prot · GO09117 · 2001-05-30 00:00:00 — Dessvärre får vi konstatera att och de ytterligare två borgerliga partierna i hu-vudsak har anslutit sig till rapporten . 16 () replik:Fru talman! Det sista var ett påstående gripet urluften. Vi har absolut inte anslutit oss till någon rap-port. Den rapporten får själva stå för.Sedan har jag aldrig hävdat att granskningssam-verkan skulle vara en del av regeringssamverkan. Vadjag vill klargöra är att det faktiskt blir ett underförståttsamförstånd i de här frågorna, också i gransknings-frågorna.Trots att jag inte är latinare vill jag gärna instäm-ma i det som säger, att avtal skahållas.Anf. 17 ():Fru talman! All offentlig makt utgår från folket,och är dess främsta företrädare. Riksdagenskontrollmakt är fundamental för att demokratin skafungera väl. Utgångspunkten är att alla offentligabeslutsfattare som utövar makt ska kontrolleras.Konstitutionsutskottets uppgift är att granskastatsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenashandläggning. Utgångspunkten är att alla som utövaroffentlig makt ska kontrolleras. Det är viktigt med enlöpande granskning som upprepas år . Jagtycker att denna granskning är ett mål i sig utan attdet därmed ska vara ett mål att finna felaktighetersom leder till kritik av statsråd.Det är ett värde i sig att den som utövar och harmakt att besluta också vet att besluten och tjäns-teutövningen faktiskt granskas. Granskningen, öppenoch offentlig, är i sig ett viktigt demokratiskt instru-ment som måste hanteras med mycket stor respektoch varsamhet.Fru talman! All offentlig makt utgår som sagt frånfolket, och är dess främsta företrädare. Menriksdagens företrädare i har tilluppgift att just granska makten, ej att vara en dom-stol.Den granskning som KU är satt att genomföra ärtill för att förebygga missbruk av makt. En bra ge-nomförd granskning har till uppgift att utveckla de-mokratin, att försöka utveckla och i längden ocksåförändra demokratins arbetsformer samt att varauppmärksam på att det konkreta maktutövandet ocksåförändras . Därför är dagens debatt en viktigdel i uppdraget att ständigt återvinna de demokratiskavärdena och ständigt göra nya och överraskandegranskningar av en makt som är beroende av folketsvilja.Det söks ofta efter skiljelinjer i bedömningen avgranskningsunderlaget. Det kan i sig vara intressant,men kanske lika intressanta är de faktiska bedöm-ningarna där utskottet markerar ett samlat och enigtgranskningsresultat.Vad är det då för frågeställningar som vi återfin-ner i årets anmälningar, och vad har vårens gransk-ning givit för resultat som är värda att reflektera överoch reagera på? Det som jag tycker att det finns an-ledning att uppmärksamma i årets granskning är attdet är ett flertal granskningsanmälningar och attgranskningsarbetet har ringat in Regeringskanslietsoch regeringens handläggning av ett flertal ärenden.Det är ärenden i vilka det på ett eller annat sätt frånanmälarens sida har ansetts att det funnits eller finnsbetydande brister just i handläggningen och tveksam-heter till att denna handläggning förlagts till Rege-ringskansliet. Anmälningarna som berör både delokala investeringsprogrammen och Östersjömiljar-den har i granskningen visat på frågetecken i justadministrationen. Det är brister som naturligtvis inteär försvarbara när det gäller utdelning av medel elleransökningsförfarande och som lätt leder till spekula-tioner och ifrågasättande av om det gjorts rättvisabedömningar. Även om det i något fall också innebu-rit att oppositionen reservat sig för kritik riktad motett enskilt statsråd är det egentligen fenomenet attRegeringskansliet har åtagit sig förvaltningsuppgiftersom mer naturligt borde åligga myndigheter som igrunden är av intresse för kritik. Det är därför natur-ligtvis viktigt att det finns tydlighet både i ansök-ningsförfarandet och i fråga om vilka kriterier somska gälla när medel beviljas t.ex. Bara misstanke omatt ovidkommande politiska hänsyn har tagits måstetas på allvar. Därför, fru talman, handlar naturligtvisden