prot · GP0944 · 2001-12-10 00:00:00 — Urfattigdom och okunnighet växer de fenomen framsom vi fått vederfaras på ettmycket kännbart sätt - terrorism och krig.Sedan en tid har , IMF och FN sattfattigdomsbekämpningen högst på dagordningen.Man har insett vad som är det verkliga problemet förvärldens folk. För att komma till rätta med det krävsinte bara ett officiellt erkännande av rådande förhål-landen utan en lång rad åtgärder. Det handlar omjämlika handelsvillkor, skuldavskrivningar, tillträdetill marknaden för de fattiga länderna, samordning avglobala finansiella institutioner, bistånd m.m.Vad stormakterna gör spelar naturligtvis stor roll.Men det är knappast rimligt att stormakterna skabestämma vad som ska göras. Då blir det beslut överfattiga länders och fattiga människor huvuden.De fattiga måste vara med när viktiga och avgö-rande beslut fattas. Det torde inte räcka med att någraav dem då och då gästspelar isäkerhetsrådet. Världens fattiga måste ha ett ökatpolitiskt inflytande över världsutvecklingen. Detta harframhållits i den s.k. Carlsson-Ramphal-rapporten.Fru talman! Den senaste tidens utveckling har vi-sat att nödvändigheten av omfördelning av världensresurser under ledning av ett reformerat FN är störreän vi kanske anade bara för några månader sedan.Inför ett sådant arbete bör inte sitta i knät pånågon militär allians utan behålla sin neutralitet ochtrovärdighet.Mot bakgrund av detta blev jag naturligtvis någotoroad av den socialdemokratiska partiledningenshållning vid den socialdemokratiska partikongressen.Man ville helt enkelt slopa neutraliteten. Kongressengick inte med på det. Neutraliteten blev kvar, någotsom vi givetvis välkomnar.Fru talman! En annan sida av den svenska neutra-litetspolitiken är vårt förhållande till våra grannlän-der. De bittra åren som sovjetrepubliker har gjort attde baltiska staterna har sökt medlemskap i existerar inte längre. Man kan ha syn-punkter på lämpligheten av de baltiska staternas sä-kerhetspolitiska orientering. På den punkten villVänsterparitet i enlighet med neutralitetsprincipenoch av respekt för de baltiska ländernas självbestäm-manderätt helt lämna beslutet i de baltiska staternashänder. Det är deras sak.Anf. 41 () replik:Fru talman! Jag har en fråga till . Hanredogjorde mycket väl för fattigdomen i världen. Menhan sade också något konstigt om att vi hade settresultatet av denna fattigdom under den senaste tidenmed anledning av händelserna i Afghanistan.Murad påpekade mycket riktigt att FN,och andra organisationer sätter utro-tandet av världsfattigdomen främst på sin dagordning.Anser att har sammaprioritering?Anf. 42 () replik:Fru talman! Nej, det anser jag inte.Anf. 43 ()replik:Fru talman! Jag vill bara ta upp en sak som MuradArtin nämnde om roll i världen. Han sade attvi har kunnat spela en större roll därför att vi har varitneutrala. Visst har spelat en viktig roll i olikasammanhang. Men jag är inte så säker på att det harvarit under förutsättning att vi har varit neutrala.Murad nämnde själv som ex-empel. Vad är det som har hindrat som med-lem i Nato att vara ett aktivt stöd i Mellanösternpoli-tiken? Jag har en känsla av att har varit väl såaktivt och haft ett stort inflytande genom Osloproces-sen och på annat sätt, trots att man är medlem i enallians? Så vad skulle hindra från att spela enaktiv roll, även om vi var med i militäralliansen ?Anf. 44 () replik:Fru talman! Den svenska neutralitetspolitiken harhaft som utgångspunkt vikten av självständighet ochtrovärdighet för ett litet land att kunna stå upp förolika länders och folks intressen.Jag hävdar, och det är uppfattning,att denna princip är viktig. Alliansfriheten är viktigför oss.Jag tog upp flera exempel, bl.a. , därSverige har varit aktivt. I och för sig har också Norgevarit aktivt i denna fråga. Men uppfattas somett alliansfritt land, som att vi står för just de småfolkens intressen och som att