prot · GO09103 · 2001-05-03 00:00:00 — Det är ett mycket allvarligt problem somman hör rapporter om i stort sett i mediernaoch från sin bekantskaps- och vänkrets.Frågan skulle kunna ställas till flera av statsråden:till skolminister efter att manhar hört många rapporter om stress i skolan, till stats-rådet om stress i arbetslivet eller tillsocialförsäkringsminister som får tahand om och försöka lösa problemen när det redanhar gått så långt som till långa sjukskrivningar ocharbetsskador.Jag väljer dock att ställa frågan till statsrådet planeras för att försöka komma till rätta meddet stora arbetsmiljöproblemet tilltagande stress ochohälsa i arbetslivet?Anf. 60 Statsrådet ():Fru talman! Först vill jag hålla med om beskriv-ningen. Den visar att det inte finns en lösning, utan attdet är många insatser som måste till både av dem somär arbetsgivare i kommuner och landsting och avprivata företag - inte minst inom handeln.Det behövs förebyggande insatser och det behövssådana insatser som arbetar med, näm-ligen att hjälpa de människor som är utslitna attkomma tillbaka till arbetslivet.Det är utifrån alla de här apsekterna som rege-ringen har jobbat tillbaka. Vi tittar på omvi kan stärka företagshälsovården. Vi tittar på detförebyggande arbetet. Vi tittar på inflytandet, inteminst över arbetstiderna - som jag är övertygad om ären viktig faktor - och vi tittar på bättre samarbetemellan t.ex. och arbetsmiljöverketför att vi ska kunna hjälpa inte bara dem som ärstressade och utslitna utan också förebygga.Alla människor ska orka jobba och vilja jobba enlängre del av sina liv. Stressen är då en av de viktigafrågorna.Anf. 61 ():Fru talman! Jag håller med statsrådet att det till stor del är arbetsgivarnas ansvar. Hurkan statsrådet medverka till att arbetsgivarna tar ettstörre ansvar i att organisera arbetet på ett bättre sättoch motverka den försämrade arbetsmiljön?Anf. 62 Statsrådet ():Fru talman! Jag hade egentligen hoppats och trottatt den brist på arbetskraft som börjar bli tydlig påalltfler områden skulle vara en stark drivkraft för attförändra arbetsorganisationen så att fler av dem somredan i dag är anställda orkar jobba längre och fårmer heltider. Till det måste vi nu foga hur vi kanjobba med myndigheter, med lagstiftning, med ar-betstidsregler och med företagshälsovården.Jag kan nämna att jag och statsråden och ska träffa parterna den31 maj för att diskutera de olika områden som vi,fack och arbetsgivare måste ta ansvar för. Det handlarinte om ifall vi ska agera, utan hur.VisumansökningarAnf. 63 ():Fru talman! Jag vill rikta min fråga till statsrådetKlingvall.Det handlar om långa väntetider när det gäller an-sökan om visum från ambassader i olika länder. Det kan ta upp till två årinnan man får besked efter det att man har lämnat sinansökan och gjort sin intervju. Det har vi fått beskedom från Migrationsverket.Tänker statsrådet göra något åt det så att manminskar handläggningstiden? Det är olika på ambas-sader i olika länder. Kan man göra något åt det så attdet blir lika för alla oavsett vilket land man sökerfrån?Anf. 64 Statsrådet ():Fru talman! pekar på ett problem.Det är långa väntetider, men inte överallt och inte närdet gäller alla ärenden.Det har naturligtvis ibland att göra med ärendenaskaraktär. Vi talar ju om visumansökningar. Det kanbero på vilket underlag som behöver hämtas in för ska kunna fatta beslut. kan det handla omatt resurserna på utlandsmyndigheten inte är tillräck-liga för att man ska kunna handlägga ansökningar irimlig tid.Det här är något som vi följer noga för att se vilkamöjligheter det finns att åstadkomma förbättringar.Vi har , och även förkommande år, satsat på att korta handläggningstider-na på våra svenska myndigheter, alltså och . De har fått extramedel, och de kommer att få extra medel också förnästa år.Anf. 65 ():Fru talman! Tack för svaret. Jag hoppas verkligenatt det blir en ändring.Många av de samtal jag får handlar just om delånga väntetiderna.Det gäller också anknytningsfall, men det är ju enannan