prot · GO0986 · 2001-03-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:86Tisdagen den 27 marsKl. 14.00 - 16.2818.00 - 18.59Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Information från regeringen om i StockholmAnf. 1 Statsminister ():Fru talman! Jag ska inför kammaren ge en redo-görelse för Europeiska rådets möte i Stockholm.De senaste åren har varit ekonomiskt framgångs-rika för den europeiska unionen. Tillväxten har varitgod, och 2 ½ miljoner nya jobb har skapats. Tvåtredjedelar av dessa har gått till kvinnor. Toppmötet iStockholm har lagt en bas för hur denna goda ut-veckling ska förstärkas och hur moderniseringen avEU:s ekonomi ska drivas vidare. Toppmötet var detförsta i en serie av möten där var och en ska förverk-liga den målsättning som slogs fast i , att EUska vara den mest konkurrenskraftiga ekonomin ivärlden . I lade vi grunden, i Stock-holm byggde vi den första av tio våningar.För att nå målet krävs en dubbel ansats, dels attreformera den europeiska ekonomins funktionssätt,dels att modernisera den europeiska sociala modellen.Full enighet rådde om att de övergripande målenförutsätter dels att unionen och medlemsstaternabinder sig vid målet om full sysselsättning, dels ettdynamiskt EU som måste bestå av aktiva välfärds-stater.Fyra nya områden har lagts till den dagordningsom vi formade redan i . De fyra nya insla-gen är följande.Den demografiska utmaningen diskuterades förförsta gången ordentligt av stats- och regeringsche-ferna. Det är centralt att denna fråga kommer in i vårtlångsiktiga arbete. Den demografiska frågan har väl-diga konsekvenser, delvis naturligtvis statsfinansiellt.Det handlar om pensionssystemet. Det handlar omvården av de äldre. Det handlar också om en långsik-tig tillgång på arbetskraft. Båda dessa perspektivmåste vi anlägga, och båda dessa pespektiv har vidiskuterat ifrån i . Däri ligger den demo-grafiska utmaning som unionen står inför.Vi har också lagt till bioteknikens betydelse förden europeiska ekonomin, och då har vi inte väjt förde svåra frågor som finns kopplade till denna teknikav moraliskt och etiskt slag.Vi har lagt till en hållbar utveckling och en mil-jödriven tillväxt. Det är också tillagt till Lissa-bonstrategin. Den bygger på två balanserande synsätt:ekonomisk reform och social sammanhållning. Meningendera är möjlig utan att vi också har en ekolo-giskt hållbar utveckling. Därför läggs detta till.Det fjärde tillägget är viktigt i det pågående arbe-tet för att utvidga unionen. Beslut har fattats om attinförliva också kandidatländerna i Lissabonstrateginsmålsättningar och processer.Det är dessa fyra tilläg som har gjorts till dendagordning som lades fast i Lissabon.Slutsatserna från toppmötet i telegramstil låtersom följer. På det ekonomiska området en ny ochenklare beslutsprocess för att anta gemensamma reg-ler för finansmarknaderna. Detta får stor betydelse förgenomförandet av en gemensam europeisk marknadför finansiella tjänster och riskkapital. Här är ett ge-nombrott som blev möjligt efter det att finansminist-rarna hade enats om den s.k. Lamfalussyrapporten.Det gjordes dagen före toppmötet. Det är ett väsent-ligt steg framåt.Vi har också på toppmötet enats om målsättningarför att avreglera de europeiska gas- och elmarknader-na. Det manifesteras, men inga årtal anges. Det äringen hemlighet - det har man kunnat följa i medier-na - att vi är överens om att detta ska göras, men ifråga om takten för det skiljer vi oss åt.Vi kom också överens om att uppmana våratransport- och telekommunikationsministrar att underinnevarande år anta ett direktiv om ytterligare öpp-nande av postmarknaderna. Det är inte minst viktigtför , som redan har gjort detta. följer EU iövrigt efter.Vi var vidare överens om att flygtransporter i Eu-ropa skulle underlättas genom att etablera ett gemen-samt europeiskt luftrum. Frågan kommer att tas upppå nytt i . Den utestående frågan är en dis-kussion mellan och som ärkopplad till Gibraltarfrågan. Förhoppningsvis finns enlösning fram vid