prot · GO0986 · 2001-03-27 00:00:00 — Såvitt mig bekant har denna frågastötts och blötts och bollats mellan Närings- och För-svarsdepartementen i olika tider.Däremot kan man hålla med försvarsministern omatt själva förhållandet att man börjar använda sig avmotköp är en relativt ny företeelse.Jag vill dock peka på våra nordiska grannländer,som jag också gör i interpellationen, och säga attsåväl som tillämpar en 50 miljoners-gräns som krav för offset. Där går beloppsgränsen. IDanmark går den redan vid 25 miljoner. sägerförsvarsministern att man från regeringens sida harföreslagit att 100 miljoner vore en lämplig gräns.Man kan naturligtvis diskutera var den gränsen skagå.Men det viktiga, och det jag vill försöka lyftafram i denna debatt, är att man inte kan se detta somen renodlad försvarspolitisk fråga. Den är i viss månockså näringspolitisk. I synnerhet i när försva-ren rustas ned inte bara i utan även i vår om-värld är det angeläget att kunna få möjligheten att låtaden industri som framför allt verkar åt försvarsindust-rin och som besitter en hög teknologisk kompetenskomma fram genom att den också kan framställacivila produkter.Nu säger försvarsministern, vilket jag gläder migåt, att det är en framtid som i högre grad kommer attkännetecknas av att formerna flyter samman när detgäller militär teknologi och civil teknologi. Där är viense i bedömningen. Då är det angeläget att manskapar former för att just underleverantörer till destora försvarsindustrierna får en möjlighet att inteminst övervintra i ett läge av neddragningar när detgäller försvarsmaterielbeställningarna.När försvarsministern talar om att åtgärder harvidtagits och hänvisar till ett beslut avden och vi skriver den 27 mars2001 tycker jag att det tyder på att regeringen hartagit god tid på sig att fundera över detta. Man hadekunnat komma fram tidigare med någon mera sub-stantiell materia för att klara av motköpsproblemati-ken.Vi är dock ense om att det handlar om att säker-ställa försvarsteknologisk kompetens, som försvars-ministern säger i sitt svar.Att nu har tillsatt en refe-rensgrupp, som anförs i svaret, för att utarbeta rikt-linjer för tillämpningen är ju bra och gott och väl.Men vad jag har erfarit är att kompetensen på Försva-rets materielverk när det gäller motköp och offset ärstarkt beskuren på grund av sjukdom, pensionsav-gångar och liknande. Här går svaret från försvarsmi-nistern lite stick i stäv med de intryck och informa-tioner som jag har.Anf. 48 ():Fru talman! Frågorna om principerna för motköp-saffärer i samband med upphandling av försvarsmate-riel är viktiga. Jag vill poängtera att de är det inteenbart för försvarsindustrin utan också för det övriganäringslivet. I flera områden i vårt land har fråganockså en regionalpolitisk dimension.Försvarsministern använder redan i inledningenav svaret på interpellation 290 uttrycket"kompensationsåtaganden vid större affärer medförsvarsmateriel." Det är naturligtvis riktigt att detinte precis är små åtaganden vi talar om när dethandlar om totalbelopp på miljarder kronor.Som representant för och ledamot från en landsdelmed både mycken och kompetent småindustri vill jagpåminna försvarsministern om att offset ofta innebäratt många småorder tillsammans bildar en stor massa.Då kan små industrier med produktion av civila pro-dukter vara mycket intressanta.Jag noterade också att försvarsministern i sittmuntliga svar uteslöt en bit av det skriftliga svaret,nämligen om hur nära civil och militär produktionofta är varandra.För att exemplifiera vad jag menar med resone-manget om civila produkter vill jag nämna ett litetföretag jag själv i all anspråkslöshet köpte slang-klämmor av till en maskin jag hade i produktion. Säljare var ett företag med etttjugotal anställda hemma i . Men det visadesig att detta lilla företag var världsle-dande på att tillverka just slangklämmor. Bevisligenanvänds ju slangklämmor både i civila