prot · GO09107 · 2001-05-09 00:00:00 — Om EU verkligenska visa att man tar miljöfrågorna på allvar så måstedenna överenskommelse om att minska växthusga-serna redan nu börja synas i denpraktiska politiken.Från sida har vi krävt att en gemen-sam miniminivå för koldioxidskatt inom EU skainföras. Vi anser att en kilometerskatt på last-bilstransporter är nödvändig. Och vi anser att detbehövs en miljöbeskattning av flygbränsle. Detta ärödesfrågor för framtiden. Och det är också frågor därEU skulle kunna agera om man nu menar att man skata miljöfrågor på allvar.Vi kan se att varje person i EU producerar370 kilo sopor. Här har EU också en utmaning somman måste ta tag i. Vi får ofta höra att man har någonsorts miljögaranti inom EU. Vi börjar nu alltmer sevad den var värd, nämligen ingenting. Ett exempel ärden översyn av bekämpningsmedel som just nu sker,och där tvingas godkänna bekämpningsmedelsom har varit förbjudna i under tiotals år ochibland så länge som . Det är medel som är bådecancerogena och bioackumulerande och som vi vet ärmycket giftiga. Här är alltså miljögarantin inte vattenvärd.På samma sätt kan vi när det gäller kemikalier,som också är en ödesfråga för framtiden, se att EUsviker. I har regeringen lagt fram en kemika-lieproposition som även och Vänsterpar-tiet står bakom. Den fick god kritik. Man ansåg att detfanns radikala förslag i den. Men bara några veckordärefter kom EU med sitt papper om kemikalier somtyvärr omöjliggjorde de ambitiösa satsningar somSverige säger sig vilja göra. Inte heller här gör mil-jögarantin att vi faktiskt kan gå före. Det är dags förEU att ge olika medlemsländer möjlighet att faktisktgå före och att man inte som är så oerhört räddför vad som kallas renationalisering, att man intevågar ge länder möjlighet att utvecklas.En fråga som är en ödesfråga för EU och EU:strovärdighet är frågan om djurtransporter. vet viatt 4 miljarder fjäderfä, 209 miljoner grisar, 78 miljo-ner får och getter och 28 miljoner kreatur vistas påvägarna. Dessa transporter äregentligen orsakade av ett strukturproblem som EUhar byggt in. Man har subventionerat uppbyggande avstora slakterienheter i framför allt södra ,framför allt i och . De är så stora inte har en sådan djuruppfödning i närområdetutan att man måste importera djur, framför allt frånmellersta och norra unionen, t.ex. , ,och . Detta är alltså ett struktur-problem i EU som, om jag får säga det, påminnerganska mycket om den typen av strukturuppbyggna-der som fanns i gamla . Man gör en sakpå ett håll och en annan på ett annat håll. Man kanfaktiskt säga att hela EU:s jordbrukspolitik är typex-empel på en politik som är så hårt strukturerad attnågon marknad inte existerar utan att den följer fem-årsplaner.Vi kan också se att inte bara hanteringen av djurutan också jordbrukspolitiken leder bort från det somär ekologiskt långsiktigt hållbart. Vi kan här i Sverigese att effekterna av jordbrukspolitiken har blivit inom det konventionella jordbruket har ökatmängden bekämpningsmedel och konstgödsel somanvänds per hektar på konventionell mark. Det lederockså, som vi vet, till mycket fusk.Om man tittar på de slaktdjurstransporter som fö-rekommer kan man se att även om de inte är subven-tionerade så är de mycket styrda av bidragen. Det ärmånga människor som tar djurhanteringen påallvar och som förfäras över att EU i sin struktur harbyggt in dessa oerhört plågsammadjurtransporter. Detta måste EU komma till rätta med.Det finns ett transportdirektiv som kom och som många länder inte ens har imp-lementerat. De skiter i det, om jag ska uttrycka migpå ren svenska. De bryr sig inte.Vi i anser att EU:s trovärdighet ståroch faller med många av dessa frågor. Man måste tatag i miljöfrågorna, man måste ta tag i djurtranspor-terna, och man måste se till att man får en jordbruks-politik som leder till ett ekologiskt hållbart samhälleoch inte från det. Om EU ska få en trovärdighet somdet som EU-förespråkarna säger, nämligen att vara enmiljöunion, då återstår