prot · GO09124 · 2001-06-13 00:00:00 — Men från majoritetens sida så envisas man jumed att fortsätta med ett system som till dels är förlegat och blir det än mer framöver. Därhandlade det om mottagandet. Här handlar det omdistributionen.Nu har utskottet uppmärksammat detta genom attuppmana regeringen, som jag har uppfattat det, attgöra en grundlig översyn av reglerna för konces-sionsavgiften. Jag tror i sig att det vore bra om rege-ringen såg över alla lagar som inte är teknikneutralaoch att man är observant på detta så att det inte skabehöva hända igen, eftersom det säkert finns flerområden som är aktuella.Jag ska återgå till dagens ärende. Vi anser frånFolkpartiet att det är rimligt att kommersiell TV lik-som kommersiell radio ska betala avgifter till statenpå ett eller annat sätt, antingen genom konces-sionsavgift som i detta fall eller genom att man auk-tionerar sändningsrätter m.m. Men det gäller ju att haett system som håller i alla väder och att alla skakunna lita på att rättssamhällets grunder respekteras,för att hämta text från Lagrådet. Så det var ju bra attdet fanns klokare socialdemokrater här i kammarenän i departementen och att denna motion väcktes.Jag noterade också, precis som , detintressanta i att om motionerar såfaller regeringens propositioner. Jag ska notera det förframtiden. Ni insåg ju gissningsvis att den här propo-sitionen var ohållbar efter Lagrådets synnerligengrava kritik.Nu tror jag att ärendet för stunden kom rätt genomutskottsbehandlingen, och jag ser fram emot kom-mande förslag som i högre grad tar sikte på framti-den.Jag yrkar bifall till utskottets förslag.Anf. 97 ():Fru talman! Jag vill bara säga att det problem somvi nu har haft är att vi har haft en teknikneutral lag-stiftning, dvs. att vi har haft en lagstiftning som ärtillkommen när vi har haft bara en teknik och att vidärför har trott att den har varit teknikneutral. Ochsedan får vi olika tekniker. Det är det som har ställttill det lite grann. Och det är därför som problemethar upptäckts lite sent och att vi har kommit i tidsnöd,vilket är otillfredsställande. Men att man konstaterardet betyder inte ett ställningstagande till det, som jaguppfattade det när jag lyssnade på debatten i går,väldigt löst konstruerade folkpartiförslaget till medie-finansiering. Det tror jag inte är någon realistisk ellerframkomlig väg när det gäller TV-mediets finansie-ring framöver.Anf. 98 ():Fru talman! Vi kan gärna föra en debatt om det,men kanske inte i anslutning till detta ärende. Jag togupp detta som en jämförelse i fråga om teknikutveck-ling.Kenneth säger att det är ett problem som vihar haft. Jag tror att det är ett problem som vi har, attteknikutvecklingen gör att man måste varavaken i fråga om hur lagarna ser ut och titta noga pådet här för framtiden. Och jag tror att det var OlaKarlsson som sade att han hoppades att vi skulle talärdom av detta. Utskottet ger nu också ett tillkänna-givande om att man ska se över lagstiftningen fram-över, och då hoppas jag att vi hamnar i den situatio-nen att vi får en lag som täcker kommande teknikför-ändringar också om det är möjligt.Anf. 99 ():Fru talman! Vi kan alltid önska att vi förutser allt.Men när det sker teknologiska språng är det inte alltidlätt att förutse det i lagstiftningen. Vi korrigerar judet. Sedan är det beklagligt att det måste korrigerasmed en viss tidsnöd. Och vi är givetvis överens omatt det önskvärda är att vi har en förutseende och bredlagstiftning som gör att vi slipper den här typen avlite brandkårsutryckningar när det gäller lagstift-ningsärenden. Men vi kan ju inte heller säga att vialdrig kommer att ställas inför det eller att det är storafel begångna av någon därför att man i lagstiftningeninte riktigt kan förutse alla möjliga steg som tas ifråga om den teknologiska utvecklingen. Och förövrigt är det inte regeringen som stiftar lagar utanriksdagen. Men vaksamheten måste vara stor, och vimåste vara beredda att korrigera det så att lagstift-ningen står i överensstämmelse med den utvecklingsom faktiskt sker.Anf. 100 ():Fru talman! Vi är i väldigt hög grad ense i frågaom detta. Men jag ser också att med de resurser somregeringen har till sitt förfogande så borde man kunnakomma med bättre aktstycken än det som kom tilldetta ärende.