prot · GO09124 · 2001-06-13 00:00:00 — Men det var inte därför jag begärde ordet, utandet gäller just reservation 2.Bakgrunden är den förändring som föreslås i vår-propositionen om överföring av ärenden om Sverigesrepresentation i utlandet från utgiftsområde 5 tillutgiftsområde 1, dvs. Vi reservantermenar att en sådan sammanslagning är olycklig ochatt de samordnings- och effektivitetsvinster medsammanslagningen som åberopas inte har kunnatredovisas. Däremot finns en rad nackdelar, bl.a. attKU skulle få ansvaret för utrikesförvaltning- ett område som man rimligtvis, med tanke på allade tunga uppgifter man har , egentligeninte har rimliga förutsättningar att hantera. Utrikesut-skottet däremot har med detta i det dagliga arbetetoch har en naturlig kompetens på området.Utskottet har skrivit att utrikesutskottet ocksåfortsättningsvis såvitt avser annat än budgetfrågoransvarar för beredningen av ärenden om Sverigesrepresentation i utlandet. Det går förstås att säga, menvar och en förstår nog att de frågorna mycket tätthänger ihop med budgeten och är mycket svåra attskilja åt. I verkligheten blir det väl så att utrikesut-skottet får yttra sig till KU och att KU måste skaffa inkunskaper också om de här frågorna, som man egent-ligen inte har förutsättningar att hantera. Man fåralltså ett nytt område, och utrikesutskottet mister detsom man verkligen har kompetens på. Det tycker viär fel.Jag kan förstå att man har den här drivkraften meden myndighet osv. Men utrikesförvaltningen är ju interiktigt som andra förvaltningar i Regeringskansliet.Det finns en skillnad där. Dess verksamhet berör intebara staten utan också, som det står i reservationen,"ett brett spektrum av individer, grupper och juridiskapersoner, vilket ger utrikesförvaltningen en vidareroll jämfört med andra enheter inom Regeringskansli-et". i övrigt är ju ett stabsorganmed uppgift att förbereda och samordna verksamheteroch beslut för regeringen. För UD är det en begränsaddel, och UD har också myndighetsuppgifter. Det ärdet som är skillnaden.På grund av UD:s alldeles speciella förhållandenhar det varit en skillnad mellan iövrigt och UD. Vi tycker att det är viktigt att det ävenfortsättningsvis är på det sättet. Vi tycker alltså inteatt det finns skäl att överföra beredningsansvaret förfrågor om representation i utlandet frånutrikesutskottet till , inte helleratt ändra benämningen på utgiftsområdena vilketockså föreslås.Med det vill jag återigen yrka bifall till reserva-tion 2.Anf. 67 () replik:Herr talman! Jag kan med majoritetens hjälp fö-reträda utskottet just i den fråga som både IngvarSvensson och har tagit upp,nämligen frågan om beredningen och anslagstillhö-righeten beträffande utrikesförvaltningen och UD.Jag kan naturligtvis inse, och det har vi ocksågjort på majoritetssidan, att det finns bäring också idet resonemang som förs i reservationen, nämligen attkonstitutionsutskottet inte är det mest lämpade ut-skottet för att diskutera representationen i utlandetoch utrikesförhållanden. Men samtidigtligger det en hel del i att man ska betrakta, och dethar ställt sig bakom tidigare, Regerings-kansliet som en myndighet. Då är det inte heller olo-giskt att förfara på det sätt som regeringen har före-slagit och som utskottsmajoriteten står för här, nämli-gen att överföra beredningsansvaret när det gällersjälva pengarna.Enligt majoritetens uppfattning har vi också, ochdet finns en majoritet även i utrikesutskottet för densynpunkten, genom skrivningarna och det sätt påvilket detta nu är upplagt tillförsäkrat utrikesutskottetmöjligheter att lägga synpunkter på just det som ärviktigt sett från utrikesutskottets synpunkt. Mot denbakgrunden har jag och en majoritet i utskottet tycktatt man kan ställa sig bakom det förslag som förelig-ger på den här punkten.Sedan är det ju så att även om man ska ha stor re-spekt för riksdagsordning och riksdagsbeslut är dessainte heligare än att om erfarenheterna skulle visa har anledning att ändra sig får man naturligtvisgöra