prot · GO09117 · 2001-05-30 00:00:00 — När kritiken mot regeringen hårdnar gör rege-ringens företrädare det som alla som blir kritiseradehar gjort i alla historiska tider: De vänder sig motkritikerna. Jag lovar att ju fleragånger kritiken mot kritikerna upprepas desto hårdarekommer mitt arbete för att granska regering att vara. Det finns uppenbarligen flerasaker att titta på att döma av upprördheten i GöranMagnussons motattacker. Smit inte i väg från ert egetansvar genom att försöka ifrågasätta dem som hargranskningen som sin huvuduppgift!I fråga om kollisionen mellan kontrollmekanismeroch kontrollinstanser, nämligen mellan Riksdagensrevisorer och oss i , ska jag beatt få återkomma i en kommande replik.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jag hoppas att Per också åter-kommer till sista delen av mitt anförande beträffandeifrågasättandet av de socialdemokratiska ledamöter-nas integritet i utskottet.Jag förstår att det finns ett annat tänkande bakomdetta. När jag kritiserar utskottets ordförande sägerhan att nu kritiseras granskaren och granskarna. Jaghar uppfattat uppgift så att detinte finns några socialdemokrater i utskottet å enasidan och granskare å andra sidan. Jag har uppfattatutskottets arbete så att vi tillsammans ska granskaregeringen och statsråden.Därför är det mycket märkligt att kritiken från PerUnckels sida mot mitt anförande tar sikte på att vikritiserar granskarna. Vi räknar oss själva till grans-karna. Det är väl bra om granskningen blir hårdare.Det är väl en sak. Men det är väl också viktigt att denblir saklig, att man bedömer det här på juridiskagrunder och inte förirrar sig in i rapporter som merhandlar om personlighet än om dejuridiska förutsättningar som finns för arbetet.Det är naturligtvis riktigt när Per säger attdet kanske inte finns något statsråd som harhaft så många anmälningar mot sig. Men utan att dranågra paralleller i övrigt är det ju så att i vanligadomstolssammanhang är det inte antalet anmälningareller åtal som räknas, utan det är faktiskt slutsatserna,domsluten, som är det viktiga. Därför tycker jag attPer när han talar om det stora antalet anmäl-ningar mot också borde kunna tala om attutskottet i de allra flesta fall faktiskt inte har funnitskäl till kritik.Anf. 5 PER () replik:Fru talman! Låt mig få återkomma till den andradelen av första replik, dvs. tillfrågan om integriteten. Det har nämligen att göra medfrågeställningen om kollisionen mellan olika gransk-ningsorgan.I principfrågan är det för mig inte ett stort be-kymmer att många granskar. För mig skulle det istället vara ett stort bekymmer om det var för få somgranskade regeringens göranden och låtanden. Gärnaen kollision för mycket, bara sanningen kommer frampå bordet så att säga.När jag ifrågasatt integriteten hos de socialdemo-kratiska ledamöterna i har jag sagt det mot bak-grund av just de iakttagelser som den andra kontrol-linstansens socialdemokrater gjort. I Riksdagensrevisorer hade socialdemokraterna kurage nog atttillsammans med övriga partier ställa upp på en kritikmot handlande. Men när dettaärende därefter behandlades i konstitutionsutskottetreducerades kritiken till en fråga om administrativakrångligheter.Jag tycker, fru talman, att socialdemokraterna iRiksdagens revisorer är värda en ordentlig hyllning.De stod upp, från första till sista stund, för den kritiksom sakrevisorerna hade framställt i sina underlags-rapporter. I blev situationen enannan. Jag beklagar detta mycket, för det skulle havarit en styrka för granskningen, en styrka för san-ningen och en styrka för trovärdighet omsocialdemokraterna hade stått pall hela vägen vadgäller de iakttagelser som revisorer ochmånga många fler gjort kring . 