prot · GO0995 · 2001-04-18 00:00:00 — Slutsat-serna i RALF:s rapport stämmer väl överens medandra liknande forskningssammanställningar somgjorts och görs av internationella organisationer somVärldshälsoorganisationen, WHO, för icke-joniserande strål-ning, ICNIRP, liksom många nationella sammanställ-ningar som gjorts runtom i världen.I samband med den genomförda omorga-nisationen av de forskningsfinansierande myndighe-terna inrättades förarbetsliv och socialvetenskap, FAS. Rådets uppgift äratt främja såväl grundläggande som behovsstyrdforskning rörande välfärd, folkhälsa, omsorg, arbets-marknad, arbetsorganisation och arbetsmiljö.Även om FAS inte har öronmärkta pengar förforskning om hälsoeffekter av elektromagnetiska fälthar rådet omfattande resurser att fördela till forskningutifrån en kvalitetsbedömning av inlämnade ansök-ningar om forskningsmedel. Rådet ska stödja forsk-ning som uppfyller höga krav på vetenskaplig kvalitetoch har tydlig relevans för de samhällssek-torer som ingår i rådets ansvarsområde.Jag har erfarit att FAS i årets ansökningsomgånginom området arbetsmiljö fått in 139 ansökningarvarav 13 avser forskning om elektromagnetiska fält.Enligt FAS finns det en tydlig tendens att forsk-ningsintresset förskjuts mot det s.k. högfrekventaområdet, som nämner som ett out-forskat område. Det kan också vara värt att notera attStatens strålskyddsinstitut inom ramen för det tidigareuppdraget till bedriver studier av strålnings-värden kring mobiltelefonmaster. En särskild rapportom detta har aviserats till slutet av våren. En omfat-tande forskningsinsats på området görs även inomramen för EU:s forskningsprogram.Regeringen tar frågan om hälsoeffekter av elekt-romagnetiska fält på största allvar. Förutom uppdra-get om en forskningssammanställning som gavs tillRALF bevakar ett antal myndigheter denna fråga påregeringens uppdrag, däribland Statens strålskyddsin-stitut och . Dessa myndigheter förserRegeringskansliet regelbundet, via rapporter menäven i underhandskontakter, med information ochunderlag.Frågor som rör hälsorisker av elektromagnetiskafält faller inom flera ministrars ansvarsområde. Frå-gor om folkhälsa faller t.ex. under Socialdeparte-mentet, frågor om miljökvalitet generellt under Mil-jödepartementet och frågor om arbetsmiljö underNäringsdepartementet. Därför måste beredningen avRALF:s slutrapport göras gemensamt mellan dessadepartement. Huvudansvaret för beredningen liggerpå min kollega, statsrådet . 39 ():Fru talman! Först vill jag tacka utbildningsminis-ter för svaret. Jag vill säga att jagkanske inte riktigt håller med om att det finns mycketresurser för elektromagnetisk forskning.I förra veckan kunde vi höra på nyheterna att dennya generationens mobiltelefoner behöver ett under-lag på ca 60 000 basstationer eller som skasättas upp överallt. Bara på erfordras 800stycken.Under de år som jag har skrivit motioner om mo-biltelefoner och exponeringar har användningen ökatexplosionsartat. Gränsvärdena, som man kallar förSAR, specific absorption rate, är satta till att verkaunder en . Det finns knappast någon som pratar så i mobiltelefoner. Expone-ringen ökar naturligtvis om man pratar i 30 minuteroch ofta. SAR-värdena ökar också.Jag tycker att det är viktigt med försiktighetsprin-cipen i sådana här sammanhang. Vad påverkan underlång tid kan innebära är alltid svårt att förutse. Därförbör försiktighet gälla.Den strålning som tas upp heter alltså . Det ärvärden som jag har velat ska vara officiella. IUSA har man lagstiftat om att de blir officiella. EUkommer också snart med liknande rekommendatio-ner. har ännu inte rekommenderat det. Menjag hoppas att det kommer.Det är fråga om ett tidsmedelvärde. 