Göteborgsmötet.För att främja en fungerande marknad ska sned-vridande statliga stöd till näringslivet minska. Också där finns information viaInternet med resultattavlor för att på så sätt visa ivilken riktning som utvecklingen går.Vi är också överens om att arbeta för en ny WTO-runda. Det arbetet intensifieras och återigen slås fastökad frihandel och främjande av tillväxt och syssel-sättning. Vi är också överens om att vi på nationellnivå ska påskynda lagstiftningen för den inre mark-naden. Det kan låta som en självklarhet, och i den härkammaren är det en självklarhet. Vi har implemente-rat det mesta av den inre marknadens krav i vår egennationella lagstiftning. Det har inte skett så i allamedlemsländer. ska 98 ½ % av det regel-verk som finns antaget vara implementerat i nationelllagstiftning.Vi har kommit överens om att utveckla e-Europe,främjande av elektronisk handel och dess tillväxtska-pande effekter. För att det ska ske måste Internet blisäkrare. En redovisning av sådana åtgärder har vibeställt. Det kommer att göras under toppmötet iGöteborg.Transportministrarna fick i uppdrag att arbeta vi-dare för att förverkliga det nya satellitnavigerings-systemet . Där togs ett steg framåt under dettatoppmöte när kommissionens president kunde presentera ett bidrag till finansieringenfrån den privata sektorn. Det var ett viktigt framstegsom gjordes men inte tillräckligt. Det krävs fler ochtydligare åtaganden från den privata sektorn för attdetta ska vara möjligt. Vi kommer tillbaka till densaken.Sedan beslutade vi också att ta det andra steget imoderniseringen av järnvägssektorn. Vi ska genom-föra den avregleringen . Motsvarandehar skett på godstransporter, och det ska nu gällaockså persontransporter.Det här är i telegramstil några av de ekonomiskafrågor som diskuterades. Därutöver fördes naturligt-vis en diskussion om det ekonomiska läget i ,som kan sammanfattas på så sätt att vi ärmedvetna om att det är en dålig utveckling i ,medvetna om en dålig utveckling i och att dettanaturligtvis påverkar Europeiska unionens ekonomis-ka framtid. som vi är medvetna om detta ärdet en tillförsikt inför vår egen förmåga att hanteraden ekonomiska utvecklingen.Europa står fundamentalt mycket starkt. Det är enhelt ny situation i den europeiska ekonomin. Under-skottens helvete är borta, inflationen är låg och till-växten är fortfarande ganska hög, för att inte sägahög, i många medlemsländer.Även om det finns internationella signaler somger anledning till oro finns det alltså också en funda-mental styrka i den egna ekonomin som ger anledningtill tillförsikt. I den balansen ska vi naturligtvis vidtastrukturella åtgärder av det slag som jag beskrevsom gör den ekonomiska utvecklingen i säk-rare och stabilare.På det sociala området lades ett nytt mål för sys-selsättningen fast. Det innebär att bland dem som äröver i EU ska vara sysselsatta år2010. är det av den gruppen som ärsysselsatta. är för våra nationella mått en myck-et blygsam målsättning - vi ligger ju klart över detta.Men en del andra länder har faktiskt inte en högresysselsättningsgrad än 25 %.Ofta är det i dåliga förtidspensionssystem sommänniskor hamnar redan i relativt unga år. Det gördet omöjligt för dem att utveckla sin inkomst. Dehamnar i en socialt svår situation och i ett utanför-skap. Att höja sysselsättningsgraden och ge männi-skor tillfälle att vara kvar i arbetet äralltså inte bara en viktig ekonomisk fråga - det ärockså en viktig social fråga. Det är en viktig frågautifrån människors rätt till ett rikt liv.Vi etablerade ett nytt delmål till 2005 för den all-männa sysselsättningsgraden. Den ska vara , ochför kvinnor 57 %.Till 2002 ska gemensamma mått etableras för attländerna i EU ska kunna jämföra tillgång till barnom-sorg. Motsvarande mått ska sättas upp för omsorg aväldre. På vårt nyspråk, eller det språk som användsofta, blir det benchmarking. Man jämför alltså län-derna och hur de presterar exempelvis när det gällerbarnomsorg.Detta säger också någonting om i vilken riktningsom