prot · GP0914 · 2001-10-18 00:00:00 — Inte är detväl av skattepengarna?Anf. 37 () replik:Herr talman! Jag ska noga läsa protokollet. Harjag sagt som påstår, gled jag förmycket. Vad jag menade var att om vi ska kunna hagemensamma åtaganden, som barnbidrag, sjukvård,skola, vägar, polis och försvar, behöver vi ta in skat-ter.Vi socialdemokrater tycker att vi då får ta in deskatter som behövs för att betala det som vi gemen-samt - ofta i stor enighet faktiskt - har fattat beslutom. Det är det som är min poäng. Man kan inte litatill dynamiska effekter. De blir bara en skrift i vatten.Anf. 38 () replik:Herr talman! Jag måste ändå ställa en fråga tillArne Kjörnsberg. Även om det skulle vara så att jagmissuppfattade det första uttalandet, tyder det ändå påatt tror på att ett högt skattetryck ärförutsättningen för en bra välfärd.Då måste jag fråga : Hur kan detkomma sig att klyftorna i samhället har ökat såmycket trots att vi har så höga skatter? Är det intesnarare tvärtom så att det är på grund av det högaskattetrycket som klyftorna fortsätter att öka?Man kan också se det på ett annat sätt: Är det intejust på grund av det höga skattetrycket som vi i Sve-rige har halkat ned i välfärdsligan, långt långt underexempelvis , ? Är det inte isjälva verket skattetrycket som är boven i dramat,?Anf. 39 () replik:Herr talman! Där hade lite otur.Det råkar nämligen vara så att har, nästanpå tiondelen, samma skatteuttag - eller skattetryck,som föredrar att kalla det - somSverige.Det beviset håller alltså inte.Vi socialdemokrater ska inte ta åt oss äran för det,men sedan vi kom tillbaka i regeringsställning harskattetrycket minskat med ett stort antal procenten-heter därför att vi har lyckats ändra på utgiftstrycketoch därför att fler människor har fått jobb.Uttaget av skatter har inget egenvärde. Det försö-ker jag säga varje gång jag står i denna talarstol. Detär till för att betala de utgifter som vi ofta i stor enig-het fattar beslut om.Sedan tycker jag att det ska bidra till utjämning,och så ska det, som faktiskt tyckte,kunna vara styrande i miljöpolitiken. Dessutom, herrtalman, tycker jag att det är bra om vi kan användadet som ett konjunkturpolitiskt medel. Det är precisdet vi gör nu.Anf. 40 () replik:Herr talman! Det är lätt att instämma i den devissom anslöt sig till, nämligen: bidraefter förmåga, få efter behov. Vi hyllar också dendevisen. Men vi skiljer oss uppenbarligen i ambitio-nen att leva upp till devisen.Tycker att det är rimligt att endeltidsarbetande välfärdsproducent i t.ex. sjukvårdeller äldreomsorg som vill gå upp i tjänstgöring får enersättning som innebär att hon eller han får behålla20-30 % av löneökningen efter ökad skatt och mins-kat bidrag?Anf. 41 () replik:Herr talman! Svaret är nej.Anf. 42 () replik:Herr talman! Då skulle jag vilja rekommenderaArne Kjörnsberg att ytterligt nogsamt studera detinkomstskatteförslag som jag avstod från att teknisktbeskriva i mitt anförande. Det är ett enkelt robusttillväxtbefrämjande system, eller om vi så vill, väl-färdsskapande system med den definition som ArneKjörnsberg och alldeles nyligenföreföll tämligen överens om.Anf. 43 () replik:Herr talman! När var finansministerhade vi i vårt parti, precis som , en skattepolitiskgrupp. var ordförande, nuär det . Jag ingår som den andrerepresentanten från vårt parti. Vi har också represen-tanter från våra sidoorganisationer med i den härskattepolitiska gruppen.Vi kände och visste det i det närmaste reflexmäs-sigt, men när vi började räkna på det upptäckte vi ikalla siffror precis det som talar om.Det var därför vi började med att kompensera föregenavgifterna. Det var därför vi fattade beslut om attinföra maxtaxa. Det är nämligen för de allra flestabarnfamiljer barnomsorgsavgiften som gör att manfår för höga marginaleffekter.Jag är glad för att numera inte bara jag utan många fler talar om marginaleffekter.Man talar inte längre om marginalskatter.Anf. 44 () re-plik:Herr talman! Om jag har antecknat rätt sade ArneKjörnsberg