prot · GO0962 · 2001-02-07 00:00:00 — Eftersom viinte har något annat dokument än passet som visarmedborgarskapet innebär detta i praktiken att dennordiska passfriheten inte längre gäller - tvärtemotalla löften och garantier.Enligt uppgift vill nu införa ettsärskilt Schengenpass - ett identitetskort som visarmedborgarskapet och som måste medföras på resa föratt man ska kunna legitimera sig. Rikspolisstyrelsenlär också överväga att föreslå ett särskilt föruppehållstillstånd i Sverige.Det känns inte särskilt tillfredsställande att förseolika grupper i samhället med olika . Jag villinte gå så långt som att göra jämförelser med inrikes-passen i apartheidens , men det är inte över-raskande att sådana jämförelser ändå har gjorts i den-na debatt.Herr talman! finns inte regeringen här, mendet finns i alla fall ledande socialdemokrater. Jag villgärna ha deras syn på detta, när det nu står klart attden nordiska passfriheten urholkas i och medSchengeninträdet och att ett speciellt ID-pass måsteinföras. Varför talade ni inte från början sanning omvad Schengen innebär?Dessvärre finns det också anledning att i dettasammanhang påpeka att det synes finnas en ideolo-gisk grund för Schengensystemet. Redan från börjanvar tanken med Schengen uppenbarligen att påskyndautvecklingen i federalistisk riktning. När kontrollenvid gränsen tas bort försvinner också ett fundamentför en suverän stat. Vi kontrollerar inte längre vårteget territorium.Det innebär emellertid inte att vi slipper kontroll,tvärtom. Mot omvärlden byggs allt högre murar, ochinom Schengen ersätts gränskontrollerna mellan del-staterna av att vi får en gränslös övervakning. Dennautveckling har svenska folket prackats på - till högtpris, dessutom - under en täckmantel av att den nor-diska passfriheten skulle utvidgas. Denna falska före-spegling var ett demokratiskt övergrepp mot folksty-ret, och med bl.a. detta som bakgrund är det inte svårtatt förstå att svenskarnas entusiasm för EU och denallt tydligare utvecklingen mot mer och mer av över-statlighet inte är översvallande.Jag menar att det måste bli ett slut på denna om-vända salamimetod när det gäller att presentera obe-hagliga sanningar i små och till synes harmlösa por-tioner i tron att svenska folket och de som deltar i denallmänna debatten inte ska upptäcka förändringarna.Herr talman! Avslutningsvis vill jag säga att jaghoppas att det inte är ett inslag i samma försåtligataktik när regeringen och nu inbjuder tillöverläggningar om hur den svenska säkerhetspoliti-ken ska uttryckas i nya formuleringar.Anf. 42 () replik:Herr talman! En fråga ställdes till socialdemokra-terna angående folkomröstning. Jag kan bara säga attjag läser den formulering som finns i utrikesdeklara-tionen, att det ska underställas svenska folket, som attdet ska vara en folkomröstning. Jag tror att det hand-lar om ett formellt språk i den här typen av dokument.Det råder internt inte någon motsats mellan den härskrivningen och en folkomröstning, och vi talar oftaom en folkomröstning. Jag tror därför att jag med storsäkerhet kan säga att detta står för samma sak.Sedan gäller det flyktingfrågorna och kritiska tal. Han vände sig till hela . Hansade att han såg tecken på att inte fullt utlever upp till sina åtaganden enligt Genèvekonventio-nen. Det är naturligtvis oerhört allvarligt, och mankan inte skjuta det ifrån sig. Även om vi vet att Sveri-ge har en generös flyktingpolitik finns det alla skäl attta detta allvarligt och också att se över vår egen flyk-tingpolitik. Men vi ska driva frågorna i EU-kretsen.Anf. 43 () replik:Herr talman! Jag tackar för be-skedet, om det nu var ett besked, om att det här medstor sannolikhet betyder folkomröstning. varnade ju oss för att tala omsannolikhet. Det är rejälare om vi ger tydliga beskedoch talar sanning. Men jag utgår från att menar allvar och att regeringen avser enfolkomröstning. Jag tolkar det så. Och jag hoppas attvi vid ett lämpligt tillfälle kan få ett klarläggandeockså från regeringsföreträdare om att det