fråga som inte gäller visumhantering utanuppehållstillstånd. Det är lika långa handläggningsti-der hos ambassaderna. När man kommer till intervjufår man vänta upp till åtta nio månader.Man läser om att man vägrar visum för anhörigasom ska donera organ. Tänker statsrådet verka för attunderlätta för dessa anhöriga att komma hit och done-ra organ till sina släktingar? I andra fall gör man det.Anf. 66 Statsrådet ():Fru talman! Som säkert vet är detMigrationsverkets styrelse som har ansvar för praxisnär det gäller handläggning av visumansökningar.Såvitt jag vet gör man särskilda bedömningar närdet finns starka humanitära skäl som t.ex. svår sjuk-dom. Där kan det ju handla om att en släkting frånursprungslandet t.o.m. kan betyda livet för den som ärsjuk i Sverige.Jag uppskattar naturligtvis att praxisbildningenkan visa den här generositeten, vilket vi ju faktiskthar sett exempel på senast i dag.Privat sjukvårdAnf. 67 ():Fru talman! Min fråga gäller att Rapport tisdagenden visade att de socialdemokratiska statsrådensom röstat mot privatiseringen av akutsjukhus självasöker vård hos det privata aktiebolaget . ViaFeelgood har alla medlemmar av regeringen tillgångtill snabb hälso- och sjukvård.Många av regeringens medlemmar slussas ocksåvidare från till privata läkare och privatkli-niker för fortsatt hälso- och sjukvård.Det verkar återigen som om de socialdemokratis-ka statsråden inte lever som de lär. Jag tänker på detbeslut som faktiskt har tagits i efter rege-ringens proposition angående akutsjukhusen. Jag villdärför fråga statsrådet : Finns det inte en mot-sättning mellan den offentliga retoriken och den egnalivsstilen hos den socialdemokratiska regeringen?Anf. 68 Statsrådet ():Fru talman! Den sista kommentaren bortser jagfrån. Jag tycker inte att den hör hemma i debatten.Det är en väldig skillnad mellan diskussionen omprivatisering av akutsjukvård och det faktum att man iolika sammanhang använder sig av företagshälso-vårdskontakter. Det gäller ledamöter,företag, myndigheter, organisationer och offentligverksamhet i övrigt. Företagshälsovården bedrivs ju iolika organisationstyper, oftast i form av vanligaföretag. Den anlitas också av . Ävenvi har möjlighet att utnyttja remisser från företagshäl-sovården när vi behöver det.Jag tror ändå att de allra flesta av oss använderden vanligaste möjligheten, nämligen att gå till denvårdcentral som ligger närmast den egna bostaden.Det kan dock vara problem med detta för dem somvistas här i men som bor i andra delar avlandet.Anf. 69 ():Fru talman! Jag tycker att det är mycket tråkigt attstatsrådet väljer att bortse från frågan. Det ärju faktiskt så att regeringen för stora delar av befolk-ningen har lagstiftat bort en möjlighet att söka privathälso- och sjukvård. Det handlar antingen om den delav befolkningen som inte har en anställning vid ettföretag med företagshälsovård eller om personer sominte har en anställning. Det gäller barn, arbetslösa ochäldre personer.Därför undrar jag: Är regeringen beredd att vidtaåtgärder så att de personer som inte har tillgång tillprivat hälso- och sjukvård kommer att få det i framti-den?Anf. 70 Statsrådet ():Fru talman! Att jag bortsåg från den sista kom-mentaren berodde på att den var så sanslös att jagutgick från att det bara var en sådan formulering somman tar till när man vill vara lite demagogisk. Det varju en uppföljning av ett tidigare inlägg av sammakaraktär.Regeringen har inte föreslagit att man inte ska fåsöka privat vård. Regeringen och majoritethar inte beslutat om att någon inte ska få söka privatvård. Det är inte det som det handlar om. Man fårsöka vilken vård som man vill.Det som vi syftar till med våra förslag är att ar-betslösa, vanliga löntagare och företagare - vilka detän gäller - ska ha möjlighet att söka vård på likavillkor. Det som vi har föreslagit och som riksdagensmajoritet har beslutat är att akutsjukvården inte skabedrivas i sådan regi att aktiebolag tjänar pengar påden. Det är vad har beslutat.Jag vet inte om satt i riksda-gen när det beslutet fattades och om honhar läst den proposition och det betänkande som före-gick beslutet. Om inte borde hon göra det.Fristående skolorAnf. 