prot · GP0940 · 2001-12-04 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:40Tisdagen den 4 decemberKl. 11.00 - 16.43Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 28 november.2 § Meddelande om val av ställföreträdandeombudsman vid meddelade att val av ställföreträdandeombudsman vid skulle äga rum onsdagenden 5 december.3 § Anmälan om förändring i regeringenssammansättningFrån statsminister hade följandeskrivelse inkommit:Till talmanFörändring i regeringens sammansättningJag har utsett att vara statsrådfr.o.m. den 7 januari 2002.Stockholm den 30 november 2001Göran PerssonSkrivelsen lades till handlingarna.4 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2001/02:94Till riksdagenInterpellation 2001/02:94 av omisocyanater.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den22 januari 2002.Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemangoch resor som innebär att det inte finns någon annantid som passar miljöministern.Stockholm den 3 december 2001MiljödepartementetKjell LarssonEnligt uppdragEgon AbresparrT.f. expeditions- och rättschefInterpellation 2001/02:110Till riksdagenInterpellation 2001/02:110 av ominfrastrukturen i Sundsvallstrakten.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den22 januari 2002.Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemangoch resor som innebär att det inte finns någon annantid som passar miljöministern.Stockholm den 30 november 2001MiljödepartementetKjell LarssonEnligt uppdragKathrin FlossingExpeditions- och rättschefInterpellation 2001/02:111Till riksdagenInterpellation 2001/02:111 av om misshandlade kvinnor som vågar polisanmäla.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den22 januari 2002.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa.Stockholm den 28 november 2001JustitiedepartementetThomas Östros5 § Hänvisning av ärende till utskott och beslutom förlängd motionstidFöredrogs och hänvisadesProposition2001/02:76 till kulturutskottetKammaren biföll talmannens förslag att motions-tiden för ovanstående proposition skulle förlängas tillfredagen den 18 januari 2002.6 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återSocialförsäkringsutskottets betänkanden2001/02:SfU1, SfU5 och betänkanden /02:FöU1 ochFöU27 § Beslut om utskottsbetänkanden som slutde-batterats den 30 novemberKrU1 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossam-fund och fritidPunkt 1 (Förändrade kulturpolitiska mål)1. utskottet2. 1 (fp)Votering:285 för utskottet16 för res. 148 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 70 m, 35 v, 34 kd, 15 c, 12 mp,2 -För res. 1: 16 fpFrånvarande: 14 s, 11 m, 8 v, 8 kd, 3 c, 4 mpMargareta () anmälde att hon avsett attrösta ja men markerats som frånvarande.Punkt 4 (Utgångspunkterna för kulturpolitiken)1. utskottet2. 4 (m)Votering:231 för utskottet73 för res. 445 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 35 v, 35 kd, 15 c, 16 fp, 13 mpFör res. 4: 71 m, 2 -Frånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 5 (Kulturpolitiska satsningar inom alla politi-kområden)1. utskottet2. 5 (v)Votering:269 för utskottet35 för res. 545 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 71 m, 35 kd, 15 c, 16 fp,13 mp, 2 -För res. 5: 35 vFrånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 7 (En utredning om den statligt stödda kultu-ren)1. utskottet2. 7 (m, c)Votering:216 för utskottet88 för res. 745 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 1 m, 35 v, 34 kd, 16 fp, 13 mpFör res. 7: 70 m, 1 kd, 15 c, 2 -Frånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 12 (Forum för levande historia)1. utskottet2. 12 (kd, m, c, fp)Votering:164 för utskottet138 för res. 122 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 34 v, 1 c, 12 mpFör res. 12: 71 m, 35 kd, 14 c, 16 fp, 2 -Avstod: 1 v, 1 mpFrånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 22 (som nytt ämnesområde för nationellauppdrag)1. utskottet2. 