går. Det är intressant att det är den härtypen av jämförelser som vi nu diskuterar. Det är enannan union än den vi såg för fem . Omjag då skulle ha sagt att vi skulle ha benchmarkingomkring barnomsorg, och sysselsättningsmål för atthöja människors livskvalitet så skulle det ha varitnågonting som hade avvisats. Då var det enbart denstrukturella ekonomiska diskussionen som gällde.På jämställdhetsområdet har vi beslutat om ettökat tryck för att utplåna löneskillnaderna mellankvinnor och män genom att även där ta fram gemen-samma mått. På jämställdhetsområdet har vi dess-utom beslutat om en skärpning av likabehandlingsdi-rektivet redan under detta år.Kvaliteten i arbetet ska främjas genom att åtgärderför att förbättra arbetsmiljön ska vidtas. Man ska ökakompetensutvecklingen, stärka jämställdheten ochförbättra arbetsorganisationen. Gemensamma mått förkvaliteten i arbetet ska tas fram av detbelgiska ordförandeskapet.Detta är också väldigt viktigt. När vi talar om attmänniskor ska ha möjlighet att vara kvar längre iarbetet handlar det nämligen inte bara om ett önske-tänkande, utan det handlar i allra högsta grad ocksåom en reformering av arbetsplatser. En delmänniskor tvingas lämna arbetslivet därför attdet är för hårt och för krävande. Då missar manmycket av den kompetens som de kan bidra med.Det handlar om att utveckla arbetsplatserna. Hurska det gå till? Här finns jämställdheten, mångfalden,arbetsorganisationen och kompetensutvecklingen -allt sådant som vi är vana vid att diskutera. blir detockså målsättningar för detta, utvecklade av det bel-giska ordförandeskapet under hösten.Handikappades deltagande i arbetslivet ska främ-jas. Även för det ska gemensamma mått tas framunder detta år.En första avstämning av arbetet för att främjalångsiktigt hållbara pensionssystem i ska skeunder toppmötet i . Möjligen har vi redangjort någonting i vårt land som andra tycker är intres-sant, även om vi naturligtvis ska ha respekt för i varje land kommer att utveckla sin ansats kringhur pensionssystemen ska hanteras. Vi har gjort nå-gonting väldigt svårt när vi har reformerat det svens-ka pensionssystemet. Det är någonting som månganaturligtvis diskuterar att göra, och även kommer atttvingas att göra på grund av den demografiska ut-vecklingen.När det gäller de utrikespolitiska frågorna förde viförst diskussioner med president som rörde sigpå två plan. Delvis handlade det om politisk utveck-ling, där vi naturligtvis återupprepade vår oro överutvecklingen i och underströk vikten av attett partnerskap mellan och måste byggapå delade gemensamma värderingar om hur ett öppetdemokratiskt samhälle fungerar.I den ekonomiska reformkatalogen finns det enöppning för vad gäller EIB-finansieradutlåning, framför allt för miljöprojekt. Det kommeratt betyda mycket för miljön, inte minst i Östersjöom-rådet.Vi underströk också vår beredskap att vara en nä-ra allierad med i dess förberedelser för ettWTO-medlemskap. Vi ska ge allt stöd vi kan. Däriligger också att lösa gamla handelskonflikter somligger oss emellan. Ett exempel på en sådan är detranssibiriska överflygningstillstånden.Vi diskuterade också det inkommande jubileet iSankt Petersburg.Vi fick även tillfälle att lyssna till den ryske presi-dentens egen analys av situationen såväl i sitt egetland som på Balkan.Det var intressant att det var i gruppen av 15 somvi förde dialogen. Det är också principiellt viktigt atterinra sig att det också blir i gruppen av 15 som visenare kommer att ha en överläggning medUSA:s president i anslutning till Göte-borgstoppmötet.Vi förde också en ingående diskussion under detutrikespolitiska avsnittet om situationen i ,the former Yugoslav Republic of . Vi fickäven tillfälle att lyssna till dess president underströk oerhört noggrant den europeiska unio-nens solidaritet, men också våra krav på en politiksom samlar hela befolkningen och tar hänsyn ocksåtill den albanska minoritetens rättigheter och socialasituation.Vi diskuterade också situationen i Mellanöstern.Det resulterade