prot · GO0971 · 2001-02-22 00:00:00 — Jag försäkrar återigenatt vi kommer att jaga regeringen med blåslampa idenna fråga, i synnerhet när näringsministern i sittregleringsbrev till så flagrant går ifrånbeslut som vi tog i denna kammare . Dåsade vi att vi skulle prioritera de delar av landet somhar de sämsta vägarna för att komma åt tjälsäkringoch bärighet. När man sedan läser vad regeringenskriver ser man att pengarna smetas ut över hela lan-det och att det inte blir någon prioritering. Det är attutmana opinionen i trafikutskottet och närnäringsministern gör på det sättet. Jag noterar att haninte kommenterade det i sitt inlägg. Jag kan försäkraatt jag återkommer i den frågan tills ministern vidtaråtgärder för att ändra på detta.Slutligen vill jag säga några ord om kameraöver-vakning. Jag sade att vi i har stor positiverfarenhet av detta. Är ministern beredd att inte baraköra projekt kring detta utan att också på bred frontbygga ut det för att få bukt med hastighetssyndarna?Det är det som ger den största effekten för en bättretrafiksäkerhet.Anf. 14 ():Fru talman! Jag vill göra ett litet kort avslutandeinlägg i debatten. Tack för debatten! Det var väldigtbra att vi fick den.Jag förstod inte riktigt näringsministerns inlägg påslutet, med tidsbrist, där han tog upp arbetsmarknads-politik och andra saker. som kommun-politiker blandade vi arbetsmarknadsmedel ochkommunala medel och byggde säkra vägar. Vi harolika monument över vår politiska verksamhet. Omnäringsministern följer med mig till min del av Sveri-ge ska jag visa mitt monument, som heter Runarsundergång. Det är en planskild korsning under E 18som jag tror har räddat en hel del liv. Där har mananvänt både arbetsmarknadsmedel, kommunala me-del och statliga medel. Jag tror att det är ett bra ex-empel på trafiksäkerhet för framtiden.Alltså: Mer pengar till vägar!Jag har statistik från 100-vägarna - de tresiffrigavägarna - där vi ideligen åker och måste fram och därkollektivtrafiken nästan inte finns. Där är dödlighetenstor. av de totala dödssiffrorna kommer däri-från. Siffran är likadan när det gäller trafikonykter-heten.Om vi kunde komma åt vägförbättringarna på100-vägarna och nykterheten skulle det bli en storförbättring.Min körskollärare använde orden ansvar, hänsynoch omdöme eller blicken, pilen och filen när vi lärdeoss att köra. Det kanske är någonting för näringsmi-nistern att ta med sig i trafiksäkerhetsfrågorna. Hankunde kanske lyfta blicken, vända pilen åt ett annathåll för att komma i rätt fil och visa hänsyn, ansvaroch omdöme.Tack för debatten!Anf. 15 ():Fru talman! En fundering som jag har gäller hurstatsminister tänker på sin kammareangående trafiksäkerheten. Har han reflekterat övervad som är orsaken till att regeringen har misslyck-ats? Tar han allvarligt på att verksamhetsmålet för2000, att högst 400 personer får dödas i trafiken, harmissats? Funderar han på vad dagens opinionssiffrorinnebär för vilka åtgärdsförslag som diskuteras? Fun-derar han över hur förtroendet ser ut för regeringenbland de aktörer som finns inom trafiksektorn?Faller ansvaret för detta misslyckande på hela re-geringen, eller faller ansvaret mer på berörd minister,som skött frågan? Finns det anledning att se överansvarsfördelningen inom regeringen?Jag antar även att näringsminister funderar kring dessa spörsmål. Hur ser han påsin roll i misslyckandet? Har han kraften att agera ochklara av det krävt av honom? Finns förtro-endet för honom hos aktörerna? Skulle en annanarbetsfördelning inom regeringen leda till förbättring-ar inom trafiksäkerhetsområdet?Sist har jag en fråga som kanske är jobbig att sva-ra på, eftersom den berör hans egen insats ochmöjligheter . Är näringsminister den mest lämpade att driva trafiksäker-hetsfrågor?Anf. 16 Näringsminister ():Fru talman! Låt mig börja med den sista fråganom huruvida jag är lämpad att driva trafiksäkerhets-frågor. Anslag har beviljats för trafiksäkerhetsfrågoroch åtgärder har fastställts i budgeten i ett samarbetemellan