71 ():Fru talman! Alla behövs för integration och motsegregation. Många i vårt land arbetar just nu medsådan inriktning, och jag hoppas att de ska fortsättamed det. Mot den bakgrunden vill jag till skolminis-tern ställa följande fråga:Anser skolministern att privatskolor, s.k. friståen-de skolor, i allmänhet och särskilt de som tar ut vadsom benämns frivilliga avgifter bidrar till integration,eller bidrar de möjligen till segregation?Anf. 72 Statsrådet ():Fru talman! Min uppfattning är den att de fristå-ende skolorna inte ska ta ut några som helst avgifter,ej heller de kommunala skolorna. Skolan ska varaöppen för alla, oavsett om föräldrar väljer att ha sittbarn på en fristående skola eller på en kommunalskola. Inget barn ska vara beroende av hur mycketpengar dess föräldrar tjänar. Skolan ska stå till förfo-gande på lika villkor för alla.Anf. 73 ():Fru talman! Det var bra sagt, men det var inte svarpå det huvudsakliga i min fråga. Frågan var om fri-stående skolor bidrar till att öka integrationen ellerom de möjligen bidrar till att öka segregationen.Jag har också en följdfråga. Hur stor procentuellandel i en kommun - inte exakt men i vilket intervall- anser skolministern att man kan acceptera att fristå-ende skolor får ha för att inte bidra till segregation?Är det okej eller , eller kan mant.o.m. ha fristående skolor utan att bidra tillsegregation?Anf. 74 Statsrådet ():Fru talman! I sin första fråga anknöt Kjörnsbergtill avgifterna. I det perspektivet verkar det segrege-rande. Om t.ex. den fristående skolan tillåts ha avgif-ter och man inte har samma system inom den kom-munala skolan, uppstår en åtskillnad.Hur många procentenheter som kan anses vara enlämplig andel fristående skolor är jag inte beredd attsvara på. Min uppfattning är den att de friståendeskolorna är ett komplement till den kommunala sko-lan. De ska finnas som en möjlighet för de föräldrarsom önskar ha sitt barn i en fristående skola, men detär kommunen som har det övergripande ansvaret. Detär också kommunen som har ansvaret för alla elever.Om en fristående skola t.ex. inte klarar att fungeraekonomiskt har kommunen ett ansvar för att barnenfår plats i den kommunala skolan.Kommunala teknikskolorAnf. 75 ():Fru talman! har framfört den frågasom jag hade tänkt ställa till . Jagriktar därför i stället en fråga till statsrådet vill anknyta till det som var inne på. Det är alldeles för få barn ochungdomar som utbildar sig inom teknik och naturve-tenskap. Detta kommer att bli ett av näringslivetsallvarligaste problem framöver, och det är redan ettstort problem.Jag har ställt en fråga till statsrådet om detta och fått svaret att det är ett kommu-nalt ansvar att bygga upp teknikskolor. Det svaretbekymrar mig lite grann. De fattiga utflyttningskom-munerna har svårt att klara detta. En stor del avNorrlands kommuner kommer att ha svårigheter attbygga upp sådana här teknikskolor.Jag undrar om statsrådet anser attuppbyggnad av teknikskolor är något som rika kom-muner kan ägna sig åt.Anf. 76 Statsrådet ():Fru talman! Jag har i mitt tidigare svar redovisatolika åtgärder genom vilka regeringen har tagit an-svar för att stimulera lärarna, så att de i sin tur ska fåmed sig barn och ungdomar i ett ökat intresse förnaturvetenskap och teknik. Alla former av sådanaprojekt är välkomna.Den fråga som jag tidigare fått gällde en jämförel-se mellan den kommunala och tek-nikskolan. De kommunala musikskolorna är heltuppbyggda på grund. De har aldrig haft ettstatligt stöd, utan det är kommunerna som har tagitansvar för att bygga upp dem.Jag ser i samma perspektiv möjligheter för enkommun som vill inrätta en s.k. teknikskola att göradetta. Det är dock kommunen själv som då får göraden prioriteringen och avsätta medel till detta. Samti-digt kan den t.ex. utnyttja de medel som regeringenhar avsatt för olika former av kompetensutveckling.Den kan