10 gramkroppsvävnad utsätts för strålningfrån en mobiltelefon.Utgångsvärdet är satt så att kaniner som blev ex-ponerade för mikrovågsstrålning fick grumlade linser.Det säger att man kan få grumlade linser, men ingen-ting om nervpåverkan.TCO kommer med en ny märkning och ställerdå hårda krav på mobiltelefoner. Man tar upp detvärde som gäller i . Där talas det om perkilo. Här i har vi per kilo som SAR-värde.Om man gör som man säger i TCO-märkningen -det är WHO som har satt värden här i - kan-ske vi kunde få bort de värsta telefonerna.Jag ska bara nämna ett enda värde. Jag har härnågra uppgifter på värden. modell T28,som jag tror att man har på departementet, har gått på900 megahertz. tar frekvensområdena slut, och dågår man upp till . Och man kommeratt öka SAR-värdet på den mobiltelefonen. Det liggerrunt knappt . Det ökar alltså. Det är kanske ettav de sämsta värdena, men det är också en vanligtelefon.Jag tar upp det här eftersom jag har frågat utbild-ningsministern om man skulle kunna tillsätta ett na-tionellt forskningsprogram för elektromagnetiskstrålning. I och med att elektromagnetismen ökar såmycket i samhället från många håll, från ochfrån mobiltelefoner, kanske detta behövs. Många EU-länder har startat, bl.a. , , ochTyskland.I har man tillsatt en oberoendekommission som har tagit fasta på detta. Där satsarman på en oberoende kommis-sion. Man har gått ut med rekommendationer tillallmänheten att inte använda mobiltelefon så ofta.Bl.a. har man rekommenderat att barn under 16 årinte ska använda mobiltelefoner.Anf. 40 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag uppskattar verkligen både kunskap och engagemang på området.Själv kan jag inte mäta mig när det gäller detaljkun-skap med . Men låt mig ändå försökasvara från forskningspolitisk synpunkt.Jag tror att det är väsentlig forskning vi talar om.Det är viktigt att den bedrivs med högsta vetenskapli-ga kvalitet. Därför är det bra att det också finns inter-nationellt samarbete kring detta, t.ex. inom EU:sramprogram och de forskningsmedel som där står tillförfogande.Det är viktigt att det i våra myndigheter som be-dömer forskningsfinansiering är en stor frihet att görabedömningar av vilken forskning som ska finansierasoch vilken som inte ska finansieras.Därför är jag inte beredd att i det här läget öron-märka ytterligare resurser för just denna forskningsin-riktning. Jag nöjer mig nu med att notera att det finnsen aktiv forskning i , även om det inte är ettexplicit program, och att det också finns ansökningarsom nu behandlas i tävlan med andra ansökningar därvetenskaplig kvalitet är avgörande. Det är klart attdetta är ett väsentligt område.Barbro Feltzing uppehåller sig framför allt vidgränsvärden och risker. Jag har ingen anledning attbetvivla att de myndigheter som hanterar detta ochsom inte framför allt är forskningsmyndigheter hante-rar detta på ett seriöst sätt.Anf. 41 ():Fru talman! Utbildningsminister att regeringen tar allvarligt på frågan om elekt-romagnetisk strålning och menar att den är viktig.Den här forskningen blir nu viktigare än någonsin ioch med att man, som sagt, använder nya frekvensersom det inte gjorts någon forskning på.Man har bl.a. på i startatforskning om strålning från mobiltelefoner ute i sam-hället. Man vill fortsätta med den forskningen nu närUMTS och den nya generationen av mobiltelefoner,G 3, med ändrade frekvenser kommer. somdetta område blir större än någonsin sker det faktiskten snabb nedrustning av de svenska forskningsresur-serna i detta sammanhang. Verksamheten vid har mer än halverats. Detsamma gällerbieffektsforskningen vid . Flera forsknings-grupper har fått skära ned sin verksamhet. harnu ersatts av FAS, och den prioriteringskommitté somman haft på detta område är nedlagd. Elforsk stöderinte längre bieffektsforskning. ,, som jag tidigare jobbat under, har sysslat medforskning om elektromagnetiska fält på det icke-joniserande området, som vi talar om, men denforskningen har minskat.Jag vill framhålla att man trots allt borde kunnastarta ett nationellt program. Andra europeiska länderhar sådana, vilket omvittnats av en mängd forskare iSverige. Jag har även hört att ICNIRP, som arbetarmed de här värdena, tycker att vårt gränsvärde 2 wattär lite för högt.Jag vill peka på att det har kommit trenya