prot · GP0947 · 2001-12-13 00:00:00 — Jag tar det som en komplimang bådeåt mig själv och åt det socialdemokratiska partiet.För att sedan ta frågan om vill jag barakort säga att eftersom regeringen gör en rejäl upp-rustning av det totala vägnätet och en kraftig för-stärkning av det regionala vägnätet kommer en stordel av pengarna till det nationella vägnätet att tilldelastillväxtregionerna. Det är de facto så. Regeringensatsar 30 miljarder på det regionala vägnätet ochkollektivtrafik och 39 miljarder på det nationellastamvägsnätet. Det kommer att finnas pengar. Menhittills har vi inte kunnat göra någonting eftersomledningen i , som faktiskt inte ärsocialdemokrater, inte har kunnat ena sig med sittsamarbetsparti annat än möjligtvis om hur man skadra en del cykelvägar. Det får vi väl uppskatta ochvara imponerade över. I övrigt har man inte visatnågon handlingskraft. Detta är ändå sanningen.Anf. 48 () replik:Herr talman! Näringsministern började i en opti-mistisk ton. Det är bra, för det behövs mycket opti-mism för att klara hem detta. Han sade: är det högtid. Ja, det är hög tid, men det är också sen tid. Detgör att många tvivlar på att det här konceptet - ellerska vi kalla det receptet, för det är väl rätt ord när detär fråga om en sjukdomsbild - kan få patienten frisk.Jag tror att det behövs en annan genomlysninghär. Som jag sade i mitt anförande har Riksdagensrevisorer, och denna kammareuttalat kritik mot den svaga och otillräckliga analyssom ligger bakom, och därför tror jag inte att någonkan säga tvärsäkert hur detta ska ros hem rent eko-nomiskt.Det har talats om storstadspengar och kostnadenför . Min fråga på den punkten är: Ingår dekanske 30 miljarder som det kostar att göra den härinsatsen i i den stora summan, eller liggerde utanför?Sedan tror jag att det var bra, återigen, att BjörnRosengren inte talade om PPP. Det ger mig fortfaran-de hopp. Visserligen är han i karantän just nu i frågaom detta, men behåll lugnet! Jag tror att nya tiderväntar i den frågan.Det var också välgörande att näringsministernband upp sig för att det inte lär bli av att föra överenskilda vägar på enskilda kommuner, som den stat-liga utredningen har sagt. Det är bra att det blir tyd-ligt, för det kan ge också remissinstanserna frimodig-het att för sin del stryka under detta.Trafikpolitik är inte bara vägar, säger näringsmi-nistern. Nej, det är helt riktigt. Men tappa inte balan-sen! Rätt balans är viktigt också i trafiken.Anf. 49 Näringsminister () replik:Herr talman! Återigen: När det gäller vägar i till-växtregionerna - och , för att tatvå stora sådana - menar jag att det kommer att finnaspengar till detta.Jag delar vidare konstaterande attdet måste finnas en balans. Jag anser att det finns enväl avvägd balans mellan vägar och järnvägar ochäven i vår ambition att långsiktigt föra över alltmer påjärnväg där det är möjligt. Man kan inte säga: förvi över allt på järnväg. Det är inte möjligt överallt, avmånga skäl. är ett stort land till ytan, det ärglesbefolkat, och därav följer att tågtrafiken inte alltidkan möta upp när det gäller persontrafik etc. Men denkan möta upp på många andra ställen. Det varierar,bitvis kör man bil med gods och lastar över till båteller järnväg. Det är det som är viktigt. Man måste sehela den balansen.Anf. 50 () replik:Herr talman! Näringsministern framhärdar i attdet är en god avvägning. Jag har betvivlat och bestri-dit det, därför att om nu fick för mycketpengar, mer än man hade tänkt sig, råder det väl ingettvivel om att har fått för lite.Allra mest, herr talman, bekymrar mig det näraperspektivet. när arbetsplatser raseras på mångaindustriorter säger man: ska vi se till att ni harvägar, så att ni kan pendla.Det är klart att i , och Bengts-fors kvarstår de bekymren och de ligger i närperspek-tiv. Hela infrastrukturpropositionen är ju - jag harpåstått det förut - ganska baktung. Det betyder att denligger bortom flera val. Den ligger rentav bortom närnäringsministern själv har mönstrat av. Hans vännerfruktar