prot · GO0987 · 2001-03-28 00:00:00 — Ur dagens betänkandetext framgåratt kommittén i utredningsbetänkandet Homosexuellaoch samhället, SOU 1984:63, anför att det saknasförankring i det allmänna rättsmedvetandet för att tvåpersoner av samma kön ska få adoptera barn. Vidareframgår det att få givarländer skulle acceptera attderas medborgare skulle få adopteras av två personerav samma kön.Men ingenting har ju förändrats i detta avseendesedan dess. Samma slutsatser kan dras i dag.Partnerskapskommittén hade i sitt betänkandeSOU 1993:98 samma insikt vad gäller givarländernassyn. I betänkandet sägs att det enligt kommitténskulle drabba alla de personer som vill adoptera ut-ländska barn.Det här gäller ju fortfarande. Ingenting har för-ändrats i det avseendet.Om försiktighetsprincipen gällde tidigare så bordeden i än högre grad gälla . Detta gör att det behövsmer forskning om adopterade barn också till hetero-sexuella par. Vi behöver veta mer om hur barnen harmått och hur de har tacklat att befinna sig i dennaspeciella situation under uppväxtåren och hur det hargått senare i livet. Det här är inte minst viktigt när detgäller adopterade från andra länder.Det behövs, som jag tidigare nämnt, en ordentliggenomlysning och översyn av hela adoptionslagen,inte minst vad gäller adoption till ensamstående.Herr talman! Eftersom frågan om huruvida homo-sexuella ska få rätt att prövas som adoptivföräldrarinte är en beslutsfråga så ska jag inte förlängadebatten så mycket, men jag vill ändå till slut kon-statera att när det gäller huvudfrågan, dvs. generellrätt för homosexuella att prövas som adoptivföräldrar,så står det nu klart, efter det att utredningens betän-kande lagts fram, att en politikermajoritet av partifö-reträdarna i utredningen bestående av ledamöter frånSocialdemokraterna, står emot barnexper-terna, , barnpsykologisk expertis,, för internationellaadoptionsfrågor, , och adoptionsorganisationernasom alla har intagit samma ståndpunkt och är negati-va till en lagändring. Politikermajoriteten står ocksåemot Adopterades röst, en organisation för adoptera-de som också är emot en lagändring.Majoriteten står också emot länder som ärgivarländer, speciellt de länder varifrån en majoritetav de från utlandet adopterade kommer, ochsvenska folket som i opinionsmätningar visar ett klartavståndstagande från vad politikermajoriteten kommitfram till i utredningen.Tala om överkörning! Tala om att öka gapet mel-lan folket och politiker! Tala om att ge grogrund förpolitikerförakt!Tyvärr tycks det vara så att ett högljutt RFSL ochandra homogrupper har haft från deras syn-punkt lyckad lobbyverksamhet. Därmed menar jag attdetta från min synpunkt kan ses som ett beställnings-verk.Nu är det bara att hoppas att regeringen efter re-missomgången mer ser till barnens bästa än till vuxnamänniskors krav på rättigheter.Kristdemokraternas ställningstagande är klart, ochjag vill återge ett kort men sammanfattande utdrag urKristdemokraternas reservation i betänkandet Barn ihomosexuella familjer: Det kan aldrig ses som enrättighet för vuxna att ha barn. Däremot har barn rätttill föräldrar. Varje barn har en biologisk mamma ochen biologisk pappa. Att dessa är av olika kön är enförutsättning för att ett nytt liv ska skapas. På grundav olika omständigheter kan en eller båda föräldrarnaförsvinna ur barnets liv. Det måste vara varje sam-hälles skyldighet att så långt det står i dess makt attmedverka till att barnet ändå får en uppväxtsituationsom liknar den grundläggande så mycket som möj-ligt. Adoptionens syfte och innebörd är att ge barnetersättning för sina biologiska föräldrar.Anf. 111 ():Herr talman! Vi diskuterar relationerna mellanföräldrar och barn och lagar som kan styra dessarelationer. Vi diskuterar alltså viktiga band mellanmänniskor. Det är mycket bra om vi gör det medödmjukhet och med hänsyn till olika uppfattningarom dessa relationer.Betänkandet innehåller flera punkter, jag