prot · GP0947 · 2001-12-13 00:00:00 — ären osedvanligt dålig lösning.För det tredje innebär den stora satsningen somgörs vid hamn, i storleksordningen 4-5miljarder kronor, att kapaciteten för gods- och per-sontrafik kommer att öka. Den spårbundna trafikenfrån har ingen annan väg att välja än Kon-tinentalbanan. För att den stora satsningen i Trelle-borg ska bli framgångsrik krävs att flaskhalsproble-men undanröjs och att de malmöbor som redan i dagstörs av buller och vibrationer får en lösning på sinaproblem.Banverket har i ett pressmeddelande från den 12oktober sagt att i och med färdigställandet avCitytunneln finns det av kapacitetsskäl inte behov avytterligare järnvägsförbindelser runt eller genomMalmö . Man skriver vidare därför anser att ett yttre godsspår runt Malmöendast kan bli aktuellt om kapacitetsproblem uppstår iframtiden. tar därmed ingen hänsyn till atten tredjedel av Malmös befolkning blir direkt berördav en olycka med farligt gods.Samma banverk har i propositionen fått etttilläggsuppdrag att komplettera med enytterligare alternativ utformning i samband med mil-jöbalksprövningen. I det här fallet kan man verkligentala om att låta räven vakta hönsen.Om ger regeringen i uppdragatt bemyndiga att genomföra ,kommer det för oss framöver att vara viktigt att se tillatt man i infrastruktursatsningarna på 100 miljarderkronor också tar hänsyn till situationen för den tred-jedel av Malmös befolkning som är direkt störd ochhotad av sträckning.I detta anförande instämde . )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till förmiddagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.6 § (forts.) Kommunikationer och infrastrukturför ett långsiktigt hållbart transportsystem (forts.TU1 och TU2)Anf. 126 ():Fru talman! Vi diskuterar bl.a. ett långsiktigt håll-bart transportsystem, och då vill jag tala om Väner-sjöfarten och dess problem. Jag är född i bor där, och jag har sett båtarnakomma och gå på och . Menpå senare år har det blivit allt glesare mellan fartygen.Vänersjöfarten har på grund av snedvriden kon-kurrens tappat konkurrensförmågamot andra transportslag, främst utländsk trailertrafikoch järnväg. har godsvolymerna in och utur omland stadigt ökat. har Vä-nertrafiken minskat . Minskningen undersenare år är så kraftig att den del av näringslivet iVänerregionen som är beroende av sjöfarten känneroro för framtida möjligheter att leverera sina produk-ter eller ta emot råvaror. Totalt är tiotusentals arbets-tillfällen beroende av en fungerande Vänersjöfart. Desjunkande godsvolymerna har tvingat attdra ned på servicegraden och säga upp folk. Det är enfarlig utveckling, eftersom , när och omden negativa trenden vänder, riskerar att ej klara avatt ta emot det gods som då anmäls för ut- eller in-lastning.Regeringen har upprepade gånger uppmärksam-mats på Vänersjöfartens ogynnsamma konkurrenssi-tuation jämfört med andra transportslag, men ingethänder.I frågestund sadenäringsministern att Vänersjöfarten konkurreras ut avtåg eftersom tåg är billigare, men han förklarade intevarför tåg är betydligt billiga-re.I ett svar på en skriftlig frågasäger han sedan att regeringen arbetar för att det skaråda likvärdiga konkurrensförutsättningar mellanolika transportslag. I samma frågesvar slår ministernäven fast att rättvis konkurrens uppnås om skatter ochavgifter för alla transporter speglar de samhällseko-nomiska marginalkostnader som transporterna gerupphov till, vilket ingen motsäger.Tidigare i dag ställde min partikollega en direkt fråga till näringsministern om vilkaåtgärder han tänkte vidta för att vända Vänersjöfar-tens negativa utveckling. Ministern svävade på måletoch hänvisade till utredningar och betänkanden, ochäven till . Han var mer tydlig i frågesvaretden , där han slog fast att regeringen förnärvarande ej är beredd att vidta några särskilda åt-gärder beträffande Vänersjöfarten.Näringsministerns hållning är motsägelsefull. Åena sidan försäkrar han gång på gång att regeringenär intresserad av