mycket, och då är det upp tillbevis, annars bör vi från svensk sida lämna unionenav dessa skäl och i alla fall jobba för att man får bortdet som kallats för renationalisering. Det kallar vi fördelegering i . Det brukar vi anse vara bra, kan fatta beslut och att man faktiskt kan se till attbesluten får en effekt. Låt oss se till att EU ocksåbörjar delegera, så kanske vi kan få en utvecklingäven på dessa områden.Anf. 89 () re-plik:Fru talman! tog upp flera av deproblem som jag tog upp på miljöområdet och påjordbruksområdet. Men jag tycker att det var väldigtoklart vilka slutsatser som drar avdetta. Det kan möjligen vara samma slutsatser somYvonne Ruwaida tidigare drog, nämligen att vi skalämna EU och låta dessa problem finnas kvar i deövriga länderna. Vi ska inte vara med och påverkaoch lösa problemen på jordbruksområdet och föränd-ra en vansinnig jordbrukspolitik, vilket vi är överensom att vi har . Blir slutsats attvi ska lämna detta samarbete och låta andra fortsättaatt brottas med problemen på miljöområdet med kol-dioxidproblemet, med kemikalieproblemet, med Ös-tersjöproblemet, osv.?Anf. 90 () re-plik:Fru talman! Man kan säga att många av de mil-jöproblem som vi står inför, t.ex. klimatförändringar-na, måste lösas i ett större sammanhang. De måstelösas i ett internationellt sammanhang. Där är EU förlitet. Det är alldeles självklart. måste mantill en viss del lösa många andra miljöproblem i sam-verkan. Det betyder inte att man måste vara i unionmed varandra. Det finns ingenting som säger att mil-jöproblemen löses bäst i någonting som är en union.Men det är klart att vi ska lösa miljöproblem i sam-verkan. Jag vill inte att hela världen ska ingå i enunion. Jag tycker att FN fungerar utmärkt. Jag trorinte att den politiska överbyggnaden är det viktigasteför att nå resultat.När det gäller många andra problem tror jag ocksåatt man måste ge människor möjligheter att verkalokalt på samma sätt som vi har gjort i , dvs.att många frågor löses på nivå.Om man i miljöfrågor låser in människors kreati-vitet kommer vi nämligen inte framåt. Detta tyckerjag är ett problem i EU. Det är bara att titta på EU:slagstiftning när det gäller miljöutveckling. Man sägerinte: De här resultaten ska vi nå. I stället sägs det:Den här tekniken ska användas. Detta betyder att EUi dag lägger en död hand över många områden därmänniskors kreativitet stryps just på grund av EU:ssätt med direktiv.Miljöpartiet menar att vi måste släppa loss dekrafter som kan leda till ett samhälle i ekologisk ba-lans. Där är det oerhört viktigt att vissa länder ellerlandskap - eller vad det nu kan vara - kan gå före.Det ska finnas en möjlighet att visa att man kan klarasig utan gifter - på samma sätt som övertiden förbjudit många bekämpningsmedel därför att vihar sett att de inte behövs och att det finns andramedel som är mindre giftiga. Men EU förbjuder en-skilda länder att gå före. Detta är naturligtvis ett oer-hört stort problem.Min slutsats är att det inte är den politiska över-byggnaden som anger om vi kommer att klara mil-jöproblemen eller på vilket sätt vi samarbetar. Jagförstår inte att det är det viktigaste för Folkpartiet.Anf. 91 () re-plik:Fru talman! Det är inte det viktigaste, utan detviktigaste är att vi genom samarbete kan ta itu medproblemen. säger att vi ska samar-beta, men inte inom Europeiska unionen utan pånågot annat sätt. På vilket sätt då?Vi har en union och vi har möjlighet att vara medoch påverka. Både och libe-ralerna säger att vi när det gäller koldioxidproblemetska ha en miniminivå för koldioxidbeskattningen.Vad betyder det annat än att vi också säger att Sveri-ge ska ha möjlighet att gå före men att vi ska ha enminiminivå?Vi gör inte miljön en tjänst genom den miljöpar-tistiska politiken och genom att säga att vi ska samar-beta men att vi får se vilka former vi ska använda fördetta. Vi i säger: Vi har formerna . Låtoss använda dem och kraftfullt ta itu med problemen!Anf. 92 () re-plik:Fru talman! Jag är förvånad över att den