skicka lärare till olika centrer och delta iolika nätverk.Anf. 77 ():Fru talman! Denna fråga handlar om näringslivetsmöjligheter till utveckling i olika delar av landet. Enav förklaringarna till att näringslivet har svårt attrekrytera den kompetens som behövs är vidare denkönsuppdelade arbetsmarknaden. Jag undrar om detändå inte är ett nationellt ansvar att sätta in åtgärder idessa avseenden.Anf. 78 Statsrådet ():Fru talman! Regeringen har avsatt5 just för att stimulera den typ avutveckling som frågeställaren visar på. Vi tar alltså ettstort nationellt ansvar. Till det s.k. haravsatts sammantagetunder de år som har gått. Vi inrättar centrer. Vi sti-mulerar forskningen. Det är den delen som vi tar.Men när det gäller att starta en teknikskola såmåste det vara kommunen själv som bestämmer hurman når de mål som regeringen och harfattat beslut om.EtiopienAnf. 79 (fp):Fru talman! Jag har en fråga till biståndsministerMaj-Inger Klingvall.I går vid den här tidpunkten var det en demonst-ration utanför huset här av flera hundra etiopier. Meddemonstrationen ville de ge sitt stöd till sina kamraterhemma i , där studenterna på universi-tetet försöker ge ut en tidning och ordna möten. Deförsöker alltså helt enkelt få yttrandefrihet, tryckfrihetoch mötesfrihet.41 studenter har skjutits. 400 har häktats. Profes-sorer har avskedats på etnisk grund. Till detta landhar vi ett bilateralt bistånd - ett programbistånd -som rör sig om drygt 100 miljoner kronor.Min fråga till biståndsministern är: Vilka slutsat-ser drar biståndsministern mot den här bakgrunden?Vilka åtgärder har biståndsministern vidtagit ellerämnar vidtaga?Anf. 80 Statsrådet ():Fru talman! Det som be-skriver är naturligtvis något som inger även mig oro. Jag känner också upprördhet över dessahändelser där så många människor har mist livet.Vad som har hänt efter den här händelsen är att vidirekt till den etiopiska regeringen har framfört vårstora oro över detta. Vi har också begärt att få enrapport om vad som egentligen har hänt. Vi har ävenbegärt att få en oberoende utredning av händelseför-loppet. Detta var alltså den akuta reaktionen.Det som är viktigt är naturligtvis hur Sve-riges fortsatta relation med ska utvecklas.Där ser jag att frågor om respekt för mänskliga rättig-heter och demokrati är helt väsentliga i den fortsattadialogen.Anf. 81 (fp):Fru talman! Jag skulle nog vilja att biståndsmi-nistern var lite mer konkret när det gäller reaktionen.Jag förstår att man ska in med rapport och med fakta.Vi har rätt mycket fakta på vårt bord redan i dag.Men signalen till detta biståndsland måste varaklar och tydlig: Vi kan inte använda svenska skatte-betalares pengar till en regim som förtrycker mänsk-liga rättigheter på detta sätt. Vi har som ett bistånds-mål - det viktigaste biståndsmålet enligt Folkpartietsuppfattning - demokratimålet. Biståndet ska alltsåfrämja demokratin. Då kan vi inte pumpa in svenskaskattebetalares pengar i en regim som gör precistvärtom. Det budskapet måste vara klart och tydligt.Annars får vi helt enkelt avbryta biståndet. Vi kan i såfall slussa bistånd på annat sätt, t.ex. via en enskildorganisation. Men vi ska gå förbi den regim somförtrycker studenter - ja, t.o.m. dödar dem!Anf. 82 Statsrådet ():Fru talman! är väl medvet-en om att vi hade en väldigt kraftfull reaktion påkriget mellan och då vi halveradestödet till bägge länderna. Sedan blev det ett fredsav-tal , och vi återupptog dialogen med bäggeländerna - både och Eritrea.Dialogen handlar nu om hur det fortsatta samar-betet ska se ut och hur en fortsatt landsstrategi skakunna se ut. Där är det naturligtvis mycket väsentligtatt frågorna om respekt för mänskliga rättigheter ochdemokrati finns med som helt centrala utgångspunk-ter i ett stöd för att återuppbygga landet. Uppmärk-samheten på situationen är alltså helt central i denfortsatta dialogen. Reaktionen på händelsen och sig-nalerna till den etiopiska regeringen har som sagtvarit mycket tydliga.Asylsökande barnAnf. 