6 () replik:Fru talman! Det är väl alldeles uppenbart så attPer bara godkänner de socialdemokrater somhar samma uppfattning som Per , och så kanman naturligtvis alltid resonera. Den nu påståddaskillnaden mellan revisorer samt Social-demokraterna, i riks-dagens konstitutionsutskott är i långa stycken kon-struerad. Det är naturligtvis viktigt för Per Unckeleftersom anfallet i rapporten hela tidensyftade till att faktiskt få underlag för att få BjörnRosengren avsatt.Jag kan erinra mig hur Per partiordföran-de nästan lite patetiskt vädjade till statsministern omatt skulle befrias från statsrådsarbe-tet. Varför valde man att vädja till statsministern? Detfinns ju instrument här i för att se till att ettstatsråd som inte har förtroende blir av-lägsnat. Den metoden har Per inte vid någottillfälle använt, utan är det ett resonerande,ett ifrågasättande och lite av halva glidningar omhuruvida det borde vara på annat sätt eller ej.Slutligen i detta replikskifte noterar jag, fru tal-man, att Per helt har dragit sig undan sittpåstående om att socialdemokraterna har brustit iintegritet, att har hållit i socialde-mokraternas penna.Varför Per ska vi fortsatt försöka samar-beta i utan att röja undan denhär saken? Det vore väl enklare att säga: Inför TV-kamerorna och journalisterna blev jag lite upphetsadoch gick lite för långt här när jag påstod att ni sakna-de integritet.Anf. 7 ():Fru talman! Om vikten av den granskning av re-geringen som sysslar med finnsdet inga delade meningar. Ett av utskottets tungaåligganden är naturligtvis att se till att regeringenutövar sitt ämbete enligt de regler och lagar somfinns.Man kan säga att granskningen den här gångenändå ger en ganska hygglig bild vid handen. Förvissobrister det i en del avseenden. Framför allt rör sigbristerna kring lagen om offentlig upphandling. Detbrister en del bl.a. i dokumentationen i vissa av de-partementen.Ändå kan man kanske vara lite hovsam i sin kri-tik. När utskottets ordförande går fram och säger attregeringen med stor frejdighet för sina ideal driver enpolitik - eller hur han nu uttryckte sig - där reglerinte längre tycks spela roll vill jag erinra om följande.Under de senaste 15 åren har varje år 25-40 gransk-ningsanmälningar inlämnats mot olika regeringar.I år behandlar vi 17, eller 16 - 2 är hopslagna. Detbetyder att det är ett mindre antal anmälningar änvi brukar ha. Dessutom riktas kritik bara i några få avdessa anmälningar. har alltsåfunnit att flera av anmälningarna inte ger anledningtill kritik. Man kan således inte göra en generell bildav att politiken tycks gå mot en sorts konstitutionellteller formellt förfall - att man driver en politik därreglerna spelar en allt mindre roll. Detta stämmerinte; då borde ju bilden vara en annan i KU:s betän-kande. Det borde vara flera anmälningar och flerasom leder över i oundvikliga kritiska slutsatser.När vi granskar regeringen har vi naturligtvis all-tid en plikt att också lite grann reflektera över våregen roll - om den granskningsverksamhet som viutför överensstämmer med de principer som författ-ningarna ger för granskningen, dvs. att granskningenframför allt har ett konstitutionellt innehåll och inte ärpolitiserad.Man kan också se lite grann på de anmälningarsom vi får in. I en akademisk uppsats inför statsveten-skapliga institutionen vid förnågra år sedan försökte författarna katalogisera deolika anmälningarna. De grupperades i tre avseenden.En grupp var legalistiskt överensstämmande anmäl-ningar, dvs. helt KU-relaterade anmälningar. Vidarevar det så att säga osäkra anmälningar och politisera-de anmälningar.Man kom i materialet - jag tror att det sträckte sigtill - fram till att ungefär en fjärdedel avanmälningarna var politiserade anmälningar - anmäl-ningar, som alltså inte direkt rörde sig inom KU:sdomäner och som inte reste någon preciserad miss-tanke mot något statsråd eller mot regeringens tjäns-teutövning. En granskning av de 16 eller 17 anmäl-ningar som föreligger för årets granskning ska mansom aktiv ledamot i kanske integöra utifrån de här olika klassifikationerna därför attdet alltid kan tas som intäkt för att man något är part imålet. Den känsla jag får när jag läser igenom anmäl-ningarna och relaterar till de olika klasserna är att denandel som skulle grupperas som nummer tre och somnummer två, dvs. icke KU-relaterade