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )10 § Utvecklingen inom den kommunala sek-tornFöredrogsfinansutskottets betänkande 2000/01:FiU29Utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr.2000/01:102).Anf. 101 ():Fru talman! Jag ska börja med att yrka bifall tillreservation 20, även om jag självfallet står bakomsamtliga reservationer där vi moderater finns med.Men för tids vinnande gör jag detta.Fru talman! Jag tror att man kan göra en relativtklockren prognos när man säger att de kommunalasjälvstyrelsefrågorna kommer att spela en stor roll iden politiska debatten inför valet . Och det kanman göra mot bakgrund av de väldigt allvarliga in-skränkningar i den kommunala självstyrelsen somden nuvarande regeringen under en följd av år hargenomdrivit. Men därutöver har vi också kunnatuppfatta verbala uttalanden, både från statsministernoch från statsrådet , som går ut på att kommu-nerna bör bete sig på ett likartat sätt och att de fårräkna med att om de vidtar åtgärder som strider motregeringens uppfattning om hur saker och ting skavara ordnade, så kommer det motåtgärder från rege-ringens sida.Regeringen tycks eftersträva att kommunerna blirrena verkställighetsorgan åt staten, där de lokala poli-tikerna oavsett partifärg, skulle jag vilja påstå, enbartskulle ha att följa av staten stiftade lagar. Dem skaman alltid följa, men de begränsar politikernas hand-lingsmöjligheter.Man går också in med detaljbestämmelser somgör att handlingsutrymmet blir utomordentligt litet.Socialdemokraterna tycks eftersträva att den lokalaverksamheten, oavsett förutsättningar, ska skötas påett likartat sätt över hela landet på det sätt som social-demokraterna har bestämt.Mot denna bakgrund vill jag fråga företrädarna försocialdemokraterna om det inte med ert synsätt vorelika bra att avskaffa den kommunala självstyrelsen.Jag ställer frågan mot bakgrund av det synsätt somsocialdemokraterna har givit uttryck för på senare tid.Av vilken anledning ska man då ha själv-styrelse? Vore det inte bättre att socialdemokraternainförde en ordning med statliga förvaltningskontor pålokal nivå som skötte verksamheten?Det är alldeles uppenbart att om vi fortsätter denutveckling som socialdemokraterna tycks vara innepå tror jag inte att det kommer att vara särskilt mångasom vill vara förtroendevalda i kommunerna meduppgift att genomföra den politik som socialdemo-kratiska regeringar har beslutat om på riksplanet. Minfråga till socialdemokraterna är: Varför säger ni erfortfarande förespråka självstyrelse medanni för en politik som innebär att den kom-munala självstyrelsen ska inskränkas?Fru talman! I detta betänkande beskrivs en upp-byggnad av en databas som ska möjliggö-ra jämförelser mellan olika kommuner. Vi från mode-raterna har påpekat hur oerhört viktigt det är att mankan göra relevanta sådana jämförelser där man kandra lärdom av goda exempel ute i landet. Av någonanledning har vi inte kunnat få med det yrkandetdirekt i anslutning till den beskrivning som görs iskrivelsen om den kommunala databasen för jämfö-relse mellan kommuner. Men jag vill i det här sam-manhanget peka på att vi har avgett en reservation,nr 16, med utgångspunkt från det som vi har anfört ivår motion.I motionen har vi jämfört två kommuner med nå-gorlunda likartad struktur, befolkningsmängd ochinriktning, nämligen och . Skillna-den är framför allt att dessa kommuner har olikapolitisk majoritet. Här ser man väldigt tydligt att detspelar stor roll hur man bedriver politiken. Denkommunala självstyrelsen har fortfarande sin roll attspela, om den inte - som socialdemokraterna vill -inskränks ytterligare. I så fall skulle det bli en full-ständig likformighet mellan kommunerna.Fru