prot · GO09122 · 2001-06-11 00:00:00 — Vi lyckades också, som jagnämnde tidigare, efter många om och men enas omdet i vårbudgetförhandlingarna. fördubblaslägstanivån till , och året därpå ökas den på till180 kr . Det är viktigt.Varför skulle det vara högprioriterat att förbättravillkoren i föräldraförsäkringen för dem som tjänarmer än ? Det har jag svårt attförstå, i synnerhet eftersom taknivån i arbetslöshets-försäkringen är lägre. Låt oss höja det taket först.Rättvisa, herr talman, kan inte reduceras till en såsimpel tanke som att den som har betalat in mer tilldet allmänna också ska få ut mer av det allmänna.När det gäller föräldraförsäkringen handlar detockså mycket om att pricka in barnen vid rätt tid-punkt. De som får barn tidigt straffas för det trots attde kommer att bidra med sina skattepengar senare ilivet. Med en sådan politik har det inte varit så kons-tigt att förstföderskorna har blivit få.Anf. 105 () replik:Herr talman! sade att bara föratt man betalar in mer till det allmänna ska man intefå mer tillbaka. Det är någonstans där själva förkla-ringen till ståndpunkt är. Det ser detsom en ren skatt, och det ser det man får ut som ettrent bidrag.Det som vi försöker att bilda opinion för är ska se socialförsäkringarna som det som ordetsäger, nämligen en försäkring. Man kan ha synpunk-ter på att några får och andra får . Menden skillnaden är förmodligen mindre än vad männi-skor som inte är sjuka får och inte är föräldraledigafår.Frågan är: Är det just när man är sjuk som manska tvingas in i en utjämning? Om anser att skillnaden är för stor är det väl i förstahand de friska han ska ge sig på och inte de som råkarvara sjuka? Om tänker på detsom en försäkring blir allt genast mycket enklare.Man brukar ta ett hus som exempel. Om man harett hus som kostar 1 miljon, varför ska man inte fåförsäkra det för 1 miljon? Varför ska man bara få uten halv miljon så att pengarna ändå inte räcker till attbygga huset igen om det har brunnit ned?Poängen med att även dem som tjänar bättre skafå ut sina är att de annars förr eller senare intekommer att vilja stanna i systemet, och då blir allaförlorare. Då förlorar samhällssolidariteten, och dåförlorar de svaga, eftersom då hotas hela finansie-ringen av systemet.Tänk på det som en försäkring, så blir allt mycketlättare.Anf. 106 () re-plik:Herr talman! Se på det som en försäkring, sägerLars , så blir det mycket lättare. Det är juingen försäkring. Det är en allmän skatt, och därförser vi det som en allmän skatt. Om det hade varit enförsäkring hade man kunnat välja att sluta betala denom man inte tyckte att man fick valuta för pengarna.Men i och med att det är en allmän skatt föreliggerinte den "optionen".Gubbstrutten i är läsvärd . För någonmånad sedan sade Gubbstrutten så här: Vad hjälperdet att det är högt i tak när det är för trångt mellanväggarna? Så tror jag att situationen egentligen är.Försök att se det så, jämställdhetsargument som andra har fört fram klingar lite falskt. Det är inteersättningsnivån som avgör om en man tar ut föräld-raförsäkring eller inte. En avhandling i från ivåras visar att det är faktorer som kvinnans utbild-ningsbakgrund och grad av etablering på arbetsmark-naden som avgör om fadern tar ut sin ledighet ellerinte.Sedan kan man undra om det verkligen kan varaså svårt för män med hög lön att leva ett par månaderpå en ersättning som ändå är högre än den lön som deflesta måste leva på hela livet.Anf. 107 () replik:Herr talman! är ju ett vänsterparti ochbefinner sig på den socialistiska delen av skalan. Detmärkliga är att tanken på obligatoriska allmännasocialförsäkringar attackeras från två håll. Det skerfrån vänster med jämlikhetsargument. Man tycker attdet sticker i ögonen att de som tjänar bättre får ut merav försäkringen. Det sker också från höger, eftersomman tycker att det är bra att systemenen eroderar.Jag hoppas att ändå med tan-ke på att han befinner sig på vänsterkanten tar till sigdetta argument. Ett samhälle där de gemensammaförsäkringarna