politiskastrukturen är viktigare för änatt problemen kan lösas. Jag tror inte att den endastrukturen för att kunna lösa miljöproble-men är en europeisk union. Det krävs att vi sätter ossned i helt andra sammanhang för ett samarbete. t.ex. har ett transportdirektiv som är bättre änvad som finns i EU. 15 medlemsländer i EU har un-dertecknat men detstämmer inte med EU:s. skulle i detfallet kunna vara en utmärkt samarbetsorganisationeftersom där finns med också andra länder i Europaän de som råkar befinna sig inom EU.Jag skulle önska att det var så som säger - att EU var en struktur som visat sig fun-gera på miljöområdet. Tyvärr är det tvärtom. EU harvisat sig vara en struktur som bromsar miljön, sombromsar mer än de enskilda länderna vill. Det harvisat sig att enskilda länder inte kan gå före. Det harockså visat sig att man tar frågor från enskilda ländersom dessa har drivit på ett framgångsrikt sätt. Djur-transporterna är ett typexempel. Där hade i Sverigebättre regler innan vi gick med i EU.Om nu det resultat som vi kan se visaratt EU är en union som när det gäller djurskyddet,miljön och jordbruket för utvecklingen bakåt kan manväl inte med en dåres envishet fortsätta att säga attEU är bra på det här området. Våga säg att EU på dethär området är precis vad det är, nämligen en kata-strof!Vi i anser att man, om man menarallvar med miljöfrågorna, ska samarbeta där man villkomma framåt - det kan man inte i EU !Anf. 93 ():Fru talman! Ärade fyra ledamöter i kammaren,alla ni på åhörarläktaren och protokolläsarna! Jag äralltså sist på talarlistan men jag väljer att tolka det såatt man har sparat det bästa . Jag kommer attägna mina åt att ge uttryck dels förden oro som vi i känner och dels för denolust som vi upplever inför den militära utvecklingenav EU:s gemensamma försvarspolitik och utveckling-en av de gemensamma militära styrkor som från EUska kunna sättas in runtom i världen, även utanförEU.Ni som sitter på åhörarläktaren minns kanske hurdet var inför folkomröstningen om svenskt medlem-skap i EU. Då förnekades ju att det skulle bli en mi-litär utveckling och ett gemensamt försvar - dendimensionen förnekades ihärdigt. Men har vilite grann av facit. Vi har ju facit och kankonstatera att mycket av det som då förnekades i dagär ett faktum. Det är detta som vi känner en olustinför.Det är ett faktum att det finns en gemensamförsvarspolitik i EU.Det är ett faktum att det finns gemensamma mili-tära styrkor som ska kunna sättas in.Det är ett faktum att det finns en EU-armé.60 000-100 000 soldater ska kunna sättas in, inomloppet av månader, frånBryssel. Från svensk sida har vi bistått med , ubåtar och annan modern krigsmateriel.Det förnekas från svensk sida att det rör sig om enEU-armé men och andra företrädare för harväldigt tydligt sagt: Visst, om ni inte vill kalla det härför en EU-armé, gör då inte det! Ni kan i stället kalladet för Margareta.Budskapet är väldigt klart. Det handlar om en ge-mensam EU-armé. Ett angrepp mot ett EU-land är ettangrepp mot hela unionen.Vidare finner jag anledning att utöver olusten in-för att så mycket som förnekats blivit ett faktum ock-så känna oro över att man inte riktigt talar klarspråkom den fortsatta utvecklingen. Man talar inteklarspråk om att EU faktiskt har förbehållit sig rättenatt kunna använda sina militära styrkor utan ett FN-mandat. har ju FN varit den enda internatio-nella organisationen som legitimt har kunnat fattabeslut om våldsanvändning. Vidare utformar mankapaciteten på ett sådant sätt att EU-styrkor kan sättasin långt utanför EU:s eget territorium.Man kan fråga sig: Hur legitimeras den här ut-vecklingen? Är det t.o.m. möjligt att skapa ett stöd förden?I morse hörde vi någon av talarna säga att avsvenska folket stöder den utveckling som sker i formav en gemensam säkerhets- och försvarspolitik. Menhur är det möjligt att det samlar mer stöd än självaEU-medlemskapet? Ja, fru talman, det beror på attdetta legitimeras genom talet om krishantering. Vadvi upplevt i är väldigt