mp, v och Socialdemokraterna. Jag undrar omdet är fler som icke är lämpade att driva detta.Får jag sedan ta upp den fråga som tog upp. Det gällde frågan om regleringsbrevet.Regeringen har ökat anslagsposten för investeringar iregionplan, vilket bl.a. finansierar åtgärder avseendebärighet, tjälsäkring och rekonstruktion, från till 2 004 miljoner kronor2001, dvs. Vi har alltså heltföljt den inriktning som trafikutskottet har fastställt.Det tror jag att de flesta är överens om.När det gäller frågan som har kommit upp här omsäkerhetsbälten kan jag säga att EuroNCAP - krock-testningsprogrammet inom EU - på svenskt initiativ bestämde att premiera bilar som är utrustade medbältespåminnare. Detta kommer att driva på fordon-sindustrin. Frågan drivs nu även aktivt av våra repre-sentanter i relevanta EU-grupper. Detta måste faktisktses som en framgång.Frågan om elektroniska körkort drivs på EU-nivå.Det sker i samband med körkortsdirektivet. Den frå-gan kommer att komma upp på den konferens somnämndes. Den är inte upptagen på en dagordning,men den kommer självklart att tas upp eftersom denhar en stor betydelse när det gäller de frågor somhandlar om att använda den nya tekniken.Det handlar om trafiksäkerhet, men jag har ocksåvarit inne på sådant som har att göra med miljö. Jaghar varit inne på teknikens betydelse för detta. Vi hargjort ett program tillsammans med fordonsindustrinsom omfattar 1,9 miljarder. Fordonsindustrin satsarpå bättre bilar i form av hybridbilar och liknande. Vilägger från regeringen till 600 miljoner kronor.Jag har sagt ja till automatiska kameror. Men den-na kammare måste veta att hanteringen likväl måsteske på samma sätt som hanteringen av alla andrafrågor. Det måste ske inom de juridiska ramar somfinns. Man kan inte bara fotografera av en bil ochautomatiskt skicka en böteslapp till föraren om haneller hon har kört för fort. Det ska prövas, och veder-börande ska kunna försvara sig. Det är den typen avjuridiska ramar som man måste verka inom.Jag vill avslutningsvis i denna omgång säga attdet här som överallt annars gäller att använda pengar-na på bästa sätt. Det tycker jag att vi har gjort i dettas.k. elvapunktsprogram.Runar talar vitt och brett och krävermer pengar till vägarna, osv. Jag kan meddela kam-maren att inte har föreslagit mer pengartill vägar än vad vi socialdemokrater har gjort. Än engång: och har varit in-blandat.Anf. 17 ():Fru talman! Först måste jag passa på att säga att vifrån förutsätter att vi kan komma över-ens med i trafikpolitiken, precis somvi har ett bra samarbete med regeringen på andraområden i politiken. Vi förutsätter detta.Vänsterpartiet är ett feministiskt parti, och därförförsöker vi konsekvent analysera olika företeelser urett könsperspektiv. Vad finns det då för skillnader närdet gäller trafik? Jo, jämfört med kvinnor kör mänoftare bil. De kör längre. De kör fortare. När det gäl-ler kollektivtrafikpassagerarna dominerar kvinnor.Tittar man på beslutsfattarna, vägdirektörer och for-donsindustri ser man att trafikområdet är ett av deområden som är mest könssegregerade av alla.Vad har detta med saken att göra? Jo, i opinions-mätningarna när det gäller hastighetsövervakning ochhastighetsbestämmelser är det mycket stor skillnadmellan män och kvinnor. Vi kvinnor prioriterar istörre utsträckning en säker trafik och har en idé omatt trafiken är en plats där man förflyttar sig, men också ska skona andra där.Det vi tycks vara överens om i denna kammare äratt nollvisionen är mycket angelägen. Ingen av ossvill lyfta bort den. Vi är också överens om att vi villanslå mycket pengar för att nå detta ändamål. Det viinte är överens om är sätten att nå dit. Förhoppnings-vis har det blivit något klarare under denna debatt.Men för att klara målet måste vi övergå till att sat-sa på att övervaka trafiken. Lika fel som det vore attkoncentrera sig på skolbyggnaderna när man pratarom problem i skolan vore det att koncentrera sig påvägarna här. Det är det som händer på vägarna som vimåste