det. Men jag tror att det här är ett väl avvägtupplägg, och utrikesutskottet tillförsäkras också möj-ligheten att uttala sin bestämda uppfattning i olikafrågor som hänger samman med det här anslaget.Anf. 68 () re-plik:Herr talman! Det här är intressant, för vi försökerju förenkla riksdagsarbetet. Andra delar i betänkandet- som handlar just om vårbudgeten, att undvika dub-belarbete i budgetprocessen osv. - syftar ju till attundvika dubbelarbete och göra riksdagsarbetet enkla-re så att ledamöterna kan ha större möjlighet att ägnasig åt uppföljning och åt att arbeta politiskt, så attsäga. Därför tycker jag att den delen i betänkandet ärbra.Här gör man en annan sak, eftersom man har enprincip om en gemensam förvaltning. Men huruvidadet verkligen är effektivt eller undviker dubbelarbetehar man inte brytt sig om. På detta område inför mani stället dubbelarbete, på sätt och vis, för riksdagsle-damöter. Vi i utrikesutskottet ska yttra oss till KU,och KU måste också sätta sig in i detta. Alltså blir dettvå ställen som ska hantera de här frågorna, som föruthar hanterats på ett ställe. Företrädare för kom-mer att behöva komma både till utrikesutskottet ochtill KU och föredra sina frågor, vilket gör att det totaltsett åtgår mer tid. Och det är bara ett av argumenten.Jag tycker att den princip som om inte är så stark att den uppväger de nack-delar som den här förändringen medför. Därför har viockså yrkat avslag på det här förslaget.Anf. 69 ():Herr talman! Vi ska nu diskutera hur riksdagensarbetsformer blir bättre, inte bara för oss som leda-möter utan framför allt för medborgarna, så att be-slutsfattandet kan bli bättre.Det är många viktiga saker som Riksdagskom-mittén har lagt fram förslag om. De flesta förslag harman varit eniga om i kommittén och i konstitutionsut-skottet. Därför är det inte de som står i fokus för de-batten. Men jag vill ändå passa på och nämna att detär otroligt angeläget att man lyfter fram, förtydligaroch förbättrar arbetet med EU-frågorna och att olikatyper av förslag läggs fram för att förbättra riksdagensutvärdering av redan fattade beslut. Det här är viktigtför medborgarna, insynen och kvaliteten i beslutsfat-tandet.Sedan finns det några saker som vi inte är överensom. Jag vill börja med att kort och gott instämmamed vad har framfört vad gällerarbetet med utrikesförvaltningen. Jag behöver inteupprepa någonting om det.Sedan kommer vi till frågan om budgethantering-en. Man blir förbluffad när man hör socialdemokra-ternas representant säga att majo-riteten i kommittén och utskottet har valt att köra översocialdemokraterna beträffande budgetprocessen.Sanningen är den att socialdemokraterna i och har kört överden beredningsgrupp som har lagt ned mycket tid ochkraft på att utreda dessa frågor och i vilken socialde-mokraterna har varit representerade och där kommitfram till helt andra saker än vad utskott och kommittéhar ändrat sig till.Göran undrar varför vi inte ska hållafast vid nuvarande ordning. Det var analysen att intehålla fast vid den nuvarande ordningen som gjorde attarbetet satte i gång. Man var överens om att det finnsproblem som behöver åtgärdas. Det finns saker sommåste förändras. Det var därför man över huvud tagettillsatte en kommitté som skulle se över budgetpro-cessen, och den ingick i arbete.I den kommitté, där jag och flera andra här närvaran-de ingick, gjorde vi en helt gemensam analys, nämli-gen att det är dubbelt arbete med detaljer och ingetarbete med de övergripande frågorna i ekonomi ochbudget. Den ordningen ville kommittén ändra på såatt det blev ett ordentligt arbete med detaljerna och ettordentligt arbete med de övergripande frågorna.Dessutom skulle det bli mer tid för utvärdering av deekonomiska besluten.Det här handlar inte om de enskilda ledamöternasarbetsförhållanden. Det handlar om sam-lade möjligheter att å ena sidan disku-tera och fatta beslut om de övergripande frågorna ochkunna göra alternativen tydliga, bryta dem mot var-andra och redovisa ordentligt för