tragiskt -krig i Bosnien och i Kosovo. Vi har saknat förmågaatt hantera de här kriserna och krigen och det är detsom EU:s gemensamma försvars- och säkerhetspoli-tik ska utvecklas till att kunna klara.Nu är det dock så att de här krigen - i Bosnien,Kosovo eller någon annanstans i världen - inte kom-mer som en blixt från klar himmel, utan det är alltiden väldigt lång process som föregår ett krig. Det kanvara fråga om en potentiell konflikt som utvecklas konflikt som, om ingenting görs, kan utvecklas väpnad konflikt som, om ingenting görs, kan ut-vecklas till krig.Det är positivt om man skulle kunna tänka sig attinom EU utveckla förmågan att föregripa att en kon-flikt utvecklas så långt att den leder till krig, att mankan använda sig av de tidiga varningar som finns ompotentiella väpnade konflikter och om man kundeskapa institutioner som med automatik använder sigav de här tidiga varningarna för att utarbeta en politiksom kan förebygga att konflikten fortsätter att ut-vecklas och eskalerar. Vidare handlar det om att maninom EU kunde utveckla civila insatsstyrkor som kananvändas i ett skede innan konflikten har gått så långtatt den utvecklas till fullt krig; detta för att på så sättförsöka skapa tid och utrymme för förhandlingslös-ningar och politiska lösningar.Det är detta som döljer sig bakom begreppet kris-hantering. Det handlar alltså om att hantera en krisinnan den leder till krig. Det är självklart att det finnsett brett folkligt stöd för tanken att kunna hanterakriser på ett konstruktivt och positivt sätt och därmedundvika krig och allt det lidande som det står för.Det som gör att vi känner oss oroade inom Miljö-partiet är att verkligheten inte motsvarar förväntning-arna. Verkligheten är att man har satt Natos tidigaregeneralsekreterare som chef för hela den militärautvecklingen.Man har militärkommitté, militära staber, hund-ratals anställda - i huvudsak män. Man har arbets-grupper för samarbete mellan de här styrkorna ochEU. Däremot finns det inga arbetsgrupper för samar-bete mellan EU och FN eller mellan EU och OSSE.Den civila kommitté som ska hantera de civila as-pekterna har bara ett tjugotal anställda.Folks förväntningar och den tro man kan ha omEU:s krishantering rimmar inte riktigt med verklig-heten, utan vi ser ett fullständigt fokus på den militärautvecklingen och ett i stort sett ignorerande av dencivila utvecklingen.Detta inger oro. Den enda möjligheten att det härkan fortsätta är att det sker bakom lyckta dörrar. Vihar fått uppleva det faktum att man harbeslutat sig för att allt som rör EU:s krishantering -såväl den militära som den civila - är hemligstämplat.Därmed förhindras folklig insyn. Därmed förhindrasdebatt i och de andra europeiska parla-menten.Detta är djupt olyckligt, fru talman. Det finns ty-värr ingen anledning att se optimistiskt på utveck-lingen. Fokus fortsätter att ligga helt på den militäradelen.Därför stöder jag självklart de reservationer somdet har yrkats bifall till.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )8 § Vissa betänkande 2000/01:NU10Vissa EU-frågor.Anf. 94 ():Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall till re-servation 3, utrikeshandelspolitiska frågor.I frågan om regelförenklingar för strukturfondernaanser utskottet att mer behöver göras. Jag anser attdenna skrivning får betraktas som dagens understa-tement.I likhet med många medlemsländer har EU ut-vecklat alltför omfattande regler. Därför behövs enregelrevision med syfte att avskaffa onödiga regleroch i övrigt förenkla och förtydliga det regelsystemsom behövs. En gemensam marknad behöver gemen-samma regler, men de ska vara enkla och överskådli-ga. ska de underlätta och inte förhindra denfria rörligheten, och därmed vara ett hjälpmedel förtillväxt och välstånd. Rätten att utfärda regler för deninre marknaden får inte överlåtas på medlemsländer.Det skulle resultera i protektionism och en ökning avregelmängden.Av dessa skäl borde verka för en ordent-lig regelrevison inom EU. Som bekant