prot · GO0985 · 2001-03-23 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:85Fredagen den 23 marsKl. 09.00 - 09.3412.00 - 12.01Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------1 § Meddelande om inlämning av interpellatio-nerTalmannen hade i enlighet med 6.1.1 i riksdags-ordningen fastställt att sista dag för inlämnande avinterpellationer under innevarande skullevara kl. 12.00.2 § Meddelande om frågestundTalmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsrådnärvara:Försvarsminister , utbildnings-minister , miljöminister ,statsrådet och statsrådet § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2000/01:300Till riksdagenInterpellation 2000/01:300 av functional food.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den27 mars 2001.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor.Stockholm den 16 mars 2001JordbruksdepartementetMargareta WinbergEnligt uppdragLena IngvarssonExpeditionschefInterpellation 2000/01:299Till riksdagenInterpellation 2000/01:299 av () om kvinnor som söker asyl.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 30 mars 2001.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor och ordfö-randeskapsrelaterade engagemang.Stockholm den 19 mars 2001UtrikesdepartementetMaj-Inger KlingvallInterpellation 2000/01:282Till riksdagenInterpellation 2000/01:282 av ()om arbetskraftsinvandring.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 27 april 2001.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor och ordfö-randeskapsrelaterade engagemang samt att jag intekunnat finna en debattdag som passar både interpel-lanten och mig.Stockholm den 19 mars 2001UtrikesdepartementetMaj-Inger KlingvallInterpellation 2000/01:321Till riksdagenInterpellation 2000/01:321 av omframtiden för humanistiska vetenskaper.Interpellationen kommer att besvaras onsdagenden 18 april 2001.Skälet till dröjsmålet är beredningen inom depar-tementet.Stockholm den 15 mars 2001UtbildningsdepartementetThomas ÖstrosInterpellation 2000/01:327Till riksdagenInterpellation 2000/01:327 av omkommunala förtroendeuppdrag.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den3 april 2001.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor.Stockholm den 19 mars 2001JustitiedepartementetBritta Lejon4 § Svar på interpellation 2000/01:312 omkvinnors hälsa och arbeteAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser vidta dels för att arbetsska-delagstiftningen ska få en mer jämställd tillämpning,dels för att minska bristerna i handläggningen sominnebär en strukturell orättvisa i bedömningen avarbetsskadorna.När det gäller den snedfördelning i antalet god-kända arbetsskador som finns mellan olika kategorierav skador och mellan män och kvinnor måste vi ställaoss frågan hur mycket som beror på reglernas ut-formning respektive tillämpningen av reglerna. Förnärvarande pågår arbete med en översyn av arbets-skadeförsäkringen. Bl.a. har regeringen den 5 oktobergivit i uppdrag att analyserahur arbetsskadeförsäkringen fungerar i förhållande tillsitt syfte för individ och samhälle. Särskild vikt skadärvid läggas på försäkringens effekter för kvinnor.Riksförsäkringsverket ska kartlägga de problemsom finns i dagens lagstiftning och tillämpning. Iuppdraget ingår också att ta fram förslag till de la-gändringar som kan behövas. Riksförsäkringsverketbör också undersöka möjligheterna och formerna förett samarbete med forskare på de områden som ärrelevanta för arbetsskadeförsäkringens tillämpning.Uppdraget avseende arbetsskadeförsäkringens effek-ter, problem i handläggningen och förslag till regel-förändringar ska redovisas senast den 2 april 2001.Utöver detta speciella uppdrag ska särskilt verka för att socialförsäkrings-systemen tillämpas likformigt och rättvist och utfärdade allmänna råd som fordras för tillämpningen. avser att fortlöpande utöva särskildtillsyn över arbetsskadeområdet för att tillse att ären-dehantering och tillämpning sker på avsett sätt.Bevisreglerna i lagen om arbetsskadeförsäkring ärför närvarande föremål för