se till sker på ett säkert och bra sätt. Det måstevara mer trafikövervakning, så att regler om bilbälten,nykterhet och hastigheter efterlevs. Då kan vi nånollvisionen.Tack för ordet.Anf. 18 Näringsminister ():Fru talman! Antalet döda och skadade i trafikenhar ökat , men inte i förhållandetill trafikökningen. Det var det jag konstaterade i mininledning. Det beror till stor del på att vi har en av dehögsta konjunkturerna på många år.Den långsiktiga trenden är klar. Det görs fler bil-resor än för 10 och , och i förhållan-de till det är det färre svårt skadade och dödade itrafiken.Men varje dödad eller skadad person är en tragedii sig, och det krävs åtgärder för att vårt resande tilloch från jobbet och till sommarstugan eller dagis skafungera smidigt och säkert. Därför fortsätter rege-ringen den påbörjade satsningen på riktade trafiksä-kerhetsåtgärder. De projekt som har särskild trafiksä-kerhetsinriktning ska genomföras med högsta priori-tet. Vi fortsätter att sätta upp mitträcken, rensa si-doområden och ha hastighetsövervakning. Men dethandlar även om att ta till vara den nya teknikensmöjligheter för att öka säkerhet, framkomlighet ochförbättra miljön.Det gläder mig att vi har ägnat tid åt att diskuterahur människors liv och hälsa ska kunna räddas. Ochjag kan försäkra er om att regeringen även fortsätt-ningsvis kommer att arbeta hårt för att uppnå nollvi-sionen. Självfallet kan inte kravet på ett säkert väg-transportsystem uppfyllas över , utan utveck-lingen måste ske steg för steg beroende av samhälletsresurser och vad som är tekniskt och politiskt möjligt.Det får dock inte råda något som helst tvivel om vartvi är på väg. Liv och hälsa ska långsiktigt vara di-mensionerande för vägtransportsystemet.Avslutningsvis vill jag säga att jag är stolt över attvara minister över det här. Ingen regering har satsatså mycket på trafiksäkerhet som denna.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 16 februari.3 § Anmälan om inkomna faktapromemoriorom förslag från Europeiska kommissionen,m.m.Talmannen anmälde att följande faktapromemori-or om förslag från Europeiska kommissionen inkom-mit och överlämnats till utskott:2000/01:99 KOM (2000) 769 till nä-ringsutskottet2000/01:100 Kommissionens förslag till direktiv omavgaskrav för bensinmotorer i små arbetsmaskinerKOM (2000) 840 till miljö- och jordbruksutskottet2000/01:101 Avtal mellan Europeiska gemenskapenoch om ömsesidigt erkännande (MRA-av-tal) 6230/01 till näringsutskottet4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesFörslag2000/01:RB2 till finansutskottetRedogörelse2000/01:ER1 till utrikesutskottet5 § Nationella minoritetsfrågor, m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande 2000/01:KU14Nationella minoritetsfrågor, m.m.Anf. 19 ():Fru talman! Liberalismen är mångfaldens ideolo-gi. Utan sina nationella minoriteter och minoritets-språk skulle vara ett mycket fattigt land. Attden samiska kulturen kan fortleva och utvecklas är enangelägenhet för oss alla. Därför vill vi i Folkpartietatt ansluter sig till konventionnr 169 som innehåller bestämmelser till skydd förursprungsbefolkningens markrättigheter, detta i en-lighet med rekommendationerna från FN:s kommittémot rasdiskriminering.ILO-konventionen är ingen slutprodukt utan engrund för det fortsatta arbetet med att förbättra sa-mernas villkor. Skyddet för ursprungsfolkens rättig-heter måste förenas med ökad förståelse och toleransmellan olika befolkningsgrupper i renskötselområdet.Ingen tjänar på konfrontation mellan samer och ickesamer eller mellan renskötande och icke renskötandesamer.Tyvärr kan missuppfattningarna om kon-vention driva fram motsättningar mellan grupperna.De markrättigheter som samerna har når inteupp till miniminivå, eftersomsamerna måste tåla intrång i renskötselrätten. För attSverige ska uppfylla minimikraven måste samerna fåett starkare skydd mot sådana inskränkningar. Kon-ventionen ger ett ökat skydd åt innehavs- och brukan-derätten till mark som traditionellt bebos