viktiga frågan om det lämpliga i att regeringenöver huvud taget övertar uppgifter som rätteligenborde ligga hos självständiga myndigheter. Dettaaktiva övertagande av myndighetsuppgifter måstenoga följas, även om det i sig inte är konstitutionelltfelaktigt.Fru talman! Det finns stor samstämmighet i deflesta av granskningens bedömningar. Det som natur-ligtvis har uppmärksammats och ska uppmärksammasär att statsrådet har så många gransknings-anmälningar riktade mot sig i sitt utövande som stats-råd. Antalet i sig säger naturligtvis ingenting om ifalldet är befogat med en granskning och om det igranskningen är befogat med kritik eller ej. Menfaktum är att det har riktats kritik, därtill av ett enigtutskott. De fyra borgerliga reservanterna har vid ettpar tillfällen gjort andra bedömningar. De har valt attvara mer tydliga och gå längre i sin kritik än vadsocialdemokraterna har valt att göra.Både och konsultupphandlingen isamband med borde enligt Centerpar-tiet resulterat i en hårdare bedömning.Det är också värt att uppmärksamma att utskottethar gjort en granskning avseende Näringsdeparte-mentet som beredningsorgan, inte just för att det harvarit någon skiljelinje i denna. Bara för att det haråterkommit ett flertal anmälningar som berör Nä-ringsdepartementet kan det därmed inte anses att detinte fungerar som beredningsorgan, enligt 7 kap.regeringsformen. Men utskottet betonar trots alltvikten av att ansvaret för departementsindelning ochansvaret för fördelning åligger statsministern. Ut-skottet utgår ifrån att statsministern försäkrar sig omatt det ansvarsområde som åligger Näringsdeparte-mentet inte är för omfattande.Fru talman! Eftersom ärendet inte kommer åter ide senare debatterna, vill jag för ett kort ögonblicklyfta fram granskningen av transportstödsförordning-en och det faktum att den har fått en retroaktiv verkanför företagare. Som granskningen har visat strider intedetta mot regeringsformens retroaktivitetsförbud.Men det bör ändå uppmärksammas att det är mycketolyckligt och otillfredsställande att regler får en ne-gativ retroaktivitet för näringsidkare. Detta bekräftarockså näringsministern.Nu har granskningen visat att problemen medtidsbristerna uppkom på grund av handläggning somden inte själv kunde ta ansvar för.Men det hindrar inte, vilket också ministern bekräftar,att kunde ha vidtagit åtgärdersom gjort att berörda företag fått information på etttidigare stadium.Fru talman! Att statsråd uttalar sig är väl naturligt,och att statsråd i likhet med andra medborgare har rättatt göra så i olika sammanhang har konstaterats tidi-gare och konstateras igen. Denna form av anmälning-ar återkommer som sagt . I årets granskningfinns dock en anmälan som handlar om statsminis-terns uttalande om att kommunerna bör höja socialbi-dragsnormen med anledning av höjningen av barnbi-draget. Det är riktigt att statsministern får uttala sig.Kommunerna har också ett eget självbestämmande iärendet. Men det är ändå anmärkningsvärt att uttalan-det i sig kan uppfattas som en uppmaning till kom-munerna som i detta fall riskerar att leda till lagbrott.Fru talman! Liksom det i årets granskning finnsärenden som vi till viss del känner igen sedan tidigaregranskningar, finns även i årets granskning ärendensom vi i troligen också kommeratt få återkomma till. Som jag inledde med kan vikonstatera att det finns en glidning hos regeringen attöverta verksamhet som av hävd har ålagts statligamyndigheter att ansvara för. Vi kan också se brister iatt det inte finns en uppbyggd kompetens- och kvali-tetsbedömning när det gäller just övertaganden avadministrativa ärenden.Fru talman! I övrigt råder det mest samstämmig-het i de ärenden som har granskats. Likt IngvarSvensson kommer jag inte att yrka på godkännandetill anmälan i några reservationer, men jag kommeratt fullfölja ställningstagande i reser-vationerna om andra yrkar på godkännande till an-mälan i dessa.Anf. 18 () replik:Fru talman! Jag tyckte mycket om den resoneran-de ton som hade i sitt inlägg. Menjag har icke desto mindre några frågor att ställa.