under en del av sitt anförande: Trygghetär att veta att man klarar av de gemensamma utgifter-na. Det speglar väldigt väl skillnaden i våra sätt att sepå individer och medborgare. Ur mitt perspektivskulle jag hellre vilja uttrycka det så att trygghet fören människa eller en familj är att veta att man kanpåverka sin egen vardag och att man själv råder ocksåöver oförutsedda situationer i betydligt större ut-sträckning än vad fallet är i dag.Däremot kan naturligtvis människor hamna i situ-ationer av allvarlig typ genom sjukdom, olyckor ochannat. I sådana sammanhang måste det offentligasjälvfallet stå starkt, men det ska inte generellt ochhelt och hållet ta över trygghetskänslan.Jag är glad över att talar mycketom klyftorna, men utifrån mitt perspektiv handlar detom att ge enskilda människor redskap och möjlighe-ter att ta sig ut ur en situation som kanske kan leda tillvidgade klyftor. Det är därför som vi har prioriteratskattesänkningar för låg- och medelinkomsttagare i såstor utsträckning som vi har gjort i det här förslaget.Är beredd att ställa sig bakom dettasynsätt?Anf. 45 () replik:Herr talman! Just innan jag sade det som CarlFredrik återgav - trygghet är att veta att vi kanbetala för våra gemensamma utgifter - sade jag: Sve-rige blir bättre när rättvisan ökar. blir bättrenär jämställdheten ökar. blir bättre när trygg-heten ökar.Tryggheten innefattar för mig två sfärer: dels denpersonliga sfären tillsammans med mina närmaste,dels den gemensamma sfären. Som min vän som jagciterade i inledningsanförandet sade: När hinder dy-ker upp på livets resa, då ska man veta att utan attförnedringens vindar blåser runt hörnet finns detgemensamma där för att ställa upp för oss alla.Jag tror egentligen inte att ochjag skiljer oss särskilt mycket åt i den ambitionen.Men tyvärr tror jag att vi har olika åsikter om hurman ska genomföra det och om ifall det är möjligt attgenomföra.Anf. 46 () re-plik:Herr talman! Ambitionerna må vara desamma,och det kan vara gott nog, men för mig handlar rättvi-sa om att alla människor ska ha möjligheter att i olikaskeden av livet påverka sin egen vardag utan att varaberoende av politiska beslut. Det är både en rättvise-och en trygghetsfråga. Det är också av det skälet somvi har lagt fram våra förslag i skattepolitiken. Vi troratt de förbättrar utanförstående människors möjlig-heter att komma in på arbetsmarknaden och derasförutsättningar att förverkliga sina drömmar, kanskeatt starta ett eget företag. De ökar också människorsmöjligheter att få den utbildning som de har tänkt sig,eftersom de gör att det helt enkelt blir möjligt attgenomföra det. Kalkylen går ihop. Den tull på utbild-ning som de höga skatterna innebär kommer att för-svinna.Anf. 47 () replik:Herr talman! Jag ska bara gå in på ett av de fråge-komplex som tar upp, nämligenmöjligheterna till utbildning. Vitillsammans i vårt land och i denna riksdag fattarbeslut om mångmiljardbelopp till utbildning i ettmycket brett perspektiv. Jag tycker för min del attmaxtaxa är ett sådant inslag i det som vår förre parti-ledare brukar kalla det livslångalärandet. Utbildningen är kostnadsfri. Man kan fåstudielån, och vi ökar bidragsdelen. Men, , för att man ska klara detta för i alla fall deallra flesta - det finns naturligtvis undantag - behövsdet gemensamma. För det gemensamma bästa ska vise till att vi har de medel som behövs för att betaladessa våra gemensamma utgifter.Anf. 48 ():Herr talman! Som jag tidigare sade i min repliktill skapas vårt välstånd inte avskatter utan av människor. Det innebär att det ärmänniskorna själva som genom sitt arbete, sin strävanoch sina insatser för utveckling ger oss resurser tillforskning och utbildning, till vård och omsorg, tillpoliser och försvar och till privat konsumtion. Det äralltså inte skatterna som ger välfärden, vilket manibland skulle kunna tro när man lyssnar till regerings-partierna.