeiskaländer - som är i samma situation. Jag tycker faktisktatt ansvaret ligger hos K-G Biörsmark att förklaravarför vi ska göra detta , när vi faktiskt behandlarett betänkande som visar att vi inte står inför någonrisk för en invasion av en främmande stat. Varför skavi gå med i Nato nu när hotet mot oss faktiskt harvarit större tidigare? På vilket sätt skulle vår säkerhetstärkas i förhållande till den situation vi har ?Sverige har inget säkerhetsunderskott, K-G Bi-örsmark.Anf. 29 ()replik:Fru talman! Det var ju i samband med starten avFN som vi - även då - hade bekymmer med vår neut-ralitetspolitik. Vi har ofta gömt oss bakom just det härbegreppet, att vi ska vara neutrala. Därför har vi intealltid varit så aktiva på de här områdena. Så var detockså historiskt när FN bildades. Vi var tvungna attvänta och fundera här i på om viskulle gå med eller inte. Sedan har vi varit mycketaktiva, och vi är mycket aktiva. Det är jättebra. Det ärlikadant med EU. Det tog där också. närvi har kommit med är vi aktiva, och det är jättebra.Samma resonemang borde också kunna gälla Na-to, där vi så att säga tövar och är med lite grann meninte är fullt aktiva. Fördelen med detta, ,skulle vara att vi då är med i de rum och runt de borddär beslut fattas och diskussioner sker. Då kan vi varamed och påverka. Det är bakgrunden till resonemang-et. Det borde väl även tycka är bättre; attkunna göra sin röst hörd fullt ut. Det borde vara bättreän att vara lite passiv, som i de andra exemplen, dehistoriska exempel som jag har tagit upp. Så har vigjort tidigare.Då är det också lite konstigt, tycker jag, att manvill ha den här säkerhetspolitiken så att säga à la car-te. Man vill vara med lite grann men inte fullt ut. Manvill inte vara med och ställa upp på § 5 och inte varamed och aktivt stödja andra länder som kommer isvårigheter. Vi har , , underdet tid förlitat oss på hjälp från väst. Detär det jag menar med just à la carte. Är det inte bättreatt vi höjer vår röst och fullt ut går med som fullvär-diga medlemmar? Jag tror att det också skulle stärkasvenskt självförtroende i de här frågorna. Det kanannars diskuteras och bli lite naggat i kanten på grundav att vi inte tar klar ställning.Anf. 30 () replik:Fru talman! Jag läste i reservationmeningen om att man tycker att det vore lämpligt omSverige och tillsammans med de tre baltiskastaterna skulle ansöka om medlemskap. Så stod detnågot i stil med: Om finska folket så önskar förstås.Tydligen gäller inte den formuleringen det svenskafolket. Vi vet att det finns en väldigt stark uppslutningbland svenska folket bakom den militära alliansfri-heten och att man inte vill att vi ska gå med i Nato.Jag är glad över att åtminstone tar hänsyntill den finska opinionen i den frågan.Nu är det på det sättet att vi samarbetar med Natoi fråga om alla dess möjliga strukturer utom just att geen möjlighet till artikel fem. I alla andra strukturer ärvi med. Vid alla andra beslut, vid alla andra bord, ärvi med. Sanningen är ju, som , att första gången artikel fem utlöstes varnu, efter terrorattacken. innandess har aldrig artikel fem använts. Som jag ser dethar alltså full tillång till alla de delar i Natosstrukturer som vi behöver ha tillgång till. Vi har ingetsäkerhetsunderskott . Vi har en möjlighet attsamarbeta med Nato på väldigt många områden.Dessutom vågar jag påstå att den hållning somFolkpartiet har, att vi tillsammans med de tre baltiskaländerna skulle söka medlemskap i , inne-bär en risk för att vår säkerhetspolitiska situationfaktiskt skulle kunna försämras.Anf. 31 () re-plik:Fru talman! Jag noterar först av allt att varken för-svarsministern eller utrikesministern ansett det mödanvärt att försvara regeringens politik i denna debatt.Men jag nöjer mig väl med , som jagdessutom tar tillfället i akt att hälsa välkommen iutskottsordförandenas krets - om än något . Mankan kanske t.o.m. se fram emot en mer givande debattmed honom än med regeringens å tjänstens vägnarmer bokstavstrogna talesmän.Jag instämmer i mycket av det som framfört, men jag har ett par frågor som jag vill taupp. Jag vill inte föregripa partiledarsamtalen. Demskulle jag från min utgångspunkt gärna se att Folk-partiet återvände till. Större än så torde inte motsätt-ningarna vara. Eller om man uttrycker det så här:Bland de sex kvarvarande partierna torde väl motsätt-ningarna vara minst lika stora som de skulle bli omäven inkluderades i kretsen. Det skullevara positivt för om vi kunde hitta en gemen-sam doktrin att gå vidare utifrån.I samband med detta vill jag ställa en fråga tillUrban avseende den militära alliansfriheten.Från min utgångspunkt är det som det sammansattautskottet har fastslagit i detta betänkande vad gällerbegränsningarna för svenskt säkerhetspolitiskt samar-bete oerhört väsentligt. Då undrar jag om det inte ärUrban Ahlins uppfattning att den diskussion som förskring den säkerhetspolitiska doktrinen i väl stor ut-sträckning utgår från negationen, dvs. från det själv-klara förhållandet att så länge vi inte är med i Natoomfattas vi inte av artikel fem. Borde det inte i ställetvara rimligt att fokusera på och utgå från vad svensksäkerhetspolitik, inte minst i praktisk handling, i praktiska handling som jag tidigare här har redo-visat i talarstolen, i verkligheten innebär? Det handlarom våra nationella säkerhetsintressen, vilka de är, vadvi gör och varför. Vore inte det bättre än att klä alli-ansfrihetens julgran med kulor som den varken ärvärd eller förtjänar?Anf. 32 () replik:Fru talman! Jag ber att få tacka för gratulationer även om de är för tidiga.Riksdagen har ännu inte fattat några beslut vad gällerordförandeskapet i utrikesutskottet. Jag tror att manska vänta med sådana gratulationer tills besluten ärfattade. Det har jag lärt mig i politiken.Vad gäller den militära alliansfriheten och dennya doktrinen är det ju på det sättet att det här ut-skottsbetänkandet säger att vi har partiledaröverlägg-ningar. Vi ska väl, precis som tidigare, kanske överlämna de diskussionerna åtpartiledarna, överlämna åt dem att försöka hitta denya formuleringar som på ett bättre sätt beskriver densäkerhetspolitiska situation som vi faktiskt befinneross i.Jag håller med om att vår politik ärinriktad på ett samarbete, på en integration, på attvara med i ett solidariskt arbete tillsammans medandra nationer för att bygga upp en alleuropeisk sä-kerhetsordning. Det ska naturligtvis också synas i densäkerhetspolitiska doktrin som ska komma ut ur dethär samarbetet. Självklart är det på det sättet.Men jag kan inte riktigt förstå varför så enormt benhårt håller sig fast vid att hanär rädd för ordet "möjlighet", alltså att det finns enmöjlighet att vara neutral. Det är ju på det sättet. militärt alliansfria har vi möjligheten att ställa ossneutrala. Varför är det så farligt för attöver huvud taget ha en liten hänvisning till att vi skakunna vara det?Anf.