översyn. Jag kommerinom kort, , att få ett förslag tillregeländring från den juristgrupp som på mitt upp-drag har utarbetat nya regler. Bevisreglerna reforme-ras med inriktningen att det ska bli lättare att bevisaatt en skada är arbetsskada, dvs. beviskravet sänks,något som har betydelse för de svårbedömda skadorsom ofta drabbar kvinnor. Vidare ska reglerna blienklare och tydligare. Jag vet att juristgruppen harbeaktat att arbetsskadeprövningen i första instansvanligtvis görs av andra än jurister.Redan med dagens regler ska individuella hänsyntas såväl vid bedömningen av skadligheten som vidsambandsbedömningen. Det innebär i princip att omen kvinna och en man utsätts för samma belastning iarbetet och drabbas av samma sjukdom har kvinnanlättare att få sin arbetsskada godkänd eftersom kvin-nor har en annan konstitution än män. Det är såledesinte den manliga som gäller i arbetsskadeför-säkringen, utan försäkringen tar hänsyn till individensförutsättningar. Det kan dock vara en god tanke attlyfta fram denna fråga om befintligt skick tydligare iden nya arbetsskadeförsäkringen.Beträffande bevisreglerna pågår ett arbete somsyftar till att så långt som möjligt förenkla hantering-en. Förbättringar därvidlag kommer alla försäkradetill godo, men störst torde nyttan vara för dem medsvårbedömda skador. Förslag till nya regler bör varaväl genomarbetade. Det är därför viktigt att man lyss-nar till den juridiska och medicinska expertisen. Deregeländringar som är under utarbetande kommeratt remitteras till berörda organisationer och myndig-heter för synpunkter innan vi går vidare med enproposition angående förändringar i arbetsskadeför-säkringen.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill inleda med att tacka social-försäkringsministern för svaret på min interpellation.Under de senaste åren har ett stort antal utred-ningar analyserat utvecklingen inom hälsoområdet.Framför allt har de senaste årens mycket snabba upp-gång av antalet sjukskrivna stått i fokus. Vi har ävenhaft många debatter i de här frågorna. Ett stort antalolika undersökningar och analyser pekar också på attdet finns ett starkt samband mellan förändringar avsjukfrånvaro och arbetsplatsens organisation, resur-stilldelning och arbetsrutiner.Verkningsfulla insatser kräver ett antal samver-kande åtgärder på arbetsplatserna. Arbetsmarknadensparter, m.fl. måste inom sina re-spektive kompetensområden i samverkan och medstöd av arbetsmiljölagen och annan lagstiftning vidtakraftåtgärder i syfte att skapa arbetsförhållanden somgör det möjligt för en större del av arbetskraften attarbeta.Både jag och statsrådet vet att fler kvinnorän män drabbas av belastningsskador. Kvinnor fårofta de mest monotona och okvalificerade arbetsupp-gifterna. Stress i arbetet ökar riskerna för sjukdomaroch skador, liksom brist på inflytande och kontrollöver den egna arbetssituationen.Beträffande arbetsskadeförsäkringen kan jag hållamed ministern om att vi måste ställa oss frågan hurmycket som beror på reglernas utformning respektivetillämpningen av reglerna när det gäller snedfördel-ningen i antalet godkända arbetsskador. När arbets-skadeförsäkringen skärptes kom kriti-ken ganska snabbt. Kritiken har särskilt tagit sikte påreglernas effekter för kvinnor. Försäkringen har ocksåsaknat tydlighet. Förutsättningarna för att åstadkom-ma en likformig och rättvis tillämpning har därförvarit mindre goda.Jag ska inte här redogöra för alla de fel och bristersom ett otal experter har sett i tillämpningen av ar-betsskadeförsäkringen . Både jag ochstatsrådet vet ju att förändringens vindar snart är häroch att man som bäst håller på att utarbeta ett nyttförslag till bättre och rättvisare bevisregler. Jag hop-pas i likhet med socialförsäkringsministern att dettakan ha stor betydelse för de svårbedömda skadorna,som ofta drabbar kvinnorna.Men visst kan det behövas en attitydförändringhos bedömarna. Trots att det med dagens regler skatas individuella hänsyn såväl vid bedömningen avskadligheten som vid sambandsbedömningen tror jagatt det finns stora brister. Hur ofta tänker handläggar-na på att en kvinna kan ha lättare att få sin arbetsska-da godkänd eftersom kvinnor har en annan konstitu-tion än män? Det är nog, precis som socialförsäk-ringsministern så föredömligt skriver i svaret, enverkligt god tanke att lyfta fram frågan om befintligtskick tydligare i den nya arbetsskadeförsäkringen.Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! Det är precis som säger, att även om det är viktigt att ta hänsyntill historien, dvs. snedbedömningar, felbedömningaroch orättvisor i bedömningen mellan kvinnor ochmän, är vi nu ganska nära att hitta en ny utgångs-punkt. När vi gör det måste vi ta hänsyn till det före-byggande arbetet, dvs. så att inte fler blir sjuka ellerarbetsskadade. Här pågår också ett övergripandearbete med en stor helhetssyn som utgångspunkt.En av de saker som jag tror kommer att innebäraatt man uppmärksammar t.ex. arbetsplatser som intefungerar bra är om vi kan få en systematisk informa-tion, så att den kunskap som försäkringskassorna fårnär de får anmälda sjukfall förs över till dem somutövar tillsyn över arbetsplatserna, dvs. Yrkesinspek-tionen eller det nya arbetsmiljöverket.Sedan är det viktigt med kompetensutvecklingoch kunskap. Jag är övertygad om att det år som hargått och det år som vi går in i, när vi för en diskussionom en ny arbetsskadeförsäkring tillsammans med detarbete som kassorna själva och Riksförsäkringsverketgör, innebär att vi får en bredare erfarenhet av just detfaktum att man med försäkringen som utgångspunktmåste ta hänsyn till att kvinnor och män är olika. Manmåste också ta till sig det som beskriver, nämligen att kvinnor ofta har arbets-uppgifter som är mer underordnade och därmed harmindre förutsättningar att påverka sin egen arbetssi-tuation. Det leder ofta till att de får exempelvis be-lastningsskador.Anf. 4 ():Fru talman! Det är nog så att jag och socialförsäk-ringsministern delar syn. Jag vill återigen tacka försvaret. Jag var lite rädd för att det skulle bli ett väldigtkort svar, därför att jag vet att det pågår många utred-ningar. Men jag tror att det är bra att vi får en litendebatt om de här frågorna och lyfter fram dem, för dehar osynliggjorts ganska mycket. Det är viktiga frå-gor, och det handlar om uppenbara orättvisor. Jag ärglad att det pågår ett intensivt arbete i departementetoch att vi snart kanske hittar en lösning.Som feminist vet jag att kvinnor förtrycks. Detkan vara i arbetslivet, i privatlivet och i föreningsli-vet. Det system vi lever i tilldelar män makt på kvin-nors bekostnad. Detta är ett resultat av mäns överord-ning och kvinnors underordning. Det finns underlig-gande orsaker. Det är ett helt system som resulterar iatt män får makt och privilegier på kvinnors bekost-nad. Förhållandet mellan könen är inbyggt i samhäll-skulturen, i språket och i normerna och värderingar-na.Det är mycket en fråga om attitydförändringar ochkanske också om att öka kunskapen hos t.ex. hand-läggare på kassorna. Försäkringsläkarna behöverockså få kunskap i genusforskning och titta på arbets-platserna på ett annat sätt. Jag vet att det har varit enbristande tillämpning. Jag har själv fått ta del avmånga sådana här ärenden och många klagomål. Dethar kanske inte lyfts fram tillräckligt. Visst behövsdet en attitydförändring hos bedömarna.Den här interpellationen går kanske i skarvenmellan arbetsskadeförsäkring och jämställdhetsfrågor,och jag är glad att har svarat på den.Jag vet att i många avseenden är ett före-gångsland i jämställdhetsarbetet. Det har bedrivits ettframgångsrikt jämställdhetsarbete. Den här positivautvecklingen beror på ett antal samverkande faktorer,som att det har funnits en efterfrågan på arbetskraft idetta land, att många kvinnor har krävt förändringoch att det funnits en politisk vilja att skapa ett jäm-ställt samhälle. Det är viktiga frågor för oss alla attdriva.Men det återstår mycket att göra. Det är nödvän-digt att ha ett arbetssätt som synliggör förhållandenaoch villkoren för män och kvinnor, att pröva frågor urett jämställdhetsperspektiv, se hur olika förändringarpåverkar kvinnor respektive män, stimulera aktivaåtgärder, ha mätbara mål och inte minst utvärderaverksamheten. Man kommer in på allt det här närman pratar om socialförsäkringar och i synnerhetarbetsskadeförsäkringen.Jag tackar för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2000/01:283 om ar-betsmarknaden kring norsk-svenska gränsenAnf. 