och militäraapplikationer av olika slag, t.ex. i bilmotorer. Mensom produkt betraktas naturligtvis en slangklämmasom icke försvarsmaterial.Jag vill också påminna om att små företag ofta harganska svårt att ta sig ut på världsmarknaden även omde kanske har produkter och en teknik som är världs-unik. i detta perspektiv är den fråga som HenrikS Järrel har ställt angående "en konkurrenskraftig,smidig organisation för att hantera motköp, industriellsamverkan och andra former av kompensationsåta-ganden" mycket viktig.Jag satt i ett intensivt samtal meden god vän som har försökt samordna justsådana här affärer, offset. Med ett slags koppleriverk-samhet har han försökt vara en länk för att samman-föra flera små svenska företag med köpare av materi-el i under Leopardaffärens motköpsåtagan-de. Det han efterlyser är just någon form av samord-ning, kanske den som försvarsministern talar om somreferensgruppen för offsetfrågor.Hur långt borta i tiden är denna grupps riktlinjer?Det blir väl inte en organisation enbart för de storaföretagen? Och det är väl inte enbart försvarsmaterielden kommer att beröra? Som försvarsministernmycket riktigt påpekar i det skriftliga svaret på inter-pellationen och som jag också har påvisat med mittenkla exempel är inte gränserna mellan militära ochcivila produkter alltid så lätt att dra.Om det är riktigt, som antyds i tidningsartiklar, attdet lutar åt avslut månad i fråga om ett nor-diskt samköp av helikoptrar borde väl en organisationsom den tänkta vara i funktion för att ta hand omoffsetavtalen i denna uppgörelse. Vad anser för-svarsministern om det?Anf. 49 Försvarsminister ():Fru talman! Jag tackar för inläggen, som är vikti-ga i den här frågeställningen. Interpellanten och Ha-rald tog upp frågan om beloppsgränser förkompensationsaffärer.Vi har valt en högre nivå än de andra nordiskaländerna, och jag anser att det är ganska rimligt närman tänker på vilka, jag vågar nästan säga, funda-mentalt annorlunda försvarsindustriella strukturervåra länder har. Vi har en försvarsindustri som arbe-tar brett och på en mycket hög teknologisk nivå. Våragrannländer har av olika skäl en annan struktur, vilketockså kan avläsas av att de har andra nivåer både närdet gäller leveranser till det egna landet och i export-hänseende. Det är sannolikt en betydelsefull anled-ning.En annan anledning till att vi har valt den här ni-vån är att de som arbetar med de här upphandlings-frågorna konstaterar att man, om man går ut medkompensationskrav, får räkna med att den som manhar ett önskemål om att få ett lågt pris ifrån inte ärlika intresserad av att erbjuda ett lågt pris. Kompen-sationskrav kan betyda att det kan innebära högrepriser på det som vi ska köpa. Och ställs ju frågan:Ska vi finansiera det åtagandet över försvarsanslaget?Jag anser att det går att förklara varför vi har valt enannan högre nivå.Jag vill också ta upp frågan om vad som sker. Vårbedömning är att det regeringsbeslut som fattades1999 är under genomförande. Det system som har och den rådgivande gruppen osv. Om inte har personal som kanhantera de här frågorna är det naturligtvis en sak förmyndighetsledningen. Jag ska självklart kontrollerapå nytt om det är så att inte har varit istånd att göra det som enligt regeringen ska ske. Vihar gett inriktningen att kontinuerligtbör följa upp varje kompensationsåtagande för attkontrollera att leverantörens åtaganden uppfylls på ettkorrekt sätt. bör också göra en eko-nomisk utvärdering efter avslutad upphandling varikompensationsåtagandet ingått. Och detta bör under-ställas den här referensgruppen. Det är klart att omdet finns uppgifter om att det här inte fungerar för denmyndighet som ska göra detta är jag beredd att ytter-ligare undersöka det här.Låt mig bara få avsluta det här inlägget med enviktig sak. Utgångspunkten från vår sida är att det skahandla om materiel som säkerställer försvarsteknolo-gisk kompetens i . Kraven