i ett uppdrag till , denhöge representanten, att för unionens räkning under-söka vilka möjligheter unionen har att spela en akti-vare roll i regionen. Unionen ska inte söka en roll,men spela en aktivare roll - särskilt om en sådanefterlyses. Hur ser vi gemensamt i gruppen av 15 påutvecklingen i denna region? Jag vill påstå att detockså finns all anledning och är hög tid för unionenatt göra en grundläggande politisk positionsbestäm-ning.Vi diskuterade även utvecklingen på den koreans-ka halvön. Jag fick uppdraget av mina kolleger att förunionens räkning resa till , såväl till nord somtill syd, för att där uttrycka unionens stöd för en fort-satt avspänning av relationerna mellan dessa bådeländer. Jag ska också föra samtal med såväl nord-som sydsidan omkring ekonomisk utveckling ochmänskliga rättigheter, och göra det i förvissning omatt dessa samtal sker på högsta möjliga politiska nivåoch att de sker mot bakgrund av att båda sidor ärintresserade av att fortsätta den process som har på-börjats.Vi hade också vid vårt toppmöte tillfälle att dis-kutera situationen i Kyotoförhandlingarna. Det gjor-des naturligtvis mot bakgrund av den inträf-fade utvecklingen i . Vi uttryckte vår stora oroöver den och tog initiativet, inte bara från min ochProdis sida att sända ett brev, utan också att på topp-mötet anta ett uttalande där vi sade att dessa förhand-lingar möjligt måste komma i gång igen.För att undersöka förutsättningarna för detta ochför att driva på det kommer statsrådet ikommande vecka att göra en turné till de länder somär särskilt strategiska i sammanhanget. Det blir såvälUSA som, vad jag vet, och några andra. Jagtror också att han ska till . Det blir en globalturné för att på så sätt få fart på dessa förhandlingarigen.Vi hade naturligtvis också en diskussion om jord-bruksfrågorna. Det var som jag förutsett en diskus-sion som inte gick in i substans, eftersom det intefanns några förutsättningar för det. Det var en diskus-sion som stannade vid att uttrycka solidaritet med desom är drabbade, förtroende för de myndigheter somagerar och förtroende för våra jordbruksministrar. Detvar också en erinran om att de finansiella perspekti-ven, eller enklare uttryckt vår budget, i detta sam-manhang är låsta. Det finns inga ytterligare resurseratt hämta.Det var nödvändigt att göra den deklarationen,men den var kort. Den kom på inget sätt att vara detsom dominerade mötets diskussioner. De kom attkoncentrera sig på de två områden som var förutsattfrån början: å ena sidan ekonomisk reform och mo-dernisering av samt socialt ansvar med mil-jömässiga inslag och å andra sidan de utrikespolitiskarelationerna.Fru talman! Detta är i korthet vad jag uppfattadeavhandlade sig i under den om inte helg såbörjan till weekend som vi såg . Sedankan andra ha haft en annan bild av det. Från den be-gränsade utsiktspunkt jag hade vid kortändan av bor-det var det detta som ändock tilldrog sig. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka statsministern för enrejäl genomgång och information om vad som togsupp på toppmötet. Vi har via medierna fått utomor-dentlig information. Jag är tacksam för det.Det finns en frågeställning som jag gissar attganska många bär på. Vad händer med utvidgningenutifrån den jordbrukspolitiska situation som har drab-bat ? Jag vet att ni inte hade den frågan uppepå dagordningen, men den ska ändå snart upp. Det ärfasansfulla scener vi ser dagligdags i TV. Vi vet attbudgeten inte utvidgas. De resurser som finns där,finns där. Men det är klart detta kostar en del ländernere på kontinenten hisnande summor.Tror statsministern att det finns risk för att de län-der som drabbas särskilt hårt kommeratt använda den nuvarande jordbrukspolitiska situa-tionen med den dramatik och de kostnader de innebärför att skjuta upp utvidgningen? De länderna kanskeinte alla är så positiva till utvidgningen som samtligapartier i riksdag är.Anf. 3 Statsminister ():Fru talman! Låt mig först rikta ett tack till kam-marens partier för ett väldigt