att Vänersjöfarten ska ha en framtid,säger sig arbeta för likvärdiga konkurrensförutsätt-ningar mellan olika transportslag och hyllar principenom samhällsekonomisk marginalkostnad när detgäller rättvis konkurrens. Å andra sidan är han med-veten om Vänertrafikens akuta problem, men låterdem förvärras, trots att satsningar på denna sjöfart ihögsta grad ligger i linje med ett samhällsekonomisktmarginalkostnadstänkande.I likhet med näringsministern konstaterar att om samtliga avgifter förinfrastrukturen anpassas till samhällsekonomisk mar-ginalkostnad bör effektiva godstransportsystem kunnautvecklas på marknadens villkor. Men så är det defi-nitivt inte , och det med regeringens goda minne,dessvärre.Det transportpolitiska beslut som togs 1998 syfta-de bl.a. till att ge järnvägen goda utvecklingsmöjlig-heter, varför ett nytt banavgiftssystem infördes. Till-sammans med vissa andra förändringar innebar det enårlig kostnadsminskning för järnvägen med780 . När banavgifterna på detta sättsattes under marginalkostnadsnivån innebar det konkurrensfördel för järnvägen som Vänertrafi-ken ej kompenserades för, vilket omgående fick ne-gativa effekter för densamma. T.ex. förde Stora Ensoöver allt sitt gods till järnväg. De båda för Vänersjö-fart specialbyggda containerfartygen"vänerskyttlarna" tappade därvid marknad och är sålda till . i Karl-stad har endast två fartyg mot tidigare fem ilinjetrafik till och . Enligt Vänerrå-det kostar olja mer per ton att frakta på kölän på den subventionerade järnvägen.Efter det att det transportpolitiska beslutet trätt ikraft tillsatte näringsministern en utredare som skullelägga fram förslag som främjade utvecklingen avVänersjöfarten. Utredningen presenterades i mars2000 och innehöll flera åtgärder för en stärkt Väner-sjöfart. Bl.a. skulle staten bidra med halverade lots-kostnader. Men i stället för sänkning har lotsavgifter-na höjts trots 40-procentig rabatt för pas-sage av Trollhätte kanal.Det enda förslag som fått någon praktisk betydel-se är bildandet av , där regeringen tillsköt5 . Vänerrådetska ta initiativ till åtgärder som stärker Vänerregio-nen, Vänersjöfarten och den regionalekonomiskautvecklingen.Näringsministern har uttalat att bildandet av var det viktigaste förslaget som lades fram iVänerutredningen. Dock har han ej brytt sig om rå-dets synpunkter på Vänersjöfarten eller dess var-ningssignaler om densamma. Regeringen kan intelängre undandra sig sitt ansvar för Vänertrafikensutveckling genom att flytta över detta ansvar till och tro att rådet av egen kraft ska kunnavända sjöfartens negativa utveckling.I infrastrukturpropositionen omnämns Vänersjö-farten endast med några rader, där regeringen heltkort konstaterar att Vänertrafiken tappar marknads-andelar. Men inga åtgärder presenteras för att vändautvecklingen. ska 364 miljarder kronorsatsas på vägar och järnvägar, men sjöfarten ska ävenfortsättningsvis finansieras genom avgifter. In-frastrukturpropositionen sägs innebära den störstasamlade satsningen på svensk infrastruktur i moderntid.Tidigare här sade näringsministern att dennasatsning görs för att främja tillväxt, regional utveck-ling och omställning till ekologisk uthållighet. Samti-digt visar utredningar att det är just inlandssjöfartensom kan bidra till en sådan utveckling. Det har manklart för sig nere i , där man satsar på att flyttagods från vägarna till kanaler och floder. Med rege-ringens politik är utvecklingen den motsatta i Sverige.För kan den uteblivna satsningen påVänersjöfarten bli förödande. Vid en eventuell ned-läggning ska man ha i minnet att den mängd godssom transporteras sjövägen till motsvararmer än 100 000 långtradare eller ca 3 000godståg. Hur mycket av de 364 miljarderna måsteman satsa på och järnvägen för att klaradet trycket.I likhet med vad som sker nere i bordeVänern ses som en inre vattenväg, vilket innebär attinfrastrukturen på och be-traktas som en del av landstransportsystemet ochfinansieras via anslag såsom vägar och järnvägar.Investeringarna