respektive"osäkra" anmälningar, är större den här gången jäm-fört med hur det tidigare varit.Det skulle vara intressant att se om någon stats-vetare, som har en mera objektiv eller neutral stämpelän vad jag kanske skulle ha, skulle göra en sådanundersökning. Men det är i varje fall en känsla manfår när man försöker bena ut de olika anmälningarna.Vi har alltså anledning att se över granskningsin-stitutet. Vår granskning kanske måste skärpas upp såatt vi i för en diskussion i varje partigruppom vikten av granskning, vikten av att man så fortman ser någonting som är tvivelaktigt i konstitutio-nell mening ser till att det anmäls. Jag vill inte sägaatt det är en trend att antalet anmälningar går neddärför att det är få . Men man kan säga att det ivarje fall inte reflekterar att det upplevs som ett stortproblem, en stor oordning och stor brist på respekt förlagarna som regeringen visar upp.Det anförs, och det har tidigare polemik varit innepå, att det varit ganska många anmälningar mot stats-rådet . Det där måste man också reflekteraöver. Jag har i en tidigare debatt tagit upp att man iden allmänna debatten, i mediebilden och i den poli-tiska debatten präglar en bild av en person. Sedanutgår man ifrån denna präglade bild, vill på olika sättförstärka denna bild och så agerar man därefter, bådeför att förstärka denna bild och för att därmed natur-ligtvis få politiska angreppspunkter.Jag tror att mycket av granskningen av Rosengrenockså ligger i närheten av sådana strävanden. Detfinns t.ex. en anmälan där man bara rent generelltsäger att någonting tycks vara fel i Näringsdeparte-mentet i stort sett och att vi behöver granska Närings-departementet som beredningsorgan. Då är det verk-ligen fråga om en generell granskning. Man kundelika gärna, om det skulle ha varit , travesteraHamlet och säga att something is rotten in the state ofDenmark. Man skulle kunna göra en granskningsan-mälan och säga att någonting tycks vara ruttet i Sve-rige, så granska det, kära KU! Att ha det på den nivåntror jag inte är bra för granskningen. Granskningensutgångspunkt blir ganska svår om det ligger på detplanet.Kritiken av när det gällerden stora affären är viktig och allvarlig frånutskottsmajoritetens sida. Minoritetens reservationverkar vara en jakt efter att vara liksom lite konungs-ligare till, lite mera kritisk, men den innehåller egent-ligen inte något större i sak som har upptäckts sommajoriteten på något sätt skulle ha dolt.Däremot tror jag i likhet med granskningen inte ska syssla med vilken person-lighetstyp som ett enskilt statsråd är. Jag tror inte attgranskningen vinner på att vi analyserar ledamöter iregeringen med att det är något i ens person som gördenne till en gränsvandrare i det som konstitutionsut-skottet har att syssla med, som utskottets ordförandenågot dunkelt uttryckte det. Det skulle betyda attministern talar spontant. Såvitt jag förstår är det ingakonstitutionella problem med spontanitet. Det finnsinget som förbjuder det eller att ett statsråd tar sådanainitiativ som visar att han snarare inte riktigt har för-stått sin roll som statsråd. Det finns egentligen ingen-ting i resultaten av granskningen som tyder på att detskulle vara fallet och att sådana generella omdömenskulle ha någon fakticitet i sig. Tvärtom är det så attde tycks vara av den naturen att man präglar en bildav en person, sedan gäller det att förstärka den, ochde som har en annan bild slätar över den, de är intemed i kritiken.Majoriteten har en bestämd kritik av vissa inslag iNäringsdepartementets verksamhet men går inte sålångt och deltar inte i den här stigmatiseringen avpersonligheter, vilket inte heller är KU:s uppgift.Fru talman! Med dessa anmärkningar yrkar vi pågodkännande av utskottets anmälan utom i de avse-enden som kommer att redogöra förnärmare under debatten. Vi har en reservation i be-tänkandet, men i övrigt har vi kunnat ansluta oss tillbedömningarna. Vad granskningen kommer fram tillgenerellt är att även om det i vissa avseenden finnsbrister är de av begränsad natur och att