vi inte bara går någonannans ärenden.Anf. 45 ()replik:Fru talman! Jag tycker att resone-mang haltar betänkligt. Att det skulle vara en förut-sättning för ett land att spela en aktiv roll i världen pågrund av alliansfriheten diskriminerar på något sättalla andra länder som är med i olika allianser att föraen sådan aktiv politik. I verkligheten stämmer inte detresonemanget.Vi har en självbild av att vi är väldigt aktiva pådet internationella planet, och det är vi. Men liteblygsamhet vore nog klädsamt. Vi är inte ensammaaktörer, och det är inte på grund av alliansfrihetenutan det är många andra orsaker som gör att vi äraktiva. Att säga att det beror på alliansfriheten för-minskar på något sätt andra länders aktivitet ochmöjlighet att påverka.Jag tror inte, som sagt, att skulle få enmindre röst på grund av att vi med i en allians. Detvisar inte minst mitt exempel om och Mella-nöstern.Anf. 46 () replik:Fru talman! Det är en stor fördel att är al-liansfritt när det gäller t.ex. andra länders deltagande iFN. Jag tror att kommer att spela den rollsom vi har gjort och gör därför att vi är alliansfria ochför en neutralitetspolitik som innebär alliansfrihet ifred och neutralitet i krig.Anf. 47 ():Fru talman! Fred- och säkerhet för vårt eget landär ett övergripande mål för den svenska säkerhets-och försvarspolitiken. Därtill kommer även som ettgrundläggande mål att solidariskt bidra till en fredli-gare utveckling i omvärlden.Urban har på ett bra sätt företrätt ma-joriteten. Jag ska inte ta upp kammarens tid med attupprepa väl framförda socialdemokratiska stånd-punkter, utan jag tänkte avgränsa mig till ett område,och då huvudsakligen till området vapenkontroll iAfrika.Debatten har inte givit vid handen att manpå s. 53 har två rubriker som lyder Freds- och säker-hetsordning för och Demobilisering, lättavapen. På s. 86 under rubriken , lättavapen kan läsa mer om dessa frågor. Vidare har ocksåutrikesutskottets tidigare betänkande om krigsmate-rielexport med en del saker som har bäring på debat-ten här i dag.Framöver kommer vi att kunna ta del av en rap-port från sommarens konferens i om lättavapen. Den konferensen har redan debatterats ochkommenterats här i kammaren. Jag vill bara peka påutskottets beklagande av att representanter vidkonferensen motsatte sig ett exportförbud till icke-statliga aktörer. välkomnar jag EU:s linjeatt verka för ett förbud av export av lätta vapen tillicke-statliga aktörer.Fru talman! En viktig faktor i den internationellautvecklingen är det civila samhälletssammanbrott i en rad länder. Det berör flera världs-delar, och en stor del av dessa länder ligger i Afrika.Förändrade maktförhållanden efter det ,svåra ekonomiska förhållanden och bristande ledar-skap är faktorer som har varit framträdande. Zim-babwe är ett akut exempel på det senare.Konflikter som har sin grund i etniska, sociala ochekonomiska motsättningar har ökat, och konflikternaskaraktär har förändrats från huvudsakligen motsätt-ningar mellan stater till motsättningar inom stater.Till skillnad från mellanstatliga krig och konflik-ter som vanligtvis utkämpas med större, tunga kon-ventionella vapen som t.ex. stridsvagnar, attackflygoch krigsfartyg är lätta vapen och handeldvapen ka-rakteristiska för inbördeskrig och inomstatliga kon-flikter.Av de s.k. större konflikter som brutit ut sedan1990 användes endast lätta vapen i 46 av dem, medantunga vapen dominerade endast i en konflikt, iGulfkriget. Dessa konflikter har resulterat i mer än 4miljoner döda och över 40 miljoner flyktingar.Att det är enkelt att få tillgång till lätta vapen är enbidragande orsak till att många konflikter löses påslagfältet i stället för vid förhandlingsbordet. Störredelen av dessa konflikter äger rum i världens fatti-gaste länder, varav de flesta finns i Afrika.Världssamfundet har förhållandevis godkontroll över den internationella handeln och sprid-ningen av