22 (kd, v, mp)Votering:218 för utskottet85 för res. 2246 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 70 m, 14 c, 16 fp, 1 -För res. 22: 1 m, 35 v, 35 kd, 13 mp, 1 -Frånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 4 c, 3 mpCarl-Erik Skårman (m) anmälde att han avsett attrösta ja men markerats ha röstat nej.Punkt 24 (Kvinnors roll och perspektiv som nyttämnesområde för nationella uppdrag)1. utskottet2. 24 (mp)Votering:291 för utskottet13 för res. 2445 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 71 m, 35 v, 35 kd, 15 c, 16 fp,2 -För res. 24: 13 mpFrånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 35 (Det kyrkliga kulturarvet)1. utskottet2. 28 (kd, m, c)Votering:181 för utskottet123 för res. 2845 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 35 v, 16 fp, 13 mpFör res. 28: 71 m, 35 kd, 15 c, 2 -Frånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 47 (Teknisk kompetens vid filmvårdscentralen)1. utskottet2. 33 (v, c)Votering:253 för utskottet51 för res. 3345 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 71 m, 35 kd, 16 fp, 12 mp, 2 -För res. 33: 35 v, 15 c, 1 mpFrånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 54 (Ett framtida statligt stöd till Öppna kanaler)1. utskottet2. 37 (mp)Votering:263 för utskottet13 för res. 3728 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 71 m, 7 v, 35 kd, 15 c, 16 fp,2 -För res. 37: 13 mpAvstod: 28 vFrånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 56 (Statsbidrag till generationsövergripandeverksamhet)1. utskottet2. 38 (v)Votering:238 för utskottet35 för res. 3831 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 71 m, 4 kd, 15 c, 16 fp, 13 mp,2 -För res. 38: 35 vAvstod: 31 kdFrånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpPunkt 69 (En särskild demokratisatsning)1. utskottet2. 47 (kd)Votering:268 för utskottet36 för res. 4745 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 71 m, 35 v, 15 c, 16 fp, 13 mp,1 -För res. 47: 35 kd, 1 -Frånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 3 mpÖvriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.KrU6 Förnyad riksdagsbehandling av vissa änd-ringar i lotterilagen1. 1 (m)3. res. 2 (kd, c, fp)Förberedande votering:74 för res. 163 för res. 2166 avstod46 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:164 för utskottet74 för res. 165 avstod46 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 34 v, 1 fp, 12 mpFör res. 1: 71 m, 1 kd, 2 -Avstod: 1 v, 34 kd, 15 c, 15 fpFrånvarande: 14 s, 10 m, 8 v, 7 kd, 3 c, 4 mp8 § betänkande 2001/02:JuU1Utgiftsområde 4 Rättsväsendet (prop. 2001/02:1 del-vis).Anf. 1 ():Fru talman! ska vi prata om mångasaker som gäller rättsväsendet, bl.a. om den oro somväxer i det svenska samhället. Det kan beläggas ge-nom olika former av undersökningar, som den somLänsförsäkringar har gjort där man konstaterar än hälften av kvinnorna i undviker att gåut ensamma . Det kan också beläggas isamtal med många äldre, som vittnar om att de intelängre känner att de vågar vara ute närungdomar rör sig på stan.Det kan också märkas i en utveckling som jagsjälv har sett. Jag kan jämföra med min egen tid sombarn. När jag gick till skolan var det faktiskt så - jagär uppvuxen i en förort väster om - att jagredan från unga år fick gå själv hela den långa vägentill skolan. Det var så många sände barnen till skolanför bara så lite tid sedan som . , närjag har egna barn, ser jag hur vi ständigt åker helavägen. Vi följer våra barn även en bra bit upp i åren.Det är inget annat än ett uttryck för oro för att barnenkan fara illa och för att något har hänt i vårt samhälle.Det kan också ta sig sådana uttryck som det gjor-de när jag träffade ett brottsoffer. Det var en 17-årigkille som jag träffade . Han bor i norraBotkyrka och har blivit utsatt för misshan-del och rån och blivit skjuten i handen utan att hagjort