Över huvud taget tycks regeringen blockerad närdet gäller möjligheterna att genomföra skattesänk-ningar som ökar tillväxten. Det är synd, för Sverigehar genom sitt duktiga folk en potential som är myck-et större än den som regeringen lyckas locka fram. Vimissar massor av möjligheter, och vi skulle kunnalocka fram resurser bl.a. genom ett bättre skattesys-tem. Naturligtvis är skatterna inte allt. Vi behöver brabostäder, bra infrastruktur osv., men jag väljer här pågrund av den korta tid som jag har till förfogande attbara tala om skatterna.Sanningen är ju den att vår långsiktigt otillräckli-ga tillväxt, som jag tidigare sade, har fört oss nedåt påstandardstegen, från 4:e till 15:e plats när det gällerBNP per capita. Vi talade tidigare om , somvisserligen har ett högt skattetryck men som har enannan skattestruktur och dessutom helt andra systempå arbetsmarknaden. Det är självklart inte enbartskatterna som har betydelse för ett lands förmåga attväxa.Jag vill också tillägga att vi ju harhaft en sjunkande krona, vilket egentligen fungerarsom ett dopningsmedel för tillväxt. Det är ytterligtalarmerande att vi trots devalveringen av kronan intehar lyckats få högre tillväxt. Många försöker förklaraden låga kronkursen med att svenskar har köpt ut-ländska aktier, men det argumentet håller inte, förutlänningar har köpt svenska aktier och gjort investe-ringar i i mycket större utsträckning. Dettamotverkar utströmningen av kapital så att nettot avdessa transaktioner snarare har stärkt kronan.Men vi kommer i ett läge som börjar bli allt-mer alarmerande, för vi har sett hur pengar-na rinner ut ur landet till följd av att bytesbalansenoch investeringar över gränserna har försvagats kraf-tigt. Hitintills har svenska aktörer köpt utländskaaktier för . Till dettakommer att utländska aktörer har nettosålt för 23miljarder. Detta pressar ytterligare ned kronan.Allt detta visar att det öppna samhället och denstarka internationaliseringen gör att vi måste se ossomkring och beakta vad andra länder gör bl.a. påskatteområdet. Eftersom våra allra mest rörliga skat-tebaser är sparande, företagande och utbildadarbetskraft, är det extra viktigt att se på hur andraländer beskattar dessa områden. Man kan till att börjamed konstatera att skatten på sparande, dvs. förmö-genhetsskatten, är avskaffad i de flesta andra länderän . Vi har kvar förmögenhetsskatt för vissatyper av sparande och för vissa typer av människor,och det är väldigt skadligt.Också andra ägarskatter, som t.ex. skatt på rea-vinster, är extremt höga i . Inom ochinom EU ligger reavinstskatten genomsnittligt under10 % medan vi tar ut på alla reavinster.Följderna av den här situationen har blivit att re-sursstarka människor och företag kan föra ut förmö-genheter till utlandet och få dem att där föröka sigobeskattat. Andra svenskar, som inte har dessa möj-ligheter, får sina kapitalinkomster högt beskattade iSverige. Denna skattepolitik bidrar till kapitalflyktoch en svagare krona.Orättvisan är särskilt tydlig när det gäller ägandetav företag. Stora företag har lätt att agera via stiftelsereller från utlandet, men en liten företagare betalardubbelt så hög skatt i som i snitt inom EU.Då är det inte konstigt att antalet företagare har mins-kat . såg vi rapporter i tidningar-na om att nyföretagandet rasar . Det äralltså inte konstigt att företagsägandet är ovanligtkoncentrerat på få händer i , och en sådanutveckling bromsar tillväxten.Vårt skattesystem stimulerar alltså till utländskauppköp av svenska företag, och det innebär att allt-mer av vinsterna i det svenska näringslivet kommeratt gå till utlandet. Utländska ägare tar hem sinavinster, och avstår alltfler svenskar från attbli företagare, eller också äger de sina företag frånutlandet.Fru talman! Den stora faran med kapitalflyktenligger i det faktum att går miste om kapitalsom skulle ha kunnat investeras här i olika verksam-heter. Dessa verksamheter skulle i sin tur kunna gene-rera jobb, bolagsvinster och konsumtion som i sin turbeskattas i , och det skulle dessutom bidra högre tillväxt. Jag menar att det dessutom inte ärförlusten