bör därför i förstahand inriktas på de av prioriterade teknolo-giområdena som är väsentliga att bevara i landet.Jag uteslöt några meningar i mitt skriftliga svarför att kunna klara sexminutersgränsen. Det finnsinget annat ställningstagande från mig än att vi haranledning att bevaka det som den här pekar på, det ökade samspeletmellan civila och militära komponenter. Företag somnormalt inte levererar produkter till försvarssektornkan därmed i större utsträckning än komma attengageras i materielförsörjningen. Därför är engage-manget för dessa företags deltagande som underleve-rantörer viktigt och betydelsefullt. Jag har ingen an-nan mening än den som Materielförsörjningsutred-ningen har. Det är också det som gör att vi kan kom-ma att gå vidare i den frågeställningen.Anf. 50 (m):Fru talman! Det var väl bra att försvarsministernfick reda ut den där lilla parentesen i sitt första inläggsom aldrig kom upp i det talade ordet.Så här säger försvarsministern: Det är viktigare attFörsvarsmaktens krav på operativ förmåga uppnås änatt få till stånd offset i en anskaffning.Det kan jag hålla med om, men jag ser å andra si-dan inte att det nödvändigtvis måste föreligga någotmotsatsförhållande. Det är naturligtvis bra om mankan sträva efter att försvarets operativa förmåga skauppnås genom försvarsupphandlingar, materielupp-handlingar. Men kan man säkerställa att detkan ske ett motköp som gagnar svensk teknologi,försvarsteknologi och också svenskt näringsliv. Detfinns ju en rad underleverantörer till den stora svens-ka försvarsindustrin, som för övrigt inte i alltför höggrad längre är så svenskägd, som kan behöva hjälp påtraven. Det är mindre företag som genom beställning-ar och ett utvecklat samarbete kan upprätthålla ochförbättra sin kompetens men som också genom han-delsutbytet mellan länder, köpar- och säljarländer,kan förmera och förbättra de näringspolitiska förhål-landena för säljar- eller köparlandet.Sedan talar försvarsministern om att priset kanriskera att skrämma bort en del presumtiva beställare.Det må vara så. Å andra sidan kan kvalitetsaspektenkanske uppväga priset, så att man är beredd att köpaen sak till ett något högre pris om den är av myckethög kvalitet. Det är ju det som vi ska tävla med -kunnande, know-how och kvalitet. Det är ju där vårspetsteknologiska kompetens ska komma till uttryck,vilket också har sagt i sitt försvarspolitiskabeslut där man pekar ut fem speciella högteknolo-giområden där vi ska vara bra.Jag vill peka på den motköpsgrupp som bildades isamband med Jas-affären om Jas-motorerna. Den fickrätt på sig men blev klar ochkom fram till ett utomordentligt gott resultat för Sve-rige. Det berodde på att det var utomordentligt kom-petenta personer som satt som samordnare mellanindustrierna, mellan köparland och säljarland, för attklara administrationen och för att ge impulserna tilldem som verkligen skulle göra affärerna. En sådangrupp skulle jag gärna se att vi hade i också.Vi kan ju snegla lite på som i sitt näringsde-partement lär ha en grupp som nästan uteslutandesysslar med offset och motköpsaffärer och som däri-genom får möjlighet att kontinuerligt bygga upp enkompetens för den här sakens skull. Det behövs enövergripande kompetens.Jag menar inte att inte också industrin och företa-gen har ett ansvar här, försvarsministern. Men jagtycker att en liten promille eller två av en stor för-svarsaffär mycket väl kan avsättas för att köpa upp ettsådant här samordnande kansli - en kompetens somhar ett övergripande koppleriansvar, för att uttryckadet lite nonchalant.Anf. 51 ():Fru talman! Jag ska bara säga några få ord.Vi har ju att göra med motköps- och offsetaffärer itvå varianter. Den ena är när vi själva köper för-svarsmateriel, och den andra är när vi säljer för-svarsmateriel till utlandet. Min gode vän och tidigarearbetskamrat jobbade med offsetaffärer då vi hadeköpt Leopardstridsvagnarna. Jag kan inte förstå