är Sverigeordförande i detta halvår, och jag kan ha vissförståelse för att frågan om en regelrevision inte lig-ger högst upp på regeringens dagordning. Det voredäremot bra om frågan över huvud taget fanns pådagordningen. Jag kan ju passa på att fråga den soci-aldemokratiska företrädaren hur det är med den sa-ken. Planerar regeringen att under ordförandeskapetförsöka lyfta fram denna viktiga fråga?I denna kammare råder förhoppningsvis stor enig-het om att EU:s regionalpolitik behöver reformeras.En del av våra förslag på detta område går ut på att deriktade bidrag som ges till svaga regioner i medlems-länder i stället ges som en avräkning på medlemsav-giften för länder som ligger väsentligt under genom-snittet av EU:s medelinkomst.Grundförutsättningen måste ändå vara att med-lemsländerna själva bättre kan utforma sin egen regi-onalpolitik under förutsättning att det sker i överens-stämmelse med konkurrensreglerna på den inremarknaden.Ett tydligt mervärde för en europeisk regionalpo-litik är däremot att EU ska kunna ge stöd till regionaltsamarbete över nationsgränser. Särskilt viktigt är detregionala samarbetet mellan länder som tidigare kan-ske har varit i konflikt eller har spända relationer. Detgäller inte minst kandidatländerna och gränsen mellankandidatländer och länder längre österut, exempelvisRyssland.Fru talman! Visserligen är det angeläget att mins-ka klimatpåverkan från transportsektorn, och vi satsargärna på förbättringar inom infrastrukturen. Till skill-nad från regeringen har också lagt framett förslag i vad vi kallar en infrastrukturproposition.Jag hoppas att regeringens företrädare inte tar illaupp. Det vanliga är ju att det är en regerings uppgiftatt lägga propositioner på bord. Just vadgäller infrastrukturen har dock inga propositioneranlänt på ganska länge, så vi beslöt oss för att ta sa-ken i egna händer. Jag hoppas att våra förslag kanfungera som en inspirationskälla när regeringeneventuellt lägger fram sin proposition.Så småningom ska ju regeringen också presenteraen klimatproposition. Dessa dokument blir ofta väl-digt omfattande och fyllda av höga målsättningar. Sålångt är allt gott och väl, men när det sedan kommertill konkreta exempel krockar de ofta med de uppsattamålen.Låt oss t.ex. se litet närmare på det statligt ägdaVattenfall.Vattenfall har köpt verksamheter, och därmedkunder, i och . Med dessa verksam-heter följer ungefär 26 000 anställda bara i Tyskland.I har 8 000 anställda. Men basensägs trots allt vara den svenska verksamheten därmålet är att ge svensk industri billig el. Fast verksam-heten verkar nu också gå ut på att bygga vindkraft-verk. Företaget vill ju vara en ledande europeiskspelare.Mot bakgrund av diskussionen kring energipoliti-ken och den kommande klimatpropositionen bör manhålla i minnet att den mesta elen inom Vattenfallkommer att produceras, inte av vind- eller vattenkraftutan av andra energikällor som kol.Att målen med energipolitiken samspelar med denpolicy som bedrivs i det statliga energibolaget skullekunna vara en god början.På vissa håll framförs ibland uppfattningen att denfria rörligheten för varor bör ersättas med sociala ochmiljömässiga mål. Alla sådana uppfattningar avvisarvi å det bestämdaste. Det stadgas däremot i Amster-damfördraget att miljöhänsyn ska integreras i allagemenskapens politikområden för att uppnå en håll-bar utveckling.En av de viktigaste handelspolitiska frågorna allakategorier är frihandelsfrågorna. Jag hoppas verkligenatt vi står enade i uppfattningen att hela den globalaekonomin, inklusive EU och framför allt u-ländernaskulle tjäna på minskade handelshinder och ökadfrihandel. Det är inte rimligt att EU bedriver omfat-tande stödprogram för att stödja den ekonomiskautvecklingen i olika länder som dessa län-der inte ges fullt tillträde till marknaden.Anf. 95 ():Fru talman, åhörare, utskottskamrater! Vi har heladagen ägnat oss åt att diskutera EU-frågor här i kam-maren. Det är viktiga frågor att diskutera. I den härdebatten