av själva skattepengarna som är den störstafaran, utan det är den fysiskt osynliga flykten av kun-skap och företagande. Kapitalägare flyttar av skat-teskäl ut själva rent fysiskt också, och då går vi misteom deras kunnande, deras nätverk och deras driftig-het. Den potentiella tillväxten och välfärden blir på såsätt mycket mindre, och det är det som är den storaanledningen till bekymmer i i dag.Därför, fru talman, behövs det ett skattesystemsom uppmuntrar till utbildning, som uppmuntrar tillföretagande och som uppmuntrar människor till attutveckla sina företag. Småföretag måste kunna kon-kurrera på lika villkor som storföretagen och utländ-ska ägare. Det skulle bidra till att hejda kapitalflyk-ten. Kronan skulle kunna ha en chans att repa sig, ochSverige skulle ha en chans att bli ett rikare land.Sammanfattningsvis skulle jag vilja uppmana departier som stöder regeringen: Är det inte dags nu fören ny affärsidé, nämligen att i stället för att maximeraskatteintäkterna försöka maximera tillväxten?Anf. 49 ():Fru talman! Det finns ett talesätt som säger att detenda oundvikliga i livet är skatter och döden. Förstagången jag hörde det uttrycket var under en utskotts-resa till , men säkert används det lite varstans ivärlden, för budskapet är ju universellt. Överallt, ialla länder, betalar dess medborgare skatt, och allalever vi under samma betingelse, nämligen den attvåra liv är ändliga.I skattedebatten är det lätt att fastna i teknikalite-ter och glömma att diskutera varför och till vad vi harskatter, och framför allt vad resultatet blir för olikagrupper i vårt samhälle om vi skulle välja att övergeskattefinansieringen av välfärden till förmån för enavgiftsbaserad välfärd.Just när det gäller synen på skatter märks det san-nerligen att det finns stora ideologiska skillnadermellan höger- och vänsterblocket. Men det finnsockså en icke obetydlig skillnad mellan partiernainom samma sfär. Bland de borgerliga vill ju t.ex.alltid gå längst när det gäller skattesänk-ningar.Det är inte bara mellan olika partier som synen påskatter skiljer sig. Det finns också en klart könsdeladopinion. Bland kvinnorna som grupp är stödet för densocialdemokratiska skattepolitiken stort, större än hosmännen. Det beror på att särskilt kvinnor värderaroch prioriterar den generella välfärden, alltså det somskattepengarna ger tillbaka: skola, sjukvård, barnom-sorg och inte minst äldreomsorg. Det är detta som ärdet väsentliga för många kvinnor - inte diskussioner-na kring procentsatser i skattesystemet. Det är ettuttryck för en helhetssyn på ekonomi, på inkomsteroch utgifter, både egna och statens. Dessutom visardet en medvetenhet om att det går bättre om vi hjälpsåt.Många anser att har världens bästa föräld-raförsäkring. Kvinnor begriper att den inte är gratis,utan att den måste finansieras på något sätt. Det äroftast så det låter i debatten: Välfärden ska stå oför-ändrad eller kanske t.o.m. förbättras trots att skatterska sänkas med många miljarder. Det där med enväxling över till avgiftsfinansiering i stället nämnsknappast. Kvinnorna som grupp inser att en sådanlösning inte skulle ge mera kvar i plånboken. Denrelativt sett stora jämställdhet som ändå råder i vårtland har ju faktiskt sin grund i ett starkt samhälle somvill erbjuda möjlighet till både förvärvsarbete ochföräldraskap.Det är helt rätt och helt rimligt att jag och andrasom tjänar mycket också ska betala mycket i skatt. Påså sätt omfördelas välfärdskostnaderna mellan männi-skor och mellan olika perioder i människors liv.Dessutom ger en skattefinansiering färre marginalef-fekter i jämförelse med ett inkomstrelaterat avgifts-system. Det tjänar alla på, och alldeles särskilt kvin-norna.Som barn kostar vi samhället mycket, och får vileva kostar vi mycket också som gamla. Det är för detsom har varit och för det som komma ska som vibetalar skatt. Därför utgör skatterna och den generellavälfärden ett tydligt kontrakt mellan generationerna.Mer än hälften av befolkning tycker att