prot · GO0983 · 2001-03-21 00:00:00 — När den kommunala själv-styrelsen handlar om att ge bort uttjänta sjukhussäng-ar anser att kommunerna inte själva kanavgöra frågan och att de inte är kapabla att fatta be-slut om det. Men när det gäller att sälja ut akutsjuk-hus till privata intressen - då är man mycket kapablaatt fatta beslut själva i kommunerna.Anf. 20 () re-plik:Herr talman! förringar den betydel-se som det här förslaget har. Jag tycker att MatsBerglind skulle titta lite närmare på vad det innebär.Det framgår mycket tydligt av propositionen att dethandlar om en rad åtgärder som syftar till att vidgautrymmet för att bedriva den kommunala tjänsteex-porten.Den här propositionen handlar om två frågor,tjänsteexport och internationellt bistånd.När det gäller den kommunala tjänsteexporten är detju så att mycket av den exporten mellan den enskildakommunen och andra länder skulle gå genom dekommunala bolagen. Vi från sida ärmycket skeptiska, rentav negativa, till de här kom-munala bolagen helt enkelt baserat på de erfarenheterman har av alla misslyckade kommunala bolag.Det är också så att kretsen av aktörer vidgas. Dethar inte berört alls. Det är inte barakommuner och landsting som skulle ha de här möj-ligheterna. Det är också kommunalförbund och regi-onförbund utöver de kommunala bolagen. Då kanman fråga sig en sak. Om man ser på det rent demo-kratiskt är ju personer som sitter i kommunerna ochägnar sig åt sådan här verksamhet direktvalda. De kanfå bära ansvaret för det här i samband med val. Mende som sitter i kommunalförbund och regionförbundär ju indirekt valda. Samma sak gäller dem som sitteri kommunala bolag. Hur ska de få bära ett ansvar förmisslyckanden på det här området?Ett annat ställningstagande som vi har gjort är attkommunerna har fullt sjå med att klara av den verk-samhet de har . Man behöver inte gå in och ägnasig åt mer. Satsa hellre på bättre kvalitet i det somgörs. Vi är båda två mycket medvetna om de problemsom finns i den kommunala verksamheten när detgäller att värna om de här kärnområdena; skola, vårdoch omsorg.Lokaliseringsprincipen är också viktig. Den anserjag att man tummar på genom det här förslaget.Anf. 21 () replik:Herr talman! tycker jag att lite svårt att klara ut vad det egentligen är somgör att man reserverar sig mot det här. Den bild somHelena målar upp i sin replik är att nu skadet läggas ned skolor. ska det försämras inomsjukvården för nu ska man bedriva biståndsverksam-het till andra länder. Alla som över huvud taget harnågon som helst insikt i den kommunala verksamhe-ten vet ju att det här är i undantagsfall och att det skeri mycket liten uträckning.Däremot kommer det kanske att fordras ett utvid-gat internationellt arbete även på nivå. Dethär kan vara ett sätt att vara med i en sådan utveck-ling. Då tycker jag inte att vi med byråkratiska medelska försöka hindra en sådan utveckling. När det sedangäller kommunala bolag, kommunförbund och heladet kapitlet vet vi att inte tycker att manska ha kommunala bolag. Därmed är det punkt meddet.Men att göra det till något slags ytterligare devisatt det i den här frågan skulle vara några oegentlig-heter, eller att det skulle vara en skumraskverksamhetman håller på med, är väl i alla fall att ta till i över-kant. De politiskt förtroendevalda är demokratisktvalda. Alltså har man rätt att utkräva ansvar för derashandlande. Det gäller oavsett vilken position de sitteri, om det är ett kommunförbund, ett kommunalt bolageller ett fullmäktige. Det går inte att göra så här.En fråga till : Tycker attdet är rimligt att man inte i kommunerna själva ska fåavgöra om man ska skänka bort lite sjukhussängar närhon tycker att det är helt rimligt att sälja ut akutsjuk-hus till vinstintressen?Anf. 22 () re-plik:Herr talman! vet precis som jag får skänka bort sjukhussängar. Det är ingetsom hindrar det. Vi har inte sagt att man inskränka demöjligheter vi har . Men man ska alltså inteutvidga dem.Sedan är det fråga om vad lokaliseringsprincipeninnebär. Det