ska intedröja vid alla. Jag ska försöka tala framför allt omtalerätt vid hävande av faderskap och om rätten attväcka talan om umgänge.När det gäller talerätten vid hävande av faderskapär bakgrunden av diskussionen rätt så känd. Det vik-tigaste verkar vara för dem som har skrivit utskotts-betänkandet att behålla lagarna såsom de är skrivna.Det är självklart att man måste tänka ordentligt närman vill ändra lagar, men frågan är om vi ibland inteagerar bara av ett slags tröghet i samma riktning somtidigare.I alla motioner som har väckts i den här fråganfinns starka argument. Det talas där om änkor somställs i en psykologiskt och ekonomiskt svår situationvid makens frånfälle då det uppdagas att det finns entidigare okänd arvinge. Det talas om regler som ärgamla och som innebär brister i rättssäkerheten förefterlevande maka och barn. Det talas om att detligger i alla partners intresse, i moderns, barnets ochden utpekade faderns intresse, att ett faderskap blirriktigt fastställt. Sedan vet vi alla att de vetenskapligamöjligheterna att bevisa faderskap har blivit mycketavancerade . Då är det lite konstigt att vi fort-farande håller oss vid det gamla, att vi inte vågar tasteget och acceptera att lagar ändras.Tidigare fanns det en stor osäkerhet i de här frå-gorna. Då var det kanske naturligt att försöka övervä-ga olika partners ståndpunkter när man bestämde huren sådan konflikt skulle få en lösning. har denhär osäkerheten nästan försvunnit. Då finns det fak-tiskt anledning att tänka över lagen och försöka ändrapå den.Därför yrkar jag bifall till reservation 1.Sedan skulle jag gärna vilja tala mycket mer omrätten att väcka talan om umgänge, om far- och mor-föräldrarnas rätt att väcka den här talan och umgåsmed sina barnbarn. Jag tror att vi under en längre tidhar levt med en relativt konstig bild över relationernamellan familj och samhälle. Det verkar som om mantror att samhället bättre företräder barnets intresse änfamiljen. Jag kan illustrera detta synsätt med direktacitat ur betänkandet. Det står t.ex.: "När bestämmel-sen i 6 kap. 15 a § om umgänge mellan barnet ochandra personer än barnets föräldrar infördes, ansågsdet mindre lämpligt att var och en som anser sig ståbarnet nära skulle kunna föra talan vid domstol omumgänge. "Det är en konstig fras. Mor- och farföräldrar ärinte "var och en". Mor- och farföräldrar är i vanligasituationer vuxna som står barnet mycket nära. Påannat ställe står det: "Rätten att föra talan anförtrod-des socialnämnderna, som ansågs kunna bedöma ivilka fall det är motiverat utifrån barnets bästa attinleda umgängesprocess." Vidare står det att "detuteslutande är barnets intresse och behov av att träffat.ex. mor- och farföräldrar som skall tillgodoses". Inteett ord om mor- och farföräldrarnas intresse av attträffa sitt barnbarn! Det är en konstig motsättning.Hur kan man se på en relation bara från en enda syn-vinkel? Jag tycker t.o.m. att sådana påståenden inne-håller en kärna av grymhet och brist på respekt föräldre människor.Jag tror att vi behöver tänka ordentligt på de härfrågorna, att vi på många sätt behöver ompröva äldreställningstaganden som har betrak-tats som självklara. Jag påminner alltså om det som viskrev i vår reservation, att den nuvarande lagstift-ningen nedvärderar far- och morföräldrarnas betydel-se för barnen och barnens behov av nära kontaktermed närstående släktingar. Sådant umgänge är oftasten rikedom för barnen. Sådana relationer verkar i deflesta fall för barnens bästa.Jag vill också påminna om några andra saker. Vitalar mycket ofta mot segregation, för ett sam-hälle där människokontakter och människornas mötenmed varandra är varma, avslappnade och skapande.Ska vi acceptera segregation mellan åldrarna?Ska vi acceptera att vissa barn växer upp utan attöver huvud taget ha kunnat umgås med sina mor- ochfarföräldrar. Denna syn på relationer mellan äldre ochbarn är också någonting som i många