talman! Jag har i mina anföranden ofta haftanledning att uppehålla mig kring det inomkommu-nala utjämningssystemet. Jag ska naturligtvis göra detäven . Den största avarten med det inomkommu-nala utjämningssystemet - förutom att det strider motden svenska grundlagens lydelse - är att det straffartillväxt var den än förekommer i landet.Vi har i vår motion, med utgångspunkt från enrapport som vi tog fram , pekat på några kon-kreta exempel.I kommun i utmanade plats-ledningen de anställda på . Om dedrev en kampanj och sålde möbler under en weekendskulle intäkterna av försäljningen som extra bonustillfalla personalen. Det blev en stor framgång. Närpengarna utbetalades till de anställda gick platsled-ningen till kommunledningen och sade att skatteun-derlaget i och med detta skulle öka i , och dåskulle det bli större kommunalskatteintäkter. Vadskulle de tänkas kunna användas till i ?Älmhults ekonomichef var dessbättre väl förtro-gen med hur utjämningssystemet fungerade, så hansade : Troligtvis blir det inte en enda kro-na kvar av dessa pengar.Med facit i hand borde kommun ha fått480 kr mer per invånare eller -jag bortser här från landstingsskatteintäkterna - extrai kommunalskatteintäkter - det motsvarar ca 40 örepå kommunalskatten. I själva verket blev det ett mi-nus på grund av kombinationen mellan hur inkom-stutjämningen och kostnadsutjämningen fungerar.Man straffar alltså tillväxt var den än förekom-mer. var den kommun som hade lägstskattekraft i hela landet. Men även där ökades skatte-kraften, och direkt minskades bidraget med motsva-rande summa. Gemensamt för , , ,, , i är att dentillväxt som genereras från till ett annat helt ochhållet äts upp av detta utjämningssystem.Vi har ett perverst konstruerat utjämningssystem ivårt land, och det finns anledning att ersättadet med ett nytt system som stimulerar tillväxt ochsom är grundlagsenligt.Fru talman! vill jag ta upp frågan omskatteplanering i kommunerna, och det gör jag motbakgrund av att jag själv bor i en kommun där skatte-förvaltningen i driver etttjugotal skatteprocesser mot det socialdemokratisktstyrda kommun. Det rör sig totalt om belopppå som skatteförvaltning-en vill ha in. Jag är inte man att bedöma i vilken ut-sträckning kommunen eller skatteförvaltningenkommer att vinna dessa processer. har skatte-förvaltningen vunnit de mål som har varit uppe ilänsrätten.Jag noterar att i grunden är verksamhetbedriven i förvaltningsform skattebefriad. Men närverksamheten bedrivs i bolagsform uppstår det skat-teeffekter. Sedan har kommunen trasslat in sig medomfattande koncernbildningar, aktieägartillskott,bidrag till bolag som betraktas som inkomster osv.I stora delar av landet ligger skatteförvaltningarnalågt och tar inte tag i frågan huruvida man har hamnati ett träsk där man ska beskatta kommunerna. I andradelar ligger skatteförvaltningarna på kommunerna föratt se om inte intäkterna är skattepliktiga.Statsrådet var ju väldigt tydlig i ett uttalan-de här i . Han såg den här utvecklingenframför sig, eftersom den inleddes närhan avgav ett svar här i kammaren. Han sade då attstaten måste uppmärksamma detta och se efter vilkaåtgärder man kommer att vidta. Men därefter avgickstatsrådet . Det är nu statsrådet som välnärmast har att bevaka frågan, och ingenting harskett. Det här är nu en gråzon över hela landet, villjag påstå. Det finns en rad mål som naturligtviskommer att rullas upp i andra kommuner beroende pårättsutslagen i t.ex. Uppsala.Min fråga till statsrådet är om det är rim-ligt att låta den här utvecklingen fortgå. Är det inte såatt staten gentemot , i form av lag-stiftning, måste skapa klarhet i en del fall inför fram-tiden? Alternativt måste man rimligen se till att denkommunala verksamheten övergår till sådana verk-samhetsformer där den här typen av skattetvister inteuppstår, och då är ju förvaltningsformen bra, eller ser till att det blir en särskild företagsform förkommunala företag, så att de inte kommer att be-handlas på exakt samma sätt som