bryts sönder kommer att bli ett sam-hälle med större klyftor. Det kommer att bli ett sam-hälle där de som har det sämre ställt kommeratt få mindre möjligheter att få ut rimligt med pengari systemet.Jag håller med om att det harvarit för mycket skatteliknande inslag i systemet. Deär just därför vi länge har förespråkat en ganska radi-kal reform där vi bryter ut försäkringarna och gördem till autonoma försäkringar som människor verk-ligen kan lita på. Det är ett jätteproblem attmänniskor inte litar på de sociala trygghetssystemen.För mig som en socialt engagerad reformpolitikerär detta ett samhällsproblem. Människor litar inte påde sociala trygghetssystemen. Det måste vi göra nå-gonting åt.Anf. 108 ():Herr talman! De fem prioriterade områden somstatsministern nämnde inledningsvis kan jag sympati-sera med alla fem. Men som vanligt, tvingas jag säga,verkligen lyser miljöfrågorna med sin frånvaro. Detgäller inte bara statsministern utan samtliga övrigatalare.Det hörs knappt ett ljud om vår livsmiljö och inteett ljud om en så avgörande framtidsfråga som denglobala uppvärmningen och växthuseffekten. Men detär klart, miljöfrågorna är inte "inne" just . Destoviktigare är det då för oss politiker att hålla liv i mil-jöintresset. Miljöfrågorna är långt ifrån lösta.Jag ska ge ett tydligt exempel. Modern som am-mar sitt barn är väl själva sinnebilden för det livgi-vande. Men amningen riskerar på grund av alla mil-jögifter att bli dödsbringande i stället. Amning ökarrisken för cancer. I en nyligen publicerad forskarstu-die påvisas samband mellan uppkomsten av lymf-körtelcancer hos barn och tiden de ammats.Miljögifter binds i fett och förs över från moderntill barnet via bröstmjölken. Att vi har miljögifter ibröstmjölken är en kosekvens av en dålig kemikalie-politik där alltför få politiker tagit tillgängliga forsk-ningsresultat på allvar. Man har tagit större hänsyntill industrins behov än till människors hälsa. Så fårdet inte fortsätta.Människors hälsa måste komma i första rummet.Miljögifterna måste bort, ju förr dess bättre, och in-dustrin får rätta sig därefter. Det är vissa förändringarpå gång, det ska erkännas, även om tempot är alldelesför långsamt. undertecknades t.ex. dens.k. Stockholmskonventionen.Representanter för nära 100 regeringar skrev un-der ett internationellt avtal om att fasa ut de tolvvärsta miljögifterna. Men det finns här en irriterandemiljöschizofreni, för som regeringär värd för undertecknandet av Stockholmskonven-tionen sker en oroväckande ökning av sopförbrän-ningen i landet. har gjort en undersök-ning som visar att det finns planer på ökad sopför-bränning i ett 30-tal kommuner i . Om allaplanerade anläggningar byggs så får vi en fördubblingav sopförbränningen i fram till 2005.Cementa, som har bränt farligt avfall i sincementugn på och därför ockuperats av akti-vister från , har infört ett stopp underett år för att diskutera andra lösningar. Det är lovan-de.Det stora problemet med sopförbränningen är attden ger upphov till en mängd giftiga ämnen somkommer ut i luften, fastnar i anläggningens filter ellerblir kvar i askan. Det är bl.a. tungmetaller och andramycket giftiga ämnen som dioxiner och furaner, somkan orsaka såväl cancer som störningar i immun- ochnervsystem.Det kanske inte ser ut som det är så mycket i denburk som jag har med mig och visar här, men deninnehåller den askmängd som motsvarar den mängdaska som varje svensk , dygnet runt,året om producerar genom sopförbränning.Om en fördubbling av förbränningen blir verklig-het till 2005 så blir det denna mängd aska varje dag.Det är rätt mycket om man multiplicerar den med8 888 888 svenskar, som vi är numera.Förr eller senare hamnar de gifter som sopför-bränningen ger upphov till i vår miljö, i fettvävnadenhos djur och människor och i bröstmjölken. Dioxi-nerna är en av de tolv värsta miljögifter som Sverigehäromveckan skrev under ett avtal om att vi skullesluta producera. Vi måste sätta ett stopp för dioxin-producerande avfallsförbränning i