eller brukas.Det är rättigheter som redan finns men som inte re-spekteras tillräckligt i gällande svensk lag.För oss liberaler handlar intebara om skyddet för ursprungsbefolkningar utan ock-så om respekten för ägande- och brukanderätten.Konventionen ska se till att de markrättigheter somberor på traditionellt innehav får lika gott lagskyddsom de rättigheter som beror på t.ex. markköp i mo-dern tid. påstås ibland vara luddigoch ge utrymme för olika tolkningar. En sådan kritikskjuter förbi målet, eftersom det är nödvändigt medtolkningsutrymme i internationella avtal. Att konven-tionen är flexibel är tvärtom en fördel vid anpass-ningen av de lokala förhållandena.Vi i vill att en gränsdragningskommis-sion ska identifiera den mark där samerna har rättig-heter, både den som de traditionellt innehar i konven-tionens mening och den som de har rätt att nyttjatillsammans med andra brukare. Omfattningen avsamernas jakt- och fiskerätt behöver också klarläggas.Förhållandet mellan samer och annan befolkningär spänt på många håll. Enligt en undersökning somhar gjorts på uppdrag av diskrimineringsombudsman-nen 1998 anser samer i ännu högre utsträckning änicke nordiska invandrare att är ett rasis-tiskt eller främlingsfientligt samhälle. av sa-merna ansåg att motsättningarna mellan samer ochicke samer har ökat . Inte minstdärför behövs mycket information om vad en svenskanslutning till skulle innebära.Folkpartiet, fru talman, arbetar för ett levande in-land. Vi vill hjälpa fram en bra utveckling för inlan-det och dess befolkning, både för samer och för andrainvånare. är ett av flera nödvändi-ga redskap för att åstadkomma detta.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tion nr 1.Anf. 20 PER ():Fru talman! Jag vill till att börja med yrka bifalltill reservationerna nr 1 och nr 2. Jag tänker ta upp dehär reservationerna och också nämna lite annat om-kring samernas rättigheter.För det första gäller det då att ska ratifice-ra 169. var ju en av initia-tivtagarna till just den här konventionen. Det är rätt såmärkligt att vi , efteråt, inte har ratificeratden. Däremot har t.ex. och gjort det.En sådan ratificering betyder ju i första hand ett offi-ciellt erkännande av samerna, som ur-sprungsfolk. Det är viktigt.En utredning lade fram en rapport om ILO.Där sade man faktiskt att en ratificering borde kommatill stånd, men man trodde sig då kunna säga att detskulle kunna ta eftersom mark skulle identifie-ras först och man skulle tillsätta en gränsdragnings-kommission. Man skulle då klarlägga jakt- och fiske-rättigheterna för samerna. har det redan gått tvåår, fru talman. Tiden rinner i väg. harfrån början sagt att hela den här processen inte bordeta . I årets motion har vi sagt att det härska ske , för vi inser att tiden går, och vi måstefölja . Det som är problemet är att det drarut , och det ska det inte göra.Den här är ju intetillsatt. Sameminister sade i ettsvar här i kammaren dels att man skulleha de direktiv som behövdes färdiga, dels att denskulle tillsättas . Men problemet är att denrennäringspolitiska kommitté som just nu sitter bordevara färdig , men tyvärr har samerepresentanteni kommittén, Per , hoppat av. Det innebäratt samefrågorna alltså inte behandlas av en kommittédär samer ingår. Det är mycket anmärkningsvärt. Såfår det helt enkelt inte fortsätta. Det, menar jag, är ettansvar som ligger både på regeringen, på Sametingetoch på själva kommittén. Man måste ha samisk repre-sentation i den här kommittén.Sedan skulle jag vilja ställa frågan om den kom-mande på något sätt ärberoende av pengar som är till för den rennäringspo-litiska kommittén, dvs. om man använder sammapengar. Det kan vara intressant att höra om någon härkan svara på det.Den andra reservationen handlar om rättegångs-kostnaderna. Jag och menar att man intekan ha sådana här stora principiella mål där enskildasamebyar eller samebyar tillsammans får stå för helakostnaden. uppgår kostnaderna till ca 13 mil-joner kronor, och vad jag har förstått