gott samarbete företoppmötet. Vi har från regeringen känt att vi har haftstöd när vi har företrätt under detta toppmötemen också när vi har hållit i klubban för hela unio-nens räkning. Det är jag tacksam för.Det tar upp är naturligtvis en svårfråga. Den har många dimensioner. Jag tror inte att viännu är i det läget att vi vågar värdera vad den jord-brukspolitiska krisen kostar och vilken slutlig an-strängning den kommer att ge till budgeten.Nu har vi bytt perspektiv lite under resans gång.För fyra var det BSE det handladeom. är det mul- och klövsjuka. Det är möjligt attvi kommer att byta perspektiv ytterligare framöver,vad vet jag. Men det rena krisbekämpandet, som ärkopplat till båda dessa två allvarliga utbrott, måstegöras oavsett vilken jordbrukspolitik vi har.Jag hoppas verkligen inte att någon regering ellernågon opinionsbildande kraft i något medlemsland tardenna krisbekämpning till intäkt för att säga att vi nuinte har råd eller tid med en utvidgning av unionen.Det vore dystert och felaktigt. Jag ser inte några så-dana tecken nu.Det andra jag kan uttrycka ett önskemål om är inte kopplar utvidgningsprocessen till reforme-ringen av jordbruket. Det jordbrukspolitiska beslut vinu har ska ses över . Det är vi i full gång medatt göra. Perioden går ut år 2006.Skulle man få en koppling mellan utvidgning ochny jordbrukspolitik finns en väldig risk för att det kankomma att framstå som att vi skjuter utvidgningenväldigt långt framåt i tiden. Det finns heller inte nå-gon som har uttryckt viljan att göra det.En jordbrukspolitisk reform är redan beslutad.Den ska genomföras. är första stationen förutvärdering. Krisbekämpning är nödvändig. Utvidgningen är politiskt önskvärd ochriktig. Den ska genomföras. Det finns kopplingarmellan dessa. Men de är inte av sådant slag att deförhindrar någon av processerna. Det är min bedöm-ning. Jag ser heller inte några sådana politiska teckeni Europa.Anf. 4 ():Fru talman! Jag är tacksam för svaret. Jag har ing-en avvikande uppfattning mot den som statsministerndeklarerade. Det låter kanske konstigt, men på någotsätt skulle man inte bli alldeles häpen om den härkatastrofen, som det är för vissa länder, togs med idiskussionen.Jag var alltså lite nyfiken på om det hade fram-skymtat när jordbrukspolitiken togs upp under deöverläggningar som ägde rum. Jag är helt klar över,som statsministern säger, att ingen kan beräknakostnaden. Men att den blir gigantisk är helt uppen-bart.Anf. 5 Statsminister ():Fru talman! Jag ska svara väldigt kort. Frågandiskuterades inte från detta perspektiv. Jag är glad fördet. Det är logiskt och politiskt ansvarigt.Anf. 6 ():Fru talman! Även jag tackar statsministern för re-dogörelsen.Stockholmsmötet kan sammanfattas med att detinte blev några stora misslyckanden men inte hellernågra klara framgångar. Det blev, som kommissio-nens president förutsåg, många målsättningarmen få åtgärder, eller annorlunda uttryckt: mycketprat och lite resultat.Detta är första gången då vi ska avläsa var vi harkommit med Lissabonslutsatserna. Jag tror inte helleratt statsministern kan ha den uppfattningen att vi nuhar klarat av eller tillryggalagt en tiondel av vägenfram till det som ska bli det slutliga resultatet medden mest konkurrenskraftiga ekonomin i världen.Jag ska inte ge mig in på några enskildheter i ord-förandeskapets mångordiga slutsatser. Jag vill disku-tera den metod som används för att nå fram till dem.Göran brukar tala mycket som mellanstatligtsamarbete och vad som kallas den öppna samarbets-metoden, dvs. mål, riktlinjer, indikatorer, resultattavlaoch kamratpåverkan.Men biter det på fransmän som har val ?