är ju en mycket viktig princip som ocksåär kopplad till den kommunala självstyrelsen. Deninnebär att man i kommuner och landsting ska ägnasig åt sådan verksamhet som ligger inom det geogra-fiska område man har och som berör de egna med-lemmarna. Det är detta som det i första hand handlarom. Det är därför jag ser en risk för att man tummarpå lokaliseringsprincipen genom att man utökar möj-ligheterna till internationell verksamhet på det sättsom propositionen föreslår. Vi från ärmycket för att man ska ge bistånd. Det är en mycketviktig, central tanke för oss. Men det ska ske på rättnivå. Här har staten ett ansvar.Jag är rädd för att staten med de här möjligheternakanske i praktiken kommer att lämpa över mer ochmer ansvar för biståndspolitiken på kommunerna. Detkan också bli en oklar ansvarsrelation mellan kom-muner och landsting i den här frågan. Det kan bli såatt kommunerna inte riktigt vet hur det är. De tar påsig uppgifter och staten tar på sig uppgifter. Det finnsinte heller någonting i propositionen som talar omkontrollen av det här, hur det ska gå till så att det skerpå ett för skattebetalarna korrekt sätt.Jag känner mig djupt oroad inför propositionen.Det är därför vi yrkar avslag från Folkpartiet.Anf. 23 () replik:Herr talman! Jag fick inget svar på om det är rim-ligt att kommunerna själva kan få bestämma över omman vill skänka bort sjukhussängar när det är rimligtatt man kan sälja akutsjukhus till vinstintressen. Jagfick inget svar på om det är en rimlig avvägning somHelena gör när det gäller den kommunala självstyrel-sen.Den här utvecklingen finns det de som varnar för.Vissa säger att det här kommer att utvecklas mycket.Det finns också de som tror att det kommer hamna påungefär samma nivåer som . Det finns lite olikabedömningar. Det enda jag tror att vi kan vara säkrapå i den här utvecklingen är att det inte kommer attupphöra. Beträffande omfattningen och volymerna,också i ekonomiska termer räknat, tror jag att detkommer att vara en mycket stor försiktighet från dekommunala företrädarnas sida.Man när man nu gör en förenkling och försöker tabort en byråkratisk del så att man inte ska behövariksdagens och regeringens tillstånd vid den här typenav bistånd hårdrar genom att säga att statenkommer att lägga över detta ansvar på kommunerna.Nog måste jag säga att det blir tunnare och tunnare iargumentationen i fråga om varför man yrkar avslagpå den här propositionen. Det finns ju ingenting i dethär som tyder på den typen av diskussioner, tvärtom.Tänk på anmälningen till Sida för att hålla ihop dethär för att få en bedömning av det. Man skriver: Ihuvudsak är detta statens ansvar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §. )11 § Regeringens redovisning av resurser inomolika politikområdenFöredrogsfinansutskottets betänkande 2000/01:FiU16Regeringens redovisning av resurser inom olika poli-tikområden (förs. 2000/01:RR3).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 16 §. )12 § Straffrättsliga frågorFöredrogsjustitieutskottets betänkande 2000/01:JuU14Straffrättsliga frågor.Anf. 24 ():Herr talman! Ett stort antal motioner har inkom-mit med förslag i straffrättsliga frågor. I vanlig ord-ning har socialdemokraterna avstyrkt samtliga. Menvi kommer att fortsätta kämpa för förändringar. Viåterkommer med stor sannolikhet med nya förslag.Hur det nya rättssystemet fungerar - eller i många fallinte fungerar - kommer vi att göra till en av huvud-frågorna i valet.I de frågor som behandlas i dagens betänkande vi-sar vi på flera punkter där nuvarande ordning ochpåföljder starkt avviker från vad de medborgare som ialla fall jag träffar och representerar anser vara rättoch riktigt.Herr talman! Vi moderater står naturligtvis bakomsamtliga våra reservationer och särskilda yttrandenmen i den efterföljansvärda ordning som vi brukartillämpa här i kammaren yrkar jag bifall endast tillden första reservation som vi finns med på. Jag yrkar bifall till reservation 3.Vi har haft lagen om förbud mot