det möjligen, men andra hoppas det. Det finnsalltid skilda uppfattningar. Jag ska inte göra det till fråga.Men det känns inte rätt att de största tvivlen gällerde närmaste åren.Anf. 51 Näringsminister () replik:Herr talman! Vem som kommer att sitta kvar härnästa period vet väl ingen. Men jag kan utmana i alla fall. Jag har större chans att varakvar, eftersom han har anmält att han går . Jagtycker inte att vi ska gå in i den diskussionen. Vi kanske är varslade allihop, med tankepå att det snart är val.När det sedan gäller frågan om balansen hävdarjag att det är ganska bra balans mellan att förändra,att satsa mer på miljövänliga transporter och att rustaupp våra vägar. Jag vill säga att de motorvägar, detgäller E 6, E 4, E 18 och flera andra, som måste byg-gas ut ligger i plan. Den utbyggnaden kommer vi attstarta redan under 2002.Än en gång, lånar man upp pengar, som vi hargjort, kan man starta detta mycket snabbare. Jag anseralltså att det är en mycket väl avvägd balans.Anf. 52 () replik:Herr talman! När den här propositionen lämnadesfick den kritik av svensk sjöfartsnäring därför attnäringen saknade satsningar på sjöfarten. I mitt anfö-rande hävdade jag att ska ses som en ö itransportpolitiskt avseende. Då behöver man satsa påsjöfart.Godstransportdelegationen har påpekat att vi harett avgiftssystem för sjöfarten som gör att det blirmycket svårt för den att hävda sig. Transporterna blirdyra.Oppositionen och har fått ige-nom ett tillkännagivande om att det här systemetsnabbt ska ses över.Vi har också från håll anslagitextra pengar, 3 miljarder, till infrastrukturen för sjö-farten.En del av sjöfarten är den s.k. inre sjöfarten. Vä-nersjöfarten skulle jag vilja att näringsministern sadenågot ord om. Den håller på att bildligt talat gå ikvav. Vad tänker regeringen göra för att få den på rättköl?Anf. 53 Näringsminister () replik:Herr talman! Sjöfarten har, som mycket riktigtsägs här, stor betydelse för transportsystemets fram-tid. Det gör att jag har anledning att återkomma i denfrågan. Det är flera frågor som hänger samman här.Europeiska kommissionen har redovisat ettunderlag i vissa hamnpolitiska frågor samt lämnatförslag till ett direktiv för tillträde till marknaden förhamntjänster, och Godstransportdelegationen harlämnat förslag på reformerade farledsavgifter.Jag instämmer i analysen av sjöfartens stora bety-delse. Men jag vill nog först avvakta effekterna avden stora reform som vi infört inom sjöfarten,det nya sjöfartsstödet. Jag vill även analysera remis-serna över Godstransportdelegationens förslag ochEU-kommissionens direktiv innan jag uttalar mig ifrågan. Därför kommer jag att återkomma i dennafråga.När det sedan gäller Vänersjöfarten beviljadesVärmlands län och 5 mil-joner kronor av under en treårsperiodtill . Dessutom har berörda länsorgan läm-nat till detta utvecklingsarbete.Regeringen har också ändrat reglerna för regionalttransportbidrag så att transporter via hamnar i Vänernoch på andra insjöar ska vara bidragsberättigade påsamma sätt som via kusthamnar inom transportbi-dragsområdet. Regeringens ställningstagande tillGodstransportdelegationens slutsatser kommer att habetydelse för den framtida situationen i Vänertrafi-ken. Med detta har jag sagt att jag återkommer äventill denna fråga.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag tackar för de här svaren. Trotsatt vi i den här kammaren har påpekat bekymren medVänersjöfarten säger ministern attvi ska vänta på remissvaren när det gäller Godstrans-portdelegationens förslag. Men ärendet brådskar.Jag vill ta upp en annan fråga som jag nämnde imitt anförande, pengarna till infrastrukturen. Detfinns ett pedagogiskt problem som jag vill be minis-tern förklara.I propositionen, på s. 128, finns en tabell som harrubriken för och finansiering av planerings-ramen. Men regeringen blandar sedan in satsningen inärtid i planeringsperioden. Rent bokföringsmässigtkan man förklara det här, men när man går ut ochsäger att vi satsar 364 miljarder och av dem använder5 