83 ():Fru talman! Jag har också en fråga till statsrådetKlingvall, om barns och ungdomars rättigheter vidansökan om asyl.Sverige står ju bakom FN:s konvention om barnsrättigheter. Där fastslås i artikel 12 att barnet oavsettålder ska ha rätt att uttrycka sina åsikter i alla frågorsom berör det, och dessutom få dessa åsikter beaktadei förhållande till ålder och mognad.Detta gäller så klart även vid ansökan om asyl.Jag undrar om statsrådet anser att tar tillräck-lig hänsyn till vid hanteringen avasylfrågor.Anf. 84 Statsrådet ():Fru talman! Att arbeta med barnkonventionensom riktmärke är en process som inte har något slutoch inte någon början. Man kan aldrig säga: har viuppnått en viss nivå.Barnkonventionen är ju ett levande dokument,barn är levande varelser och den värld vi lever i för-ändras ständigt. Därför är ett utvecklingsarbete helatiden nödvändigt för att vi ska kunna säga att vi leverupp till - oavsett om det ärfrågor som rör oss här nationellt i , som jumin kollega bakom mig, , har ansvar föreller om det är barn som kommer hit och söker asyl.Då är det utlänningslagen som gäller och jag som ärhögsta ansvarig minister.Därför är det bra att har gjort enså omfattande genomgång av vad som behöver görasoch hur det ser ut när det gäller de asylsökande bar-nens möjlighet att komma till tals. Efter sommarenbörjar på nytt ett utbildningsprogram för personal.Anf. 85 ():Fru talman! Jag förstår att detta är en process ochatt vi ständigt måste gå framåt. Jag tror säkert attregeringen också vill det.Men utöver den rapport som statsrådet tog upp härså har också gjort en rapportunder där man kan läsa att barn som tillhörasylsökande familjer har uppmärksammats alldelesför lite. Som jag läser rapportmenas det att barn kan få asyl om de vuxna i familjenhar tillräckliga skäl, men omvänt gäller inte. Om ettbarn har tillräckliga skäl för att få asyl, men föräld-rarna inte har det, blir det alltså avslag för allihop.Det kan inte vara riktigt, som jag ser det. Då ses juinte barnet som en självständig individ, och då kanjag inte heller se att vi följer FN-konventionen.Om det är så undrar jag om regeringen tänker göranågot mer åt den saken.Anf. 86 Statsrådet ():Fru talman! Jag var väldigt kortfattad, och sade attett utbildningsprogram för perso-nal börjar . Det sker naturligtvis som en effektav rapporten, för att kunna gå vidare i utvecklingsar-betet.Då är det också viktigt att understryka betydelsenav att se barn som individer, med egna skäl och egnabehov. Detta ska vägas in i den slutliga bedömningen.På den punkten är jag väldigt glad för att har tagit till sig behovet av ett utveck-lingssamarbete. Det är också det som jag hoppaskommer att ge bra resultat i ökad kompetens förhandläggarna när det gäller detta svåra - att kunnabedöma barns behov på ett grannlaga sätt. Vi vet juatt barn ofta kanske inte kan uttrycka det som är derasinnersta känslor. Det är oerhört centralt att man hardenna kompetens.Kvinnors vård och behandling i sjukvårdenAnf. 87 ():Fru talman! I regeringens skrivelse om kommunalekonomi kommenteras antalet anmälningar till Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd. Man redogör för attdet mest är kvinnor som anmäler.Slutsatsen är att kvinnor anmäler mest för att de blirså gamla. Man kan tycka att det är en rolig tankegro-da, men med det döljer man det allvarliga faktum somman har berört åtminstone i massme-dierna, nämligen att kvinnors symtom inte tas påallvar i sjukvården. Man tycker att de överdriver elleratt symtomen är overkliga.Vad är regeringens inställning i frågan?Anf. 88 Statsrådet ():Fru talman! Vi har haft en genomgång och en ut-redning när det gäller hälso- och sjukvården och sy-nen på genderperspektivet. Om jag är väldigt över-siktlig kan jag säga att den visade att man allmänt settkan säga att kvinnor blir behandlade annorlunda. Manhar mannen som norm. Sedan den utredningen läm-nade sin rapport har ju en lång rad saker genomförts.Jag vet att man inom landstingsverksamheten har lyftupp frågor om behandling av kvinnor när det gällermedicinering