Är det verkligen så, , som IngvarSvensson sade i ett replikskifte med mig att man tagitoch givit i diskussioner om de borgerliga reservatio-nerna? Har man inriktat sig på att skriva ihop sig?Har det funnits delade meningar, eller i alla fall nyan-ser, i de konstitutionella bedömningarna? Det skullevara intressant att få svar på dessa frågor.Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag vill fortsätta det öppna resoneran-det. Likt trodde jag att självagranskningsförfarandet skulle gå lite snabbare i år.Men under denna långa vår har jag upplevt att det harvarit ett givande och tagande i granskningsärendena ihela utskottet. har ju också deltagit idet här resonerandet. Jag tror inte att vara förvånad över att det finns reservanter i dag.Resonerandet har resulterat i att haransett att texterna skulle vara annorlunda när detgäller bedömningarna. Därmed har det också blivitandra ställningstaganden till reservationer. Jag utgårifrån att har med sig den erfarenhetenfrån årets granskning.Anf. 20 () replik:Fru talman! Att utskottet som helhet resonerar sigsamman är ju en utmärkt princip. Men det är ju litekonstigt att man förhandlar fram en reservation. Detär lite annorlunda. Om man inte delar det en majoriteti utskottet väger samman, markerar man väl sin sär-mening. Om den sedan sammanfaller med andrapartiers, har man samma särmening. Det är ingetkonstigt med det. Men som det framställdes av IngvarSvensson har man givit och tagit och givit vika påvissa ståndpunkter och stått för andra. Det låter somett slags politiskt schackrande med konstitutionellaprinciper. Det var det som jag reagerade mot, och ÅsaTorstensson besannar tydligen att det är så det hargått till.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag utgår ifrån att resonerandet omreservationstexter sker på ungefär samma sätt sommajoritetstexterna arbetas fram. Jag tror inte att detfinns någon större skillnad i det arbetssättet, KennethKvist.Anf. 22 ():Fru talman! Det är en mycket speciell uppgift vi iKU har att granska regeringens skötsel av sitt fögderi.Den här uppgiften lär vi vara ganska ensamma om ivärlden. Jag vet inte att det förekommer i något annatparlament.Hur sköter sig statsråden egentligen? Ja, det und-rar många riksdagsledamöter, och också medborgaresom ofta hör av sig till oss i utskottet med begäranom granskning. En del av dem har också svårt attförstå varför de inte själva får anmäla statsråden förgranskning i konstitutionsutskottet.Att göra en avvägning eller en gränsdragningmellan det politiska och rättsliga när vi gör vårgranskning är inte alldeles lätt. Det vill jag gärnamedge. Och det blir inte lättare nu när Riksdagensrevisorer får en ny roll. Detta är i och för sig väl-kommet, men gränsdragningen mellan KU:s gransk-ning och den som åligger revisorerna måste snarastklargöras, annars riskerar KU:s granskning att kom-ma i bakvattnet av den som revisorer gör,och det vill inte jag vara med om. Härvidlag delar jagGöran oro.Men jag instämmer inte i hans och KennethKvists påstående att de borgerliga alltid hänger ihopsom ler och långhalm i sin kritik av regeringen. ärvi visserligen ense, men det har vi verkligen intealltid varit under mina år här. har faktiskt vi iFolkpartiet fått stå ensamma i vår kritik. statsministerns tjänsteresor.Fru talman! Det är ett digert granskningsbetän-kande från som vi har att de-battera . Det har redan framgått av dagens de-batt. Det är inte särskilt svårt att peka ut några vä-sentliga huvudfrågor. Den fråga som utan tvekan harväckt störst medial uppmärksamhet, och som också ärmycket betydelsefull ur ett konstitutionellt perspektiv,rör vissa aspekter på den spruckna Telia-Telenor-affären.Vi hade fullt sjå med den här affären redan i sam-band med förra årets granskning. Den granskningsom utskottet har genomfört visar, enligt min ochFolkpartiets mening, att det har förekommit en radbrister i det ansvariga statsrådet . Upphandlingen av konsulttjänster hos bl.a.Goldman har inte skett