studier - en från , en från och enfrån - som visar på något som mankanske kan tycka är positivt men som jag inte anservara det. Man har funnit att personer, bl.a. ungdomar,med hög användning av mobiltelefoner har en snab-bare reaktionstid. Man har ansökt om pengar förfortsatta studier av 17 radartekniker hos vilka man harfunnit ett avvikande äggviteämne i hjärnan. Man vetinte vad detta i förlängningen kan leda till, kanske tillAlzheimer eller till MS, men man vill identifiera dettaämne.Det nationella forskningsprogram som jag talarom är tvärvetenskapligt. I det vill både medicinareoch tekniker vara med. De tre nya studier som nukommit är oberoende av varandra och pekar i sammariktning. kommer vidare blue tooth, den nya s.k.blåtandstekniken, som går ut på att man sätter upp enmängd sändare i husen för trådlös datakommunika-tion. Detta är något som vi måste titta på.Jag är inte emot den nya tekniken, och jag harsjälv mobiltelefon. Det har, som jag sagt, inte gjortsnågra studier av de nya och högre frekvenserna, menjag tycker att det är väldigt viktigt att sådana görs ochatt man får fortsätta den påbörjade forskningen.Jag vill i detta sammanhang hänvisa till vad säger i regeringens forsknings-proposition.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2000/01:351 ommeddelande- och yttrandefrihetenAnf. 42 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vadjag tänker göra för att stärka meddelar- och yttrande-friheten för privatanställda.Som noterat har haftmitt uppdrag att utreda den frågan. I mitten av februa-ri lämnade han över till mig sin promemoria Ytt-randefrihet för privatanställda (Ds 2001:9). I pro-memorian föreslås en ny lag om skydd för privatan-ställdas yttrandefrihet. Lagförslaget innebär att i stortsett alla privatanställda får ett skydd mot ingripandenfrån arbetsgivaren för att de utnyttjat tryck- och ytt-randefriheten i fråga om åsikter och upplysningar omverksamhet inom eller med anknytning till det all-männa. Arbetsgivaren ska enligt förslaget inte hellerfå efterforska vem som på detta sätt har utnyttjattryck- och yttrandefriheten.Bakgrunden till utredningsuppdraget var främstatt jag - liksom - är oroad över attprivatisering och andra alternativa driftsformer för detallmännas verksamhet kan leda till en försämradyttrandefrihet för de anställda. Bidragande var själv-fallet också de ställningstaganden som Demokratiut-redningen redovisar i sitt betänkande En uthålligdemokrati! (SOU 2000:1).Uppdraget avsåg bara yttrande- och meddelarfri-het i fråga om verksamheter med anknytning till detallmänna. Anledningen till det är att jag tycker först bör pröva om det är möjligt att hitta enanvändbar lösning för det som ligger närmast detallmännas verksamhet och som därmed har särskildbetydelse för den allmänna och fria debatten i sam-hället. Yttrandefriheten är viktig för den enskildeanställde men också för övriga medborgare. Att vi haryttrandefrihet för anställda i offentlig sektor motive-ras ju av att verksamheten som bedrivs där är angelä-gen för medborgarna och finansieras av allmännamedel. Det är därför ett allmänt intresse att oegentlig-heter kan avslöjas av dem som arbetar i verksamhe-ten. Detta öppenhetskrav blir inte mindre för attsamma verksamhet utförs av en privat aktör och inteav den offentliga sektorn.Privatanställda kan alltid fritt berätta för t.ex.massmedier om brott eller andra allvarliga missför-hållanden i arbetsgivarens verksamhet. Det följer avlagen om skydd för företagshemligheter. Privatan-ställda kan också fritt berätta om sådant som inte kanskada arbetsgivaren, t.ex. personliga åsikter i sam-hällsfrågor. När det gäller sådant som kan skada ar-betsgivaren har arbetstagaren däremot som regeltystnadsplikt på grund av den lojalitetsplikt som nor-malt följer av ett anställningsavtal. Att helt likställade privatanställda med de offentliganställda låter sigdärför inte utan vidare göras.Jag är som framgått ändå beredd att överväga attta det steget i fråga om sådant som i