köp av sexu-ella tjänster . Vi moderater var kritiskatill den s.k. sexköpslagen. Vi ansåg att lagen var mersymboliskt betingad än motiverad av effektivitetshän-syn. Vår uppfattning var att lagen inte skulle kommaatt bli effektiv med hänsyn till bl.a. svårigheterna attkontrollera och bevisa brott. Men vi var, och är fort-farande, överens med majoriteten, som drev igenomlagen, om att prostitution naturligtvis inte är någotsom är önskvärt.Ni socialdemokrater och ni som stöder socialde-mokratin, i alla fall för tillfället, brukar annars hävdaatt brottsligheten ska bekämpas med sociala insatser.Enligt vår bedömning är köp av sexuella tjänster ettsocialpolitiskt problem, dvs. att kvinnor, och för dendelen även ibland män, bjuder ut sina kroppar försexuella tjänster och att det då finns människor somär beredda att och önskar betala för de här tjänsterna.Vad är det egentligen som gör att ni socialdemokrateri detta fall gör bedömningen att kriminalisering ärbästa sättet att komma till rätta med ett socialt pro-blem?Herr talman! BRÅ, , hargjort en utvärdering av hur lagen tillämpades, låt varaunder dess första år. I rapporten framkommer det attBRÅ anser att det är för tidigt att dra några alldelesfärdiga slutsatser. Men man pekar dock i sin rapportpå en del av nackdelarna.BRÅ skriver bl.a. så här:"Konsekvensen blir att polisen tvingas gå långt isina spaningsmetoder och vänta med ingripande tillsden sexuella tjänsten ägt rum, vilket kan strida motpolisens uppgifter att förhindra brott." Är inte dettamed "polisens uppgifter att förhindra brott" viktigt?För mig är det oerhört viktigt. De brott som inte be-gås är de bästa.Polisen i har på uppdrag av Rikspolisstyrel-sen utrett den här nya sexköpslagen, och enligt poli-sens rapport är lagen tandlös och har inte lett tillmindre prostitution. Det enda som man konstaterarfaktiskt har hänt är att de prostituerade har fått detsämre. I stället för att det är en öppen prostitutionpågår sexhandeln i mer skyddade miljöer. Det görinte verksamheten mindre kränkande, och det skyddarinte heller de utsatta kvinnorna bättre mot våld ochövergrepp. Det visar den här utredningen från Skåne.De främsta tillskyndarna av lagen kan väl knap-past känna sig nöjda med att slippa se de prostituera-de på gatan. I så fall är den här lagen höjden av dub-belmoral.Polisens utredning visar också, i likhet medBRÅ:s rapport, att lagen har tvingat fram okonven-tionella spaningsmetoder. I stället för att hejda denprostituerade och hennes kund väntar man och slår tillvid själva sexakten, alltså, precis som jag sade tidiga-re, när brottet redan har ägt rum.I sin nitiskhet och sin strävan efter att sätta fastden som köper en sexuell tjänst har det hänt att manhar stått och videofilmat sexakten, t.ex. genom enbilruta. Det tycker i alla fall jag är tvivelaktigt, delvismed tanke på att det enligt lagen bara är den enaparten som är kriminaliserad, den som köper sex.Kvinnan i sammanhanget gör ju inget brottsligt. Ändåtar man till sådana metoder att man filmar en kvinnasom inte gör något brottsligt i den här situationen. Detär inte vilken situation som helst; det handlar om ensexuell tjänst. Sedan kan man också betänka att dethär brottet faktiskt inte har så hög straffskala. För migär det oerhört märkligt att man kan ta till dessa meto-der vid denna brottslighet.Herr talman! Även om det enligt betänkandet på-går ett arbete inom och EU då det gälleratt åstadkomma en effektiv lagstiftning inom IT-relaterad brottslighet anser vi att vi inte bara kan sittaoch invänta detta arbete. Vi anser att regeringen börfå i uppdrag att tillsätta en utredning som ser överfrågan om IT-relaterade brott och vilka lagstiftnings-åtgärder som krävs för att vi effektivt ska kunna be-kämpa dessa brott. I det här sammanhanget missar jaginte chansen att nämna att det vid BTH, BlekingeTekniska Högskola, som är en av de högskolor somligger i den absoluta världstoppen då det gäller IT,har inrättats en ny institution som förkortas CES.CES