svensken ochden svenske väljaren kan sova relativt gott. Rege-ringsmakten utövas under lagarna, och det är i huvud-sak ett gott betyg.Anf. 8 ():Fru talman! När vi inför vårens granskningsarbetetittade på listan av ärenden var det väl många av osssom möjligen trodde att våren inte skulle bli så be-tungande. Men det visade sig att flera av ärendenhade intressanta och viktiga aspekter i sig. Och ge-nom att vi dessutom fick ett sammansatt utskott därKU blev inblandat blev våren fylld av mycket arbete.Ofta tröstade jag mig själv med att "det blir nog bättrenästa vecka", men det där "bättre" lät vänta på sig.Nu blir det, fru talman, åtminstone bättre nästa vecka.Det är inte bara ledamöterna som har varit an-strängda utan även vårt kanslis personal. De är välvärda en eloge för sin lojala och professionella insats.Fru talman! KU:s granskning av regeringen får juinte några rättsliga effekter även om vi framför kritik,och det gör vi . Vår granskning är egentligen ettfortlöpande led i den offentliga debatten kring hurregeringen sköter sitt uppdrag utifrån de begränsning-ar som grundlagarna anger och det regelverk som vi iövrigt har för regeringens agerande. Det är en del avriksdagens kontrollmakt.Fru talman! En väl genomförd KU-granskning ärden bästa preventiva åtgärden för att regeringenframöver ska agera på ett korrekt sätt i förhållande tillregelverket. har alltså - oavsettvad dess kritiker säger - en viktig uppgift i singranskning av regeringen. Vi utgör en maktfaktor iden meningen att utskottet kan uppfattas som en på-minnelse om regeringens och statsrådens ofullkom-lighet. För att travestera fablernas värld: "Statsrådenär väl också människor." Man kan ta en annan bild,slav på triumfvagnen som viskar "mementomori" - kom ihåg att du är dödlig. Det är en viktiguppgift för visavi regeringen.Fru talman! KU:s granskning är alltså en viktigdel av det tillitsskapande arbete som är nödvändigtför en fungerande demokrati. Konstitutionsutskottetär dessutom - utan att ta till överord - nog mer änandra utskott ett konsensusutskott. När vi bedömerregeringens verksamhet försöker vi enas kring verk-lighetsbeskrivningen och försöker i samstämmighettolka författningen och övriga lagar.Granskningsdebatterna, eller då vi presenterargranskningsbetänkandet, brukar ofta inriktas motskillnaderna i synsätt mellan de olika partierna, menen vanlig bild är att utskottet i många frågor uppnåren betydande samsyn, och så även i detta betänkande.Det är viktigt att det är så och förblir så. Dessutomkan jag konstatera att utskottet som sådant har enoerhört trivsam uppsättning ledamöter som gör detroligt att arbeta i utskottet.Efter presskonferensen i anslutning till gransk-ningsbetänkandet var det en journalist som kram tillmig och undrade: Är det så infekterat och spänt iutskottet som den här presskonferensen visar? Nej,svarade jag, det är tvärtom, vi har det väldigt triv-samt, skämtar ständigt och vi har det väldigt trevligttillsammans. Man skulle kunna citera ur Fänrik : Vi "älskar och slår ihjäl med samma varmasjäl", och då med betoning på varma.Fru talman! Dessutom är vi ofta väldigt engagera-de i vårt arbete. Det ger måhända associationer till ettuttryck som fällt: "Visst engagerar jagmig i världshändelserna. Jag har ju sagt usch fleragånger." Mycket av utskottets arbete går ut på attfinna uttryck för de där "uschen".Nu kommer man ju inte ifrån att bedömningsut-gångspunkterna kan vara olika. Det faller sig naturligtatt den verkliga oppositionen - med betoning påverkliga - försöker hitta så många fel som möjligt påden sittande regeringen. Och lika naturligt är det attregeringspartiet har stor förståelse och ibland överse-ende med regeringens arbete även när ett och annatlitet misstag begås. Låt mig säga detta mycket tydligtoch klart: Det är hyckleri att påstå något annat, ochdet gäller oavsett vilken färg regeringen har.Fru talman! Däremot kan man fundera något överde s.k. stödpartierna, dvs. om det finns sådana och detgör det just . Hur resonerar de i