allmänheten, å andrasidan bryta de olika budgetposternamot varandra.I kommittén var vi oense om en liten fråga, dvs.om man formellt ska fastställa utgiftstak för år treredan på våren, eller om man formellt ska fastställautgiftstaket för år tre . Det var den detaljsom man inom den kommittén hade delade meningarom. Alla var inte heller så bestämda om vad som varbäst. Man landade lite på det ena eller det andra. Vivar fullkomligt rörande överens i analysen och slut-satsen att ramarna för utgiftsområdena för åren ett,två och tre icke skulle fastställas på våren.Nu har socialdemokraterna ändrat sig på denpunkten och vill ha kvar besluten om ramarna föråren ett, två och tre, dvs. man vill backa tillbaka tillruta ett, där vi stod när arbetet började. Jag kan förståatt från socialdemokraterna som leddearbetsgruppen valde att inte själv sätta sitt namn un-der reservationen mot alla de slutsatser som vi eftergediget arbete var rörande överens om.Göran kallar att fatta beslut kring deövergripande ekonomisk-politiska frågorna såsominriktning på skattepolitiken, dvs. hela inkomstsidan,saldon osv., för att gömma sig bakom makroekono-miska resonemang. Man tar sig för pannan. Dettaland styrs då av personer som anser att riktlinjer förden ekonomiska politiken är att gömma sig bakommakroekonomiska resonemang.Herr talman! kommer vi att ha en debattom ett betänkande som heter Riktlinjer för den eko-nomiska politiken, utgiftstak, m.m. Det finns i ordetsrätta bemärkelse inga sådana riktlinjer för den lång-siktiga ekonomiska politiken, men det finns en väldigmassa detaljer i detta. Debatten kommer förmodligen- utan att föregripa vad som ska hända - i huvudsakatt handla om detta. Den kommer att handla om de-taljer. Den kommer att handla om huruvida man villha eller inte till arbetsförmedling-en. Den kommer att handla om hur man ser på delokala investeringsprogrammen och fördelningen itiden, osv. Det är precis på samma sätt som med re-missdebatten . Det är precis på samma sätt sommed inriktningsdebatten . Det är precispå samma sätt som med remissdebatten förraåret, osv. bakåt i tiden. Detta gäller inte bara debatteni kammaren utan det gäller hela debatten. Det framgårav betänkandet att tyngdpunkten ligger där.Detta vill vi ändra på. Vi som jobbade med att tafram underlaget för var överensom detta.Jag tycker mig ibland höra en lite oklar hållningfrån om vad riktlinjepropositionen verk-ligen ska ta fasta på, men det är ibland även en oklarhållning från kd och c. Därför har jag i ett särskiltyttrande markerat exakt vad detta handlar om. Detviktiga är inte att formellt fastställa utgiftstaket för årtre. när regeringen lägger fram ett sådant förslagsker det med en gigantisk budgeteringsmarginal, ettreformutrymme, dvs. det är fortfarande inte klart hurman tänker förhålla sig. Det finns inga saldomål föråren två och tre, och det finns ingen inriktning påskattepolitiken. Det är otroligt viktigt att de frågornabehandlas öppet och tydligt och inte göms bakomdetaljer i en vårproposition. Därför har i och jag i finansutskottetmarkerat detta i särskilda yttranden. Det ska finnassådana riktlinjer som utgiftstak, saldomål, mål förfinansiellt sparande osv. Det är det här som GöranMagnusson kallar för att gömma sig bakom makro-ekonomiska detaljer.Så går jag till frågan om valår. Det är rimligt attalla partier har ett valprogram. Man får förutsätta attalla partier kan skriva sina egna valprogram och görarealistiska kalkyler över vilka vallöften som ställs ututan att de behöver klubbas i kammaren. Så jobbar vii . Vem - jag riktar mig direkt till GöranMagnusson - kunde med ledning av regeringensvårproposition gissa sig till att socialdemokra-terna gick till val på införande av maxtaxa - en re-form som kostar ? Om jaghar förstått rätt var det inte ens regeringsledamöterna.Att kvarstå vid dagens ordning - vilket är social-demokraternas förslag - tycker jag vore oerhört be-klagligt. Jag hoppas verkligen att ni själva för framti-den förmår att tänka om på denna punkt och lyssnarpå dem som har jobbat med frågorna i den kommittésom hanterat budgetprocessen i stället för på vad detnu är som har gjort att ni har ändrat er och vill behålladagens ordning.