betyder . Mål-sättningen är att man ska bli världsledande just närdet gäller elektronisk säkerhet, något som kommer attbli ännu viktigare i framtiden.Herr talman! För oss som ännu inte har blivitbrottsoffer kan det vara svårt att föreställa oss hur detkänns att bli utsatt för ett brott då man hotas till livetmed ett vapen. Det kan vara att man utsätts för ettrån. Det kan också vara att man utsätts för en våldtäktunder vapenhot. I båda dessa fall har det för offreninte speciellt stor betydelse om det handlar om ettskarpladdat vapen, om det handlar om ett oladdatvapen eller om det handlar om en vapenattrapp somde i faktiskt icke kan avgöra om den äräkta eller inte äkta. Ångesten och rädslan kan faktisktbli densamma. Brottet sätter spår som brottsoffret imånga fall får leva med resten av sitt liv.Vi moderater anser att man ska se allvarligare pådenna typ av brott. Vi anser att denna typ av brott skabetecknas som grov. Vi tycker därför att riksdagenbör hemställa att regeringen återkommer med förslagom skärpning av dagens regler. Men med den tingensordning som finns här får man aldrig med sig social-demokraterna om de inte faller i utskottet, och så varinte fallet. Stödpartierna ställde upp.Herr talman! Brottsligheten har delvis ändrat ka-raktär. Polis, åklagare, domare och anställda inomkriminalvården står ofta inför brottslingar sominte drar sig för att hota till livet. De drar sig faktisktinte heller för att sätta hoten i verket. Det har vi settnär det gäller ett antal anställda inom kriminalvården.Det handlar inte bara om att poliser blir bespottade -vi har haft en debatt om polisen ska tåla det eller inte.Vi kräver att skyddet för myndighetsutövande perso-nal stärks. Behovet av ett stärkt skydd är uppenbart,inte minst i och med den praxis som har utvecklatsefter domar från bl.a. Högsta domstolen.Herr talman! BRÅ har i en undersökning letatfram de tio personer som har samlat på sig flest lagfö-ringar. Totalt har de tio som ligger i tio-i-topp lagförts1 440 gånger för sammanlagt 2 700 brott och harvisserligen dömts till sammanlagt fängelse.Forskare på BRÅ bedömer att det finns ca 500 perso-ner som kan hänföras till den här kategorin av noto-riska återfallsförbrytare. Deras brottslighet omfattarkanske inte våldsbrott osv. Men notera, ni som sitter ikammaren, att den här brottsligheten åstadkommermycket av det vardagselände som plågar många avvåra vanliga samhällsmedborgare!Det är allmänt känt att det är en liten grupp s.k.livsstilskriminella som svarar för en stor del avbrottsligheten i . Vi anser att den s.k. mäng-drabatten bör avskaffas. Vi anser att det ska införasen regel med innebörden att maxstraff för brottet ifråga ska dömas ut för den som för tredje gångendöms för ett brott av samma typ. Åtgärderna mot depersoner som inte visar någon vilja till att bryta medsin kriminella livsstil måste skärpas från statens sida.Att inte vidta dessa nödvändiga säkerhetsåtgärderskapar bara fler och fler brottsoffer.Det finns visserligen möjligheter för dom-stolarna att ta hänsyn till tidigare brottslighet, och detgörs naturligtvis i viss mån. Så skriver utskottsmajo-riteten och gömmer sig bakom det. Men mot bak-grund av den alltjämt mycket stora andelen återfall iden här gruppen bör - det anser i alla fall vi - lag-stiftaren bli betydligt tydligare gentemot domstolarna,så att de vågar gå upp lite grann i straffskalorna. Där-för anser vi att man när någon begår samma brott förtredje gången ska döma ut maxstraff.Jag har en annan fråga som jag skulle vilja ta uppmed mina meddebattörer här. Som ni känner till av-gjorde ettmål där en åtalad i tingsrätten hade dömts, visserligenbara till en månads fängelse, för misshandel av ennärstående kvinna. Tingsrätten skriver så här i sindom: "Brottet är inte att bedöma som ringa." Det härgick igenom rättsprocessen och upp till Högsta dom-stolen. Där har vi fått veta hur vi ska tolka. Högstadomstolen ändrade domen till samhällstjänst i 50timmar. Man kan alltså misshandla sin