någonting. Han berättade hur det känns att gåupp på en tunnelbaneperrong i den närförort i Stock-holm där han bor. Han sade att han alltid är lika rädd.Han tittar sig omkring för att se om det finns gängeller grupperingar som han inte vet vilka de är. I såfall går han därifrån.Han berättar hur det känns att komma upp på enperrong och höra sina egna hjärtslag. Jag vet inte omni har känt det . Jag tror att det är så detblir när man är riktigt rädd: Då hör man sin egenandning och sina egna hjärtslag väldigt tydligt. Såbeskriver många ungdomar att det uppfattar detatt vara utomhus. Många beskriver att det är så dekänner när de går till skolan. När det blir rast blir mannervös och känner hjärtslagen. Allt detta är oron i detsvenska samhället, och det är det högsta priset vibetalar för brottsligheten i Sverige.Det handlar alltså egentligen inte bara om att varabrottsoffer och om att vara direkt utsatt. Det är ocksåall den här oron för att det ska komma också till mig,till mina barn eller till mina åldrande föräldrar ochallt det vi gör för att därför slippa brottsligheten, allade frihetsinskränkningar vi gör - det gäller inte minstkvinnor i - för att undgå brottsligheten. Detär det största frihetspriset vi betalar, och det gäller enmycket stor andel av svenska folket. Därför är det hären mycket stor fråga för oss som representerar svens-ka folket.Oron skulle inte finnas om det inte fanns våld, ochvåldet, det får vi nu rapporter om, ökar i omfattning.Det ökar framför allt bland de yngsta, och därför ärdet särskilt allvarligt. Det är en utveckling som visom jobbar nära frågorna har hört om under en långtid. Det är vittnesbörden om hur hot som fanns ochalltid har funnits nu ofta effektueras. Det är en hårda-re miljö ungdomsgrupper emellan. Det är ungdomarsom är beväpnade, också i skolan, med knivar ochibland med ännu värre saker och som inte är sena attanvända dessa vapen. Det gör att våldet tilltar i om-fattning och i effekt.Ibland missar vi att vi passerar gränser som justnär vi passerar dem är osynliga. Men när vi blickarbakåt ser vi dem. Ta detta med att elever har avliditvid svenska skolor till följd av våld. Om man backarlite kan man se att en sådan hemsk händelse kundeske vartannat eller . har det redanhänt . Om man inte stannar upp och kännerden typen av gränsöverskridanden förstår man intevar den här utvecklingen är på väg.Problemet är att attityden från förståsigpåare ochprofessorer är att det här inte finns. Lika snabbt somrapporten om att det grova våldet bland yngre ökarkom ut, lika snabbt var de där igen för att berätta attså är det inte. Det finns de i som verkar ha enuppgift utifrån en skala där det bara finns två poler.Den ena heter "brottsligheten sjunker" och den andraheter "anmälningsbenägenheten ökar". I deras världfinns inget ökat våld.Det här spelar roll. Vår bild, vår verklighetsbild,är den som kommer in i medierna, den som kommerin i våra debatter. Är det en allmän uppfattning att deungdomar som känner oro, som ser våldet, i grundeninte ser någonting som ökar i omfattning så tror jagatt de här frågorna trängs åt sidan och ersätts av an-nat. Så fungerar vår värld. Därför är det allvarligt attdet inte ens hann få komma en diskussion om huruvi-da det faktiskt är så att våldet ökar bland ungdomarinnan det meddelades att det inte var så.Låt mig också säga att till detta kommer naturligt-vis mörkertalen. Det finns kvinnor som vittnar om attde får stryk i hemmet, men det är ingenidé att sätta i gång processer om det ändå inte ledertill några ingripande åtgärder mot förvaren - ofta dende lever med och har svårt att komma ifrån. Det finnsungdomar som säger att det ändå inte ger några ef-fekter. Om poliserna inte syns och är närvarande ochom rättsväsendet inte ger några kännbara efterverk-ningar till våldsverkarna - varför ska jag då bry migom att anmäla?Jag kommer tillbaka till min 17-åring som varnervös i tunnelbanan. Jag