här betyderatt det, om det blir aktuellt med en EMU-anslutning,ska bli en folkomröstning.Sedan gäller det flyktingfrågorna och uppskattar att tar det här på såstort allvar. Men jag skulle vilja fråga hur hon bedö-mer introduktion om en och en halvmånad. Kommer den att bidra till att vi får en generö-sare, humanare och mera solidarisk flyktingpolitik,eller blir det tuffare tag inom Schengenområdet?Anf. 44 () replik:Fru talman! har glatt oss mångagånger. Just hans monolog om sannolikheten är väl-digt talande. I det här fallet tror jag att det är snäppetmer än sannolikhet. Om hade varit ilivet hade han kanske kunnat skriva ytterligare enmonolog omkring detta. Det är gränsande till visshet.Jag tror t.o.m. att han använde en sådan formulering.Sedan gäller det och flyktingpo-litiken. innebär både positiva ochnegativa saker vad gäller flyktingarna. Det är vi välmedvetna om, men fördelarna överväger. Och denfria rörligheten, som man har inom hela området efterdet att man har prövats och fått komma in, är natur-ligtvis oerhört värdefull för de flyktingar som kom-mer in. måste vi se till att det inte bliroöverstigliga hinder. De människor som faktisktbehöver skydd ska ha en möjlighet att komma ininnanför Schengenområdets gränser.Anf. 45 () replik:Fru talman! Det är egentligen inte så mycket atttillägga. Jag litar på att socialdemokraterna och ViolaFurubjelke står för att det ska bli en folkomröstningom EMU. får vi väl begära ett klar-läggande besked direkt från regeringens företrädarevid någon frågestund här i kammaren.När det gäller och den fria rör-ligheten säger att det finns bådepositiva och negativa inslag. Jag har svårt att se detydliga positiva inslagen som en effekt av Schengen-samarbetet. T.o.m. det som vi har kallat den nordiskapassfriheten har ju gått om intet, eftersom vi nu måsteutrusta samtliga Nordenmedborgare med det här lillaidentitetskortet eller passet eller vad man nu vill kalladet. Nationaliteten ska framgå. Det var ju det här somman tidigare så högtidligt försäkrade att vi skulle fåha kvar. ryker passfriheten all världens väg. Detär klart att vi kan leva med att ha en identitetshand-ling med oss, men jag tycker att det illustrerar dettamed den omvända salamimetoden, att man presente-rar obehagliga sanningar delvis och bara till hälften.Det är mycket rejälare att direkt få besked om hur detser ut långsiktigt.Anf. 46 () re-plik:Fru talman! talar här om Schengenav-talet. Det är ju ganska enkelt till sin konstruktion. Nuska vi nämligen försöka förverkliga den fria rörlig-heten mellan EU-länderna. Då måste vi alltså flyttagränskontrollerna, så att de finns runt om EU i ställetför runt om varje enskilt land, för att öka vår rörlig-het.Ett gränsskydd runt omkring kritiseras väldigt hårtav . Vill inte ha det? Vi har tidiga-re haft ett eget register över kriminella element somhar varit bekymmersamma i . har man ettgemensamt för att kunna hantera detta runt Europa.Vill ni inte ha ett sådant register? Vill ni släppa indessa brottslingar utan kontroll vid gränserna? Är detsyftet med tanken från sida, som Bergströmframför? Eller är det rimligt att vi har en kontroll?När det gäller flyktingar och den gemensammapolitiken är det självklart nu på det sättet att en delhar fått ge efter på sin politik. Men omvärlden har jumed god marginal tjänat på genomsnittet.Anf. 47 () replik:Fru talman! Det förvånar mig något att inte Hol-ger signalerar någon betänksamhet allsmot Schengensystemet. talar juannars om en generös och human flyktingpolitik. Hanmåste ju vara medveten om att detta innebär att detblir de länder som är minst generösa som sätter grän-serna.Eftersom vi får ett gemensamt system blir det an-norlunda än det var förut, då vissa länder kunde gåföre, vara föregångare och ta emot människor på flyktundan orättvisor och förtryck. blir det i stället ettgenerellt regelverk som inte blir lika generöst som ialla fall jag skulle önska. Jag utgår från att ocksåHolger skulle önska det.Sedan pratar som om vi inteskulle vilja komma