tunga konventionella vapen genom över-vakningen. Det förs register bl.a. genom . FNför register över konventionella vapen.Sedan det avslutande har denna han-del också minskat kraftigt.Kontrollen av handeln med och spridningen avlätta vapen och handeldvapen är dock mycket liten.Endast ett fåtal stater publicerade statistik över för-säljning och handel. av denna handel beräk-nas ske på den illegala marknaden. Enligt relativtpålitliga källor beräknas den internationella handelnmed lätta vapen uppgå till mellan fem och sju miljar-der dollar per år.Fru talman! Medan tunga vapen och vapensystemi dag produceras av ett dussintal länder i den rikavärlden produceras lätta vapen och ammunition i ett50-tal länder, varav många tillhör tredje världen. Detär t.ex. , , , , ,, , , , och , , , och Turkiet.Spridningen av små och lätta vapen sker både ge-nom legal handel och via en grå och en helt svartmarknad. På den legala marknaden finns mer än300 företag i 50 länder. Det är en ökning med 25 %under det senaste årtiondet. Man producerar och säl-jer lätta vapen.Under de senaste årtiondena har det produceratsett stort antal automatkarbiner. Belgiska FAL produ-ceras i 15 länder. Sovjetiska eller ryska automatkar-biner produceras i ryska fabriker och på licens. TyskaHeckler & Kochs G 3 produceras i 18 länder. Ameri-kanska M 16 produceras i sju länder. I produce-ras sex miljoner automatkarbiner.Den s.k. grå vapensektorn består av mer ellermindre hemliga vapenleveranser, med stöd av rege-ringar, till motståndsgrupper eller gerillastyrkor iolika länder. stödde t.ex. motståndsrörelsenMujahedin under den sovjetiska ockupationen avAfghanistan. stödde grupper i och . f.d. ledare såldestora vapenkvantiteter till Unitagerillan i Angola.Efter det slut har militärer och va-penproducenter i det forna deltagit istora internationella vapenförsäljningar. Något annatsom är värt att notera är de mutskandaler som före-kommit i Frankrike.Den illegala vapenmarknaden har vuxit snabbtunder på grund av ökad efterfrågan frånicke-statliga aktörer i interna och etniska konflikter.Även FN:s ökade användning av vapenembargo motområden i konflikt har befordrat denna utveckling.Den illegala vapenförsäljningen till t.ex. Bosnienberäknas 1993 ha uppgått till mer än . Den illegala marknaden har till stor del för-sörjts av de väldiga vapenlager som efterlämnades istater som tillhörde Sovjetblocket.Det finns ett starkt samband mellan den interna-tionella narkotikahandeln och den illegala handelnmed lätta vapen, där kriminella nätverk utvecklatsofistikerade metoder för både anskaffande, transportoch leverans - ofta i samarbete med korrupta rege-ringar och statstjänstemän i de berörda länderna.Fru talman! är den världsdel som drabbatsvärst av vapenhandelns utveckling under 1990-talet.Lokala, regionala och även nationella konflikter haravlöst varandra. Informationen om vapenhandeln iAfrika är mycket begränsad, men det finns uppgifterom Sydafrika.Man vet att det i pågår en debatt kringlagförslaget Firearms Control . Det kommer kritikframför allt från vapenlobbyn, som är väldigt stark iSydafrika.Man beräknar att det finns mellan en halv och enmiljon illegala vapen i cirkulation i i dag.80 legala vapen rapporteras stulna varje dag.Vid FN:s säkerhetsråds särskilda ministermöte omsmå och lätta vapen framhöll representantMartin Andjaba att , trots ansträngningar attreducera antalet små vapen, fortfarande utsätts förillegal vapenhandel och genomtransporter. Tillgångentill små vapen uppmuntrar utbrott av fientligheter ochfortsatt våld. Grunden till denna situation är att va-penhandlare ostraffat kan fortsätta sin verksamhetmed att sälja vapen till regimer som bryter motmänskliga rättigheter, rebellgrupper och antinatio-nella element.Vapenhandeln har förödande konsekvenser förden sociala, politiska och ekonomiska utvecklingen ihela den subsahariska delen av , sade