attdet kan vara så väldigt stor skillnad på civil och mili-tär produktion i det fallet, eller att det skulle innebäraatt vi ställde speciella krav på att upprätthålla svenskförsvarsteknologisk kunskap. Här är det ju fråga omatt sälja för ungefär motsvarande det vi betalar, ellerden överenskomna summan. Det är i det perspektivetjag mest ser det här med offsetaffärerna.Jag ser detta också utifrån näringspolitisk synvin-kel. Jag är inte verksam som försvarspolitiker utansitter i näringsutskottet. Jag vill än en gång trycka påförhållandet att detta ingalunda är betydelselöst regi-onalpolitiskt. Vi har en hel del industri som mycketväl kan hävda sig med sina slangklämmor, fru talman,i det här sammanhanget.Anf. 52 Försvarsminister ():Fru talman! Jag vill kommentera med utgångs-punkt i några offsetaffärer som har respektive inte harägt rum från svensk sida.Vid upphandlingen av sonarsystem till våra Vis-bykorvetter har bedömt att krav påmotköp skulle resultera i en dyrare produkt eller attprodukten med bäst prestanda inte kunde väljas. Därhar vi ett exempel där myndigheten menar att dethade varit motverkande sina syften att gå den vägen.Å andra sidan har vi frågan om Leopardstridsvag-narna, som och kanske också HaraldNorberg tidigare tagit upp. Jag har efterforskat hurutvecklingen har blivit. Här menar sig Materielverketha god kontroll på offset knuten såväl till grundbe-ställningar som till optioner som utlösts. Grundbe-ställningen omfattade s.k. direkt off-set, s.k. civil offset och s.k. indirekt off-set. Dessutom ingick en s.k. frivillig del om 20 %offset, dvs. Det har också skett tilläggs-beställningar när regeringen och harbeslutat om systemmateriel, bärgarvagnar och test-system. Även då har det ställts krav på hundrapro-centig industrisamverkan.Jag drar fram detta därför att det är exempel somjag har fått på hur balanserat ett land som vi, medvåra höga försvarsteknologiska krav, kan ställa kra-ven ekonomiskt och operativt - men också, när det ärlämpligt, på hur långt vi kan gå i s.k. offsetåtaganden.Jag anser att det finns en principiell inriktning angi-ven i det regeringsbeslut som togs 1999 och somverkar , nämligen att ochdess rådgivande referensgrupp svarar mot de kravsom andra länder har andra organisationsformer för.Interpellanten nämnde , och jag anser att vårtsystem i princip fungerar på samma sätt. Det finnsäven ett affärsråd som från kommersiell synpunktinom behandlar offsetkrav.Jag vill ändå, och då är vi inne på detaljer somslangklämmor, säga att jag har respekt för att dettakan bli en del. Men inriktningen är ändå, om jag fårsäga det, strategisk åt båda hållen. Vi låter vår för-svarsindustri genomgå en omdaningsprocess för attden ska vara starkt konkurrenskraftig internationellt,som den kan förse oss med utomordentligthögkvalificerad materiel i syfte att ibland kunna göraoffsetaffärer. Det är på den likställda foten som vi villkunna få åtaganden från sådana som säljer till oss: Niska använda er av svensk försvarsindustri för att den-na ska kunna fortsätta att utvecklas på en sådan härhögteknologisk nivå. Den inriktningen finns i rege-ringens beslut , och jag tror att det är kloktatt ha det som en hög ambition för vidkom-mande.Anf. 53 (m):Fru talman! När försvarsministern i svaret anföratt affärsmässigheten måste bedömas från fall till fallhar jag i sak inte några allvarligare invändningar. Jagtycker också att man ska bedöma den från fall till fall.Bekymret är bara att om man tillämpar affärsmässig-heten och tycker att den är motiverad väldigt sällanblir ju den kompetens som ska dras i gång när den välska utnyttjas tyvärr kanske inte riktigt uppdaterad.Man mister alltså i kompetens. Det fordras en visskontinuitet för att upprätthålla kompetensen även närdet gäller att hantera, administrera och koppla sam-man motköpen. Därför, menar jag, är det viktigt har en kontinuerlig syn på hur frågan fortlöpandeska hanteras.Sedan