invandrarmiljö-er skapar förundran och ibland också avståndstagandefrån det svenska samhället.Hos väldigt många människor som kommer frånandra delar av världen är familjens betydelse förbarnen oerhört stor. Familjeumgänge är en av deviktigaste grunderna i vardagen. I detta sammanhangtror jag att vissa svenska miljöer har någonting attlära sig av invandrarna.Jag yrkar alltså bifall till reservation 3 och hoppaspå en förändrad attityd hos alla partier.Sedan vill jag påminna om en mycket vackersvensk film, en av de vackraste filmerna, nämligenFanny och . Kom ihåg mormodern i Fannyoch ! Kom ihåg den mycket varma relatio-nen mellan mormodern och barnen! Mormodern varpå sätt och vis räddningsplankan när de vuxna somstod mellan mormodern och barnen hade tappat kon-trollen över vardagen. Jag skulle gärna vilja att vinästa år ändrar de felaktiga bestämmelserna.Anf. 112 ():Herr talman! behandlar vi lagutskottets be-tänkande LU15, Vissa frågor rörande föräldrabalken.I betänkandet behandlar utskottet närmare 40 motion-syrkanden från den allmänna motionstiden iolika frågor rörande föräldrabalken.Inledningsvis vill jag redan nu yrka bifall till för-slagen i betänkandet och avslag på samtliga reserva-tioner.I dag har vi delat på debatten om betänkandetLU15. kommer att ägna sig åt defrågor som berör de homosexuellas rätt att adopteraoch få assisterad befruktning. Jag kommer att ägnamig åt vårdnad, umgänge samt gode män och förval-tarfrågorna i betänkandet.Herr talman! Rättsförhållandet mellan föräldraroch barn regleras i . hargenomgått betydande förändringar under de senastedecennierna, talet har barnetsrättigheter stärkts upp i lagstiftningen.Barnets bästa har varit och är ledstjärnan vi lag-stiftare har att arbete under.Lagstiftaren har också pekat på föräldrarnas möj-ligheter att i allt större utsträckning genom samar-betssamtal ta det gemensamma ansvaret för att få tillstånd lösningar och själva avgöra hur umgänge ochboende ska se ut för de aktuella barnen inom just denfamiljen som bryter upp. Dessa samarbetssamtal skaerbjudas i alla kommuner.Herr talman! Vi lever i en ständigt föränderligvärld där barnperspektivet alltid ska finnas med i alltoffentligt beslutsfattande som rör barn.Utmaningen för vårt arbete är att skapa ett sam-hälle där varje barn, oavsett kön eller etniskt ur-sprung, oberoende av föräldrars sociala eller ekono-miska ställning, kan förverkliga sina personligadrömmar och livsmål, utveckla sina talanger ochskapa sig en framtid efter sin egen lust och förmåga.Barnens rätt att komma till tals i frågor som berördem själva i bl.a. mål och ärenden om vårdnad ochumgänge samt i adoptionsärenden är också en viktigförändring som tillkom i föräldra-balken.Denna reform innebar att den som verkställer ut-redning i sådana mål ska, om det inte är olämpligt,söka kartlägga barnets inställning och redovisa denför rätten.Detta område gällande är ett lag-stiftningsområde som står inför ständiga utvecklings-förändringar i och internationellt.Vi kommer, genom vårt beslut om tillkännagivan-de till regeringen , få till stånd en utvärde-ring av föräldrabalksreform.Herr talman! När det gäller talerätt vid hävande avfaderskap så vill man i motionerna L416, L433 ochL453 nu ha till stånd en genomgripande utredning därolika aspekter på problemen och de olika intressenablir noggrant genomlysta - detta gällande änkans ochbarnens talerätt i mål om hävande av faderskap.I motion L416 skriver man följande: "är-ver efterlevande barn sin döde far även om barnetfötts utanför äktenskapet. Många änkor har ställs i enpsykologisk och ekonomisk svår situation vid sinmakes frånfälle, då plötslig uppdagas att det finns entidigare okänd arvinge. Även om änkan misstänker attfaderskapet är felaktigt har hon små möjligheteratt väcka talan. "Naturligtvis har inte utskottet någon annan syn påfastställande av faderskap än· att ingen felaktigt förklaras som far, så långt sommöjligt är, och att det ligger i mödrarnas och bar-nens intresse att faderskap blir riktigt fastställdasamt· att hävande av faderskap generellt ska bygga påtillfredsställande avvägningar mellan de olika in-tressen som gör sig gällande och att bestämmel-serna i hög grad bör präglas av hänsyn till barnetsbästa.De grundläggande reglerna om faderskap finns iföräldrabalken 1 kap.