åt kriminella brottslingar. Det ärju det som är bekymret. Jag utgår från att alla partieroch alla länder självklart vill komma åt kriminellabrottslingar. Men här finns det en tendens till ensammanblandning mellan människor på flykt undanorättvisor och förtryck och rent kriminella element.Man sammanfogar detta i gigantiska register. Jagkänner oro inför detta, och jag uttrycker det här ochnu.Anf. 48 () re-plik:Fru talman! Den här diskussionen har vi haft iEU-nämnden . Det här registret harnaturligtvis inte större benägenhet att peka ut felmänniskor än vad vårt eget register har haft tidigare.Det är precis samma karaktär på det. Det är ettbrottslighetsregister, och det är vad det kommer attvara också.När det gäller flyktingar är vi de första att kämpaför flyktingars rätt att komma över gränserna, menverkligheten har ju varit sådan att och Tysk-land har tagit emot oerhört många fler människor änalla andra har gjort. får de andra dela på det här.Det innebär kanske att våra och restriktio-ner inte blir generösare just , men övriga får fak-tiskt bättra sig avsevärt. Summan av detta är ju bättreför omvärlden än vad det har varit. Och vikommer att fortsätta att kämpa för att det gemen-samma flyktingmottagandet kommer att bli merageneröst. Men beskriv det inte som en verklighet därman har gått åt fullständigt fel håll! delar vi påansvaret, och det är viktigt att vi gör det.Anf. 49 () replik:Fru talman! talar väl, men hanmåste också vara medveten om att det är kört om enflykting avvisas vid en gräns av ett land som tilläm-par de bestämmelser som finns på ett mera restriktivtsätt. Då kommer flyktingen inte in därför att det skavara samma tillämpning i alla andra länder.Det är bekymmersamt att de länder som har velatförorda och bejaka en generös, human och solidariskflyktingpolitik nu får en tvångströja på sig. Det blirsvårare att tillämpa detta. Det är det som påtalar. Han är orolig för hur det kommer attbli i , och han efterlyser en mera liberal till-lämpning. Det förvånar mig något att inte också Hol-ger och känner någonliten oro för att tillämpningen av kaninnebära att det blir tuffare tag mot människor påflykt i världen.Anf. 50 ():Fru talman! Jag ska tala om intolerans. Vi hade enmycket spännande konferens om intolerans här iStockholm för inte så länge sedan. Jag vill bara be-rätta att diskussionen om intolerans för vissa av ossmänniskor som bor i det här landet har prägel avpersonlig historia.Min mormor var mycket yngre än vad jag är, bara44 år, när hon flydde över isen från år1922. Då blev hon skjuten i magen. Hon låg på isenoch väntade på den bolsjevikiske soldaten som skullekomma och avsluta hennes liv med en bajonett. Menhon hade tur. Min morbror, som då var , hannspringa tillbaka från den rumänska stranden av flodenDnestr och dra mormor på isen undan bolsjeviken.Jag vill berätta om den del av intoleransen somhar blivit född och närd, och som är närd,av den marxistiska ideologin. och skrev1848 i den berömda kommunistiska grundtexten, detkommunistiska manifestet, att ett spöke vandrar ge-nom . Och de hade rätt. Problemet är bara attdet var de själva som skapade spöket. De byggdefram en politik vars kärna är hat, vars huvudmotor ärkriget mellan de sociala grupperna, klasskampen. Denhär politiken har i praktiken visat sig misslyckasfullständigt överallt där den har tillämpats. Men denhar en fantastisk förmåga att gömma sig bakom nyaformuleringar och ibland tala med oerhört snälla ochmilda toner om sin passion för demokrati.Jag har här i min hand en fantastisk bok. Den ärskriven av en ledamot i franska akademin, en histori-ker, . Boken heter grandeparade och är en otrolig beskrivning av vänstergrup-pernas historiska revisionism. Den handlar om hurvänstergrupper, trots alla fakta som är mer änkända, har lyckats blockera den debatt som vi allabehöver om intoleransen som kommer från vänster.Den här intoleransen lever i högsta möjliga grad idagens debatt. När man talar i förenklade bilder omrelationen mellan rika och fattiga