miljarder till den s.k. satsningen i närtid blir det litesvårt att förklara och förstå. harsagt nej till det opreciserade lån som regeringen villta upp nästkommande budgetår, därför att vi intetycker att det finns någon precisering av vad pengarnaska användas till.Anf. 55 Näringsminister () replik:Herr talman! Vi har ett belopp på 364 miljarder.Av det är 45 miljarder räntor och amorteringar. Av-sikten med upplåningen är bl.a. att tidigarelägga själ-va infrastrukturpropositionen. I annat fall gäller barade åtgärder som träder i kraft när den nya periodenbörjar.För att komma i gång med - och då svarar jag påden andra frågan - de projekt som är planerade, klaraoch miljöprövade, som vi skulle ha kommit i gångmed tidigare men inte hade pengar till, tillför vi peng-ar. Någon här i kammaren har ironiserat över att jaghar sagt att alla kommer att bli trötta på alla groparoch hål i vägar och järnvägar. Jag står fortfarande fördet. Ni kommer att få se det. Det är det vi använderde här pengarna till.Vi tar de pengarna av de 45 miljarder som angi-vits i propositionen för räntor och amorteringar. Där-med tycker jag att det verkligen går ihop. Vi tar endel, i det här fallet 8 miljarder, från de angivna 45miljarder som ska betalas tillbaka ,räntor och amorteringar, och lägger på 2002, 2003och 2004.Anf. 56 ():Herr talman! fick vänta påatt regeringen skulle ange riktningen i sin politik iden viktiga frågan om hur man vill satsa på vår fram-tida infrastruktur. Jag skulle vilja sammanfatta resul-tatet av den alldeles uppenbara vånda och ansträng-ning som regeringen genomgått med en lätt traveste-ring på ett känt uttalande: har så många väntatså länge på så lite.Herr talman! En väl fungerande infrastruktur äravgörande för enskilda människors och för det sam-lade näringslivets möjlighet att i samverkan skapatillväxt och välstånd. En effektiv samverkan mellande olika trafikslagen är nödvändig, och för detta krävsockså ett väl utbyggt IT-nät. Kombinationen av brahamnar och ett effektivt och välskött vägnät i samspelmed ett modernt och utvecklat järnvägssystem möj-liggör att såväl insatsvaror som färdigt gods trans-porteras till och från produktionsplatserna. Godakommunikationer är också ett måste för att männi-skors vardag liksom fritid ska kunna ges ett innehållpräglat av valfrihet och livskvalitet.Dagens situation med ett nedslitet och dåligt un-derhållet vägnät begränsar framkomligheten ochorsakar kostnader och svårigheter för alla grupper avtrafikanter. Begränsningar för lokala företag att kunnatransportera sina varor leder inte minst på glesbygdentill att möjlig expansion uteblir. I sämsta fall flyttasverksamheten till annan ort med bättre förutsättning-ar, och i något fall lämnar företaget t.o.m. landet.Expansiva regioner, t.ex. ochandra storstadsområden, hämmas i sin utvecklingdärför att tillgängligt transportsystem inte klarar denökande trafiken.Järnvägsnätet har inte getts erforderliga anslag förunderhåll och nyinvesteringar, och detta har lett tillatt den regularitet och punktlighet som förutsätts gällajust sådana transporter inte kunnat upprätthållas.Förseningar och inställda tåg tillhör vardagen i järn-vägsvärlden, och med sådana förutsättningar är detsvårt att locka nya kunder till detta transportslag.Omvänt kan konstateras att på banor där nysatsningarhar gjorts på snabba och täta förbindelser väljer allt-fler resenärer att ta tåget.I infrastrukturpropositionens analysdel, sommånga av oss tycker är berömvärt tydlig, framgår atttransporterna kan förväntas öka på både järnväg ochväg. Såväl som Godstransportdelegationensrapporter ger tydliga signaler om att trafikmängdernaökar uttryckt såväl i ton som i persontransportkilo-meter. Relationerna mellan dessa båda trafikslag ärockså tydlig. Såväl på person- som på godssidanförväntas en kraftig ökning ske av transportarbetet påvägsidan, medan järnvägen tappar.Den logiska slutsatsen om man vill leva upp tillkraven på tillgänglighet och tillväxt borde då natur-ligtvis vara att