frågade honom: Hur har dulöst det? Hoppas du på polisen, eller? Nej, sade han.Jag har gjort det som man måste göra. Jag har lärtkänna de värsta grabbarna. Vi säger hej till varandra,och därmed är jag skyddad. Vi har med andra ordersatt rättsstatens princip, idén om att vi är lika införlagen och att polisen ska upprätthålla lag och ordning,med ett system där man ska känna rätt typ av busarför att slippa få stryk. Och det är ingenting som ärovanligt i förorter i stora delar av vårt land.Detta är ett samhälle på reträtt, ett samhälle somhar missförstått den grundläggande uppgiften och vadstat och myndigheter finns till för, nämligen att ga-rantera människor frihet från den här typen av över-grepp och rätten att slippa behöva leva ett liv i oro.Socialdemokraterna har i denna del ingen lösning.De har egentligen inget språk heller för att diskuterade här frågorna. Jag har noterat att alltfler socialde-mokrater pratar om allt annat än just kriminalpolitiknär man pratar kriminalpolitik. Här heter det att detska lösas med allt annat, allt som är välfärdens poli-tik. pratar allt oftare om att lärareär viktigare än poliser, och det kan ju vara en poängibland. Men ibland är det också bra med poliser.Ibland händer det saker som man måste ingripa mot.Om man aldrig ser eller talar om det verkliga våldetkänner ju väldigt många av brottsoffren och de somkänner oro att makthavarna i det här landet antigeninte känner till detta eller blundar. De pratar inte ommin verklighet. Det är den risk vi ser.Socialdemokraterna säger att poliserna ska blifler. Hur lyckat det egentligen är kommer jag attdiskutera med . Mennågon vidare idé än att det ska upp på ungefär 17 000finns inte. Det nämns att man bör följa vad Rikspolis-styrelsen vill se för numerär i landet, men det finnsdet ingen budget och inga beräkningar för.Det fanns en besparingspolitik som huvudsakligen gick ut på att statens budgetskulle se snygg och ren ut, vilket vi kan sägaåtminstone har varit hyggligt sant. Mycket av utgif-terna har dock skickats ned på kommunerna, dekommuner som har att fatta de dyra besluten omplaceringar och mycket av den vård och de insatsersom finns för ungdomar. Dessa är , det vittnasdet om över hela landet, i princip slagna av banan.Det är där väldigt mycket inte fungerar . Detär där som inte ungdomar får något stöd, eller ensnågra reaktioner, när brottsliga gärningar begås. Ochdet följer av den besparingsstrategi som socialdemo-kraterna valde på 90-talet.Det ges innehållslösa löften om att bekämpa nar-kotikan, men det finns aldrig resurser eller möjlighe-ter att faktiskt göra det. I den delen ska vi ju få enskrivelse till . Men jag är inte särskilt opti-mistisk. Här verkar man i det politiska språket varamer mån om att tala om att narkotikan ska försvinnaän att berätta hur det ska gå till. Och det gäller både iform av vårdinsatser och i form av mer ingripandeåtgärder.Vi har en kriminalvård som inte riktigt fungerar . Det tror jag att alla kan vittna om. Det är enöverbelagd kriminalvård som inte har det utrymmeför att differentiera fångar som man vill göra och pådet sättet bättre kunna efterkomma de problem somfaktiskt finns.Vi har en politik mot unga lagöverträdare sommånga vittnar om inte har något innehåll och somleder till upprepade förseelser av ungdomar, somaldrig leder till någon reaktion och som kan pågå iåratal. De kan fortsätta att terrorisera sin nära omgiv-ning där de bor och aldrig på något sätt möta denreaktion och den trötthet som många känner infördetta. Det är klart att detta är socialdemokraternasansvar. Och här saknas det, som sagt, en hel del av enverkningsfull politik.Vi moderater vill se en annan politik på plats. Ochvi tar vår utgångspunkt, vilket är viktigt att göra isådana här sammanhang, i en syn på människan somär både optimistisk och realistisk. Människan är juoerhört kapabel. Det vet vi alla. Hon kan motiverastill att