närståendekvinna eller någon annan och få samhällstjänst.Det här tycker vi är fel. Samhällstjänsten bordeinte få användas vid s.k. artbrott. På ett ställe i betän-kandet står följande: "Av Högsta domstolens domartorde man kunna dra slutsatsen att det är möjligt attdöma till samhällstjänst i rätt stor utsträckning ävenför brott som är av sådan art att starka skäl talar förfängelse. "Men bara därför att nuvarande lagstiftning är såbeskaffad så behöver vi faktiskt inte ha det så i fort-sättningen om vi inte vill. I så fall är vår roll i riksda-gen och i justitieutskottet meningslös. Jag ser i allafall mitt mandat som en möjlighet och faktiskt ävensom en skyldighet att försöka ändra på sådant som jagtycker är fel i lagstiftningen.Avslutningsvis, herr talman: Den som hänsynslöstprofiterar på andra människors olycka genom att görastora vinster på narkotikahandel bör kunna dömas tilllivstids fängelse. Vidare tycker vi att straffskalornanär det gäller olika droger bör ses över. Detta har också påpekats av den avslu-tade . Vi kräver att regeringenåterkommer i frågan.Anf. 25 ():Herr talman! I det här betänkandet behandlas ettantal motioner som har väckts under allmänna mo-tionstiden. Motionerna handlar i huvudsak om brottoch påföljder, men de rör sig över ett ganska brettspektrum. Och det är väldigt många viktiga frågorsom finns med på detta område. Jag ska försöka attlyfta fram och beröra en del av dem i alla fall.Jag vill börja med att yrka bifall till reservationer-na 1 och 10.Även om det kan synas som att ingenting särskilthar hänt när man läser detta betänkande - motioneråterupprepas år efter och blir avslagna - så är dettafaktiskt ett betänkande där man kan peka på att dethar hänt en hel del saker och att en hel del saker är påväg att hända.Jag ska lyfta fram en mycket viktig fråga. Det harfunnits motioner tidigare, även , i vilka manbegär en utredning om att man ska tillskapa ett sär-skilt tortyrbrott i svensk lagstiftning. Detta förslag hartidigare blivit avslaget med hänvisning till att dekonventioner som finns är fullt tillräckliga, trots att vihar sett att det har funnits flera fall även här i Sverigenär frågan har väckts där svensk lagstiftning inte gerdenna möjlighet. Men kan vi glädja oss åt att det idetta betänkande framkommer att regeringen harbeslutat att tillsätta en utredning som ska se över justdenna fråga om möjligheten att tillskapa en svenskstraffrättslig lagstiftning som ska kunna täcka tortyr-brott. Det är oerhört glädjande. Detta uppdrag kom-mer att redovisas , vilket innebäratt det dröjer ett tag. Men det är glädjande att man hartagit detta internationellt mycket viktiga steg.I detta sammanhang har vi i ocksåmotionerat om att vi anser att reglerna om forum itvistemål i inte riktigt täcker in denna fråga.För den som har blivit utsatt för tortyr och har varitoffer för krigsförbrytelser och andra grova kränk-ningar är naturligtvis det viktigaste att rättvisa skipasoch att brottslingarna ställs inför rätta och döms försina brott. Men för att offren ska kunna gottgöras ärdet också viktigt att det finns möjlighet att driva enskadeståndsprocess mot förövarna. Vi anser att reg-lerna i tvistemål i detta avseende inte är tillräckligtlångtgående i . Därför yrkar vi bifall till reser-vation 1.Ytterligare ett område där det har hänt ganskamycket gäller brott mot homosexuella. Det har ocksåfunnits en mängd motioner på detta område. En till-satt utredning har överlämnat sitt förslag till regering-en, och detta är nu ute på remiss. I denna utredningtas frågor upp om huruvida hets mot folkgrupp ibrottsbalken ska utvidgas till att även gälla kränk-ningar av homosexuella. En majoritet i utredningenföreslår att man ska införa ett nytt brott om hets mothomosexuella och att man också i 29 kap. 2 § 7brottsbalken uttryckligen säger att det är en försvå-rande omständighet om ett motiv för brottet har varitatt kränka en person på grund av hans eller henneshomosexuella läggning. Det är oerhört viktiga steg,och