följa utredningarnas antaganden ochprioritera satsningarna av tillgängliga medel till justvägsidan. För järnvägens vidkommande bör åtgärder-na enligt vår mening inriktas mot att bygga bort deflaskhalsar som begränsar ett effektivt utnyttjande avdet befintliga bannätet. I den angivna men inte heltfinansierade ramen på 319 miljarder som vi harhaft en debatt om väljer regeringen och utskottetsmajoritet att satsa merparten på järnväg. mer än vad man från självt har be-gärt i sin anslagsframställning. Som redan nämntssker prioriteringen stick i stäv mot de utredningarsom regeringen själv lutar sig emot och är med alltydlighet anpassad efter stödpartiernas politik.På en fråga i TV:s Aktuellt beträffande just denhär avvägningen av anslagens storlek mellan trafik-slagen svarar näringsministern att använderföråldrade mätmetoder. Är det så, och är det så attregeringsföreträdarna och stödpartierna delar denuppfattningen? Vilka andra mätmetoder har man i såfall tillgång till, och hur ser detta underlag ut? Ochkan det vara tillgängligt för oss här i kammaren?Herr talman! I motionsyrkanden från alla partierfinns dokumenterat viljan att avsätta medel för attförbättra den svenska transportinfrastrukturen. Ingenlandsända eller region är undantagen från önskemålom förbättringar. I anförande efter anförande har intebara näringsministern utan även statsministern under-strukit behovet av förbättrade transportförutsättning-ar. Den alltför långa väntan på den infrastrukturpro-position vi nu behandlar har använts till att piska uppförväntningarna.När vi moderater tog initiativet genomdet förslag till proposition vi då lade fram fick vikritik, inte bara av formaliaskäl utan även därför inte minst från näringsministern kunde höra ochläsa uttalanden om att den föreslagna nivån i vårtförslag var i underkant. I grunden tyckte vi då att detvar positiva signaler, som vi gärna tolkade som attregeringen, om och när den nu skulle komma tillskott, skulle vidga ramen väsentligt och därmedverkligen göra en satsning värd namnet på det vägnätoch de järnvägar som vi rör oss med. Stor är därförvår och andras besvikelse när vi har sett förslaget ochkan konstatera att ambitionerna nog var stora, menman nådde inte ända fram.Budgetplaner som presenteras av regeringen föratt behandlas av bör enligt min mening föratt vara trovärdiga vara så anpassade tidsmässigt attett genomförande kan påbörjas när beslutet väl tas.Att ha en fördröjning innan verkställighet kan ske,som är aktuellt i det här fallet med flerårsplanen, kanenligt min mening inte ha som huvudsyfte att snabbtgenomföra de förslag som ställs i utsikt. Trovärdig-heten kring dessa frågor avtar i takt med tidsutdräktenför verkställighet av åtgärderna.Med den tidsram som gäller kommer ingenförbättring i förhållande till gällande plan att skeinom . Den eftersläpning av vägunderhållet somvi så påtagligt upplever får vi tyvärr leva med. kommentar till förslaget citerar jag: "Fördrift och underhåll höjs ramen i den kommande pla-nen. Den nya nivån är per år.Tyvärr ligger anslagen i regeringens budgetförslag föråren 2002-2004 på nivån per år.Detta innebär att någon återhämtning av det eftersattaunderhållet inte kan förväntas . "Min fråga skulle ha ställts till näringsministern, menhan finns ju inte kvar här, så den får riktas till rege-ringsföreträdarna: generaldirektörens beskrivningriktig, och känner ni igen den? Är ni i så fall bereddaatt hjälpa till att tidigarelägga den del av anslaget somär avsett för underhåll för att åtminstone påbörjaåtertaget omgående?Herr talman! Inriktningen i den moderata in-frastrukturpolitiken är att skapa bättre kommunika-tioner som dels tryggar framtiden för såväl enskildamänniskor som för ett starkt svenskt näringsliv, delsskapar och ger sysselsättning. De ramar som rege-ringen lagt i sin proposition kan verka imponerande,men skalar man bort den del som lånas upp och sedanräknar av de miljarder som krävs för amorteringar avupptagna lån, såväl gamla som tillkommande, återstårdessvärre