länder, när mantalar i förvrängda bilder om t.ex. de fattigas skuldbör-da, för man vidare samma giftiga lärdom under nyatoner. Självklart ska vi alla samarbeta för att de fatti-ga ländernas skulder ska försvinna. Men om någonhade förlåtit Ceaucescu hans skulder medan han lev-de skulle detta inte ha inneburit den minsta förbätt-ring för det rumänska folket. Detta är dessutom histo-riskt bevisat. Han lyckades nämligen själv betalatillbaka alla sina skulder - men just dåhan gjorde det, när han gjorde rent hus så att han intehade några stora skulder, då led det rumänska folketsom mest. Då var det kallt inomhus. Då saknadestvål, mediciner och tvättmedel i alla hushåll. Då varmänniskorna tvungna inte bara att frysa, svälta ochvara rädda; de var också tvungna att leva i den otroli-ga förödmjukelse som smutsen bär med sig.Det vore alltså jättebra om vi, när vi diskuterar dehär frågorna som är så viktiga , också gjorde renthus med alla politiska lärdomar som bygger på be-grepp som klasskamp och klasshat.Jag minns att vi en gång hade en diskussion omdetta i ett annat sammanhang. En mycket ung med-lem i , som förresten är mycketaktiv i ATTAC-rörelsen, förklarade då för mig attfascisternas rashat är en helt annan sak än kommu-nisternas klasshat. Jo, sade hon, rashatet ärnågonting som vi absolut måste ta avstånd ifrån. Menklasshat är mycket bra, för det kan mobilisera folk.Det är ett resonemang som jag absolut inte kan begri-pa.Vi behöver sanningen. Vi talar om mänskliga rät-tigheter. Rätten till en sann bild av det förflutna, rät-ten till en ärlig och välgrundad dialog med det egnaförflutna, är en av de viktigaste mänskliga rättighe-terna. Vänsterrevisionismen är destruktiv eftersomden blockerar den här dialogen.Vi har en mycket vacker bild av hur ett landkan bearbeta sina svåra och plågsamma erfarenheter.Det är , som har visat oss hur man går tillväga. Man gömmer inte undan sanningen. Man för-söker inte tränga bort det som har hänt. Man lyfterfram sanningen, och i det ljus som sanningen skaparkan också försoningen äga rum.Jag har också en mindre vacker bild av detta. Vadhänder i ett land där uppgörelsen med det förflutnainte äger rum? Jag talar om mitt första hemland, Ru-mänien. Där fick vi inte veta någonting. Antagligenhade kommunisterna lyckats bränna alla dokumentosv. långt innan vi kunde få tag på dem. Jo, samma grupper som hade varit väldigt aktivaunder Ceaucescu satte i gång våldsamma rörelser. Detvar de som kallade gruvarbetarna till fleragånger för att stoppa demokratirörelsen, och det varockså de som satte i gång konflikt mellan rumäneroch ungrare.Jag vill avsluta det här anförandet med en uppma-ning till alla politiska partier: Vi måste diskuteraintoleransen från alla synvinklar.Anf. 51 ():Fru talman! Ärade ledamöter i kammaren! Det är många kloka ord som har sagts i denhär debatten och också undereftermiddagen. På något sätt framstår det som att detegentligen inte borde finnas några problem i världen.Lösningarna har diskuterats. Vi vet svaren på de allraflesta frågorna och problemen. Det är inte lösningarsom saknas. Det är inte politiska förslag eller tekniksom saknas. Det stora problemet, tror jag, är att detsaknas en politisk vilja att gå från insikt och ord tillkonkret handling. Retorik sammanfaller alltför sällanmed verkligt utförd politik.Ett tydligt exempel på det, fru talman, är just utri-kesministerns anförande här . Därbeskrev hon väldigt insiktsfullt behovet av att EU:skrishanteringsförmåga, som just nu utvecklas, inriktaspå en konfliktförebyggande politik, att man medcivila krishanteringsinsatser kan ingripa i ett så tidigtskede av en potentiell konflikt att man inte behöver sehur konflikten vidareutvecklas och leder till krig.Hade politiken överensstämt med detta hade välallting varit helt i sin ordning, men jag finner att såväli Europeiska unionen som här hemma i överensstämmer inte insikter och politiska talmed den faktiska handlingen. I EU ser vi nu inte ettfokus eller en prioritering på att utveckla