i hamnverksamheten i börkoncentreras till några moderna godsterminaler medbra infrastruktur för såväl båt som lastbil och järnväg.När det gäller inre vattenvägar är det intressant attkonstatera att har lagt fram fleraförslag för att minska godstrafiken på väg. Bl.a. harman godkänt ett österrikiskt program för att öka han-delstrafiken på . Målet är att mellan år 2001och 2005 föra eller av deninternationella godstrafiken genom landet från lastbiltill båt till en kostnad av . Härborde det finnas utrymme för regeringen att agera föratt förbättra Vänersjöfartens konkurrensförmågasamtidigt som den vägbundna godstrafiken minskar.Slutligen, fru talman, sade näringsministern tidi-gare här att han vill avvakta vad som kan fallaut av beredningen av Godstransportdelegationensbetänkande innan han eventuellt agerar för Vänersjö-farten. Om Godstransportdelegationens betänkandeöver huvud taget utmynnar i regeringsförslag beräk-nas detta tidigast kunna ske . Vänersjöfarten,som är i kris , kan inte vänta. Akuta åtgärder krävs.Vänerrådet, som näringsministern så ofta hänvisartill, har föreslagit ett statligt stöd på per ton försjögods på till dess att mer långsiktiga åtgär-der vrider konkurrenssituationen rätt.Anf. 127 ():Fru talman! Först vill jag kommentera några vik-tiga reservationer till TU1 med somförsta namn. Det gäller nr 1, 2 och 9.Den första handlar om de enskilda vägarna. Re-servanterna går emot förslag omöverföring av allmänna vägar till enskilda och om attstaten skulle frånhända sig det ekonomiska ansvaretför underhållet av enskilda vägar. De förslagen skullebli ytterligare ett dråpslag mot landsbygd och gles-bygd och de skulle vidga de regionala klyftorna änmer om de genomfördes. De får inte genomföras!Den andra gäller vägmärken och vägskyltar. Detär en fråga där jag har agerat på olika sätt i flera år.Många är de företagare som upplever regelverket sommycket orättvist. När man som trafikant närmar sigen stad möts man av en skog av skyltar, medan densom vill sätta upp en skylt ute på landsbygden för attfolk ska kunna hitta till företaget - ofta ett turistföre-tag - möts av stora problem och krångel. Det här äringet nytt problem. Det är skandalöst att det tar sålång tid att ändra detta, för här behövs resultat snabbt.Vi vill inte ha en sommar till med de här skyltregler-na.Den tredje reservationen handlar om Vänersjö-farten, som ju är en krisbransch. Det beror helt påfelaktiga politiska beslut - eller rättare sagt på bristenpå politiska beslut i en del fall. De felaktiga beslutengör att konkurrensen mellan trafikslagen går åt felhåll när det gäller energieffektivitet osv. Riktmärketbör ju vara att det mest energieffektiva transportsättetska användas. Att sjöfarten sedan minskar trängselnpå vägar och järnvägar är ytterligare ett skäl. Sjöfar-ten på bör ges samma förutsättningar somgäller för inre sjöfart på kontinenten. Det betyder attde inre vattenvägarna finansieras på samma sätt somvägar och järnvägar. Som det nu är drabbas också av orättvisa trafikavgifter, vilket verkarnegativt för den. När utredaren en sänkning av avgifterna så höjdes de istället, som vi har hört här tidigare.Jag går över till vägfrågorna. En av de storafördelarna med regionen är att vi nusamlar oss inför regionala frågor som infrastrukturenpå ett helt annat sätt än förut. Vi jobbar tillsammansoch kommer överens om prioriteringar. Det ska er-kännas att det har varit si och så med densaken. Varje geografiskt område jobbade för sitt,vilket gav en mycket spretig bild av regionen. Det ärnågot som avspeglar sig i att totaltsett ligger sämre till än övriga regioner när det gällersatsningar på infrastruktur.Nu finns det dock en enighet. Regionen har till-sammans med kommuner och näringsliv arbetat framen strategi för att åtgärda de mest akuta behoven. Vi kan konstatera attvi med regeringens proposition och fördelning efterfolkmängd inte ens når två tredjedelar av behoven närdet gäller vägarna. Detta är investeringar som är