ligger ytterligareen halv miljon nu i röret, så att säga. Det räcker inte,menar jag, att säga att Samefonden har beviljat ränte-och amorteringsfria lån. Här måste staten gå in och setill att dessa rättegångskostnader ersätts så att parter-na hålls skadeslösa. Det gäller både samerna ochmarkägarna. Det hela handlar ju om samernas möj-ligheter till traditionellt vinterbete. Det är en principi-ellt oerhört viktig fråga, och här måste staten heltenkelt gå in.I övrigt har jag till betänkandet fogat ett särskiltyttrande som handlar om gränsdragningskommissio-nen. Jag och menar att den måste varainternationellt sammansatt. De här frågorna är viktigainternationellt, och det gäller att få in en särskildmetodik för att både lokalt och långsiktigt kunnahantera den konflikt som finns och som vi alla ärmedvetna om. Det är viktigt att man då kopplar int.ex. Internationella freds- och konfliktinstitutet. Detgäller att hitta rätt metodik.Jag vet också att det pågår försök, fram-för allt i och norra , att närmaparterna till varandra i olika samtal. Här är bl.a. BoDockered inblandad. Detta är dock inget alternativ,utan det sker parallellt.Fru talman! Det finns väldigt mycket förutomdetta som behöver göras för samerna. Det gällerspråkutvecklingen, t.ex. möjligheten att stärka syd-och lulesamiskan. Det gäller att se till att man kan fåsändningstid i det digitala marknätet över hela Sveri-ge. Det gäller att se till att det finns samiska experter iregeringen. Det har vi ännu inte, vad jag vet. I Norgehar man nio personer, varav tre är samer. Själva en-hetschefen är också same. Det tror jag är väldigt vik-tigt om man ska förstå de här frågorna på rätt sätt.Fru talman! Jag hoppas att vi här i kammarenkommer fram till ett beslut om att ILO-konventionen169 helt enkelt ratificeras. Det är på gränsen till skan-dal, tycker jag, att inte kunnat fatta detbeslutet tidigare. Man brukar skylla på att det är såmycket lagstiftning och så mycket arbete som måstegöras. Men detta kan man faktiskt göra efter ett be-slut. Det gör man i , och då kan man göra dethär.Anf. 21 ():Fru talman! Repetition är vi vana vid här i riksda-gen. Det innebär att frågor kommer igen. I det härfallet är det inte minst motioner som kommer igen.Ibland händer det väl att vi tycker att motionerna ärväl repetitiva. Men det här betänkandet illustrerar påett ganska tydligt sätt vad det faktiskt innebär.När det gäller de minoritetsspråksfrågor som vihanterade då vi tillträdde minoritetsspråk-skonventionen tycker vi att de motioner som aktuali-serar dessa är för tidigt väckta. Datorerna har repete-rat lite för snart efter det att den här lagstiftningen harkommit. Där finns förslag om ändringar samt nyavärderingar av språk och dialekter - frågor som ut-reddes riktigt grundligt i samband med vårt tidigarebeslut. Där avslår vi motionerna. Det innebär dockinte alls att vi tycker att motionärerna är fel ute.Tvärtom handlar det i flera fall just om att konventio-nen och de beslut vi nu fattar i ska imple-menteras, att språken ska få ett större utrymme och attden service som människor kan vänta sig ska erbju-das.När det sedan gäller repetitionen av motionernaom teckenspråk förhåller det sig på ett delvis annatsätt. Det här är också gamla bekanta som kommertillbaka. Det var en ganska stor enighet när vi be-handlade minoritetsspråkskonventionen om att detinte var möjligt att i det sammanhanget ta in tecken-språket. Det innebär inte att vi inte anser och inser attteckenspråket på många sätt är att betrakta som ettminoritetsspråk. Men minoritetsspråkskonventionentar inte bara sikte på språket utan också på att befolk-ningen i det aktuella fallet också i övrigt kunde be-traktas som en minoritet. Så förhåller det sig interiktigt med teckenspråket.Det blev dock intressant när motionerna nu komigen - inte minst ochKenth motion, som lyfter upp frågan ochsäger att på ett likartat sätt som skyddet för minori-tetsspråk i övrigt borde man kunna finna en form förteckenspråket. Vi har inte funnit