Andjaba.Regeringarna i såväl de vapenexporterande ländernasom de mottagande har ett ansvar för denna situation.Fru talman! har det växande proble-met med lätta vapen också uppmärksammats alltmer.Inte minst har vi talat om det här i kammaren. En radåtgärder har också vidtagits såväl internationellt somregionalt och nationellt.Lätta vapen och handeldvapen ingår för närvaran-de inte i FN:s register över konventionella vapen.Internationellt har handeln med lätta vapen ochhandeldvapen lett till följande åtgärder.Två FN-rapporter har skrivits av en expertpanelmed representanter för 16 olika länder. I den förstarapporten föreslås en rad åtgärder för att minska an-samlingen och överföringen av små och lätta vapentill vissa speciella regioner, som redan är hårt drabba-de. Dessutom analyseras vilka typer av vapen som äraktuella i olika konflikter. Den andra rapporten inne-håller olika medlemsländers synpunkter på de före-slagna åtgärderna.En studie har gjorts av en ommedlemsländernas lagstiftning kring små och lättavapen.Den 24 september 1999 höll ettmöte på ministernivå, där man lyftefram frågan om små och lätta vapen. en effektivare tillämpning av vapenembargonoch stöd från medlemsländerna för att klara detta.Vidare krävdes åtgärder för att minska vapenflödettill konfliktregioner, och medlemsländerna uppmana-des att skapa frivilliga moratorier för att hjälpa dessaregioner till fred och försoning. Rådet betonade ävenvikten av effektiva nationella regler och kontroll avsmå vapen.FN:s generalförsamling beslutade i december1998 att hålla en särskild konferens på temat illegalhandel med små och lätta vapen . Dethar jag tidigare kort kommenterat.Kofi Annan har skapat en särskild aktionsgruppmed uppgift att driva frågan systematiskt inom FN-systemet.Världsbanken har avdelat resurser för bl.a. demo-bilisering av soldater och stridande och deras återin-tegration i det civila samhället.OECD har genom sin aktionsgrupp Conflict, Pea-ce and Development Cooperation initierat åtgärderför att begränsa vapenflödet i potentiella konfliktom-råden.Man har också vidtagit regionala åtgärder i Afri-ka. I har 16 stater inom Ecowas beslutatinföra ett moratorium avseende import, export ochtillverkning av lätta vapen. Moratoriet har fått storuppmärksamhet.Internationellt följdes det uppmed en workshop i FN:s och Ecowas regi i iGhana.Vid denna workshop diskuterades bl.a. frågan omatt upprätta en afrikansk regional konvention om lättavapen. Konventionen skulle, till skillnad från morato-riet, vara lagligt bindande. Huvudfrågan vid works-hopen var skapandet av ett vapenregister och en data-bas för praktisk hantering av registret. Enligt arrangö-rerna skulle ett vapenregister skapa förtroende ochlägga grunden till ett särskilt samarbete mellan stater-na i regionen.OAS har också vidtagit åtgärder.EU beslutade , 1998 och 1999 om programoch gemensamma aktionsplaner för små och lättavapen. Vi vet att diskussionen fortgår.Det är viktigt att väga samman de åtgärder somgörs med det som görs för att undersöka hur handelnmed lätta vapen finansieras. Den s.k. diamantrappor-ten är ett väldigt bra exempel. Man visar hur densmutsiga handeln med diamanter ofta finansierarockså vapenaffärer.Jag vill också peka på regeringens rapport mot internationell korruption, och särskilt kapitel13 om handeln med krigsmateriel. Det är också enviktig fråga att koppla ihop med frågan om de lättavapnen. Jag välkomnar att regeringen har tagit dettatill sig.Jag tycker att denna debatt har varit oerhört viktigsom komplement till den debatt vi oftast för, dvs. denom de lätta vapnens konsekvenser. Det är naturligtvisen debatt som vi måste fortsätta med. Vi måste vidtillfällen som detta utveckla vad som görs på områ-det, för att visa på vad som har gjorts och vad som ärmöjligt att bygga vidare på.Ibland kan man nästan känna sig paralyserad närman ser konsekvenserna - barnsoldater och