Är det meningsfullt och effektivt att stats- och rege-ringscheferna på detta sätt ägnar sig åt detaljer somman här har gjort? Principbeslutet om den inre mark-naden fattades en gång genom en rättsakt efter nog-grann förberedelsen av kommissionen.Varför inte gå till väga på samma sätt när man nuska genomföra den inre marknaden? Varför ska allabeslut ta vägen över det ? Varförkunde man inte nöjt sig med att finansministrarnafattade beslutet om den finansiella marknaden?Finns det inte skäl att återgå till en ordning därkommissionen förbereder och genomför beslut somfattas av de enskilda ministerråden i förening medEuropaparlamentet? Då kan ägnasig åt att vara ett informellt samrådsorgan som dis-kuterar långsiktiga riktlinjer och gör bedömningar förframtiden i sådana frågor som inte har detaljkaraktär.Anf. 7 Statsminister ():Fru talman! Mycket prat och lite konkretion - jaginstämmer inte helt i den beskrivningen, men jag ärnaturligtvis inte heller av den uppfattningen att vikom så långt som vi själva hade önskat. Men dettaligger också i samarbetets natur. Inget enskilt land fårexakt så som det vill.Nu finns det inte heller någon politisk förutsätt-ning för att lägga den här typen av genomförande påkommission. pekade ut ett speciellt land ochfrågade: Vad biter på det, och vad biter inte på det?Om vi inte kan övertyga ett lands politiska företrädarevid sammanträdesbordet om att gå i en viss riktningeller titta på goda exempel, vad får oss då att tro att viskulle kunna övertyga dem om att konstitutionelltsläppa i väg hela beslutanderätten över detta till enkommission långt borta?Detta måste man förstå. Jag har många gångersagt att unionen just nu präglas av två samtidiga pro-cesser. Den ena gäller den inre marknaden med desslogik och regelverk och kommissionens ställning, ochden andra gäller ambitioner som inte direkt är kopp-lade till den inre marknaden utan till ekonomisk poli-tik och social politik i övrigt och som vi har nationellbeslutanderätt över. Vi behöver ha något slags metodför att jämföra oss med andra och för att driva ut-vecklingen framåt.Jag tror att vi kommer att ha det så här underöverskådlig tid. Detta är säkert inte slutstationen förutvecklingen. Den kan se annorlunda ut, men unionenutvecklas gradvis , och just nu tycker jag attvi tar kliv i rätt riktning, även om jag kan hålla medTobisson om att det är värt att diskutera de här for-merna. De är självklart inte ideala, men jag ser just nuinga som är bättre.Anf. 8 ():Fru talman! Som statsministern presenterade detsyftade Lissabonslutsatserna till att gifta samman enreformering av ekonomin med en förstärkning av densociala sammanhållningen. Man kommer dock inteifrån att det här är två områden med olika status inomdet europeiska samarbetet. Sysselsättningspolitik ochsociala frågor hör till den nationella beslutskompeten-sen, och där kan EU bara utfärda rekommendationer.Vad sådana är värda har vi själva sett när vi efterupprepade uppmaningar, som statsministern har varitmed om att ge, om att sänka skattetrycket och skattenpå arbete ändå funnit att regeringen ändå struntat i attgöra detta på hemmaplan.När det gäller den inre marknaden har EU be-slutskompetens, och besluten kan fattas med kvalifi-cerad majoritet. Man kan alltså inte lägga in någotnationellt veto. I sista hand kan ingripamot ett land som inte lever upp till sina förpliktelser.Varför föredrar statsministern att behandla även frå-gor som inte har det här kravet på enhällighet medsoft law? Jag tänker då på den ekonomiska sidan.Varför inte låta behöriga EU-institutioner sköta dettasjälva på det sätt som var tänkt? Min poäng är då får tid över till att diskutera an-gelägna och långsiktiga frågor som gäller jordbruks-politiken, frihandelsförhandlingar och framför alltutrikes relationer.Anf. 9 Statsminister ():Fru talman! Det är möjligt att vi hamnar där nå-gon gång , men just nu finns det inga poli-tiska förutsättningar för detta i . har viframställts som något slags avvikande nation i det häravseendet, som om vi skulle ha en överdrivet EU-skeptisk befolkning. Och visst är svenskarna kritiskaoch avvaktande i allra högsta grad, men vi är inteensamma. Det finns inget folkligt stöd för att driva pådet bygge som skissar på, med i förläng-ningen klara federala drag.Den dag vi som politiker tror att man kan drivadet här i strid med något slags folkmajoritet får vi enkris i unionen.