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslagi betänkandet i alla delar utom i den del som gällerutrikesförvaltningen där redanhar framfört ett yrkande.Anf. 70 () replik:Herr talman! När jag läste särskildayttrande kom jag fram till, efter mina försök att för-stå, att borde tillhöra minoriteten i frågan.Jag har förstått av utläggning att parti-erna ska ha den uppfattning som partierna hade i denberedningsgrupp som sysslade med detta.När jag säger att socialdemokraterna är överkörda,eller i varje fall har spelats bort i frågan, anser KarinPilsäter att de som är överkörda är den informellaberedningsgrupp som fanns under Riksdagsutred-ningen. Om det är uppfattning attkommittéförslag och annat ograverat ska gå igenomberedningsprocessen, förstår jag över huvud taget intevarför vi ska diskutera detta i kammaren. Jag kanaldrig känna mig bunden av en beredningsgrupp. Jagkan bara känna mig bunden av de formella organ somfattar beslut. Är jag satt att bereda detta i konstitu-tionsutskottet, så bereder jag frågan i konstitutionsut-skottet. Jag bereder inte arbetsgruppens förslag utanjag bereder Riksdagsstyrelsens förslag. Det är Riks-dagsstyrelsen som har lagt fram förslaget.Jag kan hålla med om att man ska diskutera dub-belarbetet, och undvika det.Frågan är om lösningen på problemet är att des-armera kraften i vårpropositionen på det sätt sommajoriteten tänker sig. Jag begriper fortfarande intevarför det är så viktigt att desarmera kraften och tabort jämförbarheten när det gäller vårpropositionensolika förslag.Jag tycker fortfarande att det finns anledning attnotera den positiva effekt som bl.a. utgiftstak ochsaldomål har haft i vårpropositionen och hålla fast viddet.Anf. 71 () replik:Herr talman! påpekar de olikaformella vägarna. Man har självklart rätt att ändrauppfattning. Det intressanta är att ni uppenbarligeninte vill argumentera för varför ni har ändrat uppfatt-ning.Vad jag menar är att ni borde lyssna på dem som,såvitt jag har uppfattat det, är formellt tillsatta och hari uppgift att utreda frågan, och lyssna på de argumentsom fanns för varför man satte i gång att utreda frå-gan.Vad ni gör är att i efterhand inte bara underkännakommitténs arbete - ni bemödar er inte om att argu-mentera för varför analysen var fel - utan ni under-känner också den analys man gjorde av varför arbetetöver huvud taget skulle sätta i gång. Ni säger att detinte finns något problem i hanteringen.När det gäller jämförbarheten är ju sanningen attdet inte är jämförbart för . Det dokumentsom nu hyllar innehåller ju ingasaldomål annat än för . Det innehålleringen inriktning på skattepolitiken, dvs. hela budge-tens inkomstsida. Däremot innehåller det ett formelltförslag om utgiftstak för år tre. Men riktigt vad mantänker fylla det med, utanför ramarna, är det ingensom vet.Skillnaden mellan mitt särskilda yttrande och erreservation är mycket stor. Likheten är att jag ocksåtrycker på att man ska ange ett utgiftstak. Men attange ett utgiftstak är inte detsamma som att manformellt måste klubba det. Det är preliminärt och kanförändras. Det intressanta är att ni vill behålla dennuvarande ordning som innebär att vi två eller tregånger ska diskutera enskilda anslag så gömmer de övergripande ekonomisk-politiskafrågorna. Det är dem man gömmer i dag.Anf. 72 () replik:Herr talman! Det är ju att ange ett utgiftstak sominte fastställs och som inte har något egentligt värdesom är problemet. Socialdemokraterna försöker bådei finansutskottet och i att pekapå betydelsen av att man har stabiliserat budgetpro-cessen och fått bättre fasthet i den just genom att mani vårpropositionen har angett de olika förhållandena.Nu gör man vårpropositionen obligatorisk mendesarmerar kraften i den, enligt vår värdering.Jag har för övrigt inte sagt att man gömmer