inte så mycket att rusta upp med. Detta harVägverket också bekräftat i sina uttalanden. Det mo-derata förslaget är baserat på att med direkta budget-medel klara den inriktning vi valt att presentera. Där-för blir nettoeffekten betydligt större med vårt för-slag. Den främsta skillnaden gentemot regeringensförslag i denna fråga är att vi vill starta det viktigaarbetet med att rusta upp svenska vägar och järnvägarredan i januari 2002, alltså än dentidpunkt som regeringen har föreslagit.Alla partier är överens om nödvändigheten avökade anslag för upprustning av infrastrukturen. Frå-gan varför regeringen lägger förslag på viktiga in-vesteringar med fördröjning har hitintills i denhär debatten inte fått någon nöjaktig förklaring.De prioriterade områden som vi lyfter fram i vårtförslag vill jag beskriva något. Anslaget för ett för-bättrat underhåll av det befintliga vägnätet ska höjasväsentligt för att ta i fatt den eftersläpning som redanfinns och dessutom för att verkställa den nödvändigatjälsäkring framför allt på glesbygdens grusvägnätsom jag vet och också har hört att vi alla tycker ärnödvändig. Inte minst i skogsregionerna är detta enviktig åtgärd för att kunna säkra transporter av skogs-råvaror och ge de boende längs dessa vägar möjlighetatt året om garanteras framkomliga vägar. De ned-körda och spåriga asfaltvägarna som finns över helalandet måste också få en nödvändig upprustning.På investeringssidan har vi i våra anslagsramarprioriterat några objekt, och framför allt vill vi full-följa den satsning som påbörjades under tidigt 90-talinnebärande bl.a. färdigställande av den nordiskatriangeln. Det innebär att E 4 ska färdigställas upp tillStockholm, och vidare upp till byggas ut fulltut till motorvägsstandard. E 6 ska byggas färdigt, ochliksom den svenska delen av bör den byggas uttill motorväg.Göteborg ska förbindas med genom attresterande del av byggs ut till motorvägs-standard. från mot Trollhättanvidare mot är en av de mest belastade vägar-na i landet. Trots sin dåliga standard tvingas den taemot stora volymer av såväl gods- som persontrafik.Där krävs omgående förbättringar i syfte att även härnå upp till motorvägsstandard.Trafikmängden på har ökat. Det har vi hörttidigare i debatten . Där vill vi vara med att setill att den får en nödvändig upprustning. E 20 är ettviktigt stråk från upp genom Mellansverigetill . Den är föremål förnybyggnation i sin norra del. Vi menar att det ävenska avsättas medel för att klara upprustningen av desödra delarna. ska i samråd med de regio-nala myndigheterna prioritera hur dessa medel skafördelas för framtiden inte bara för E 20 utan för detregionala vägnätet över huvud taget.Herr talman! Trafiksituationen i och kring vårastorstäder i allmänhet och i isynnerhet är klart undermålig. Dålig framkomlighet istadskärnan i kombination med kapacitetsmässigtotillräckliga eller snarare obefintliga förbifarter förgenomgångstrafiken är allvarliga hinder för den ex-pansion som präglar vår huvudstad. Regeringensovilja att lösa dessa frågor hindrar den positiva till-växt regionen befinner sig i.För att minska mängden genomgångstrafik i sta-dens centrala delar föreslår vi att regeringen i samrådmed kommun och regionledning omgående startarplanering för att lösa dessa frågor. Till viss del har detredan skett genom Stockholmsberedningen. Men vihar fortfarande inte några konkreta förslag framme.Inom ramen för de medel vi avsätter i vårt förslagvill vi möjliggöra att hitta en för parterna godtagbarlösning. Det har tidigare i debatten och också i dagframskymtat att man vill införa särskilda trängselav-gifter för att försvåra och fördyra biltransporter istorstäderna. Det är enligt vår mening ett destruktivtsätt att angripa problemet. Därför avvisar vi detta.I , som har trafikproblem av liknande ka-raktär som , måste också nya genomfarts-leder komma till stånd . Här ger vien älvförbindelse en hög prioritet.Herr talman! Eftersläpningen av anslag till vägarhar lett till att många planerade