den formen, frutalman, men vi är nu eniga i utskottet om att uppmanaregeringen att tillsätta en utredning så att det här för-hållandet klarläggs och reds ut.Repetitiva motioner har alltså sin poäng. Iblandblir det som vanligt: Vi avslår dem. Här är det och KenthHögströms motion, och i rätt stor omfattning ocksåUlla , som har vunnit bifall.När det sedan gäller de punkter där vi är mestoeniga handlar det inte om samerna i och för sig utanom tempot - eller snarare: Hur ska vi värdera deproblem som 169 faktiskt aktualiserar? Jag troratt både och i det här avseen-det alldeles för lättvindigt ser det som att det är ettallmänt söl i regering och riksdag som gör att intebeslut har tagits fram. Alla som bara i någon omfatt-ning har luktat på de här frågorna inser ju att det är ettmycket djupt konfliktmönster som av och till väcks ide här frågorna. Till synes kan det verka som ommarkägare och samer står emot varandra, men jag villnog påstå att bilden är mycket mer komplex än så.Det är alldeles givet att måste finna de lagligalösningar som gör det möjligt för befolkningen i dehär delarna av landet att fungera tillsammans menockså gör att det finns ett rättssäkert förhållande så attägofrågor, näringsfrågor m.m. finner sin lösning.Vi vet att detta går århundraden tillbaka. Vi är intespeciellt stolta över hur har hanterat de härfrågorna. Jag tror dock att vi har anledning att kännastolthet , för nu tas detta på stort allvar.Det är inte omöjligt att regeringen ,annars , fattar beslut om att får ett förlängt uppdrag, attkommittén breddas och därmed blir ett verkningsfulltredskap i arbetet att förbereda för hur 169 skakunna tillträdas. Men att har satt en egenklocka för frågan och säger att det har gått ett taginnebär inte att vi har närmat oss den lösning vi be-höver. Denkommer att kräva sina modiga antal år för att hinnaigenom de många konflikter som finns.Fru talman! Utskottets majoritet avstyrker de re-servationer som är grundade på ett antal motionersom det här har yrkats bifall till. Det innebär inte attvi tycker att det här är ett litet problem. Det innebärsnarare att vi inser problemets vidd. Vi är på god vägatt lösa det.Anf. 22 () re-plik:Fru talman! talar om repetitivamotioner. Han säger att somliga har sina poänger. Jagska gärna säga att jag har ägnat mig åt repetitiva mo-tioner när det gäller frågan om ILO-konventionensgenomförande i . Jag tror att jag har haft denfrågan med samtliga år jag har varit riksdagsledamot,och jag kommer att fortsätta. Jag skulle gärna viljaveta hur länge tror att jag kommeratt få fortsätta att väcka dessa motioner - under förut-sättning att jag stannar i riksdagen.Jag blev riktigt orolig när jag hörde Pär-AxelSahlberg försöka lugna oss med att säga att nu skaRennäringskommittén få förlängt förordnande för attfortsätta att grubbla på frågorna. Ska man aldrig nå-gonsin komma till skott? Betyder detta att de fem årsom har aviserats kan bli och femår? Det är denna osäkerhet kring isig som skapar så mycket frustration mellan sameroch icke-samer. Vore det inte bättre att sätta ned fotenoch säga att konventionen ska ratificeras och att frå-gorna ska lösas så fort som möjligt, i stället för atthela tiden skjuta konventionen framåt? Jag sade i mittinledningsanförande att den inte är någon slutpunkt,utan här är det fråga om att visa den goda viljan. Deträcker inte med att tala om att man vill, utan manmåste också visa detta.Anf. 23 () re-plik:Fru talman! Det var mycket "skjuta" och att"komma till skott". Det är väl typiskt det som ligger idenna fråga. Man kan ifrågasätta om inte har några som helst kontakter i dessa trak-ter. Vi vet att är ett litet parti, men dettorde väl i någon mån vara rikstäckande.Helena vet vilka problem som ryms ikonflikterna. Det innebär inte att det pågår någotslags ställningskrig. Det är snarare så att på flera hållfinner man lösningar. Renägarna har försökt attvia rättegångar komma fram till en lösning, och inästan samtliga fall har man förlorat rättstvisten.