realiteten kan sessom en förlängning av det allmänna, dvs. när detgäller verksamheter som har anknytning till det all-männa såsom driftsentreprenad för en kommuns räk-ning. Däremot är jag inte beredd att , innan en merbegränsad lösning först prövats och vunnit acceptans,gå in på frågan om privatanställdas yttrandefrihetbeträffande rent privata förhållanden, t.ex. ett indust-riföretags verksamhet utan någon som helst anknyt-ning till det allmänna.Justitiedepartementet har låtit drygt 75 remissin-stanser yttra sig över promemoria.Remissvar ska vara inne . Närjag tagit del av remissyttrandena och analyserat ut-fallet, kommer jag att ta ställning till om jag vill gåvidare med förslaget.Anf. 43 ():Fru talman! Jag vill först tacka statsrådet för svaret, som jag tycker ligger i linje medmin fråga. Det är riktigt att de privatanställdas yttran-defrihet behöver stärkas. Det är så att arbetstagareinte vågar framföra kritik och synpunkter på arbets-platsen. Yttrandefriheten för anställda inom stat ochkommun är grundlagsskyddad, medan privatanställdasaknar sådant skydd.Jag ställde 1999 en interpellation till detta. Regeringen var då inte riktigt medveten omhur det ligger till. Det är positivt att man nu har tagittag i detta och efter många interpellationer och mo-tioner har utarbetat denna utredning, som jag tyckerär bra. Man kan säga att den är ett steg på vägen motvad som gäller inom det allmänna.Det föreslås att vi ska få en arbetsrättslig lag medsamma struktur som diskrimineringslagarna har.Rädslan för att framföra kritik på sin arbetsplats ärett växande arbetsmiljöproblem. Tystnaden har brettut sig inom många sektorer. Många arbetsgivare krä-ver lojal tystnad av sina medarbetare. Det ärdärför utredningen har kommit till. Det gäller intebara privata arbetsgivare utan även kommuner ochlandsting.Professor på Arbetslivsinstitutethar gjort en undersökning som omfattar 4 000 perso-ner, om vad som gör att människor tystnar. att de har tillfälliga arbeten och inte fast anställ-ning. De tidsbegränsade anställningarna är en viktiganledning till att man inte vågar kritisera. En tidigarestudie har visat att av de tillfälligt anställdakvinnorna och av männen tyckte att det försvå-rade möjligheten att komma med kritik mot arbets-förhållanden. Man kan alltså inte se några könsskill-nader. De flesta som har en tidsbegränsad anställningvill dessutom bli fast anställda.Offentligt anställda har ett grundlagsskydd. Ändåär det de som i störst utsträckning inte vågar förafram sina åsikter. Undersökningen visar också klartoch tydligt vilken position de har som är lägre i hie-rarkin i arbetslivet, såsom undersköterskor, vårdbiträ-den och skötare. Även grundskollärare är rädda för attbli bestraffade om de framför kritik. Det är dåligt.Utvecklingen går mot fler tidsbegränsade anställ-ningar, och de som har sådana vågar inte framförakritik. Det leder till tysta och sårbara arbetsplatsersom inte kan förbättras. Därför är det viktigt att enförändring kommer till stånd. Jag hoppas på statsrådetBritta Lejon och på att det kommer en propositionefter remissomgången med det första förslaget.Jag har bl.a. tagit upp att de offentliga företagenblir privata, såsom Posten och . Då följer inteyttrandefriheten med. Därför är det viktigt att lagensom föreslår i sin utredning kommer till.Anf. 44 Statsrådet ():Fru talman! Det finns några saker att lägga till detsom har sagts av både ochmig. Jag tror att vi är fullkomligt överens om pro-blembeskrivningen, hur det ser ut på alldeles förmånga arbetsplatser i . Det gäller bådeprivata och offentliga arbetsplatser. Vi är också över-ens om behovet av en förändring.Vi behöver ett hälsosamt arbetsliv om vi ska klaraav alla utmaningar som det svenska samhället stårinför, med den demografiska utvecklingen. Om vi skakunna fördjupa den svenska demokratin måste detockså gälla förutsättningarna där vi tillbringar såmånga timmar av vårt liv, nämligen arbetsplatserna.Därför har denna fråga stor betydelse för