enligt aktiebolags-lagen.Jag kan inte uppleva det som en särskilt tillfreds-ställande utveckling att skatteförvaltningarna nu äg-nar betydande kraft åt att försöka driva in medel frånkommunerna, som det finns en rad andraskatteobjekt där det möjligen förekommer mer ellermindre ekonomisk brottslighet och där man bör se tillatt dessa pengar kommer in till staten. ärdet en självklarhet att kommunerna måste följa dengällande lagstiftningen.Jag skulle vilja att statsrådet , som hittillskanske inte haft möjlighet att ordentligt penetrera denhär frågan i riksdagsdebatten - vi har gått förbi denpå grund av att vi har ägnat andra frågor stor upp-märksamhet - ger tydligare besked om vadstaten avser göra beträffande den ibland ganska avan-cerade skatteplanering som vissa kommuner försökerägna sig åt för att undgå att betala statsskatt.Anf. 102 PER ():Fru talman! Kan det gå bra för samtidigtsom det går dåligt i stora delar av kommunsektorn?Kan man med trovärdighet från rikshåll säga att detgår bra för , som det är stora pro-blem i kommunsektorn och som vi har fått redovisat iden skrivelse som vi debatterar , Utvecklingeninom den kommunala sektorn?I går fick kammaren höra att det är viktigt att vipolitiker, såväl regeringssidan med stödpartier somoppositionen, presenterar en tydlig politik. Jag måstesäga att vad det gäller politiken för kommunsektornuppfattar jag trenden som tydlig från regeringens sidaoch även från samarbetspartierna, att det blir mer ochmer av centralmaktstyrning. Detta står i kontrast motdet som jag erfarit av alla känningar i - ialla fall mina känningar, som jag i och för sig delarmed andra ledamöter här i kammaren - att regerings-partiets företrädare i inte gillarstatens intrång i det som vi kallar för den kommunalasjälvstyrelsen.I mitt parti har vi, såväl riksdagspolitiker somlandstings-, region- och kommunpolitiker, nått enenighet om vår politik för kommunsektorn. Jag tyckeratt det är värt att det inte bara hamnar i protokolletutan att det också når utanför dessa väggar att så inteär fallet vad gäller det största partiet i riks-dag. Där finns det om inte ett krig så i alla fall en trätaav stor dimension mellan kommun- och landstings-politiker å enda sidan och riksdags- och regeringspo-litiker å andra sidan. Jag återkommer till det här sena-re.Nå, jag ska inledningsvis också yrka bifall till vårreservation 1. Det finns naturligtvis flera reservatio-ner, men jag nöjer mig med att yrka bifall till denna.Grunden för landstings- och kommunpolitik överhuvud taget är att det finns någon form av ideologiskmotivering till kommunsektorns existens och berätti-gande. För vår del talar vi om naturliga gemenskaper,och naturliga gemenskaper har ingenting med någontyp av romantisk natursyn att göra, som jag hört nå-gon här i förespegla tidigare, utan dethandlar om rationella gemenskaper från individnivå.Vi föds in i relationer som vi kallar för familjer, ochfamiljerna i sin tur bildar såväl relationer som gemen-skaper vad det gäller släkt och grannskap. Vidarefinns det en lång rad civila gemenskaper som vi ocksåbildar av rationella skäl, rena förnuftsskäl, alltifrånfackföreningar, som vi menar är en viktig naturliggemenskap, till ideella föreningar.Alla dessa naturliga gemenskaper har enligt vårideologi, och vi kan rationellt försvara den, rättigheterprecis som enskilda individer har. En familj har alltsåsina rättigheter utifrån sin existens som familj, precissom en fackförening har sina rättigheter som inteöverordnade gemenskaper inkräkta på.Nu bildar de naturliga gemenskaperna ett subsidi-ärt mönster. Där kommer också subsidiaritetsprinci-pen in, som socialdemokrater och andra, även väns-terpartister, får ta till sig, inte minst i det europeiskasamarbetet. Denna subsidiaritetsprincip är inte baraen närhetsprincip, som det sägs ibland, utan det ärockså en maktfördelningsprincip. Denna europeiskaoch kristdemokratiska syn, skulle jag vilja säga, står ibjärt kontrast mot den förvaltningssyn som jag