nöd-vändiga för näringslivet och människorna i Sverigesmesta exportregion.Med budgetalternativ för infrastrukturför och våra satsningar på vä-garna därefter samt öppningen för att pröva annanfinansiering skulle vi kunna klara de här investering-arna. Det handlar om investeringar på alla nivåer -från grusvägarna i till flaskhalsarna i Göte-borgsregionen.Jag står självfallet bakom hela den prioriteringen,men vill ändå lyfta fram några exempel. Det handlarförstås om grusvägarna i , som vi har haftupp här så otroligt . Det gäller ävenandra vägar i . är det landskap somhar den största andelen grusvägar. Där finns ett råva-rubaserat näringsliv med mängder av tunga transpor-ter och stor turism. Vi har alltså diskuterat frågan häri kammaren . Dalslandhar också agerat på en mängd olika sätt. Men ändåkänner man att det har varit svårt att tränga igenomdetta att vi i delar av har värre pro-blem än de som vanligtvis brukar räknas till skogslä-nen.Nu har tagit fram en plan över det ro-busta vägnätet, som man säger. Den planen måstegenomföras nu.Sedan har vi E 20, mellan och . Kommunerna efter E 20 harförhandlat sig fram till en plan för olika etapputbygg-nader och för i vilken ordning dessa ska utföras. Ensnabb utbyggnad är nödvändig av flera skäl. E 20 ärSveriges viktigaste landtransportled mellan Västkus-ten och Bergslagen och för gods och pet-roleumprodukter. Olycksfrekvensen är mycket högberoende på stor trafikmängd, tung trafik, ett stortantal korsningar, avsaknad av vägrenar och låg ochojämn standard. På sträckningen genom harvi det dystra rekordet sju döda under tre månader.Under år 2000 dog tio personer på sträckan mellanAlingsås och . Det finns också en hel delandra skäl för att åtgärda E 20.Fru talman! Eftersom vårt budgetalternativ harfallit tvingas vi nu arbeta efter regeringens och sam-arbetspartiernas resursfördelning. Det är då viktigt attsåväl regering som berörda myndigheter tar till sig avden argumentation som med kraft förs fram avregionen . På så sätt kan vi få enfördelning av vägresurserna som utjämnar en del avden tidigare eftersatta fördelningen till regionen närdet gäller resurser till vägnätet.Fru talman! Jag står självfallet bakom alla reser-vationer där finns med, men avstår förtids vinnande från att yrka bifall utom till de reserva-tioner som har yrkatbifall till.Anf. 128 PER ():Fru talman! Varför behövs det ett obligatorisktfritidsbåtsregister? Jo, därför att vi med ett sådant kanöka sjösäkerheten, lättare identifiera stöldgods ochmiljöförorenare, lättare få tag i bråkstakar på sjön ochavslöja ekonomiskt fiffleri.Med en tydlig och enkel siffer- och bokstavsmar-kering på större fritidsbåtar - man brukar dra en gränsvid och 14 hästkrafter - underlättar man försjöpolisen, för , för ,för de hamnansvariga och för alla oss andra somvistas på, vid eller i havet. Det gäller inte minst ocksåfauna och flora.Denna fråga är ett sorgebarn i den här riksdagen.Jag själv har motionerat om den . Detfanns ett obligatorisk fritidsbåtsregister i slutet på1980-talet som fungerade utmärkt. Det försvann 1992i och med den borgerliga regeringen. Sedan har viinte kunnat återupprätta detta obligatoriska register aven mängd underliga - som jag ser det - skäl.Vi kan börja vid budgetproposition. Dåfanns ett socialdemokratiskt kongressbeslut om attinrätta ett obligatoriskt fritidsbåtsregister. Det gjordeatt vi också här i hade en tydlig majoritetför ett sådant. I regeringens budgetproposition skrevman att man skulle se till att komma tillbaka med ettförslag om registrering av fritidsbåtar. Med det lät vioss nöja i den här majoriteten, och yrkade inte pånågon reservation. Men det kom inget förslag. Undervåren 1999 när jag tog upp detta i en frågestund mednäringsminister så hade han mage att stå idenna talarstol och säga: Nej, något sådant registerblir det inte. Han såg lite frågande ut, och jag tog dettill intäkt för att han kanske inte kände till frågan såväl. Året efter - vid budgetpropositionen sade man: Jo, nu