Sverige.Detta är långt ifrån det enda miljöproblemet. Ny-ligen kom den europeiska miljöbyråns rapport ommiljötillståndet i EU. Den kallas för Miljösignaler.Och visst visar den också på sådant som har blivitbättre, t.ex. att utsläppen av kväveoxider har minskattack vare den katalytiska avgasreningen. Men pro-blemen är tyvärr fler.Ett av de stora problemen är att transportvolymer-na ökar, särskilt de minst hållbara trans-portsätten, dvs. landsväg och flyg. Investeringarna itransportinfrastruktur i EU har ökat, men fördelning-en mellan väg och järnväg fortsätter att vara två tred-jedelar väg-en tredjedel järnväg. Det är en situationsom och tycks vara nöjda med.Under perioden 1990-1998 byggdes tio hektar nymotorväg per dag i EU. Det motsvarar nästan 30 000hektar , eller en bra bit över 10 000 kilome-ter ny motorväg.Äntligen tycks fler än vi ha fattat att det inte kanfortsätta så, även om inte tillhör denskaran.I sin strategi för hållbar utveckling har nu föreslagit åtgärder för att brytakopplingen mellan ökad BNP-tillväxt och ökadevägtransporter. Kommissionen förespråkar ett skiftefrån vägtransporter till järnvägstransporter så att an-delen vägtransporter 2010 inte ska vara större än1998.Det finns många intressanta ordvändningar i den-na strategi för hållbar utveckling. Man erkänner äntli-gen att det behövs en ny politisk agenda för att lösaproblemen. Man skriver tydligt att den rådande poli-tiken måste förändras. Man slår fast att snabb hand-ling krävs och att det är dags att konfrontera hindrenmot hållbarhet. Vi måste öppet och ärligt våga mötade utmaningar som kommer. Man skriver vidare:Smala sektorsintressen kan inte tillåtas att väga tyng-re än välmåendet för samhället som helhet.Det som är gott med rapporten är att man talarklarspråk. Många av de trender som hotar en håll-bar utveckling är resultatet av tidigare val av produk-tionsteknik, mönster för markanvändning och in-frastrukturinvesteringar, slår man fast.Detta innebär, och , attvi måste avveckla kärnkraften som vi mins-kar vår oljeanvändning kraftigt och hejdar motor-vägsutbyggnaden - i synnerhet på god . Vimåste satsa på järnväg i stället för på asfalt. Ni somvill vara så moderna - är det inte dags att övergekärnkraftskramandet och motorvägsfundamentalis-men?Jag har några frågor till statsministern. De är hög-aktuella inför toppmötet i nu i slutet avveckan. Den ena rör för hållbar utveck-ling, som jag nämnde . Den andra rör Niceför-draget och irländarnas folkomröstningsnej i förraveckan.Förslaget till strategi är som sagt var lovande närdet gäller hållbar utveckling. Bl.a. föreslås att allatrafikslag inklusive flygtrafik ska bära sina egna sam-hällskostnader 2005. Det är en bra målsättning. Etttrendbrott måste ske när det gäller fördelningen avinvesteringsmedel så att det satsas mer på järnväg ochmindre på vägbyggen, säger man.Det som jag skulle vilja veta är dels om statsmi-nistern bedömer det som sannolikt att detta strategi-dokument om hållbar utveckling kommer att antas inuvarande skick i , dels om han själv ärberedd att aktivt driva samma politiska linje härhemma t.ex. när det gäller omfattande satsningar påjärnväg.Sedan har vi nej till , somväl rimligen innebär att det faller eftersom det måsteratificeras av alla EU-länder för att gälla. Jag förståratt denna heta potatis kommer att vara en huvudfrågai , och jag vill fråga statsministern: ta initiativ till att kasta i pappers-korgen och i stället dra i gång en helt annan processsom syftar till en alleuropeisk samarbetslösning, somgår i takt med folkviljan och som förenar behovet avviss överstatlig beslutskraft med respekt för mångfaldoch nationellt, regionalt och lokalt självbestämman-de?Kan vi lita på att det irländska folkets demokratis-ka beslut respekteras fullt ut och att EU-fördragetsregler om hur nya fördrag och fördragsändringar skabeslutas om, dvs. enhälligt av EU:s samtliga med-lemsstater, följs till punkt och pricka? Kan vi lita påatt därför slutgiltigt är förkastat i ochmed nej, och att inga försök kommer att görasför att kringgå det irländska folkets beslut?Kan vi som en konsekvens av det hoppas på attarbetet med att utforma en lämplig samarbetsstrukturför världsdelen , där samtliga drygt 40 euro-peiska stater ska kunna medverka på lika villkor,tillåts börja om från en annan ända än ?Kan som ordförandeland ta upp det som enhuvudpunkt på toppmötet i ?