investeringar harskjutits . Resultatet märker vi i form avdålig framkomlighet, fördröjning av varutransporteroch höga olyckstal. Nollvisionen är nu mer avlägsenän tidigare. Åtgärder för att öka säkerheten på vägar-na måste påskyndas.Trafikutskottet har i ett tidigare betänkande klarttagit ställning för att utnyttja möjligheten att medexternt kapital, s.k. PPP-lösningar, påskynda utbygg-naden av vägnätet. Även näringsministern har uttalatsig positivt om dessa lösningar men har uppenbarli-gen av samarbetspartierna förhindrats föra frågan tillavgörande. Omtanken om regeringsunderlaget går härsom i andra frågor före ansvaret att ge det samladetransportbehovet godtagbara lösningar.Herr talman! Det enskilda statsbidragsberättigadevägnätet har tvingats leva medminskade anslag. Kring dessa vägar bor närmare800 000 människor. För att klara nödvändiga trans-porter av både gods och människor har de ansvarigaväghållarna på detta vägnät tvingats att i all störreutsträckning finansiera driften genom att öka uttagenfrån de enskilda intressenterna.Regeringen tillsatte , som vitidigare har hört här , för att klarlägga avgräns-ningen mellan enskild och statlig väghållning och harfått sitt svar, dock utan att presentera något förslaggrundat på detta förslag. I den moderata reservationennr 1 utvecklar vi våra synpunkter på detta. Vi föreslåratt anslaget för vägar höjs som ett nytt an-slag, ett s.k. upprustningsanslag, införs för att klaradet enskilda vägnätets problem. Det har funnits ettsådant förut. Det gäller inte bara underhållet, utan detbehövs även upprustningsanslag.Herr talman! På överskriden talartid vill jag samlamig för avslutning. Möjligheten att snabbt och medtidsprecision frakta såväl gods som människor påjärnväg är en viktig förutsättning för att bevara ochstärka den ekonomiska tillväxten. Satsningarna iMälardalen har varit framgångsrika. Nya grupperresande väljer att använda tågen.Spårkapaciteten i måste snabbt byggasut. Problemen i den s.k. getingmidjan måste byggasbort . Denna utbyggnad är heltnödvändig för att klara ökningen av pendeltågstrafi-ken i huvudkommunen men också för att förbättragenomströmningen av tåg till och från Stockholm.Västkustbanan, där upprustningen påbörjades förmer än , väntar på sitt färdigställande. Deflaskhalsarna som fortfarande finns kvar måste byg-gas bort för att redan nedlagt kapital ska kunna ut-nyttjas. Vi står bakom regeringens förslag att fullföljatunnelbygget genom . Det självklara måletatt med tåg kunna åka snabbare än med bil mellanOslo och till kontinenten kan kanske äntli-gen upplevas som realistiskt när dessa förutsättningarhar uppfyllts.Vi vill också medverka till ökad godstrafik påjärnvägen. Framför allt vill vi satsa på att dra framoch utveckla spårkapaciteten till våra största hamnar.Det är en av ledstjärnorna för den moderata järnvägs-politiken. Spårförbättringar och förstärkt underbygg-nad för att klara ökade axellaster krävs på alla debanor där det tyngsta godset förhoppningsvis väljerspåret före landsvägen. Vi vill vara med att utredaEuropakorridoren och Götalandsbanen. Resultatet avdenna utredning får sedan visa om det är bärkraftigtnog att gå vidare.Tillkomsten av har minskat behovetav omlastning från landförbindelse till färja. Samti-digt har det förkortat tidsåtgången. måste vi gåvidare och knyta ihop med den euro-peiska kontinenten via en fast förbindelse överFehmarn bält. Vi vill här föreslå att regeringen i sam-arbete med och kraftfullt driverdenna fråga inom Europeiska unionen.Herr talman! Alla satsningar inom infrastruk-turområdet som vi moderater här föreslår vägleds avviljan att effektivt slå vakt om vårt näringslivs möj-ligheter att öka sina marknadsandelar såväl på hem-mamarknaden som på exportsidan. Med beaktande avmiljömålen och med ambitionen att öka trafiksäker-heten vill vi med våra förslag bidra till bättre ochsäkrare trafik med färre dödade och skadade i trafi-ken.Jag yrkar bifall till reservation 1 i TU:s betänkan-de 2.Anf. 57 () re-plik:Herr talman!