5 Statsrådet ():Fru talman! har frågat statsrådetUlrica om regeringen är beredd att vidtaåtgärder för att underlätta gränssamarbetet på arbets-marknadsområdet mellan och samtvilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för atttydliggöra ansvaret kring gränsproblematiken somberör olika politikområden. Med hänsyn till att inter-pellationen berör integration i har ärendetöverlämnats till mig som ansvarig minister för nor-diskt samarbete.Sverige är starkt engagerat i arbetet med att un-danröja hinder för den gränsöverskridande rörlighetenför enskilda och företag i . Vi samarbetar idenna fråga förutom med också med Danmarkvad avser och med Finland.I maj år 2000 presenterades en Handlingsplan fören fördjupad integration mellan och ,som har utarbetats av en tjänstemannagrupp i de bådaländernas utrikesdepartement. Många av de gränshin-der som tas upp i denna och som nämns i interpella-tionen är under behandling i detta bilaterala samar-bete. I vissa fall kan det handla om en justering avregelverk, i andra om att tillämpa rådande bestäm-melser på ett mera flexibelt sätt. vill jagunderstryka att det är upp till inte minst det regionalaoch lokala planet att främja integrationen.Utan att ge mig in på enskildheter i handlingspla-nen vill jag nämna några frågor som vi från svensksida lyft fram. Det är svårare för samboende ellerensamstående i att få köra sin svenskregistre-rade bil i vid tillfälligt arbete där än vad det ärför gifta personer. En svensk läkare får inte ta medsig sin läkarväska över gränsen. Det norska skatte-systemet innebär att en norsk gränsgångare som ar-betar på svenska sidan gränsen måste betala för-skottsskatt kvartalsvis till norska staten.Självfallet agerar vi i fråga om motsvarande pro-blem på vår kant. Efter norska påpekanden har vimöjliggjort att också norska laboratorier kan verka iSverige och t.ex. utföra analyser av dricksvatten.Som positivt exempel kan jag även nämna att denordiska handelsministrarna på svenskt initiativkommit överens om en ordning som innebär att t.ex.en grävmaskinist kommer att kunna ta över sin ma-skin på andra sidan gränsen för att utföra ett arbete.Självklart har vi skillnader i skattesystem, social-försäkringssystem och arbetsrätt. Dessa är ofta avsådan art att de inte kan harmoniseras. Här tror vi attförbättrad information är till hjälp. Vi välkomnar detarbete som bedrivs på regional basis i detta syfte.Vi har i förmånen av en gemensam ar-betsmarknad. Genom EU och som Norgeanslutit sig till kan de nordiska länderna bli en verklighemmamarknad. Till syvende och sist handlar mycketav samarbetet mellan och om att för-verkliga EU:s inre marknad. Gränshinderfrågorna ärmedborgarnära EU-politik som berör de fyra friheter-na fri rörlighet för personer, tjänster, varor och kapi-tal. Det är nödvändigt att det pågående integrations-arbetet får genomslag i praktiska åtgärder.I sammanhanget kan jag inte underlåta att ta uppfrågan om handelsutbytet mellan EG- och EFTA-länderna vad gäller förädlade livsmedel, t.ex. barn-mat. Det är viktigt att genomförandet av protokolletinte fördröjs, att lever upp till andan i och det åsyftade handelsutbytet. Detta är vadmodernt europeiskt samarbete handlar om.Det är glädjande att tagit upp deviktiga gränshinderfrågorna. och har160 mil gemensam landgräns. Även om våra länderhar ett väl utvecklat samarbete inom olika områdenfinns en viktig potential som vi till fullo måste ta varapå. Mycket står att vinna på att ta bort byråkratisktkrångel och undanröja andra trögheter för att främjaintegrationen.Därmed har jag besvarat interpellantens förstafråga. Vad