Är barnets mor gift vid barnets födelse ska makenanses som barnets far. Denna faderskapspresumtionomfattar även den situation att modern är änka ochbarnet fötts inom sådan tid efter mannens död att detkan vara avlat dessförinnan.Faderskapspresumtion kan brytas, exempelvis dådet är utrett att modern haft samlag med annan manvid tiden för befruktningen eller att en annan manerkänner barnet som sitt.Mannens maka har här i vissa fall rätt att föra ta-lan, en sådan rätt föreligger i de fall barnets far avliditföre barnets födelse eller visserligen avlidit efterbarnets födelse, men ej varaktigt sammanbott medbarnet och ej eller erkänt det som sitt.Faderskap kan fastsällas också genom bekräftelse.Mannen har då själv skriftligen erkänt barnet som sitt.Kommer det fram efteråt att han inte är far tillbarnet ska rätten förklara honom som ej far till barnet.Rätt till sådan talan föreligger för änkan och barnenom det inte har förflutit från den dagenhan fick reda på faderskapet och själv före sin död ejvidtagit några åtgärder att få faderskapet upphävt.Faderskap genom dom förutsätter att det är kon-staterat att modern haft samlag med den utpekadefadern. I dessa fall är det med blodundersök-ningar med DNA-teknik som man säkert konstaterarvilken man som är far till barnet, oftast med över99 procents säkerhet.När det gäller äldre domar krävs det att nya om-ständigheter har inträffat som gör att faderskapet kanifrågasättas. Denna begränsningsregel motiveradesmed att ett barn inte bör att riskera att det bli faderlöstlång tid efter sin födelse.Utskottet har behandlat denna fråga tidigare, ochvid behandling utgick man från att bestäm-melserna skulle präglas av hänsyn till barnets bästa.Utskottet vill också peka på att i den juridiska lit-teraturen har frågan ställts om att ett rättsligt fader-skap, i sådana sammanhang som tas upp i motioner-na, inte bör betraktas ur ett perspektiv som även in-kluderar respekt för ett socialt faderskap och barnetsintresse av att vara bibehållet sin rättsliga status sombarn till en viss man.Herr talman! Gällande talerätten om umgänge haren del motionärer tagit upp mor- och farföräldrarsbetydelse för barnet och rätten att få till stånd um-gänge.Nuvarande lagstiftning säger att det är vårdnads-havaren som har ett ansvar för att barnets behov avumgänge med närstående så långt som möjligt tillgo-doses. Mor- och farföräldrarnas rätt till umgänge medbarnet ska ju precis som föräldrarnas rätt ses utifrånbarnets behov av umgänge, inte den närståendes be-hov. Nuvarande ordning innebär att socialnämndengenom stämning - efter utredning och bedömning omdet är till fördel för barnet - får ta upp frågan omumgänge med annan person än föräldern.En utvidgning av kretsen talesberättigade liggerinte i linje med strävandena att så långt som möjligtundvika domstolsprocesser om umgänge. Utskottet ärinte berett att föreslå någon förändring. Det kan fin-nas anledning för regeringen att följa frågan medhänsyn till frågans vikt och de svårigheter som kanfinnas vid tillämpningen. Men utskottet förutsätter attså kommer att ske utan något formellt tillkännagivan-de.Herr talman! När det gäller barn till missbrukare,misshandlare eller psykiskt sjuka föräldrar finns det imotion L429 ett förslag om inrättande av god man fördessa barn. Denne gode man skulle då följa dessabarn under uppväxten och kunna sökas i barnets när-het. Självklart behöver dessa barn och deras familjerett stort stöd från samhället. Vi runtomkring som åserförhållanden där barn utsätts för att leva i en familjmed missbrukande föräldrar