sigbakom makroekonomiska detaljer. Jag tycker att detär svårt att över huvud taget förstå den ordkombina-tionen. Man hänvisar till makroekonomiska resone-mang som ska föras i vårpropositionen och en delfördelningsresonemang som man också tycker skavara där.Jag tycker ärligt att det är bättre med större kon-kretion och fasthet även i vårpropositionen. Det är därvi skiljer oss åt.Jag tycker därför att jag har anledning att frågaom anser att majoritetens förslag meddet nya upplägget av vårbudgeten ökar väljarensmöjligheter att förstå sig på och genomskåda de olikapartiernas alternativ.Anf. 73 () replik:Herr talman! Om jag sade makroekonomiska de-taljer var det en felsägning. Jag har försökt att uppre-pa citatet som makroekonomiska resonemang. Det ärde som är poängen.Jag tror att det ökar väljarnas möjlighet, t.ex. omregeringen - som majoriteten vill - skulle redovisa eninriktning på skattepolitiken, vilket man integör. Jag tror att det skulle öka väljarnas möjlighet omman också redovisade hur man ser på saldomål ochdet finansiella sparandet, inte bara för det första året.Jag tror att det är en grav missuppfattning att troatt budgetprocessen har stramats upp med hjälp av detformella beslutet tre i ställetför , dvs. om man tar det några månadertidigare , eller inte. Det är inte där stabi-liteten ligger. Den ligger i hela systemet. Vi vill görasystemet ändå bättre. Det vill uppenbarligen inte ni.Ni har gjort en helt annan bedömning än vad mangjorde när arbetet satte i gång och vad man gjorde iden omfattande analys i de förslag som finns, nämli-gen att det är ett problem att man fördjupar sig i de-taljerna först , sedan även i sep-tember, oktober, november och december.Det är bättre om kan koncentrera sig påen sak i taget och göra det ordentligt, dvs. övergri-pande inriktning, detaljer och utvärdering i stället fördetaljer, detaljer, detaljer.Det finns dessutom ingenting som säger att välja-ren med hjälp av dagens ordning för vårpropositionändå får reda på hur det kommer att bli i höstbudge-ten. Vi vet alla att det finns ett antal frågor som niinte har förhandlat färdigt om och som kommer attdyka upp då.Skattepolitiken - inte bara långsiktigt, utan förnästa år - kommer som en överraskning, glad ellerinte, i höstbudgeten.Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag vill klargöra frågan om synen påvad regeringen skriver i sina propositioner. Vi harinte haft något emot att regeringen i sin vårproposi-tion redovisar preliminära utgiftsramar eller utgift-stak. Vad vi har haft något emot är att man har enbeslutspunkt som tvingar oppositionen att börja räknanedifrån.Vi anser inte att man behöver skriva regeringen pånäsan vad den ska skriva i sina propositioner i bröd-textform. Det är skillnaden mot det yttrande somKarin och står bakom.Anf. 75 () replik:Herr talman! Jag tycker att oklarheten kvarstår. Nisäger att ni inte vill skriva regeringen på näsan. Frå-gan är vad man menar att det ska innehålla.Jag hävdar, som jag har gjort i hela den här dis-kussionen, att det inte är utgiftstaket år tre som avgörom man fördjupar sig i detaljer eller inte,utan det är ramarna för år ett och möjligen åren tvåoch tre. Det är ramarna som gör att vi fördjupar oss idetaljer.Jag hoppas att alla partier i fortsättningen kommeratt ha den ambitionen att man tydligt redovisar sinaövergripande riktlinjer för den ekonomiska politiken,inte bara i form av ord utan med viss konkretion vadgäller exempelvis saldomål och inriktning på skatte-politiken, precis som samtliga oppositionspartier hargjort. Majoriteten kräver faktiskt ändå fler detaljer avoss på de områdena.Jag tycker att vi alla ska ha den gemensamma am-bitionen att de övergripande frågorna - inte detaljerna- tydligt ska redovisas . Utan att skriva nå-gon på näsan vad de ska och inte ska skriva skulleman kunna försöka ha en gemensam hållning kringdetta så att vi inte hamnar i ett urval av olika detaljersom man väljer att plocka fram i olika sammanhangför att undvika det som saken