gäller den andra frågan bör det ha framgåttatt ansvaret för samordningen av gränshinderfrågornainom ligger på Utrikesdeparte-mentet, som naturligtvis sakansvaret i varjeenskild fråga på central nivå ligger på respektivefackdepartement.Anf. 6 ():Fru talman! Jag vill tacka för detjag tycker är ett bra svar på min interpellation. Denhär frågan har jag debatterat tidigare, inte med LeifPagrotsky utan med bl.a. . Jag vändemig till därför att hon har ansvar förregionalpolitiska frågor, men jag tror att det varmycket bra att det var som tog översvaret.Sverige och har ju väldigt mycket gemen-samt och, som det också står i svaret, det är 160 milgräns vi har att hantera. Mycket av värderingar, kyn-ne och även lagstiftning stämmer överens på bådasidor om Kölen. Man skulle kunna tycka att den geo-grafiska gränsen inte skulle resa så stora hinder somden tyvärr gör.Jag är mycket medveten om den handlingsplan förfördjupad integration mellan och somsvaret hänvisar till. Jag tycker att det är väldigt mångabra saker som tas upp i den, just frågor kring arbets-marknad, sociala frågor, hinder för näringslivet inteminst och vad gäller infrastruktur och kommunika-tion.Det viktigaste av allt tror jag ändå är den slutsatssom man drar på s. 4 i svaret, att harmoniseringar ochändringar av regelsystem inom t.ex. skatte- och soci-alförsäkringsområdena inte är möjliga att göra. Detförstår jag också. Men jag tror att det är där sommånga av de här hindren och problemen uppstår. Detkan vara en kombination av ett tillämpningsproblemoch ett informationsproblem.Det är väldigt många människor i somhar som sin arbetsmarknad. Och det är väldigtmånga som i efterhand upptäcker att t.ex. en föräldra-penning från inte berättigar till a-kassa närman blir arbetslös i . Det finns många exem-pel på att detta fungerar väldigt dåligt.Jag tycker att den här frågan är särskilt viktig justnu när högkonjunkturen avmattas. kommerdärmed att återigen bli en mycket viktig arbetsmark-nad för många av skogslänen, t.ex. , menäven för andra. Jag tycker att det är viktigt att se dettaockså ur det perspektivet.Även på frågan om samordning inom regeringenhar jag fått svar. Samordningen ligger inom Utrikes-departementet. Men jag anser ändå att det finns ettproblem här också. Varje fråga ligger på sitt departe-ment. Det gäller skattefrågorna, socialförsäkringsfrå-gorna och arbetsmarknadsfrågorna. Var någonstansska vi kunna få en samordning kring de frågornautifrån gränssamarbetsperspektivet? Det är det jagtror lite grann är kärnan i den här problematiken.Anf. 7 Statsrådet ():Fru talman! Vi är båda besjälade av viljan att för-stärka integrationen i våra gränsbygder vid vår långagräns mellan och . Gränsens längd är jukolossal. Det är faktiskt EU:s längsta yttre gräns. Denbestår av glest befolkade bygder i stort sett hela vä-gen. Människorna som lever på båda sidor om dennagräns behöver underlag för arbetsmarknad, serviceoch annat på båda sidor för att kunna ha en rimlig ochnormal levnadsstandard. Det är min åsikt. Ju bättre vilyckas riva gränshinder, desto bättre möjligheter blirdet för bevarad service och bevarad arbetsmarknad ide glesbygder som ligger utmed gränsen.Det är viktigt för oss att jobba med detta på tvåsätt. Det ena är att ta bort de regler som i långa styck-en hindrar. Vi kan inte komma jättelångt med det,därför att våra länder har olika åsikter vad gällerskattepolitik, socialförsäkring, sjukförsäkring ochföräldraförsäkring. Det måste vi leva med. Men på endel områden är reglerna dumma och omotiverade ochbör harmoniseras. Det gäller t.ex. regler för snöplo-gar, grävmaskiner och lyftkranar. Om man bor i gles-bygden och är en liten entreprenör med den här typenav verksamhet måste man kunna ta kunder på bådasidor om gränsen om man inte ska bli utkonkurreradav konkurrenter som ligger i en större ort längre in ilandet. Här måste gränsbygden bli en naturlig enhet.Men förutom regelharmonisering finns det ett an-nat område som jag tycker är oerhört viktigt. När vinu har olika regler på olika