på ett tillfredsställandesätt. Viktiga dokument har kommit bort, och be-slutsvägarna är mycket svåra att följa. Den bild somtonar fram av administrationär föga smickrande, och den inger oro. Därför kännsdet väldigt angeläget att KU i samband med den ad-ministrativa granskningen tittar närmare påNäringsdepartementets sätt att arbeta.Folkpartiet har tillsammans med de övriga bor-gerliga partierna reserverat sig för skarpare skriv-ningar när det gäller hur departementet har skött fleraav de upphandlingsärenden som kan knytas till Telia-Telenor-affären. Gällande regler, eller åtminstoneintentionerna bakom dem, har knappast följts. Nä-ringsdepartementets förklaring till att de inte har levtupp till bestämmelserna har karaktären av rena efter-handskonstruktioner.För den tolkningen talar också att Näringsdepar-tementet har lämnat olika uppgifter om på vilkenlegal grund departementet anser sig ha haft rätt attfrångå huvudprinciperna i upphandlingsbestämmel-serna, dvs. att upphandling ska ske i fri konkurrensför att säkra ett så lågt pris som möjligt - till skatte-betalarnas fromma.Näringsministern förtjänar också hårdare kritik änvad utskottsmajoriteten vill ge honom vad beträffarhanteringen av den s.k. transaktionsersättning sombetalades ut till de skillnader som finns i utskottet om hurvissa delar av näringsministerns agerande ska bedö-mas - och de är viktiga att lyfta fram - förtjänar detändå att påpekas att utskottet som helhet riktar enmycket allvarlig kritik mot har också ansett sig tvingat att påpekavikten av att dokumentera ställningstagande och be-slutsunderlag. Att konstitutionsutskott skabehöva upplysa och närmast tillrättavisa statsråd omatt beslut och beslutsunderlag ska dokumenteras så attdet är möjligt för medborgarna och deras ombud attfölja regeringens verksamhet är direkt pinsamt förnäringsministern. Här borde en skammens rodnadfärga kinder.Fru talman! Den här affären reser principiellt vik-tiga frågor om rutiner och synpå sitt uppdrag. är ju som dettyngsta departementet en del av regeringen, och det ären regering som ska svara inför och värnaom medborgarnas, dvs. folkets, bästa. Det innebär enskyldighet att visa respekt för lagar och regler somhar kommit till för att göra det möjligt att granska ochutvärdera den bedrivna verksamheten.Den analys som i sin helhethar gjort visar att det finns en hel del att rätta till påden här punkten. Jag har i en tidigare debatt, om rege-ringens Sydafrikasatsning, pekat på att Regerings-kansliet måste skapa en mycket tydligare policy förhur kontakter och affärer med näringslivet ska gå tillutan att fundamentala konstitutionella krav åsidosätts.Det kravet framstår som än mer angeläget nu.Det finns anledning att redan nu lyfta fram tvåärenden. Det gäller dels regeringens stöd till de lokalainvesteringsprogrammen, dels behandlingen av dens.k. Gemensamt för de här bådafallen är att den ordning som har gällt är att beslut omfördelning av stödpengar i enskilda fall, dvs. renaförvaltningsbeslut, har hanterats på regeringsnivå.I båda dessa ärenden har för det första brister närdet gäller hanteringen av den skilda stödärendenakunnat konstateras. har helt enkeltinte den kompetens som krävs för att kunna fatta denhär typen av beslut. De borde, som normalt är fallet,ha handlagts av berörda myndigheter.För det andra, och än viktigare, är det så när be-slut i förvaltningsärenden flyttas från självständigamyndigheter till regeringen att det alltid närs, ogrun-dade eller grundade, misstankar om att det är politis-ka överväganden som kommer in i beslutsprocessen.Så har det varit också i dessa fall.En central princip i svensk rättsordning är att för-valtningsärenden alltid ska avgöras av självständigamyndigheter och att rena sakskäl, inget annat, skaligga till grund för besluten. Politiska instanser fårinte lägga sig i enskilda ärenden. När lagar och för-ordningar väl är stiftade ska vi politiker hålla tassarnaborta från rättstillämpningen. Så garanteras vi allalikhet inför lagen.Under senare år syns det