konfliktfö-rebyggande mekanismer och civila krishanteringsin-satser, utan vi ser i stället ett fokus som fullständigtligger på den militära delen. Det är där resursernasatsas. Det är där samarbetsgrupperna utvecklas. Detär där samtalen förs. Det är där man anställer perso-nalen. Det är där fokus ligger.Här hemma i riksdag skulle vi i novem-ber just besluta om ett par väldigt konkretaförslag. Ett förslag var, och det kan läsas i riksdags-protokollet, att ska verka för konkret kon-fliktförebyggande åtgärder vid utvecklingen av EU:skrishanteringspolitik för att undvika att konflikterutvecklas till krig. Det var alltså helt i överensstäm-melse med det som utrikesministern här tidigare tala-de om. Men i riksdag röstade socialdemo-kraterna nej till förslaget.Vi hade också i riksdag att ta ställningtill beslut om att göra en genom-förbarhetsstudie om civila fredsstyrkor inom EU:ssäkerhetspolitik. Även det förslaget, som alltså hade ställt sig bakom, röstade socialde-mokraterna nej till här i riksdag.Detta är två tydliga exempel på att de vackra ta-len, där insikterna finns och där politiken förs ut tillfolket, inte överensstämmer med den konkret fördapolitiken. Detta är en brist och ett av de stora problemsom gör att världen fortsätter att se ut som den gör.Vi kommer att diskutera vapen-exportsamarbete och vapenindustrisamarbete här iSveriges riksdag. Det finns ett förslag till avtal om ettsamarbete mellan och fem europeiska länder.En stor risk med det här avtalet är att mycket kommeratt ske utanför offentlig insyn. Därför väcker Miljö-partiet en motion med en rad förslag på hur man skakunna garantera en demokratisk insyn, så att det för-svarsindustriella komplexet i de sex EU-staterna intekan exportera vapen till konflikthärdar, till diktaturersom vi från svensk sida absolut inte skulle vilja sebeväpnas.En av de punkter som vi kommer att ha i vår mo-tion, och som kommer att ha möjlighet attdiskutera, är just hur landlistorna skulle kunna görasoffentliga. Man har i avtalsförslaget, som regeringenhar ställt sig bakom, skrivit att de ska vara hemliga.Men det finns ingenting i avtalet som explicit sägeratt landlistorna ska vara hemliga. kanalltså utan att bryta mot avtalstexten besluta om attlistorna ska offentliggöras och därmed garantera endemokratisk insyn. Jag hoppas då att allt det tal somvi har hört här från, tror jag, i stortsett samtliga partiers representanter om vikten avdemokrati, folklig delaktighet och insyn kan mani-festeras i ett stöd för förslaget att göra landlistornaoffentliga. Då har vi chans att visa att vår retorik här italarstolen överensstämmer med det som vi är bered-da att konkret besluta om.Jag har lyssnat med stort intresse till både GöranLennmarkers och andra moderaters inlägg i debatten,och har vi från utrikesutskottet härsom representerar . Det är viktigt intebara att främja demokrati och utveckling av demo-krati och att stödja demokratiska processer, utan detär också viktigt att väldigt skarpt markera mot dikta-turer och på olika sätt inte bara visa avsky utan ocksåförsöka påverka utvecklingen åt rätt håll.Jag sitter ju själv i och hartystnadsplikt. Jag kan därför inte här i talarstolen talaom vare sig vilka vapenslag beviljar exportav eller vilka länder vi beviljar export till eller hur deolika partierna röstar. Men helt klart överensstämmerofta inte besluten med vad som sägs i den här talar-stolen. Jag skulle vilja ställa en väldigt konkret frågatill om hur han skulle ställa sig omSverige skulle bevilja export av krigsmateriel till enkommunistisk demokrati - krigsmateriel som klassassom användbart i offensiva militära operationer.Tycker att det är okej att beviljarexport av sådan krigsmateriel till en kommunistiskdiktatur eller inte?Jag har också med intresse lyssnat till Folkpartietsplädering för en Natoanslutning. Det är inte en nyståndpunkt, men den upprepas utan förmåga till pro-blematisering. Det är intressant att diskutera Natoan-slutning och alliansfrihet mot bakgrund av att världeninte