områden är det viktigt attmänniskor som lever på båda sidor om gränsen på ettenkelt och smidigt sätt kan få information om vadsom faktiskt gäller, så att man kan inrätta sin vardagpå ett bra sätt och inte blir hänvisad kors och tvärs tillolika myndigheter där ingen har överblick över allt-sammans.Det här känner jag som min uppgift i regeringen.Andra statsråd har ansvar för enskilda delar av detta,skattefrågorna, socialförsäkringsfrågorna, arbets-marknadsfrågorna osv. Men jag driver på för att viska inrätta gemensamma informationsfunktioner ditmänniskor kan vända sig och på ett ställe få veta hurdet förhåller sig över hela fältet. Om man övervägeratt ta ett jobb på andra sidan, om man överväger attförändra sin vardag så att man så att säga blir gräns-överskridande är det en kontakt som kan ge svar påmånga frågor man behöver.Det här har vi sjösatt i där vi harstartat ett informationscentrum i , mitt i sta-den. Med hänsyn till glesbygden och den enormtlånga gränsen mellan och är det inteen form som lämpar sig där. Men iVärmland samordnar nu förberedelsearbetet för attinrätta någonting liknande som kan vara människorbehjälpligt utmed hela den gränsen,vare sig det blir med Internet, telefon eller på andrasätt. Det här är ett område där vi måste bli bättre, därvi jobbar aktivt för att underlätta för de människorsom bor där.Anf. 8 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret. Jag tyckerockså att det är viktigt att det görs konkreta saker. Dethär är konkreta frågor som måste ha konkreta lös-ningar och inte bara stora övergripande vackra ord.Det här är faktiskt en vardag som väldigt mångamänniskor befinner sig i. Därför tror jag detta är bra.Jag tror också att just satsning på informationkanske är nummer ett i det här sammanhanget.Det finns andra saker som utgör problem som jaginte tycker skulle behöva vara problem över gränser-na. Det är t.ex. postgången. Det tar så för ettbrev att komma fram från den ena sidan gränsen tillden andra. Det vet jag också är någonting som manbeskriver i handlingsplanen och som man försökerhitta lösningar på. finns ett slags Norgebrevlådai . Använder man den är man ga-ranterad att brevet ska komma fram i god tid.Men i det samhälle vi lever, med snabba kommu-nikationer, låter det nästan som stenålder att det ska för ett brev att resa från till Sverigeeller vice versa. Det finns ju så mycket konkret manskulle kunna göra. Detta stämmer inte med det sam-hälle vi lever i och med de möjligheter vi har.Jag skulle vilja ställa en kort fråga till innan vi avslutar. Den handlar om det kom-mande . Det finns en diskussionom huruvida vi inom Schengenländer, nu inbegriperjag även , ska ha ID-handlingar eller pass påoss för att kunna motivera varför vi befinner oss i ettSchengenland. Hur tror att det kom-mer att påverka arbetsmarknaden mellan ochNorge? Kommer svenska medborgare som ska arbetai att behöva ha passhandlingar till hands?Anf. 9 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig börja med den sista fråganom . Det innebär att vi kan resaöver gränserna i utan att behöva visa uppnågonting, utan att behöva stanna och stå i kö, dvs.bara gå in. Det ändrar inte de regler som redan tidiga-re har gällt, om jag har blivit rätt informerad, att manmåste kunna legitimera sig.Jag har själv blivit avkrävd legitimation av norskpolis mitt i . De reglerna påverkas inte avSchengensamarbetet. Möjligen kommer ett och annatlands poliser att bli mer aktiva och klåfingriga, elleren och annan hotellreceptionist att bli än mer nitiskoch begära att man visar pass eller legitimations-handling när man checkar in.Just gränspassagen förenklas kraftigt så att övrigaEuropa kommer att närma sig det försprång vi harhaft i , där vi inte harbehövt visa upp något pass när vi har åkt över grän-sen. Låt oss se det som en utmaning att vi ska flyttafram positionerna i vår integration, så att vi fortsätteratt kännetecknas som försökslaboratorium avväl integrerade, samarbetande länder.Mycket av samarbetet sker inom ramen för EU:sinre marknad.