vill jag säga att Leopardaffären i och för sigverkar rimlig i sitt upplägg. Dock kan påpekas att påden civila sidan - den militära är inte helt avslutad imotköpsdelen, men där verkar det mesta gå på räls -återstår i runda slängar som skaupphandlas till utgång. Det börjar alltså blilite knappt om tid om ingenting händer.När försvarsministern i sitt svar säger att hansammantaget anser att initiering, genomförande ochuppföljning av kompensationsåtaganden vid importav försvarsmateriel fungerar tillfredsställande är jaginte riktigt böjd att hålla med honom. Det finns bris-ter, som jag uppfattar det, annars skulle jag aldrig haställt den här interpellationen. Vidare vill inte för-svarsministern föregripa Materielförsörjningens slut-betänkande, och det kan jag förstå. Det kan vara skä-ligt. Men han utesluter inte, jag vill gärna hänga uppmig på det, att en fortsatt översyn av offsetinstru-mentet måste göras, bl.a. med hänsyn till de föränd-ringar som nämnts tidigare i svaret.Fru talman! Sammantaget är nog försvarsminis-tern och jag relativt ense. Men man får nog höja has-tigheten något.Anf. 54 Försvarsminister ():Fru talman! Först vill jag säga att jag vet att jagdebatterar med . Möjligen sade jagnågonting annat i mitt förra inlägg. Jag ber vördsamtatt det kan rättas i protokollet.Jag vill också tacka för de avslutande orden fråninterpellanten. Jag uppfattar också den debatt vi trehar fört på det sättet att ni har vissa synpunktermen att ni ändå tycker att det är ett relativt rimligtfögderi som försvarsministern har att redovisainför kammaren.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:305 omhemvärnets rekryteringAnf. 55 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig hurjag har tänkt att inrikta Försvarsmaktens verksamhetför att klara nyrekryteringen till hemvärnet i framti-den.Inledningsvis vill jag framföra att det är av storvikt att den frivilliga försvarsverksamhetens roll för-nyas i takt med totalförsvaret i övrigt. Den frivilligaförsvarsverksamheten måste utveckla nya förmågoroch kompetenser för att kunna bidra till vår förmågaatt möta nya hot och risker.Med sin anpassade beredskap utgör hemvärnet enviktig resurs vid väpnat angrepp. Hemvärnet kanockså stödja samhället i fred såväl vid svåra påfrest-ningar som vid t.ex. räddningstjänst. Vi har sett ut-märkta prov på detta i samband med översvämning-arna i och i södra i somras.I propositionen Det nya försvaret (prop.1999/2000:30) angav regeringen att hemvärnet skulleuppgå till 90 000 personer för att kunnaväxa till 125 000. påpekade regeringen attdet krävdes en djupare analys av frivillgverksamhe-tens organisation och uppgifter mot bakgrund av denändrade inriktningen av totalförsvaret. Regeringentillsatte därför en utredning (dir. 1999:95, dir.2000:25) med uppgift att bl.a. lämna förslag om denfrivilliga försvarsverksamhetens, inklusive hemvär-nets, framtida inriktning och uppgifter.Frivilligorganisationsutredningen har lämnat sittbetänkande (SOU 2001:15). Utredningenanser bl.a. att ungdomsverksamhet och meritvärde-ring kan vara viktiga medel för att förbättra rekryte-ringen till frivilliga försvarsorganisationer och tillhemvärnet. Utredningen föreslår att Försvarsmakten,, Försvarshögskolanoch Frivilligförsvarets centrala samordningsorgansärskilt utreder detta. Utredningen anser vidare attfrivilligorganisationerna och hemvärnet bör utvecklasin förmåga att ställa upp med resurser utifrån sam-hällets behov. Kommuner och statliga myndigheterbör öka sin ambition att nyttja frivilliga inom sam-hällsberedskapen. Utredningen understryker dock atthemvärnet även fortsättningsvis bör vara en del avFörsvarsmakten och ha utbildning och övning förhöjd beredskap och krig som huvuduppgift. Betän-kandet ska remissbehandlas varefter regeringenkommer att ta ställning i ärendet.Ett annat ingångsvärde i detta sammanhang är detförslag som redovisas i betänkande(SOU 