kommer vi med ett sådant härregister. Man sade att man nog också skulle ha meden obligatorisk ansvarsförsäkring för ägare av fritids-båtar. Det hände ingenting.I budgetpropositionen sade man att manfortsatte dialogen med försäkringsbranschen, sominleddes , och att man var stärkt i sin uppfattningatt ett allmänt fritidsbåtsregister skulle bygga på ettfrivilligt register. Det hände fortfarande ingenting.Nu har vi budgetpropositionen där man sägeratt regeringen fortsätter dialogen , att fri-tidsbåtsregistret ska bygga på det frivilliga registretoch att regeringen avser att tillsätta en särskild utreda-re för detta. Då undrar man: Hur är det fatt egentli-gen? Så där kan man väl inte göra. Man kan väl inteår säga att man ska återkomma och sedanplötsligt säga att nu behövs det nog en utredare, sär-skilt då det har funnits ett register en gång. Det äringet nytt och inget märkligt. Det är väldigt enkelt attadministrera och väldigt effektivt. Det här är, som jagser det, inte bara anmärkningsvärt, allvarligt ochpinsamt, det är rent av skandalöst.Därför yrkar jag, fru talman, bifall till reservation12 i trafikutskottets betänkande nr 1.Jag menar att vi nu borde bilda en majoritet förförslaget här i . Det finns en tyst majoritetför det. Jag är ganska säker på det. Men tyvärr har viår trott på att regeringen ska klara av det här,men det har man inte gjort. Därför tycker jag att detnu är dags att helt enkelt kräva ett obligatoriskt re-gister.Det finns en annan fråga i betänkande TU2 somhandlar om olika transporter. Där har jag en motionom cykling. Det är också en i olika sammanhangåterkommande motion från min sida. Jag är en gladcyklist, tycker att cykling är oerhört viktigt, och jagvet att det är det optimala transportmedlet. Därför villjag rekommendera alla att använda cykeln där den ärlämplig, och det är den förfärligt ofta. Det kan vinumera se efter den nationella strategin som Vägver-ket tillsammans med bl.a. toginitiativ till. I den säger man att av alla resorgörs med cykel. Det är inte mycket om man ser bakåti tiden, för utfördes avtransporterna med cykel.Det som är väldigt viktigt att tänka på är att överhälften av alla bilresor som vi gör är kortare än femkilometer. I tätorter är det ännu fler. Det är alltså som handlar om bara tre , typiskacykelavstånd.Då menar jag att för att vi ska förbättra folkhälsanoch för att vi ska ha ett långsiktigt hållbart transport-system måste vi satsa mer på cyklingen. Vi måste gåtillbaka till det här fantastiska transportmedlet och setill att använda det betydligt mer frekvent, framförallt i storstäderna. För det behövs bättre cykelbanor,och de ska helst vara avskilda från bilvägbanan. Mengår inte det ska man ha en särskild cykelfil, och denbör vara minst en meter bred för att den ska fungerapå vägar. Då tänker jag även på landsbygden, där jagsjälv bor och där vi har väldigt dåliga möjligheter attta oss fram på cykeln på ett säkert sätt.Nu finns det ju ett länstransportanslag till cykel-banor och därmed möjligheter att bygga ut dem. Detär jättebra med den cykelstrategi som harkommit fram till. Jag hade i min motion yrkat på ennationell handlingsplan, och man kan säga att detnästan är samma sak som strategi. Menjag ville att regeringen mer aktivt skulle gå ut ochvisa på de åtgärder som behövs direkt och kunnainitiera mer cykling.Vi har ett dystert facit över olyckor. Det är 50cyklister som dör och 5 000 som skadas. Det ärallvarliga siffror. För att öka cyklingen måste vikomma till rätta med de här problemen, som denövriga trafiken ofta utgör för cyklingen.Anf. 129 ():Fru talman! firar vi , en ljusets högtid.Jag ser också äntligen ljuset i tunneln när jag tar delav trafikutskottets betänkande vad gäller utbyggnadav väg 73, sträckan , till en fyrfältsvägmed mitträcke.Väg 73 är en av landets mest olycksdrabbade vä-gar. Bara inträffadeinte mindre än tre dödsolyckor. De 22 kilometrarnamellan och är en smal, krokig ochmörk väg med intensiv trafik. Nollvisionen kräver enökad