tyckeralltmer träder fram hos socialdemokraterna och, antarjag, också hos . Men gärna ge besked här, fru talman.Urban , statsvetare i , påvisari sin bok om den kommunala självstyrelsenhur socialdemokraterna med kommunindelningsre-formen, som genomfördes , aldrig avsågatt skapa politiskt självständiga kommuner utan baraförvaltningsmässigt självständiga kommuner somskulle genomföra just det som man beslutat på centralnivå.Detta har också bekräftats av den budgetsane-ringspolitik som bedrevs från och regering-en , då kommunsektorn fick stå för denstora delen av besparingarna. Det handlade då om attdet kommunala självbestämmandet faktiskt kringrän-des och minskades genom höjda egenavgifter somminskade kommunernas skatteunderlag, samtidigtsom man fick nya uppgifter utan tillräcklig ekono-misk kompensation.Synen, som man kan läsa ut av praktisk politikfrån regeringen och riksdagsmajoriteten, visar på eninstrumentalisering av kommunsektorn som står ifullständig motsats till vår syn på kommunsektorn.Enligt vår syn är kommuner, landsting och regionerjust naturliga gemenskaper med rättigheter och natur-ligtvis skyldigheter alltefter de uppgifter som de har,och vi kan rationellt komma överens om att de liggerbäst på det lokal planet, inte på riksplanet.Nu har ju regeringen gjort ett stort nummer av har tillfört kommunsektorn så mycket. Då kanjag läsa ur rapporten från maj2001 i sammanfattningen - och naturligtvis ocksålängre in, jag har läst hela. Det står: Bilden av storastatliga satsningar på hälso- och sjukvården är över-driven.Jag skulle säga att ordet "överdriven" är underdri-vet. Sedan säger man, vilket vi i och för sig har påpe-kat i våra motioner, att när regeringen talar om 25miljarder , 1993-1999,har det skett en urholkning av skatteunder-laget. talar om att tillskottet ihuvudsak stannar vid netto. Attdå tala om "överdrivet" är ett understatement av for-mat.Det är inte konstigt att det då skapas förväntningari kommunsektorn, för motsvarande förhållande gällernaturligtvis för kommunerna. Staten trummar helatiden ut att nu har vi försett kommunsektorn medstora tillgångar och stora tillskott efter besparingarna.Samtidigt har man urholkat skattebasen. Det finns enverklighet som t.ex. socialdemokratiska kommun-och landstingspolitiker lever i. En annan verklighetförsöker regeringen och riksdagsmajoriteten målafram här.Det är utifrån den bakgrunden som vi, när vi läserom situationen i den kommunala sektorn, hävdar attvi måste bredda skattebasen, kommunernas ochlandstingens skattebas, för att förverkliga den kom-munala självstyrelsen. Den som är satt i skuld är intefri, har sagt. Kommunsektorn är satt iberoende av staten och är därmed inte fri. Då minskari motsvarande mån naturligtvis också den kommunalasjälvstyrelsen.Sedan kommer vi till detta med finansieringsprin-cipen. Det behövs en rättslig reglering. Det behövs eninstitutionalisering av detta - en lagfäst sådan.Jag skulle också kunna ta upp andra områden,bl.a. utjämningssystemet, men ser jag att det baraåterstår en halv minut av min talartid. Då väljer jagatt avsluta där, fru talman, och utmana minister , , m.fl. om synenpå den kommunala självstyrelsen och hur ni faktisktvill att kommunsektorn ska skötas . Det ärinte bra som det är , och det vet era partikamraterpå kommun- och landstingsnivå.Anf. 103 ():Fru talman! Ledamöter och åhörare! Den kom-munala sektorn står inför några väldigt stora utma-ningar framöver. Vi har i tydliga regio-nala klyftor och tydliga sociala klyftor. Vi har endemografisk utveckling som kommer att sätta denkommunala ekonomin under mycket svår press. Vihar en internationalisering som gör att delar av skat-tebasen försvinner ur landet, och har det varitsvårt för kommunerna att ta sig an denna problema-tik. Vi har också en lågkonjunktur, eller i vart fall enavmattning, som också syns väldigt väl i den kom-munala ekonomin.För att börja med de regionala klyftorna är det juså att trots av högkonjunktur och mycket starkainsatser