ha blivit en alltmer tydligtrend mot att fler och fler ärenden som är av förvalt-ningskaraktär flyttas från myndigheter till Regerings-kansliet. De två exempel som vi har är godaillustrationer, och regeringens Sydafrikasatsning, somockså hanterades på mycket hög nivå i Regerings-kansliet, är en annan. Detta är, fru talman, en utveck-ling som om den fullföljs innebär en principiell om-vandling av det svenska statsskicket - bort från prin-cipen om självständiga myndigheter. Här borde kon-stitutionsutskottets majoritet vågat vara tydligare.Fru talman! I likhet med och väljer jag att inte yrka bifall till reserva-tionerna, men jag stöder naturligtvis mina reservatio-ner om de kommer upp för omröstning.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag tänkte närmast beröra frågan omupphandlingarna och bara konstatera att vi är eniga ikritiken kring administration och hantering av fleraupphandlingar - vi har varit det tidigare också. Detenklaste är att säga att lagen om offentlig upphand-ling ska följas. Det finns inte något utrymme utöverdet.Vad som också föranledde mig att begära replikvar beskrivningen av att lagen om offentlig upphand-ling syftar till att få det mesta för pengarna och detlägsta priset för skattebetalarna. Jag har ingen in-vändning mot detta, men jag tycker att man ska kon-statera att lagen om offentlig upphandling också är ettnäringsfrihetsrättsligt instrument i den meningen attdet ska tillgodose olika företags möjligheter att pålika villkor få uppdrag från den offentliga sektorn.Det är en oerhört viktig aspekt på lagen om offentligupphandling.Den som vill gå tillbaka i konstitutionsutskottetsannaler kan i ett annat granskningsärende som gälldeupphandling konstatera att där har statsrådet försvaratsig med att det visserligen fanns en lag om offentligupphandling som bjöd vissa förfaran-den, men att det förfarande som gjorts, alltså inteupphandling, hade gynnat skattebetalarna och vardessutom ett handlande som låg i linje med vad detprivata näringslivet ägnar sig åt. Statsrådet fick kritikför den här hanteringen. är vi mycket mera klaraöver och mycket bättre på att konstatera att lagen omoffentlig upphandling gäller, och gäller också i Rege-ringskansliet.Anf. 24 () re-plik:Fru talman! och jag skiljer ossinte i uppfattning om vikten av att följa lagen omoffentlig upphandling. Jag delar naturligtvis ocksåGöran uppfattning när det gäller viktenav att saker och ting sker i konkurrens.Man kan nu ändå slå fast att konkurrens i de allraflesta fall är mycket bra också för skattebetalarna.Man brukar få fram det bästa resultatet med detta.Kritiken från min sida, och från många andra, harsnarare handlat om att man från Näringsdepartemen-tet inte ordentligt har följt lagen om offentlig upp-handling. Det här, fru talman, lär vi komma in på mernär vi kommer till själva ärendet om Telia-Telenor.Anf. 25 PER ():Fru talman! I betänkandet KU20 med vårensgranskning av ministrarna finns fyra reservationerfrån den borgerliga gruppen, två reservationer frånmp och v och en reservation från s och v, då Miljö-partiet som vågmästare bildat majoritet med de bor-gerliga partierna.Den huvudsakliga kritiken i vårens granskninghandlar om hur regeringens handläggning visat bristervad gäller mål, upphandlingsrutiner och dokumenta-tion, men också i förutseende agerande och tydliginformation.Vi hade från början 18 granskningsärenden, mensom påpekade har vi numera 16 eller17. Jag vet inte vilket antal det blev, men vi får välhålla oss till 17.Av dessa ärenden är vi helt överens i bedömning-en vad det gäller 9 stycken. Det är ganska många. Detfår gälla som ett ganska gott betyg, även om det en-ligt min mening borde ha varit möjligt att samman-jämka åsikterna i fler ärenden.Det finns en lovvärd tendens, fru talman, i arbets-processen, och det är att vi efter all faktagenomgångoch de särskilda utfrågningar vi haft söker just engemensam utskottslinje. Men när vi efter många för-sök att bli överens trots allt inte lyckas blir effektenofta i stället en