detär så vi ska ha det också i framtiden.Anf. 50 () replik:Fru talman! Jag vill bara till säga attjag vänder mig mycket starkt emot att hon gör sig tilltolk för gruppen kvinnor i , för alla kvinnorverkar det som, som om alla vi skulle vara överensom att skattefinansierad s.k. välfärd skulle vara denbästa lösningen på våra liv. Det är ju fullständigtfelaktigt!Jag håller däremot med om en sak:Kvinnor kan räkna. Men alla räknar inte på sammasätt. Jag måste säga att jag är mycket kritisk till densocialdemokratiska uppfattningen om att välfärden ärgenerell och gäller alla.Anf. 51 () replik:Fru talman! Jag pratar om kvinnor som grupp, inteom enstaka moderatkvinnor. Jag vet att det är så iModerata samlingspartiet att ni inte har någon jäm-ställdhetspolitik och att ni inte diskuterar i de termer-na. Som jag uppfattar det handlar jämställdhet förmoderaterna om personliga bekymmer för kvinnor,inte ett samhällsproblem. För mig är det fullständigtfeltänkt.Anf. 52 () replik:Fru talman! Den moderata politiken utgår frånmänniskor och inte från system. Vi beaktar kvinnoroch män på samma sätt. När säger atthon talar för kvinnor som grupp så är det just det somär felet, därför att kvinnor är ett antal individer, bådemoderater, socialdemokrater och kvinnor från andrapartier. Det är fullständigt barockt att tala om kvinnorsom en grupp där alla är lika.Anf. 53 () replik:Fru talman! stod här ochpratade om företagarna som grupp - länge och väl -och hur eländigt det är att vara företagare i Sverige.Finns det ingen urskiljning i den gruppen heller?Anf. 54 PER ():Fru talman! Välfärden finansieras med skatter.Storleken på resurserna till sjukvård, skola, omsorgoch andra samhällsnyttigheter avgörs av hur mycketsom vi kan få in genom en solidarisk finansiering.Det handlar om färre i kö till sjukvården, kvalitet iundervisningen, möjligheter till en bra omsorg ombarn och gamla.Det är viktigt att vi ser sambanden mellan in-komster och verksamhet. Skatt är inte som många,framför allt representanter för Moderata samlingspar-tiet, vill göra den till, en på privat- och företagseko-nomin tärande post. Skatt möjliggör välfärd och bi-drar till att enskilda får det bättre och till att företa-gens förutsättningar i många fall stärks.Riksskatteverket genomförde ja-nuari-februari en enkätundersökning.Av undersökningen framgår det att en klar majo-ritet, , är beredd att betala sin skatt om alla andraockså gör det. Enkäten visar också att ett fåtal, endast7 %, anser att det är acceptabelt att andra skattefus-kar.Min kanske något fria tolkning av detta är att för-troendet för systemen är avgörande för människorsvilja att solidariskt bidra till välfärdens finansiering.Det finns en medvetenhet om att skatteundandragan-den innebär att välfärden inte får de medel som av-setts.Med det som grund vill jag påstå att vår politiskadebatt alltför mycket kommit att handla om skatteni-våer och för lite om hur vi verkligen ska få in deskatter som vi beslutat om.I skatteutskottet har vi i samband med träffar medRiksskatteverket fått information om olika former förskatteundandraganden. Det handlar om momsundan-draganden, svartjobb, felaktiga avdrag i självdeklara-tioner, ej bokförda intäkter i företagsverksamheter ivissa branscher m.m.Skattefel, skattefusk och skatteundandragandenhar skadeverkningar genom en icke avsedd omfördel-ning av skattebördan mellan inkomsttagare och före-tagare. De flesta anser att den omfördelningen ärskadlig och bidrar till att sänka förtroendet för sys-temen.Inom företagsområdet riskerar alltför många seri-ösa och välskötta företag att konkurreras ut genomosolidarisk konkurrens. I vissa branscher har detenligt uppgifter som jag tagit del av gått så långt attföretagare som önskar bedriva en verksamhet inomlagens råmärken i vissa fall måste lägga ned sin verk-samhet för att inte själva tvingas att skattefiffla.Jag ska dock villigt erkänna att orsakerna tillskatteundandraganden inte enbart kan skyllas på fuskoch ekonomisk brottslighet. Det kan i vissa fall ocksåbero på brister i information, oklara regler eller okun-skap.