(Applåder)Anf. 109 Statsminister () replik:Herr talman! Jag tror att jag har svarat på fråganförut - till i replikväxlingen medhenne. Det irländska folkets beslut kan det baraöverpröva självt. Som tolkarfördraget gör jag det också, och det är därför en mot-gång för oss som vill ha en utvidgning av EU. Ut-vidgningen står ju inte precis runt hörnet, även om viär inne i en kritisk fas och driver på den. Jag troralltså att det vore utomordentligt dumt att nu dra i vägoch säga: kastar vi hela projektet överbord och tarfram någonting annat - något slags alleuropeisk sam-arbetslösning.Det kan möjligen fungera i en diskussionsklubben kväll, men jag kan försäkra om detta skulle göras till praktiskt politik underdet svenska ordförandeskapet så skulle vi totalt have-rera. Dessutom har jag väldigt svårt att se vad detegentligen är som förespråkar.Vi har den europeiska unionen med alla dess för-tjänster och några brister. Den kan förbättras och denska utvidgas. Vi tänker se till att vi kommer dit. Viska driva det dithän, men vi behöver ha med oss detirländska folket. Jag är hoppfull om att så ska ske,men det är inte min uppgift att se till att så sker. Detmåste irländarna själva hantera.Jag vet inte hur långt vi kommer med miljö-frågorna i . Vi ska driva på så gott vi kan.Jag har varit på rundresa till huvudstäderna . På deallra flesta ställena finns det en god uppslutning.Kommissionens rapport är bra, men den kom litesent. Det är många konkreta förslag i rapporten somska förankras, eftersom besluten även där fattas medenhällighet. har lika mycket att säga till omsom eller när besluten ska fattas iden här frågan. Det är en finess med EU-samarbetet.Jag vågar inte föregripa detta. Vi tycker att det ärett bra papper. Vi ska se till så att det överlever Göte-borg, om man säger så, att det går i den riktningenoch att vi jobbar vidare i den processen. Exakt hurlångt vi kommer i detaljerade beslut vet jag inte i dag.Anf. 110 () re-plik:Herr talman! Statsministern säger att det är ut-vidgningen irländarna har sagt nej till. Men liksomGudrun undrade förut, undrar jag också omdet stämmer. Jag har snarare fått det intrycket att detman reagerat mot är den ökade militariseringen ochde förändringar i federalistisk riktning som Niceför-draget innebär. Det är något som säkert hade stött påpatrull också i om vi hade fått ha en folkom-röstning här.Som jag ser det både kan och bör utvidgningspro-cessen fortsätta. har aldrig haft någotkonstitutionellt samband med utvidgningen.Om jag inte minns fel gjorde statsministern själv,vid ett möte med samtliga riksdagspartiers ledarenågra dagar före Nicemötet, en nedtoning av samban-det mellan och utvidgningen. I ställetbetonades att Amsterdamfördraget uttryckligen gerutrymme för nya EU-medlemmar utan fördragsför-ändring. Såvitt jag vet beslutade väl också EU-ledarna tillsammans med företrädare för ansökarlän-derna redan dagen före själva i attutvidgningen skulle fortgå med målet att nya med-lemsländer skulle anslutas fr.o.m. slutet av 2002.Anf. 111 Statsminister () replik:Herr talman! Det handlar om ett fördrag som görunionen redo att ta emot nya medlemmar. En unionsom förhoppningsvis snart kommer att bestå av 25medlemmar, kanske ännu fler, är ju en helt annanunion än den som består av 15. Vi ska komma framtill beslut i en sådan union också. Vi ska rösta medmajoritetsomröstning i en sådan union också. Då skaman veta hur röster fördelas och hur inflytande regle-ras. Allt sådant är basala förutsättningar för att utvid-ga unionen. Det står också i förtexten till förstår mig inte på dem som tycker att det ba-ra är att rycka på axlarna och säga att det