polarisering av de olika ståndpunkter-na. Detta kan möjligen ses som något av en politisknödvändighet men fjärmar bedömningarnamer än behövligt från den kompromissande grundin-ställningen.En sammanjämkad hållning innebär ofta visstmått av förståelse och överseende medvarnande anmärkningar och i vissa fall kritik av re-spektive ansvarig minister i klara ordalag. Jag anseratt vi har ett särskilt stort ansvar just när det gäller attförsöka komma överens i bedömningarna för att kun-na leva upp till KU:s centrala roll som granskare avregeringsmakten. Vårt uppdrag är ju i botten att ef-fektivisera regeringsmakten.Våra bedömningar borde därför inte kunna kopp-las till den partipolitiska rollen utan i huvudsak varauttryck för utskottsledamöternas samlade klokskapoch avvägningar. Men vi är inte heller en domstol.Möjligen är detta en önskedröm. Det parti- ochblockpolitiska inflytandet är tydligen något vi får levamed i KU, och ett resultat av att vi faktiskt är politi-ker.Jag tycker att det som sade omatt vi inte får hyckla med dessa saker utan måste talaöppet om dem var viktigt.Jag har i tidigare granskningsdebatter ocksånämnt den särskilda position som just Miljöpartietunder fått som vågmästare iutskottet. Det har också raljerats över vad jag har sagttidigare. Men faktum kvarstår att inte harnågon naturlig hemvist i det ena eller andra politiskablocket. Jag vänder mig emot att jag inrangeradesbland de socialistiska partierna av vet mycket väl att inte är ett socia-listiskt parti.Men detta gör mig också fri att försöka samman-jämka skiljaktiga meningar där det alls funnits möj-ligheter, och det har jag försökt. I ett flertal fall hardetta , när det inte gått att finna en gemensambedömning, inneburit att jag kommit med en egenkompromisslinje som i praktiken handlat om en för-ändring eller bearbetning av något förslag. hardet varit socialdemokraternas och Vänsterns text, därjag har kunnat finna just grundtexten som underlagför en något skarpare formulerad slutsats. Det handlarofta om en skärpning i bedömningarna.Alla som varit med i KU:s hantering vet hur dettahar gått till och att det är så som jag har agerat. Meduttalad kritik för det som vi verkligen har haft otvis-tigt underlag för har jag ansett att det har varit denrimligaste vägen. När det gäller statsministerns upp-maning till kommunerna angående socialbidragetfann jag i stället en rimligare hållning tillsammansmed de borgerliga partierna, och då har det i ställethandlat om att mildra en i mitt tycke överdriven kri-tik.Det är ju så här vi kommer överens. Något annatsker inte. Det är så här vi löser problemet med olikaståndpunkter för att försöka finna gemensamma.I två andra ärenden har jag reserverat mig till-sammans med Vänstern. Det ena handlar om någotregeringen lovade i en hushållsbroschyr inför folkom-röstningen om EU-medlemskap - något som den intestod för. Den frågan kommer , som varanmälare, att närmare gå in på senare i debatten. Denandra frågan avser krigsmaterielexporten till i samband med Natos bombningar av Jugo-slavien. Inga andra ledamöter i utskottet har haftförståelse för den kritik som jag har varit med om attframföra i dessa två ärenden.Det kan också ge anledning till funderingar. Ärdet våra partiers - i detta fall Vänsterns och Miljö-partiets - särskilda kritiska hållning till EU respektivevapenexport som gör att vi här skiljer ut oss och bil-dar ett minoritetsblock? Varför delar inga andra le-damöter den kritik som vi anser borde vara självklarmed anledning av det underlag vi studerat noga till-sammans? Här, precis som jag nämnt tidigare, kanden politiska rollen misstänkas ta över försök till attförhålla sig mer objektivt till frågorna. Vi ledamöter iutskottet borde naturligtvis alla ständigt fundera ige-nom våra roller och vårt ansvar och ägna oss lite meråt vad man skulle kunna kalla självkritisk eftertanke.Fru talman! Jag vill ändå lovorda de ärliga an-strängningar som jag uppfattat att alla gjort underarbetets gång i försök att finna just enhetliga bedöm-ningar.