Även om det endast är av de svarande iRiksskatteverkets enkät som anser att vi har ett enkeltskattesystem så är det faktiskt som upple-ver att det är enkelt att deklarera. Tillkomsten av denförenklade självdeklarationen, införandet av ny teknikoch serviceinsatser har säkert bi-dragit till att många deklaranter inte har svårigheteratt fullgöra sin deklarationsuppgift.Vi socialdemokrater ser det som angeläget att medflera olika angreppssätt arbeta för förbättra förtroen-det för vårt skattesystem och därigenom befästa för-ståelsen för nödvändigheten av solidarisk finansieringav välfärden. Jag har därför för avsikt att redovisa trepunkter som vi ser som centrala för att minska skatte-undandraganden.För det första gäller det skattekontrollen. Skatte-kontrollens funktion är mycket viktig. Undersökning-ar som RSV gjort visar på att risken för att avslöjasmed att ha lämnat in felaktiga uppgifter har stor pre-ventiv effekt.Det kan därför inte vara tillfredsställande att redovisar en nedåtgående trend i kon-trollverksamheten. Även antalet revisioner har mins-kat liksom antalet ändrade deklarationer, även om detunder 2002 har varit en uppgång där.Problemet har uppmärksammats och åtgärder harvidtagits för att höja nivån. I budgeten tillförvi socialdemokrater nu ytterligare resurser till skatte-förvaltningen.För det andra handlar det om svart arbete. Det ären företeelse som det är av särskild vikt att motverka.Skattebortfallet på grund av svart arbete har tidigareberäknats uppgå till i storleksordningen 20 till 40miljarder kronor.Att få allmänheten att inse konsekvenserna av attarbeta svart respektive använda svart arbetskraft kanleda till att efterfrågan på sådan arbetskraft minskar.Svartjobb ger sämre trygghet för individen. Densom arbetar svart har ingen inkomst att uppge tillförsäkringskassan. Svartjobb ger ingen pensionsgrun-dande inkomst. Den som köper svarta tjänster får ingagarantier.Vi socialdemokrater är övertygade om att ökadkunskap om svartjobbens negativa effekter för indivi-den kan bidra till att ökad andel vita inkomster ochlönekostnader redovisas.Det handlar alltså inte bara om den ökade kontrollsom skattemyndigheten ska utföra, utan lika mycketom information om sambandet mellan att inte redovi-sa inkomster och den försämrade välfärd som drabbarindividen.Vid senaste föredragning införskatteutskottet redovisades hur ofta organiserat svar-tarbete förekommer. Som jag ser kan det inte helleruteslutas att man på det området måstevidta lagstiftningsåtgärder.För det tredje gäller det en enhetlig bedömning.En förutsättning för att medborgarna ska känna för-troende för skattemyndighetens verksamhet är att detsker en enhetlig rättstillämpning i hela landet.Nivån på skattekontrollen skiljer mellan olikaskattemyndigheter. Största anledningen är att konkur-rensen om arbetskraft i storstadsområden medför attmyndigheterna har svårt att behålla arbetskraft.Det medför att andelen granskningar i storstads-områden blir lägre. Försök pågår med utläggning avkontroll till andra delar av landet. Det har fallit utförhållandevis bra. Men utgör myndighets-begreppet ett hinder för att utlokalisering av jobb.Kraven från allmänheten på att kunna sköta sinamellanhavanden med skattemyndigheterna med hjälpav modern teknik blir allt större. Alltfler medborgareblir ekonomiskt aktiva, och antalet internationellatransaktioner ökar. Det är heller inte ovanligt att fö-retag och enskilda har verksamheter eller fastigheter iolika delar av landet.Utredningar inom skatteområdet blir därför allt-mer omfattande och har ofta förgreningar både utan-för landet och utanför den egna skattemyndighetensgeografiska område. För myndigheten ställer dettanya krav.Riksskatteverket har självt sett över sin organisa-tion. Ett förslag att göra hela landet till en skattemyn-dighet har tagits fram.Jag vill inte nu föregripa hur ett kommande för-slag kan kamma att se ut.