var en pro-test mot militariseringen och gå vidare med utvidg-ningen ändå. Det är en helt felaktig politisk bedöm-ning. Jag har varit med i hela processen. Jag vågarpåstå att det är på det viset.Det är en motgång. Sedan får vi se hur länge denvarar och om den kan hanteras. Men vi behöver för att utvidga unionen. Det är så.Jag tycker också att unionen behöver nya med-lemsstater för att utvecklas. Jag hoppas att vi kanskicka den signalen tydligt i , men jag vetinte hur det går.Anf. 112 () re-plik:Herr talman! Det var en annan fråga som jag ock-så var inne på som jag tyvärr inte fick svar på. Jag vetinte om statsministern har lite tid kvar och kan ut-veckla den sedan. Det gällde detta med strategin fören hållbar utveckling. Vad jag förstod var det osäkertom den kunde antas. Jag skulle nog tolka det så, ef-tersom den var sent lagd på bordet. Det vore synd, fördär finns det många goda idéer.Jag efterfrågar också statsministerns personligainställning till en massiv satsning på järnvägsutbygg-nad i . står statsministern och läser någon-ting. Kan vi köra det vanliga med hand upp eller ennickning? Nej, det går inte, men statsministern fårgärna återkomma i frågan om järnvägar om tid finnes.Anf. 113 () replik:Herr talman! Jag ska ställa en mycket enkel frågatill . När EU:s miljödokumentpresenterades kom ett TT-meddelande ivilket sade att detta var ett sagolikt do-kument. Det var fantastiskt fina skrivningar. Man varense med dem till . Det var ett vackert dokumentsom visade att EU kommit långt med frågorna i teo-rin. Var skulle ett sådant här dokument ha produce-rats i och värld - de villju egentligen inte ha EU - om inte EU hade funnits?Det måste ni ha funderat över.Anf. 114 () re-plik:Herr talman! Det finns ett mycket enkelt svar påden frågan. I ett alleuropeiskt samarbete skulle manockså kunna producera en sådan här skrift. Det är inteEU som är den enda möjliga lösningen för ett samar-bete europeiska stater emellan.Anf. 115 () replik:Herr talman! Det låter kanske illasinnat, men jagtror inte att riktigt tror på detta själv.Om inte EU hade funnits hade vi fått uppfinna EU föratt få till stånd den här typen av dokument.Anf. 116 () re-plik:Herr talman! Men då, , hade vi kan-ske uppfunnit ett annat EU än det vi har . Vihade kanske uppfunnit ett EU där man fokuserade påmiljöfrågorna. Det skulle vara miljöfrågorna manjobbade med på överstatlig nivå. Man skulle inte haöverstatlig styrning på andra områden, där man intebör ha det. Det skulle vara ett EU där man jobbar medmiljön men inte har den militärallians som man nubygger upp.När det gäller det här dokumentets sagolikhet ärdet viktigt att man nu vågar anta det i , vil-ket statsministern har flaggat för inte alls är säkert.Dessutom är det viktigt att man vågar gå den väg somstakas ut i det här strategidokumentet också. Det är enlång väg mellan ord och handling i politiken. Det harvi fått bevittna åtskilliga gånger.Anf. 117 () replik:Herr talman! hade ju en kongress somvi har följt med stort intresse i massmedierna. Dendominerades av de fundamentalistiska krafterna iMiljöpartiet. Ett av de beslut som fattades var att erståndpunkt i Europafrågan formulerades så att ni villupplösa Europeiska unionen. vill ni sitta påen annan stol, nämligen att ni vill vara positiva tillutvidgningen. Men kan förstå atten del människor tycker att detta är egendomligt? Omman anser att Europeiska unionen bör upplösas, är detväl opraktiskt att man tar in ytterligaremedlemmar? Skulle det inte vara ärligare att säga atteftersom ni är emot hela saken är ni också emot ut-vidgningen?Anf. 118 () re-plik:Herr talman! Vi gröna i tycker inte attEU, som det ser ut , är någonting som vi vill varamedlemmar i. Men vi är inte så förmätna att vi villförhindra andra länder, som kanske vill vara med idenna union, att vara det. Det är upp till de enskildaländerna om de vill bli medlemmar i unionen vid enutvidgning.Vi fattade inte beslut om att vi ska eller vill upp-lösa unionen. Det som sades var att vi i ett