det är motioner som har återkommit år efter årunder den tid som jag har suttit i sedan1994. Svaret har alltid varit att man avvaktar ochavslår. har svaret varit att enutredning pågår. har vi en färdig utred-ning. väntar vi bara på remissvaren. Vi vet ocksåatt utredningen tar ställning för att öka skyddet för dehomosexuella.När det gäller sexualbrott så har en utredning justöverlämnat sitt betänkande, vilket berör alla de mo-tioner som har väckts på detta område. Därför av-vaktar ett enigt utskott när det gäller just detta områ-de.Sedan kommer vi in på frågor om straff ochstraffskalor. En av de frågor som hardrivit är frågan om livstidsstraffet. Vi harriktat kritik mot livstidsstraffet utifrån olika perspek-tiv. Det ena har varit det rent principiella perspekti-vet, att regeringen använder straffet. Och det är inte någon domstoleller någon oberoende nämnd utan den politiskamakten som avgör längden på ett straff. I fråga omdetta är det också glädjande att regeringen nu äntligentillsätter en utredning som ser över livstidsstraffetskonstruktion, där målsättningen ska vara att man skaha en oberoende nämnd som ska tidsbestämma livs-tidsstraffet. Man vill också ha en ordning med auto-matik, dvs. att den dömde efter ett visst antal år skaha rätt att få sin fråga prövad. Detta är oerhört positi-va steg. Det möter den kritik som harhaft på det principiella planet när det gäller vem somska ha den dömande makten och att man ska skilja påden dömande makten och den politiska makten.Däremot löser inte detta den för oss otroligt vikti-ga frågan om man i ett samhälle och i ett straffsystemska ha ett straff som man i förväg inte vet hur långtdet är. Även om den dömde kommer attfå en bättre möjlighet att kunna förbereda sig och vetanär straffet ska kunna prövas, så anser vi att det är felatt ha ett straff som inte är förutsägbart, att den döm-de inte vet till hur många års fängelse som han ellerhon är dömd. Detta är fel både ur brottsofferperspek-tivet och ur brottslingens perspektiv och för att manska kunna arbeta så effektivt som möjligt med vård,behandling och rehabilitering inne på anstalterna.Därför fortsätter vi att reservera oss när det gällerlivstidsstraffet. Men vi är ändå glada över att man tarsteget för att lösa de principiellt viktiga frågorna, såatt man skiljer på den lagstiftande och den dömandemakten.Herr talman! Som vanligt har det funnits enmängd motionsyrkanden. Vi hörde en del av dem fråntalarstolen tidigare från . De handlar omstraffskärpningar på olika områden. Det är ganskavanligt att man i debatterna säger att vi ska ha hårdarestraff, att vi borde skärpa straffen för en mängd olikabrott.Det är ganska intressant att moderaten när det gällde sexköpslagen talade om enrapport om effektivitet. Han sade att lagen inte äreffektiv och inte löser problemet och att man därförska avskaffa sexköpslagen. Å andra sidan fortsättermoderaterna att hävda att vi behöver hårdare straffoch att vi behöver skärpa straffskalorna, trots att allforskning visar att längre och hårdare straff inte för-ändrar brottsutvecklingen i ett samhälle och att detinte förändrar samhällets struktur. Det enda som skerär att vi får fler och fler människor i fängelse utan attuppnå någonting. Och där finns det ganska klaraforskningsbevis för att hårdare straff inte bekämparbrottsligheten. Hårdare straff är nägonting som slårmot den enskilde individen men ingenting annat.Flera av frågorna om skärpta straff kan låta gans-ka rimliga. En fråga är om rån där man använder envapenattrapp och rån där man använder ett riktigtvapen ska bedömas på exakt samma sätt när det gällerstraffskalorna. Ur brottsofferperspektiv kan jag hållamed. Upplevelsen för brottsoffret som blir utsatt förhotet och inte har någon aning om det är ett riktigtvapen eller en vapenattrapp är exakt densamma. Dåskulle det vara lätt att säga att användning av attrappborde jämställas med att använda ett vanligt vapen.Samtidigt måste man titta på straffets effekt på andraområden.