granskningsfrågor-na? Förvånansvärt ofta hamnar de på samma linjesom regeringspartiet. Då kan man fråga sig: Är det avomsorg om regeringssamarbetet? Eller är det så attregeringspartiets ställningstagande per definition merän t.ex. oppositionens ställningstagande representeraren objektiv sanning? Det senare kanske gärna vill instämma i.I årets granskningsbetänkande finns det bara ettexempel på att ett av stödpartierna tillsammans medoppositionen vågat sig på en försiktig kritik av stats-ministern. Det är ju t.ex. märkligt att ärberett att ge fribrev till sådana statsrådsuppmaningarsom - om de efterlevs - riskerar att leda till lagbrott.Kanske har man lyssnat för mycket på vad JeanSibelius har uttryckt: "Bry er aldrig om vad kritikernasäger. Kom ihåg att en staty aldrig har rests för att äraen kritiker." Fast det blir nog inga lojalitetsstatyerheller.Fru talman! Det finns en hel del andra intressantaiakttagelser man kan göra utifrån betänkandet. inte att regeringen är förmögen att göra partitak-tiska överväganden. Nej, man ska klart inte över-skatta en socialdemokratisk regering, det kan jaghålla med om. Men majoriteten underskattar nog ialla fall regeringens kompetens på det området - enlite väl kraftig underskattning.Fru talman! Sedan kan vi också lära oss av majo-riteten att regeringen ibland har väldigt lite tolknings-utrymme - detta apropå - men destostörre tolkningsutrymme när det gäller lagen omoffentlig upphandling av konsulttjänster.På en punkt kan jag känna en viss tillfredsställelsemed socialdemokraterna. De har uppvisat en vissperceptionsförmåga. ville de inte gärna användauttrycket "statens trovärdighet som avtalsslutandepart", men kommer det till god användning i denegna texten. Trägen vinner, om man så får säga.Så här i slutet av mitt anförande vill jag gärna ci-tera : "Erfarenhet är det namn som män-niskorna ger åt sina misstag." Man skulle därför kun-na säga att granskningsbetänkandet visar att regering-en har gjort en del erfarenheter.Fru talman! För mig är det viktigt att konstateraatt det är som sådant som ägerfrågan om granskningen av regeringen, inte kamma-ren. Därför vill jag instämma i det som sade tidigare. Jag kommer därför inte att yrkapå godkännande av anmälan i någon reservation, menför den händelse att någon av övriga reservanter gördet när det gäller reservationer som vi står bakomkommer vi givetvis att fullfölja detta i kammaren.Anf. 9 () replik:Fru talman! raljerar en aningmed det som han kallar stödpartierna. Han säger att viofta kommer överens med socialdemokraterna. Detkanske beror på att vi helt enkelt tycker att den kritiksom vi riktar ligger på den nivå som socialdemokra-terna och vi har varit överens om i utskottet. Vi tyck-er att den borgerliga - enkannerligen mest den mode-rata - kritiken har varit överdriven.Jag ser till min förvåning att i inget ärende igranskningsbetänkandet har gjortpå något annat sätt än Moderata samlingspartiet. Allafyra borgerliga partier har gemensamma reservatio-ner. De traskar helt i patrull. Med detta som grundfinns det större skäl att raljera med . Man kanske planerar att ge en bild av att ettframtida tänkt borgerligt regeringsalternativ skulleframstå som mera enigt. Vi har dock reserverat ossoch riktar på en punkt skarpare kritik mot den social-demokratiska regeringen.Den raljanta tonen mot oss faller nog ännu starka-re tillbaka på och kristdemokrater-nas agerande i fråga om detta betänkande.Anf. 10 () replik:Fru talman! kan man alltid diskutera fram ochtillbaka om detta. Det är möjligt att då och då får igenom en ochannan synpunkt i skrivningar som även socialdemo-kraterna ställer sig bakom.När det gäller de reservationer som de fyra ickesocialistiska partierna står bakom handlar det ofta omett givande och tagande.Anf. 11 () replik:Fru talman! Man kan inte säga att det är anmärk-ningsvärt eller att vi är i ett större partis våld eftersomvi på de flesta punkter kommer fram till en samsyn.Samma kritik kan ju riktas åt andra hållet. I varjefråga lierar sig de borgerliga partierna precis omsamma linje. Då kan man lika gärna se det som ensorts politisk markering på samma sätt som man be-skyller oss för.Sedan ska vi återkomma till de särskilda punkter-na och vad "plussen" på kritikskalan egentligen ärvärda när allt omkring.