längreperspektiv ser det som önskvärt att den upplöses. Vikommer inte att aktivt driva på för en upplösning,men i och med att vi är kritiska till den form unionenhar är det fullt följdriktigt att anse att den for-men av union inte bör fortleva.Anf. 119 () replik:Herr talman! tog till passiv-formen, nämligen Europeiska unionen upplöses. Mennågon måste ju upplösa Europeiska unionen om denfinns. uppfattning är att den bör upplö-sas. Då blir det väl svårare att upplösa den om den harfler medlemmar än färre.Jag är passionerat för EU och , såjag skulle väl inte tigga om att få fler utvidgnings-motståndare. Men jag tror att en del människor reage-rar mot dubbelspelet. Om ni nu är emot, är det vällika bra att ni står för det och att ni säger ärligt att niinte heller tycker att fler ska komma med.Anf. 120 () re-plik:Herr talman! Jag undrar om påallvar menar att vi, i , ska be-stämma hur ansökarländer ute i ska göra, attvi ska säga till dem att vi inte tycker att de bör blimedlemmar. Det är väl upp till dem att avgöra.Sedan tror inte jag att det är så säkert att det blirsvårare att upplösa unionen om den får fler medlem-mar. Det är möjligt att den kommer att falla ihop avsin egen tyngd och av inre motsättningar.Anf. 121 Statsminister ():Herr talman! Jag valde medvetet att inte säga nå-gonting i mitt första anförande om hur jag ser på dethalvår vi snart lägger bakom oss när det gäller ord-förandeskapet i den europeiska unionen.Jag sade heller ingenting om kommande dagarstoppmöten i . Jag ville ha en debatt, och dettror jag också att vill ha, om inrikespolitikefter ett mycket spännande och utrikespolitiskt inrik-tat halvår.Vi vet inte hur vi kommer att be-skriva det här halvåret. Vi vet inte hur toppmötet iGöteborg går. Men för har det betytt enchans. Dels har vi fått bidra till unionens utveckling,dels har vi skaffat oss erfarenheter.Jag tror att vi har visat en sak för svenska folket.Det är att det går att påverka. Mycket av debattenkring EU har varit av det slaget att man har beskrivitunionen som näst intill omöjlig att rubba. Bara för deriktigt stora länderna har det gått att puffa i en vissriktning. Vi har ändå med våra initiativ och med vårdagordning visat att det går att förändra unionen. Harman goda argument, arbetar man ihärdigt, håller mani och har man duktiga medarbetare går det att föränd-ra.Man kan säga att den dagordning vi har arbetatefter har varit svensk: sysselsättning, miljöfrågor,öppenhet, utvidgning, handelspolitik. Visst, vi kännerigen det och vi tycker om det. Men det är egentligennu också ett uttryck för en europeisk mainstream,eller mittfåra, i politiken. Här ligger tyngdpunkten.Jag är särskilt glad för att vi klarade hem öppen-hetsdiskussionen. Det var någonting som vi alla trod-de att vi skulle misslyckas med. Det var också nå-gonting som var oerhört tidspressat. Vi klarade öp-penhetsbeslutet i EU mycket tack vare ett bra samar-bete med , era kolleger i dettaparlament. Det är jag glad för.Jag är också glad för att vi klarade hem beslutetom handelspolitiken gentemot de 48 fattigaste län-derna. Vi har höga ambitioner när det gäller bistånd.Det ska vi fortsätta att ha. Men bistånd blir så ohygg-ligt mycket mer effektivt om det också kombinerasmed en generös handelspolitik. Everything but arms,som det heter. Det innebär att man öppnar upp helahandeln med de 48 sämst ställda länderna. Det ärnågra undantag , men sedan är det heltöppet. Det är en fantastisk möjlighet.Vi har också klarat att beta av mycket svåra för-handlingskapitel i utvidgningen. Det som kommissio-nen satte upp som en tidtabell förutvidgningen var ambitiöst. Men vi har visat underdet svenska ordförandeskapet att det också var realis-tiskt. Kommissionen säger att man ska kunna fullföljaförhandlingarna före utgången av . Jag tyckeratt vi har visat att det faktiskt är en realistisk bedöm-ning. Vi har haft mycket svåra förhandlingar vadgäller arbetskraftens fria rörlighet. Jag pratade i mor-se med den polske premiärministern från flygplatsen iAmman.