mångamänniskors liv.Vi hade en parlamentarisk grundlagsutredning omfrågan , som säkertkänner väl till. Anledningen till att man inte lyckadesåstadkomma någon förändring i sakfrågan efter denutredningen var att remissopinionen såg ut som dengjorde. Det var då. Mycket har hänt . Allt-fler nya former för det offentligas verksamheter är ett faktum. De fanns inte då. Problemet har växt.Insikten om behoven har ökat. De förslag till lösning-ar som framförs i den departementspromemoria jaghar hänvisat till är annorlunda än vad den dåvarandeutredningen gav uttryck för.Jag har goda förhoppningar om att vi ska kunnanå en lösning på de problem som både och jag ser.För att försöka öka insikten och medvetenhetenom vikten av att ha högt i tak inåt på våra arbetsplat-ser och öppenhet utåt drog jag, , igång . Den är riktad till deoffentliga arbetsplatserna, framför allt till staten menockså till de kommunala och landstingskommunalaverksamheterna. Vi försöker informera och skapastörre kunskap om de rättigheter som arbetstagare i deoffentliga verksamheterna har, för att de ska kunnautnyttja rättigheterna på ett riktigt sätt. Man måsteockså beakta de sekretesshänsyn som gäller för an-ställda i offentlig är ett bra sätt att i var-dagen försöka realisera det som redan finns i lagstift-ningen, för arbetstagare i offentlig verksamhet. Delagar vi har måste följas och kunskapen om demmåste finnas tillgänglig hos oss alla, om de ska ledatill de förändringar och det öppna vi vill ha.Jag har gott hopp om att vi kommer att se storaförbättringar på området framöver.Anf. 45 ():Fru talman! Tack för det, . Det verkarsom om vi kommer överens. Det känns så. Det är bra.TCO har också gått ut och sagt att man ska försö-ka stärka yttrande- och meddelarfriheten. LO har gåttemot det länge men har ändrat sig och tycker ock-så att det är en bra sak. LO ändrade sig ganska nyli-gen och gjorde en helomvändning. LO tycker ocksåatt man ska se över yttrandefriheten.Det är bra att arbetsgivaren inte ska kunna bestraf-fa en arbetstagare. försöker arbetsgivare skrivaavtal om att de anställda ska vara tysta. Det har variten del fall som uppmärksammats i pressen. Arbetsgi-vare har försökt skriva avtal om att de anställda intefår kritisera. exempel som gäller yttrandefri-heten är Värömålet och ambulansmålet. Då gällde detprivatanställda, som tjänade det allmänna, som blevavskedade.En del tycker att man ska gå vidare och låta lagengälla privata företag. Det kanske kommer dit så små-ningom. Som jag sade är det viktigt att ingen arbets-givare får tysta de anställda, utom när det gäller detsom nämnde om sekretesskydd.Enligt om mänskliga rättigheterär staten skyldig att aktivt skydda medborgarnasyttrandefrihet mot alla sorters hot. Det är bra omSverige kan vara ett gott exempel och om vi kan gåvidare.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av andrevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 14.25 i väntan på att näringsminister skulle infinna sig i kammaren för att lämna svarpå interpellationer.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.25.10 § Svar på interpellation 2000/01:348 om ettfriår mitt i livetAnf. 46 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att verka för att Statskontorets utredning omför- och nackdelar med ett s.k. friår ska gå ut på re-miss.Bakgrunden är att regeringen i den senaste bud-getpropositionen aviserade en utredning av för- ochnackdelar med ett friår med utgångspunkt från redangjorda utvärderingar av det danska friåret och enförsöksverksamhet i . Statskon-toret fick detta utredningsuppdrag och redovisade dettill regeringen den 28 februari 2001.Det enda jag kan säga är att rapporten ska gå ut påremiss , men jag vill inte i övrigtgöra några kommentarer utan avvaktar till dess attremissvaren kommit in.Anf. 47 ():Fru talman! Jag tackar näringsminister för det korta svaret.I går presenterade TCO en larmrapport om ohäl-san i som vårpropositionen presen-terades. Där visar man att det är ett ökat antal