egentligen ska handlaom.Anf. 76 ():Herr talman! Betänkandet inför 2000-talet borde väl egentligen tilldra sig betydligt störreuppmärksamhet än vad som är fallet - inte för attvi riksdagsledamöter tenderar att vara särskilt engage-rade i frågor som hänger samman med våra egnaarbetsförhållanden, utan för att , dvs. denfolkvalda lagstiftande församlingen, utgör den svens-ka folkstyrelsens hjärta.I en bok har jag hittat ett utdrag ur för-fattningsutrednings direktiv. Man kan bl.a. läsa föl-jande:Det demokratiska systemet måste äga arbetsdug-lighet för att kunna lösa de nya problem som sam-hällsomdaningen för med sig. utgör enaktiv folklig kontroll över regeringsmakten en förut-sättning för att demokratins jämlikhets- och rättfär-dighetsideal ska kunna förverkligas. Detta innebäricke endast att det måste finnas organisatoriska for-mer som ger människorna möjlighet att göra sitt in-flytande gällande. Det fordras också att de beslutandeorganen står i en så intensiv och allsidig kontakt medfolkopinionen att medborgarna känner sig delaktiga ide beslut som fattas. Försummas denna sida av sam-hällsomdaningen blir följden att människorna kännersig maktlösa inför den samhällsorganisation som desjälva ska styra.Detta gäller väl i lika hög grad . Demokratinkan förvisso inte reduceras till . Demokratinoch demokratins förutsättningar byggs och försvaras iförsta hand utanför detta hus och kan aldrig ses isole-rade från klassförhållanden, från könsbestämda makt-strukturer. Men den centrala folkrepresentationensmöjligheter att fullgöra sina uppgifter, dess förmågaatt uttrycka väljarnas åsikter och intressen, dess för-måga att omsätta dessa intressen i politiska beslut, ärhelt avgörande för ett demokratiskt samhälle. Mankan kanske uttrycka det så att en väl fungerande riks-dag är en nödvändig men inte tillräcklig förutsättningför demokratin.Därför är det naturligt och nödvändigt att riksda-gen själv utvecklar och reformerar sina egna arbets-former i takt med att den samhälleliga verklighetenförändras.Till grund för KU:s förslag, och för våra beslutsenare, ligger det arbete som har utförts i och i Riksdagsstyrelsen. Det är inga re-volutionerande förändringar som föreslås. ärdet väl ett försiktigt och noga avvägt justerande avvåra arbetsformer på ett antal punkter. Det har ocksåmed ett par undantag kunnat göras i partipolitiskenighet.Vad gäller de två undantagen ber jag att få hänvi-sa till tidigare talare och till betänkandets text. Jag harpersonligen kanske i och för sig svårt att engageramig lika mycket som i de mer budget-tekniska frågorna, men i sak har hon rätt. har å sin sida rätt när det gäller utrikes-förvaltningens placering i detta sammanhang.Den stora politiska enigheten generellt sett är bra,inte därför att enighet i sig per definition skulle varabättre än oenighet - absolut inte. Tvärtom tror jag attoenighet, polemik och argumentation från olikaståndpunkter och från olika intressen ligger i demo-kratins väsen och är nödvändiga för demokratinsfunktionssätt. Men om vi kan vara ense om demokra-tins spelregler kan vi med större tillförsikt ge oss in iden ideologiska och politiska striden om sakfrågorna.De här föreslagna förändringarna är alltså begrän-sade, men jag tror att det vore ett misstag att däravdra slutsatsen att demokratins och de demokratiskainstitutionernas problem är begränsade. Tvärtom ärdet nog så att den politiska demokratin står införstörre utmaningar och större hot än vad vi kanskeriktigt vågar inse, som alltfler länder i värl-den inför politiska system med några av demokratinsförutsättningar, flerpartisystem m.m. Detta är natur-ligtvis en oerhört glädjande utveckling.Samtidigt som detta sker verkar den faktiskamakten i allt högre grad utövas någon annanstans än ide demokratiska församlingarna - kanske i de multi-nationella företagens styrelserum eller på den närmastmytiska finansmarknaden. Om demokratin blir allt-mer maktlös undergrävs också den demokratiska idénoch stödet för den demokratiska idén.