för att stabilisera de kommunala ekonomiernaär det fortfarande drygt en tredjedel av kommunernasom inte klarar balanskravet, dvs. som inte klarar attha plus i sin ekonomi. Vi har en skillnad när det gäl-ler bruttoregionalprodukten som är förskräckandestor. De kommuner som har lägst BRP ligger på ettvärde strax över 70 räknat med 100 som riksgenom-snitt mot över 145 i Mälardalsregionen.Ett annat sätt att visa de här regionala skillnadernaär att jämföra skattekraften i olika kommuner. Enligten statistik från som är alldeles ny varierarskattekraften från , riksgenomsnittet i de fattiga-re kommunerna, upp till i de rikare. Detär alltså två och en halv gång. Det är enorma skillna-der.Skillnaderna ökar också år , vilket är etttydligt tecken på att tillväxten är mycket ojämn. Ettannat tecken på att landet håller på att klyvas regio-nalt är att 200 av landets kommuner minskar sin be-folkning år . När regeringen beskriver att ar-betslösheten har pressats tillbaka är vi ju alla väldigtglada över det, men skillnaderna i landet är också härenormt stora. I är det som är regist-rerade som arbetslösa eller som är i åtgärder. I Stock-holms län är motsvarande andel . Det är klart attdet blir skillnad mellan de här kommunerna och denservice som de kan ge sina medborgare, den servicesom heter vård, som heter skola och som heter om-sorg.I det här sammanhanget finns det två delar som ärväldigt viktiga. Den ena är skatteutjämningen, deninomkommunala skatteutjämningen mellan olikakommuner. Den gör att kommuner delar solidarisktpå ansvaret för att alla människor i ska hanågotsånär likvärdig tillgång till offentlig service. Detkan man göra, tycker jag, för ur den statliga budgeteninvesteras mycket stora summor i de kommuner somockså har mycket hög tillväxt. Det handlar om in-frastruktur. Det handlar om pengar till kultur. Dethandlar om stora utbildningsinstitutioner osv. Därförfår man så att säga in på gungorna det man förlorar påkarusellerna i en del kommuner. Jag tycker att dendimensionen av den kommunala skatteutjämningenförloras i den mycket ensidiga debatt som förs avvissa Stockholmspolitiker.Den andra delen är förstås regionalpolitiken, degrundläggande faktorerna bakom att det ser ut på dethär viset. Det går inte att åka på vägarna, telefonernafungerar inte om det regnar och det finns ingen digitalallemansrätt. Man drar ned på apoteksservice ochförsäkringskasseservice. Folk ska betala för att fåhem sin post - det är det senaste förslaget. Vägverketklarar inte av att göra det de ska. Det ligger ett utred-ningsförslag om att föra över 1 vägar från attvara allmänna vägar till att bli enskilda vägar. Detinnebär att de människor som bor i de områden somhar låg tillväxt och liten skattebas också ska betala fördet som på andra håll är ett statligt ansvar.Det är att lämna stora delar av i sticket,och det är fullständigt oförsvarbart. När och regeringen hanterar frågor om olikheter itillväxt i landet borde man fundera över vad som ärstatens ansvar för de här olikheterna och ojämlikhe-terna och faktiskt bestämma sig för att vi från statenssida ska leva upp till det som är statens ansvar -kommunikationer, utbildning och kultur - i stället föratt försöka föra över det till de människor som bor ide här områdena.De sociala klyftorna är lika allvarliga. Där är detstora skillnader mellan olika delar av landet och ock-så inom kommuner. Där finns det också ett stort stat-ligt ansvar. Det handlar om att människor ska kunnakomma in på arbetsmarknaden. Det handlar om attmänniskor ska kunna leva på sin inkomst, klara sigsjälva och därmed också känna självförtroende ochhopp , något som är otroligt viktigt.Om vi går över till det som är det kommunala an-svaret så har det under det här riksdagsåret varit enmycket ideologiskt betingad strid i , enideologisk skillnad som har blivit alltmer tydlig. Dethar handlat om synen på den enskilda människan ochhennes möjligheter och rättigheter gentemot kollekti-vet, systemet eller administrationen.