trafiksäkerhet på denna sträcka.Det finns ett brett samförstånd i hela regionen omatt bygga ut väg 73. har det varit enprioriterad fråga för . Opinio-nen för fyrfältsväg har i min kommun vuxit till enfolkrörelse. Men trots den starka opinionen har läns-styrelsen ännu inte prioriterat vägutbyggnaden i denregionala investeringsplanen.Regeringen har gett ett särskilt uppdrag till att ta fram en arbetsplan för utbyggnad avväg 73. För att snabba på processen har Vägverketdessutom tilldelats . finns peng-arna, och behövs prioriteringen.Fru talman! Regeringen tillsatte sedanStockholmsberedningen med företrädare för samtligariksdagspartier. Den ska lämnaett andra delbetänkande som kommer att innehålla välförankrade förslag till och prioriteringar av in-frastruktur i och i anslutning till Stockholmsregionen.Jag vill erinra om att beredningen redan i sitt förstadelbetänkande prioriterade väg 73.I tisdags kunde vi läsa i attNynäshamns hamn hör till de hamnar som bedömer vara av riksintresse. Hamnar av rik-sintresse måste ha en sjöfart vars trafik överstiger 1,5miljoner ton eller 200 000 passagerare . Nynäs-hamn har tack vare Gotlandstrafiken över en miljonpassagerare och uppfyller alltså kraven medråge. Det kräver en utbyggd väg.Den ökande handeln med staterna runt Östersjöngör att sjöfarten ökar. hamn harlångtskridande planer på en ny hamn, Norvik i Ny-näshamn, som kan avlasta . Då behövsvägen ännu mer.Vi i är beredda att ta vårt ansvar föratt öka bostadsbyggandet i regionen. Det finns godaförutsättningar för både attraktiva bostadsområdenoch företagsetableringar. Kommunen har en vision attfram till 2010 öka kommuninvånarantalet med 5 000.Då behövs vägen.Fru talman! finns egentligen inget alternativtill väg 73. Nästan 5 000 personer pendlar dagligentill sina arbetsplatser utanför kommunen. Kollektiv-trafiken - pendeltågen - går sällan, är alltför oftaförsenade och tar . Många tar därför bilen föratt vara säkra på att kunna sköta sitt arbete.En utbyggd väg 73 och en tillförlitlig kollektivtra-fik är inte ett intresse enbart för oss i Nynäshamn.Med den ökande hamntrafiken runt , medGotlandsfärjans nordligaste hamn och med expan-sionsmöjligheter i kommunen är det ett intresse förhela och riket.Fru talman! Jag är glad över regeringens in-frastrukturproposition och trafikutskottets betänkandeoch yrkar därför bifall till utskottets förslag till beslut.Jag förutsätter att Stockholmsberedningen, läns-styrelsen och i kommer atthögprioritera väg 73 så att den byggs nu.Anf. 130 HANS () replik:Fru talman! Jag tror att de flesta här i kammarenär väl medvetna om behovet av att rusta upp väg 73.Åtminstone vi i trafikutskottet har blivit utsatta förotaliga uppvaktningar i frågan.De flesta av oss har väl ett antal gånger åkt väg 73och kunnat konstatera behovet där. Så jag tror att viär väldigt överens om behovet.Men det är som sagt inte sak att be-sluta om varje enskilt vägprojekt. ju själv Stockholmsberedningen, som jobbarmed frågan. Efter att ha varit i kontakt med bådeStockholmsberedningen och känner jagmig väldigt säker på att vägen kommer att byggas såfort planeringsprocessen och den miljöprövning somalltid måste göras i ett sådant här fall är avslutad.Anf. 131 () replik:Fru talman! Jag anser också att väg 73 passar in ide insatser som Stockholmsberedningen föreslår föratt bl.a. uppnå ökad samordning mellan de olika tra-fikslagen och ökad effektivitet i det befintliga trans-portsystemet. Det handlar också om tillräcklig spår-kapacitet och ökad satsning på kollektivtrafiken.Vidare handlar det om att ha tillräcklig vägkapacitetmellan norra och södra regionen och om förbättringarav transportsystemet som leder till att det skapas flerplatser som är attraktiva för etablering av bostäderoch arbetsplatser. Jag instämmer alltså. Jag ser ocksåmed spänning fram emot delbetänkandet som kom-mer i januari.Anf. 132 ():Fru talman! Det har framgått av diskussionen att det finns många olika problem i vårt land närdet gäller kommunikationerna.