från näringsutskottet kommer jag mer attägna mig åt detaljfrågor. De är också viktiga.Jag vill börja med att yrka bifall till Vänsterparti-ets reservation under punkt 1. Den reservationenbygger i huvudsak på en motion från Vänsterpartietsom handlar om strukturfonderna.Den förra programperioden kan man se som enlång läro- och anpassningsperiod till gemenskapensstrukturfondssystem. Ett antal organisatoriska ochadministrativa problem har man upptäckt under denhär tiden. Regelsystemet ansågs byråkratiskt ochkrångligt och därmed mindre effektivt. Man har gjortvissa regelförändringar och regelförbättringar. Bl.a.har man tillsatt sex länsstyrelser som ska vara enförvaltningsmyndighet som ska svara för beslut ochutbetalning inom mål 1- och mål 2-områdena.Man har också sett till att det ska vara möjligt attbetala förskott till ideella föreningar och lokala ko-operativ eller en allmännyttig stiftelse. Dessa regel-förändringar var bra, och de var nödvändiga att ge-nomföra. Men det finns oerhört mycket mer att göra.Även tidigare talare har pratat om regelförändringar.Det finns stora möjligheter för regeringen att i denkommande regionalpolitiska propositionen gå igenomstrukturfonderna för att se hur de används och hur deska användas samt att genomföra nödvändiga regel-förändringar.När det gäller utvärdering finns det mycket att gö-ra. Vi anser att regeringen bör ta ett helhetsgrepp påfrågan om utvärdering. Man behöver ha en bättrekontroll över hur utvärderingar sker.Inför den nuvarande programperioden har det ut-vecklats indikatorer för att man bättre ska kunna mätaresultat och effekter av programmen. Lika möjlighe-ter för kvinnor och män liksom hållbar utveckling skavara genomgående teman i sturkturfonderna, ochdetta ska genomsyra alla projekt. Det här kommer attföljas upp av såväl kvantitativa som kvalitativa indi-katorer. För de svenska mål 1-programmen avser manatt göra mätningar på följande tre områden:Finansiell förvaltning där målet ska vara att 80 %av de beviljade medlen ska vara utbetalade före den 1juni 2003.Inom området förvaltning ska man belysa denadministrativa kvaliteten genom att vissa av projektenska finnas dokumenterade i informations-bas.När det gäller resultat av verksamheten ska manmäta tre indikatorer: antal nya företag, antal nya ar-betstillfällen och antal timmar för kompetensutveck-ling.Var finns utvärderingsbara målsättningar för jäm-ställdhet? Var finns utvärderingsbara målsättningarför hållbar utveckling och regional balans?Enligt de utvärderingar som vi har kunnat ta delav har många länsstyrelser och kommuner inte kunnatavsätta tillräckliga resurser eller också säger de sig hasaknat kunskap för att göra kvalificerade utvärdering-ar.I en regional delutvärdering av mål 5b konstaterasatt trots att jämställdhetsmålet är centralt finns det entendens att de olika aktörerna som hanterar programoch projekt ofta närmar sig detta område med okun-skap. Det är de enskilda tjänstemännens hållning somfår avgöra. Resultatet blir olika maktstrukturer ute ilänen. I de utvärderingar som har gjorts har man intelyckats att integrera ett maktperspektiv i jämställdhet-sanalysen. Det är allvarligt med tanke på att jäm-ställdhetsperspektivet är prioriterat av regeringen.Inför kommande programperiod är det nödvändigtmed en högre kvalitet på både utvärderingar ochuppföljningar så att jämställdhetsperspektivet genom-syrar hela processen.Även när det gäller långsiktigt hållbar utvecklingär erfarenheterna desamma. Av de redovisningar somVänsterpartiet har haft tillgång till har det varit svårtatt se att hållbar utveckling skulle vara en viktig prin-cip för att en ansökan skulle beviljas.Slutligen är ett av huvudmålen för strukturfonder-na att motverka regional obalans. Även på nationellnivå måste det vara ett uttalat mål att strukturfondernaska bidra till att skapa balans inom de regioner därmedlen fördelas. Annars finns det risk för att det blirde stora centralorterna som får del av utveck-lingspengarna.Fru talman!