göra underverk och bygga väldigt mycket fint.Men människan är också bräcklig och i behov avuppmärksamhet och i behov av att vara älskad ochomtyckt. Därför kan det lätt gå snett med den männi-ska som blir illa behandlad och som inte blir sedd.Jag tror att det är viktigt att ha denna utgångs-punkt från den enskilde individen, att ställa sig frå-gan: Ser vi alla enskilda individer? Låter vi dem ut-vecklas i på ett sätt som gör att de känner attde har makt över sitt eget liv? Svaret tycker jag är:Nej, det gör vi inte. Det är inte ett värdigt liv för allasvenskar. Det finns inte möjligheter för alla att fak-tiskt utvecklas till att synas och till att få värdigt livför egen del, utan väldigt många föds in i familjer ochi områden där dessa utvecklingsmöjligheter inte finnsoch där den svenska välfärdsstaten egentligen aldrighar funnits till för dem, denna välfärdsstat som sågärna ägnar sig åt att diskutera a-kassenivåer ochmaxtaxekonstruktioner som riktar sig till människorsom redan har jobb och som faktiskt är hyggligtetablerade i det svenska samhället. Det är den svens-ka välfärdsstatens huvuduppgift. Men till människorsom har det riktigt svårt och som växer upp undersvåra förortsförhållanden och som skulle behöva enfungerande rättsstat och en närvarande och synligpolis finns det aldrig resurser, tid eller ens ett utrym-me att beskriva hur de lever sina liv.Moderaterna vill därför - och vi har presenteratdet i en lång rad motioner - se en annan inriktning avhur det svenska rättssamhället och rättsväsendet skafungera. Vår utgångspunkt är att vi behöver ett själv-ständigare domstolsväsende som står fritt från politi-ken och som kan organisera och administrera sigsjälvt och som naturligtvis ska finnas nära medbor-garna på det sätt som vi har beskrivit när det gäller ennätverksmodell i första instans. Vi tycker att dessadomstolar ska använda straffpåföljderna. Det är enmärklighet i den svenska rättsordningen att vi har ettsystem där väldigt mycket av våra straffsatser efteråratal av diskussioner och utredande och när vi harsatt dem på plats sedan faktiskt inte används av vårarättsvårdande myndigheter. Detta vittnar lagmän omsom säger att det gäller om det är fråga om narkotikaoch mord. Men hur är det i fråga om grov misshandeloch de brott som i vardagen drabbar svenska folket?Använder vi våra straffsatser? När vi har tittat pådetta kan vi finna att man ligger mycket långt ner ifråga om tillämpningen och ibland t.o.m. under mi-nimistraff som anges i straffskalan, vilket ju helatiden leder till att den ingripande åtgärd som finns ilagstiftningen de facto inte kommer på plats, vilkethela tiden blir till gärningsmännens fördel och ledertill att vi inte tillräckligt ingripande kan sätta in åtgär-der.Detta påverkar naturligtvis också kriminalvårdensmöjligheter. Inom kriminalvården runtom i landet fårman beskrivningar av hur det kommer interner ditsom är påtända och inte avgiftade ochsom man ska försöka få avgiftade och påverka till enannan livsföring. Sedan muckar de två veckor senare.Vem tror att det fungerar? Vem tror att det ger någrareaktioner? Och kriminalvårdens personal är lojal ochberättar om att man inte ska ha några långa straffpå-följder. Visst, så är det. Men de håller med om att dehar alldeles för korta tider för att komma åt derasgrundläggande kriminella attityder eller ens derasdrogproblem. Jag menar att det i en humanistisk kri-minalvård också går att säga ja till längre påföljderoch till att vi använder de straffskalor som finns,därför att det behövs mer ingripande åtgärder mot dettyngre klientel som befolkar våra anstalter.Det behövs fler poliser. Vi moderater har i enmotion föreslagit hur vi ska få 20 000 poliser i Sveri-ge. Det är naturligtvis inte ett mål i sig att vi harmassvis med poliser. Men det är ett medel för attdämpa den oro som många medborgare känner. Detär ett medel för att faktiskt lagföra och