och att man också på ett helt annat sättska se till kvinnan som kvinna i sig när det gäller attbedöma både vård och behandling, och det gäller inteminst bemötandet.Sedan är det ett komplicerat förhållande mellanpatient och läkare, och det kanske inte alltid är såenkelt. Men det här är en fråga som är oerhört viktigatt uppmärksamma. Jag vet också att frågan är före-mål för omfattande diskussioner inom en lång radlandsting.Anf. 89 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Det var det jagville höra. Det är viktigt att kvinnors symtom verkli-gen tas på allvar och att vi arbetar vidare med frågan.Jag önskar också att man inom Regeringskanslietsprider kunskapen vidare även till dem som författarekonomiska skrivelser, så att det går igenom på allahåll hur förhållandena är. Tack!Vägarna i glesbygdenAnf. 90 ():Fru talman! Jag har en fråga till statsrådet om våra vägar eller snarare brist på vägarnär det gäller glesbygden.Somliga får ta traktorn till jobbet. Andra sitterisolerade i de här dagarna utan både post och hem-tjänst, och en del barn kommer inte till skolan. Dethänder att man får hälla ut mjölken därför att mjölk-bilen inte kommer fram. Det här är faktiskt den aktu-ella bilden, i alla fall av vissa delar av i dag.Tycker ministern, som är ansvarig för glesbygds-utvecklingen, att det här är en tillfredsställande situa-tion?Anf. 91 Statsrådet ():Fru talman! Infrastrukturen är en viktig del avmitt ansvarsområde, regionalpolitiken, men alla poli-tikområden ska inte ligga på en regionalpolitisk mi-nister. Infrastrukturen måste vara ett nationellt ansvar.Jag var så sent som i går i kommunoch åkte runt på en del av de vägar som menar behöver kraftiga upprustningaroch mycket mer av underhåll. Det är klart att jagdelar den bild som många människor har i olika delarav vårt land av att det finns ett behov av satsningar påinfrastrukturen. Det finns ett behov av upprustning avvägar, utbyggnad av järnvägar och bättre konkurrenspå inrikesflyget. Det finns ett kraftigt behov av enstörre utbyggnad av IT och bredband just därför attalla kommuner och alla regioner ska ha en chans attvara med i utvecklingen. Då är det en viktig del avregionalpolitiken. Men den ansvarige för kommuni-kationerna, dvs. , har ju för riksda-gen berättat att han kommer med en in-frastrukturproposition.Anf. 92 ():Fru talman! Det är gott och väl att ministern harberättat att han tänker komma med en proposition,men såvitt jag har kunnat se har han i alla fall intelagt fram några medel för att åstadkomma en förbätt-ring av de här vägarna.Om vi ska vänta ytterligare fram på attgöra någonting åt de här dåliga vägarna är det ju storrisk för att det blir ytterligare en vinter och en vårmed oerhört dåliga vägar. Det här ger ju en signal tilldem som bor i glesbygden om att det kanske intefinns en framtidstro när det gäller att bo där, vare sigsom ung eller som företagare eller naturligtvis somgammal.Det här är ett väldigt svårt läge. Jag tycker faktisktatt även om ministern inte har ett ansvar för just vä-garna så är de här vägarna en så viktig del av gles-bygden att ministern som då sitter i samma departe-ment borde ta ett mycket allvarligt samtal med BjörnRosengren, så att det faktiskt händer någonting. Någ-ra slantar finns det väl, så att man skulle kunna på-börja lite bärighetsrenoveringar redan den här sä-songen.Anf. 93 Statsrådet ():Fru talman! Att satsa på infrastruktur är inte allsvälgörenhet. Det vill jag kraftigt ta avstånd ifrån. OmJeppe tycker det delar inte jag den uppfatt-ningen. Det kanske var en lapsus att han sade så.Infrastrukturen är en viktig del av den nationellapolitiken. Jag tycker att jag har ett ansvar också somregionalpolitisk minister att se vilka frågor det är somär viktiga för att våra regioner ska utvecklas. Då delarjag uppfattningen att infrastrukturen är en sådan del,men jag kan också peka ut andra politikområden somär lika viktiga för att unga och gamla, enskilda ochföretagare ska ha förutsättningar att bo där. Dethandlar om servicen.