har ett stort samhäll-sansvar, oavsett om vi är släktingar, vänner, grannar,personal inom offentlig sektor eller myndighet.Dessa barn får oftast också bli föräldrar till sinaföräldrar, vara mycket bekymrade över den vuxnesmissbruk och får allt oftare ta ett väldigt stort ansvarför hemmet. När detta har gått för långt brukar detinte finnas något annat att göra än att skilja familjenåt utifrån barnets bästa.Vi har i genom mördavårdscentraler, bvc,läkarkontroller, skolsköterskor, skolkuratorer, social-tjänst, lagar och regler m.m. ett socialt skyddsnät somska se till dessa barn och vidta åtgärder som gagnarjust det barnets bästa.När det gäller ansvar för barn somfinns i familjer med ett sådant här riskbeteende följerhandläggarna inom socialnämnden de lagar och reglersom vi i har beslutat. Varje handläggare hardessutom ett personligt ansvar för att följa upp deärenden där det råder misstanke om att barn far illa.Vidare finns det i regel kontaktpersoner utsedda urnärmiljön för de situationer då det lämpar sig bäst.Det finns också möjlighet till avlastningshem.Berit säger vidare i sin motion att möj-ligheterna att ta barnet ur miljön till fosterhem ofta äruttömda, eftersom det är ont om fosterföräldrar ochman inom socialvården ofta ser barnets närvaro somen möjlighet att förhindra att föräldrarna helt gårunder.Jag vill bara i detta sammanhang peka på att läns-styrelsen är tillsynsmyndighet för socialvården, och isocialtjänstlagen, 1980:620, 23 § finns följande lag-text: kommun ansvarar för att det finns tillgångtill familjehem och hem för vård eller boende förenskilda och familjer.Anf. 113 () replik:Herr talman! Det var en väl genomgången redo-visning av majoritetens ställningstagande.Jag skulle bara vilja tala lite grann om god mantill utsatta barn. Det är naturligtvis allas ansvar. Mari-na räknade upp sex sju personer som haransvar för dessa. Men problemet är ju svängdörren ihemmet för dessa barn. Dessutom arbetar handläg-garna bara . När det gäller socialvården ochdess tillsyn har jag motionerat om en översyn avsocialtjänstlagen, för jag ser att den brister i mångasammanhang.Men jag undrar vad har emotförslaget om en god man. Det är väldigt många argu-ment mot, men skulle det inte vara bra med någonvuxen människa i närheten av barnet som har den häruppgiften, på samma sätt som en god man för äldremänniskor, som jag själv har varit till flera styckenäldre?När det gäller samarbetssamtalen, som MarinaPettersson inledde med, undrar jag om också har märkt att inte erbju-der utan tvingar människor till samarbetssamtal, ävenom barnets far har utövat misshandel i familjen.När det gäller särkullbarn kan jag inte förstå attdet ska vara så svårt att ändra på en lagstiftning somuppenbarligen har sina brister. I tidigare svar på dehär motionerna har man sagt att det gäller så få per-soner att det inte är lönt att ändra detta. Jag tycker attdetta är en viktig princip, som jag sade i mitt anfö-rande.Dessutom säger att det är enföränderlig värld, men det trodde jag inte att majori-teten i den här hade märkt.Anf. 114 () re-plik:Herr talman! Jag förstår goda tanke medförslaget om god man, men som hon själv i viss månpåpekar i sin motion finns det en risk att en god manblir ytterligare en person i svängdörren. Det finns juen kader av människor, precis som i motionen, som ska se till det utsatta barnetsbästa. Risken finns faktiskt att det på det här sättetblir en till.När det gäller samarbetssamtalen är de såvitt jagvet inte tvingande för föräldrarna enligt lagtexten.Anf. 115 () replik:Herr talman! När det gäller den gode mannen ärdet min förhoppning att alla de som springer i barnetshem som gör att barnet inte tyr sig till någon skabytas ut mot en god man. Det är min förhoppning attäven majoriteten ska inse detta så småningom.När det gäller umgänge med far- och morföräld-rarna förstår jag inte tanken att sociala myndigheterhar större möjligheter att förstå barnens