sjukda-gar i landet, vilket vi också vet. Det har snart ökatexplosionsartat.69 % anser att det ökade antalet sjukdagar i förstahand beror på stress och ökade krav på arbetsplatser-na. har svarat att de har tagit ut semester ellerkompledigt när de varit sjuka i stället för att sjukskri-va sig. 4 000 personer i åldern har varit medi studien.Ohälsan i arbetslivet har ökat katastrofalt. Hund-ratusentals yrkesverksamma drabbas. Särskilt kvinnori offentlig sektor har drabbats hårdast. Kostnadernaför samhället är gigantiska. Det kostar mer än bådeungdomsskolan och barnbidraget tillsammans. Ohäl-san har alltså blivit ett av vårt samhälles största pro-blem just nu.Jag tror att det friår som jag nu har interpelleratom kan vara ett av flera sätt att komma till rätta medbl.a. stress och utbrändhet. Det har bl.a. Statskontoretvisat i sin rapport. Ett friår mitt i livet skulle ge män-niskor som stressar och sliter på sitt arbete en chanstill uppehåll och att komma igen med förnyade kraf-ter.Det har bedrivits försök i där 350 per-soner deltog. I har bedrivitsprojekt där många fler personer deltog, ungefär90 000. De visar på positiva effekter. Det visar ocksåStatskontorets utredning om friåret.Det danska projektet pågick . I minapapper står det att det berörde 20 000, men jag harsett en annan siffra som är högre. Det beror på omman räknar med vikarierna också. Här har man bararäknat med dem som har tagit friår. Trelleborgsförsö-ket pågick under och omfattade 350 personer.Vi har i motioner föreslagit att manska kunna ta ledigt och få av a-kassan om man har arbetat länge och känner sig stres-sad i sitt jobb. Det är ett av våra förslag. En arbetslösskulle gå in i stället på den lediga platsen och få lönunder tiden. Med en lägre a-kassa på skulle detockså vara ekonomiskt lönande för samhället.Utredningen visar bl.a. på de olika positiva sidor-na. Det kan kosta staten lite i pengar, men det kanockså ge ett positivt resultat i kassan beroende på hurman utformar friåret.Man har också sett till vilka fördelar och nackde-lar det har blivit för medarbetarna och vikarierna. Dethar ekonomiskt blivit minskade omkostnader för demsom har tagit ledigt. De har fått en ökad livskvalitet.Det säger de även i Trelleborgsförsöket. De har fåttpersonlig utveckling och mer fritid. Det är ocksåväldigt viktigt att de inte ska ha något krav på sig attgöra något speciellt.De kan få en återhämtning från stress och ut-brändhet. Jag återkommer till detta.Anf. 48 Näringsminister ():Fru talman! Låt mig först göra konstaterandet attjag delar uppfattningen om de stora problem vi harnär det gäller ohälsan - inte minst när det gällermånga traditionella kvinnoarbeten. Jag tänker när-mast på vården, omsorgen och utbildningen.Det är nu verkligen dags att tillse att vi hamnar ien situation där vi förbättrar detta. Men jag tror inteatt en sådan situation kan skapas på annat sätt än attvi generellt sett förbättrar arbetsmiljöerna kraftigt.Vad gäller frågan om friår vill jag, som jag sadeinledningsvis, inte kommentera den ytterligare. Detvore att föregripa hela remissförfarandet. Frågan omett friår är också komplicerad eftersom den kan ses uren rad aspekter.Jag kan bara konstatera att Statskontoret har gjortett bra arbete. Jag är övertygad om att dess rapporttillsammans med remissvaren kommer att kunna geen god grund för att regeringen senare ska komma tillett ställningstagande vad beträffar friåret.Anf. 49 ():Fru talman! Jag tackar näringsministern för dethär svaret. Jag är naturligtvis glad för att utredningenom ett friår kommer att gå på remiss innan somma-ren. Det var också min intention med interpellationenatt se om det skulle bli en remissomgång. Det ärmycket bra.Utredningen visar på många fördelar som jag na-turligtvis tycker är bra ur min och syn-punkt. Man kan få fram många bra saker här, bl.a.detta att man kan återhämta sig, som jag sade tidiga-re. De som är lediga har chans att komma in på ar-betsmarknaden. Man har chans att praktisera på enarbetsplats.