bara förändrades utan fortsätteratt förändras. Men det är också viktigt att diskuterakonsekvenserna.Svensk utrikespolitik har ofta haft som en röd trådvårt engagemang mot kärnvapnen, mot kärnvapen-doktriner i Nato, i forna och i andrakärnvapenstater. Frågan som ställdes förut fick ingetsvar, men jag vill upprepa den till utrikesutskottetsrepresentant, . Hur ställer mansig till den politiken? Om man som medlem i Natoska stödja en kärnvapendoktrin, är det då möjligt attfortsätta den svenska utrikespolitiska linjen att inteverka för en kärnvapenavrustning? Dessa frågor harinte fått några svar, och jag tycker att det är en svag-het.Anf. 52 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är smått patetiskt atthöra orera över den europeiska kris-hanteringsförmåga som byggs upp och tala om attdet är politisk vilja som krävs, men att demonstreraen så total politisk ovilja som gör i dessafrågor.Det är faktiskt så att det konfliktförebyggande ar-betet och den civila krishanteringen tillsammans medden militära krishanteringen har vunnit terräng ochses nu som ett koncept bestående av tre delar av allaEU:s medlemsländer.Från början drev frågorna om att utveckladet konfliktförebyggande och nödvändigheten av attockså föra in civil krishantering. är det inte visom äger frågan längre. Alla omfattar en sådan syn.Det är ett gigantiskt arbete och en demonstration påpolitisk vilja som har gjorts från regeringen och frånolika håll på politisk väg. Jag menar verkligen att denansträngningen är seriös.Om har kunnat hitta några reser-vationer som vi inte har röstat för, finns det otaligafler exempel på goda riksdagstexter där vi faktiskttalar oss varma för civil krishantering och civilt kon-fliktförebyggande.Anf. 53 () replik:Fru talman! Jag vet inte hur jag ska tolka påståen-det om att vi orerar och saknar politisk vilja. Det är juett tydligt faktum att förslaget i Europaparlamentetom en civil krishanteringsstyrka, en fredsstyrka,kommer just från . Det visar väl om någoten konkret vilja att påverka utvecklingen av EU:skrishanteringspolitik på det område där det har brustitväldigt mycket.Jag tycker också att , fru talman,stärker mig i mitt påstående om att det visst är mångaländer som omfattar den här synen. Vem gör inte det?Vem kan vara emot att förebygga konflikter? Men dethar stannat därvid. Det sker inte en fokusering påutvecklande och uppbyggnad av de här mekanismer-na. Jag vill då ställa frågorna till avser socialdemokraterna att konkret göra nu närden här viljan som har manifesterats finns? Vilkasatsningar kommer att ske under det svenska ordför-andeskapet på att just skapa en aktiv konfliktförebyg-gande politik? Vilka krav på resurser kommer man attställa på det här området?Anf. 54 () replik:Fru talman! Jag hörde tydligt utrikesministern sä-ga att vi behöver samma headline goals för civil kris-hantering och konfliktförebyggande som finnsför militär krishantering.Det är också väl känt att under den härordförandeskapsperioden för in och på olika sättfrämjar de här frågornas ställning. Den kommitté somsysslar med frågorna har alldeles permanen-tats. Det är inte längre en interimistisk kommitté somAnders Bjurner företräder i och lederarbetet i. Det händer väldigt mycket på det här områ-det. Det är ett område som måste utvecklas. Det har istort sett varit ett vitt fält tidigare. Men just på detkonfliktförebyggande området görs det stora sats-ningar, och kommer att bidra aktivt till detunder ordförandeskapsperioden.Anf. 55 () replik:Fru talman! Jag tycker att be-kräftar den bild som jag försökte belysa här tidigarenär hon säger att det händer mycket och att det måsteutvecklas. Det är precis det vi efterlyser från Miljö-partiets sida. Det måste utvecklas. Vi måste under detsvenska ordförandeskapet få se konkreta förslag gäl-lande hur driver utvecklandet av både enkonfliktförebyggande politik och den civila krishante-ringen så att vi kommer bort från den här fullständigadominansen av militärt fokus och militärindustriellaintressen.