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag har inte hävdat att de s.k. stöd-partierna befinner sig i socialdemokraternas våld. Jagförmodar att man frivilligt har gått med på de skriv-ningar som har gjorts. Jag har bara ibland undrat litegrann över motivet.I mitt anförande tog jag upp exemplet om statsmi-nisterns uttalande och att man utfärdade ett fribrev.Det har inte varit så farligt att ställa upp på vår for-mulering. Då hade det kanske blivit en mycket bredmajoritet i utskottet kring dessa frågeställningar.Anf. 13 () replik:Fru talman! Jag ska framföra tre aspekter.Först vill jag uttrycka min glädje över att IngvarSvensson och jag är överens i frågan om hanteringenav betänkandet i kammaren.Ingvar säger att konstellationen medVänsterpartiet, och Socialdemokraternaär kännetecknet för något slags partipolitisering igranskningsarbetet. Jag instämmer då i KennethKvists resonemang. Samma fråga kan ställas omvarför de fyra borgerliga partierna alltid uppträdersom trädda på ett snöre. Utgångspunkten är ju enkonstitutionell granskning. Då borde skiljelinjenkanske inte gå efter de partipolitiska uppställningarnai alla sammanhang. Man kunde faktiskt göra andrabedömningar.Den tredje aspekten som jag tänkte ta upp är Ing-var formulering . Den var bra , fast den förekom i fel sammanhang. Den är likabra , och är den insatt i sitt rätta sammanhang.Ingvar kan väl vara glad för att formule-ringen kommer till användning. Dessutom hadeSvensson kunnat följa med över med formuleringensom hjälp och konstatera att det som man påstod attregeringen borde göra hade kunnat skada staten somavtalsslutande part.Anf. 14 () replik:Fru talman! Man kan alltid diskutera varför manhamnar på gemensamma ståndpunkter i reservationerosv. Jag tycker egentligen inte att det är så konstigtatt det i ett regeringssamarbete finns en lojalitet ävenvad gäller granskningen, som oppositionenhar ett intresse av att vara så kritisk som möjligt. Jagförsöker inte hyckla på den punkten, för så blir jugrundinställningen i det politiska arbetet. Vad jagundrade över är om man hade klart för sig motivenför detta. Jag tycker inte att det är konstigt att det blirså här.Sedan var det intressant med detta om statens tro-värdighet som avtalsslutande part. gällde detRikta, där staten genom sitt agerande skapade pro-blem för ett företag - problem är väl ett svagt ord isammanhanget - medan socialdemokraterna den härgången använder detta som ett stöd för regeringensförhållande till . Men är detviktigt med trovärdigheten. Vi har inte ifrågasatt attstaten skulle uppfylla sina avtal, men vi har sagt atteftersom affären sprack kanske maninte hade behövt betala ut hela ersättningen. Det vardet som frågan handlade om.Anf. 15 () replik:Fru talman! har återgett en radcitat och annat, även latinska. Jag tror att jag ocksåska försöka mig på ett: Pacta sunt servanta - avtalskola hållas. Det är väl det som har varit utgångs-punkten för vår bedömning av just denna fråga.När det sedan gäller hur partierna grupperar sig iförhållande till olika konstitutionella eller juridiskabedömningar vill jag bara understryka för kammaren,inklusive , att det naturligtvis intefinns någon uppgörelse kring de politiska frågor somfinns mellan regeringen och samarbetspartierna omgranskningen i . Jag vill baraklara ut att det självklart inte är på det sättet, utan viutför naturligtvis granskningen av den socialdemo-kratiska regeringen utifrån konstitutionella juridiskaaspekter och bedömningar. Det handlar inte om att vii förväg sätter oss ned och bestämmer hur vi skatycka, utan det är utskottsutfrågningarna och det ma-terial som vi får in som faktiskt får utgöra grunden förvår slutliga bedömning. Vi har ingen rapport i januarieller februari som anger inriktningen på granskning-en.