2000:21) rörande rekryteringen till hemvärnet.Pliktutredningen föreslår bl.a. att tjänstgöringsskyldi-ga vid mönstringen ska kunna ange tre månadershemvärnsutbildning som ett alternativ som kan prö-vas vid sidan om andra slag av grundutbildning inomFörsvarsmakten eller hos civila myndigheter. Pliktut-redningens betänkande har remissbehandlats ochbereds i Regeringskansliet.Fru talman! Jag ser det som positivt att det sker enföryngring inom hemvärnet liksom att Försvarsmak-ten satsar på rekrytering och utbildning av hemvärn-schefer. Detta tillsammans med den nya materiel somför närvarande tillförs hemvärnsförbanden - bl.a.fordon och sambandsutrustning - anser jag vara vik-tiga förutsättningar för att hemvärnet även fortsätt-ningsvis ska vara attraktivt för både gamla och nyamedlemmar.Avslutningsvis vill jag framhålla att jag är angelä-gen om en bred debatt kring hemvärnet. De två utred-ningar som jag har refererat till och det breda remiss-förfarandet av utredningarna säkerställer detta. Jaganser att det är mycket viktigt med en bred folk-förankring i denna fråga. Allt detta sammantagetlägger grunden till en god utveckling av det framtidahemvärnet.Anf. 56 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret på mininterpellation. Statsrådet och jag har ju tidigare de-batterat den här frågan ett antal gånger, och som lägetär tror jag kanske att vi kommer att mötas i talarstolenen och annan gång också i framtiden.Som jag skriver i min interpellation är vi i daglångt ifrån siffran 125 000 hemvärnsmän. Vi är ocksålångt ifrån siffran 90 000, som är ett annat mål. Desiffra som jag fick fram då interpellationen skrevs var67 000, och bland dessa var det som gjorde sinas.k. Läget är alltså rätt bekymmer-samt på rekryteringsfronten. Vi har en bra bit kvar föratt nå de mål som vi har satt upp.Jag instämmer med mycket i det svar som statsrå-det har givit här, bl.a. när det gäller hemvärnets in-riktning att också stödja samhället vid svåra påfrest-ningar i fred, t.ex. i samband med räddningstjänst.Både statsrådet och jag har ju varit ute och sett fleragoda exempel på att hemvärnet har gjort ovärderligainsatser. Jag tänker på översvämningarna i mitt hem-län och också på översvämningarna i södraNorrland och i Värmland.Hemvärnsmännens insatser blir mer värda, om jaguttrycker det lite slarvigt, i ett sådant på försvarskar-tan vitt område som har blivit efter det se-naste försvarsbeslutet. Det känns precis som att enfungerande hemvärnskår är ett måste i ett sådantsamhälle. Det är också så när det gäller försvarsviljanoch förankringen av försvaret att det är viktigare meden fungerande hemvärnskår i områden där försvaretförsvunnit, om jag uttrycker det så, alltså där förbandoch regementen har lagts ned.Det finns en sak i statsrådets svar som jag skullevilja ha förtydligad. Det är kanske jag som är dumsom inte förstår, men det är det här med att kommu-ner och statliga myndigheter bör öka sin ambition attnyttja frivilliga inom samhällsberedskapen. Om stats-rådet ville utveckla det vore jag tacksam. Det är sä-kert bara jag som inte förstår, men det skulle varaintressant att höra.En sak i min interpellation som statsrådet däremotinte tog upp nu var en del som har med ochDalarna att göra. Själva korttidsutbildningen är juingen dalafråga i stort, men det har kommit upp tan-kar från dalregementsgruppen, det tror jag att för-svarsministern känner till, om att man inom befintligbudget skulle utbilda soldater med in-riktning mot hemvärnet. Det skulle vara intressant atthöra statsrådets åsikter på och synpunkter kring detta.Korttidsutbildningen är ju en bit som också tas upp iPliktutredningen.Anf. 57 Försvarsminister ():Fru talman! Jag välkomnar fortsatta debatter om-kring hemvärnet. Det är en mycket viktig del i vårtförsvar, och det håller också på att få en ännu merframträdande roll genom att det kommer att vara enviktig del i de nationella skyddsstyrkorna.