efterkommaen hel del av den brottslighet som begås. Ocksåmänniskor som drabbas av inbrott och cykelstölderhar en rätt att faktiskt få en polis som gör någontingåt det. Det ska inte bara vara så att det lämnas övertill dig själv att ordna. En sådan utveckling kan inte vistödja.Vi vill också ha åtgärder för brottsförebyggandearbete. Det finns mycket som man kan göra genom atttänka efter hur man ska förekomma brottsligheten, ihur vi bygger, i hur vi informerar och stöder brottsof-fer. kan det handla om att komma till rätta medsin situation och kanske bryta med förhållanden somär skadliga. Där finns också mycket att göra. Vi villha en tydligare politik för brottsoffer. Och hur mycketvi än talar om att vi har upptäckt brottsoffren underde i svensk justitiepolitik så vittnarbrottsoffer fortfarande om att de anser sig bli illabehandlade vid rättsliga processer, hur de har storaproblem med försäkringsbolag och hur de har storaproblem med kontakterna med polisen och med soci-ala myndigheter. En bit på vägen har vi kommit, mendet är absolut inte klart.Det är också viktigt att betona det civila samhället- föräldrarna, medborgarna. Och jag tycker särskiltatt det gäller när diskussionen förs om det skolrelate-rade våldet att det ankommer på oss alla, särskilt påoss vuxna, att vi vänder oss emot detta och inte läm-nar våra ungdomar ensamma med det våld som nubreder ut sig utan faktiskt tar en aktiv del genom attnärma oss detta och att finnas närvarande. Och det äringenting som några myndigheter eller några lagarkan rätta till. Det handlar om hur vi allihop reagerarsom föräldrar och som medborgare i ett land där vi ärtrötta på våldet, men där vi måste göra mer för attstoppa det.Detta är vårt erbjudande. Som det är nu kan vi intefortsätta. Vi kommer att diskutera detta.Och jag ska återkomma till en del av våra frågor. Jagkan nu inledningsvis yrka bifall till reservation 2.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att vi i vårtnya partiprogram säger följande:"Att bekämpa brottslighet är en del av trygghets-politiken. I det ingår också att bekämpa brottslighe-tens orsaker. Samhället måste reagera tydligt motbrott och regelöverträdelser. Men den långsiktigtbästa brottsbekämpningen ligger i att skapa ett sam-hälle där de sociala klyftorna är små. "Jag tycker att en sådan helhetssyn borde varasjälvklar, att det bästa medlet mot brott är ett jämliktsamhälle med en generell välfärdspolitik och ett fun-gerande rättsväsende.Mycket av det som sade ärbra, och det låter väldigt sympatiskt som alltid närFredrik tar till orda. Men problemet är attde förslag som sedan kommer med intekommer att leda till förbättringar utan i stället kom-mer att leda till ett kallare samhälle som kommer attförsämra tryggheten för många människor.Vi moderniserar rättsväsendet just för att öka rätt-stryggheten och rättssäkerheten. Och i det reformar-betet ska modborgarperspektivet vara den självklaraledstjärnan.Självklart ska brottsligheten bekämpas med kraft.Särskilt måste ökningen av våldsbrott som begås motbarn och kvinnor liksom brott med rasistiska förteck-en brytas.Jag vill också säga att ingen regering och ingenriksdagsmajoritet har satsat så stora resurser på rätts-väsendet som denna. Det blir faktiskt fler poliser. Nyapolisutbildningar har startats i och Växjö.För oss är det klart att det krävs en helhetssyn bå-de för att förstå brottslighetens orsaker och för att sehur den ska bekämpas. Det behövs en politik sommotverkar social utslagning, segregation och främ-lingskap, en välfärdspolitik som ger alla barn en godstart.För att klara det behövs en bra barnomsorg ochskola. Det behövs bra sjukvård och äldreomsorg. Ochdet behövs ett rikt föreningsliv. Just det är en brotts-förebyggande politik.Jag tycker också att det är glädjande att rättsvä-sendet har fått ett större utrymme idebatten. Det är självklart viktigt att diskutera den orosom människor känner.