behov än far-och morföräldrarna. Om jag uppfattade texten rätt ärsociala myndigheter där för att ge en viss restriktivitetnär det gäller domstolsförfarande i de här frågorna.Om det blir ett domstolsärende till kan ju inte spelanågon roll, om barnen mår bättre av det. Det kan väländå inte vara en begränsning.Anf. 116 () re-plik:Herr talman! talar i sin replik ommor- och farföräldrarnas roll, och självklart är mor-och farföräldrarnas roll väldigt viktig. För barnensskull hoppas vi att vi ska kunna få, precissom sade i sitt anförande, en störregemenskap i samhället mellan familjerna och övergenerationsgränserna.När det gäller umgängesrätten för mor- och far-föräldrar är det så att om vi nu skulle införa en talerättför mor- och farföräldrar finns det faktiskt ocksåsituationer där det inte är lämpligt med kontakt. Ge-nom att socialnämnderna får föra talan när det gällerumgänge med närstående person har utskottet upp-fattningen att det är det allra bästa för barnetsbästa.Anf. 117 ():Herr talman! Det här betänkandet behandlarmånga olika frågor som rör . från Socialdemokraterna har på ett ypper-ligt sätt beskrivit majoritetens ställningstagande idessa frågor och orsakerna och anledningen till våraställningstaganden. Jag kommer att avstå från att gånärmare in på dem. Det har gjortväldigt bra. Jag instämmer i de delar där har beskrivit majoritetens ställningstaganden.Herr talman! tog upp den frågasom jag i stället kommer att ägna mitt anförande åt.Det gäller frågan om homosexuellas möjlighet attadoptera barn och också frågan om lika rättigheter förhomosexuella i lagstiftningen.Kommittén om barn i homosexuella familjeröverlämnade betänkandet Barn ihomosexuella familjer. Mot bakgrund av vad som harframkommit i forskningen på området anser kom-mittén att de rättsliga skillnader som finns vadgäller homosexuella respektive heterosexuella parsmöjligheter att adoptera är sakligt motive-rade. Kommittén föreslår därför att registrerade part-ner i likhet med makar ska ges möjlighet att gemen-samt prövas som adoptivföräldrar.Vidare föreslår kommittén att det införs en möj-lighet för registrerade partner att adoptera den andrapartnerns barn under samma förutsättningar som i daggäller för gifta par.När det gäller assisterad befruktning föreslårkommittén att lesbiska par som registrerat part-nerskap eller lever i ett samboförhållande i likhet medheterosexuella makar och sambor ska ges möjlighetatt erhålla sådan befruktning vid allmänt sjukhus.Reglerna för fastställande av rättsligt föräldraskap börenligt kommitténs uppfattning motsvara de reglersom gäller för heterosexuella par.Kommittén föreslår också att en bestämmelse ommoderskapspresumtion införs, dvs. om modern ärregistrerad partner ska hennes partner automatisktanses som rättslig förälder till ett barn som föds inomdet registrerade partnerskapet, precis som det är iheterosexuella förhållanden.Slutligen föreslår kommittén att en bestämmelseska införas i om att uppgift om vemsom är spermagivare vid en insemination bör anteck-nas i socialnämndens akt rörande faderskaps- ellermoderskapsutredningen. Därutöver föreslår kommit-tén att homosexuella par som registrerat partnerskapeller som lever i samboförhållanden ska ges möjlighetatt utses till särskilt förordnade vårdnadshavare.Herr talman! Först och främst är det inte speciellttandlöst att se till verkligheten och till de barn somredan i dag lever i homosexuella familjer. Såvitt jagförstår gör inte och . Detta har också varit den största frågan räknat iantalet berörda barn i den statliga utredning som bl.a.jag varit ledamot i. Frågan om internationella adop-tioner berör minst antal barn men har å andra sidanvarit och är den mest kontroversiella.Faktum är att det finns många barn i sominte har samma juridiska rättigheter och skydd somandra barn enbart på grund av att deras föräldrar ärhomosexuella. Dessa barn och deras familjer osynlig-görs i lagstiftningen .