stympademänniskor. Men det är bra att ändå veta vad som görsoch vad vi kan bygga vidare på. Sedan krävs det ändåett mycket större ansvarstagande om vi ska kommaframåt och inte se de här hemska verklighetsbildernaav de här vapnens konsekvenser i framtiden.Jag stannar där.Anf. 48 ():Fru talman! Dagens debatt handlar om mycketviktiga och avgörande frågor för framtidasäkerhet. Jag skulle vilja ta upp en del i detta, nämli-gen försvarsmateriel och nordiskt samarbete. Innanjag går in på detaljerna i betänkandet skulle jag viljasäga någonting om krigs- och försvarsmateriel.Produktion och export av krigsmateriel eller för-svarsmateriel - det är samma sak - är inte någonenkel fråga. Det är ett moraliskt dilemma som vi,trots att det kan vara obehagligt, måste ta ställningtill. Jag skulle vilja fråga , som tog uppdet i ett av sina anföranden, hur ska kunnavara, som man önskar, militärt alliansfritt och neutraltsamtidigt som vi i är beroende av att importe-ra krigsmateriel, förmodligen från andra militäraallianser, om vi inte har en egen försvarsindustri.Vi moderater tycker att det är bra att haren egen försvarsindustri. Vi tycker också att det är braatt vi på det här området samarbetar med andra län-der. Vi ska ha tydliga och ansvarsfulla regler förexport av försvarsmateriel därför att vi inte klarar avatt vara självförsörjande och inte exportera någontingför att ha en konkurrenskraftig försvarsindustri. Vitycker också att vi i fortsättningen ska arbeta för EU-gemensamma regler för export av krigsmateriel tilltredje land.Vi kan då gå in på betänkandet. Som bekant pågårdet en omstrukturering av europeisk försvarsindustri.De senaste åren har ett flertal sammanslagningargenomförts, och olika samarbetsprojekt har inletts.Den här omstruktureringen är nödvändig för att Sve-rige och ska kunna bibehålla en livskraftigförsvarsindustri.I våras godkände vi här i ett ramavtalmellan , , , ,och om åtgärder för att underlättaomstrukturering och drift av den europeiska för-svarsindustrin. Vi moderater sade då att vi såg ram-avtalet som en viktig del i byggandet av en framtidagemensam säkerhetsordning och som ett sätt att hakvar försvarsindustri i . På samma sätt väl-komnar vi förslaget till avtal mellan de nordiska län-derna som avser stöd för industrisamarbete på för-svarsmaterielområdet. Det pågår redan, ,ett gemensamt samarbete och ett bilateralt samarbetemellan de nordiska länderna. Det finns ett ramavtalfrån 1994 som har arbetats om.Utskottet skriver i betänkandet att det bör noterasatt det genom det nordiska samarbetet skapas enstruktur som är nödvändig för att underlätta industri-ell verksamhet i syfte att främja konkurrenskraftigareoch starkare nordiska försvarsindustrier. Utskottetskriver vidare att avtalet främjar vitala svenska säker-hets- och försvarspolitiska intressen. Det kan jag inteannat än hålla med om.Anf. 49 () re-plik:Fru talman! Jag har fått en fråga som jag gärnavill svara på. Den är i och för sig lite komplicerad,eftersom det egentligen handlar om två frågor. En äratt vår s.k. svenska försvarsindustri till 90 %inte är svenskägd. Det är alltså utländskt ägande. Detär väl i princip bara kvar som är svenskägt.Det som vi kritiserar är naturligtvis att ett sådanthär samarbete innebär att våra regler, som egentligenär ett förbud mot export, måste anpassas till andra. Dådet blir så. Man får ett tryck på sig att man måsteändra reglerna, så att det blir mer generöst när detgäller att exportera. Men jag blir väldigt glad närKarin säger att det är ett moraliskt dilemma. Vi för-söker nämligen lyfta upp just att det faktiskt är ettmoraliskt dilemma när vi säger en sak om fred, ned-rustning och solidaritet och att vi sedan går med påförsvarsindustrins krav på att man måste vara medoch konkurrera. Vi säger vidare att man måste kunnaomstrukturera den försvarsindustri som finns civil produktion. Det är vår syn på detta.Anf. 50 () replik:Fru talman! Jag känner mig inte nöjd med det sva-ret. Jag är ute efter att få veta om att man över huvud taget ska få exportera för-svarsmateriel eller inte.Anf. 51 () re-plik:Fru talman! Som jag sade finns det regler. Egent-ligen är det förbjudet att exportera, enligt de reglerna,men vi har olika möjligheter att exportera i alla fall.Det har vi om försvaret behöver den här produkteneller om man anser att det är säkerhetspolitiskt viktigtatt exportera.Vi menar att samarbetet med de här länderna i Eu-ropa och det avtal som vi nu håller på att fatta beslutom - jag antar att vår reservation inte går igenom -innebär att våra regler blir mer och mer vidlyftiga närdet gäller att exportera.Anf. 52 () replik:Fru talman! Jag tycker fortfarande inte riktigt attjag har fått ett svar på frågan om man ska få exporteraeller inte. Vi moderater är tydliga på den punkten. Vivet också att det är ett förbud men att vi från det harundantag. Det motiverar vi med att vi tycker att detska finnas en försvarsindustri i för att tillgo-dose det svenska försvarets intressen. För att man skakunna ha en sådan måste man också kunna exportera.Men det är ett moraliskt dilemma som man måsteta ställning till. Jag tycker fortfarande inte att jag harfått ett riktigt klart svar på frågan om överhuvud taget ska få exportera enligt Vänsterpartiet.Anf. 53 ():Fru talman! Ärade ledamöter i kammaren! Att forma svensk säkerhetspolitik inför2000-talet handlar inte längre om att forma ett militärtförsvar mot invasionshot utan i stället om att kunnaförbereda sig för, hantera och möta de icke-militärahoten, som IT-sabotage, terrorism, miljöförstöring,växthuseffekten och annat. Det mest effektiva sättetatt förhålla sig till olika typer av hot mot samhället ärnaturligtvis att identifiera dem och i möjligaste månförsöka förebygga dem. Samma syn måste vi ocksåha när det gäller konflikter som vi fortfarande serruntom i världen. Det bästa sättet att hantera konflik-ter och att skapa en kris- och konflikthanteringspoli-tik är att fokusera på den förebyggande politiken.Tänk om vi hade haft en förmågaatt i hantera det sönderfall som vi såg i detforna , om vi med olika ekonomiska in-satser hade försökt stärka den jugoslaviska ekonomin,försökt minska arbetslösheten och försökt stödjakrafter som verkade för demokrati. Då hade vi kanskesluppit det blodbad som vi såg somkostade oerhört mycket i mänskligt lidande men somockså, fru talman, kostade oerhört mycket ekono-miskt.Att hantera krigen i det medFN-insatser, med katastrofinsatser, med biståndsin-satser, med flyktingmottagning och med återupp-byggnaden efteråt kostade mångdubbelt mer än om vihade lyckats förebygga den här utvecklingen. Därförär det så viktigt att EU:s kris- och konflikthanterings-politik fokuserar på den förebyggande verksamheten.Det är på den punkten, fru talman, som vi från Miljö-partiet har allvarlig kritik mot utskottets förslag ibetänkandet och mot den politik som formas i EU därfokus helt ligger på det militära. Vi har militära in-stitutioner, militär ledning, militära analyser ochmilitära resurser att sätta in. Risken är då att vi i nästasituation återigen kommer att förhålla oss passiva tilldess att en konflikt har utvecklats till väpnad konfliktoch krig. Då först har vi resurser och vet vad vi skagöra.Det är flera talare, bl.a.Marianne frånCenterpartiet, som har anfört just vikten av att kunnaförebygga och föregripa väpnade konflikter. Men detär en omöjlighet om man , som Centerpartietgör, avslår förslag om att stödja och fokusera på kon-fliktförebyggande politik. Om man avslår Miljöparti-ets förslag om att stödja beslut omen civil europeisk fredskår är det väl självklart att viinte kommer att ha några instrument att använda ossav i ett förebyggande syfte.Samma sak gäller förslagen om att instifta en verk-samhet i kris- och konfliktområden. Så länge vi intehar några sådana institutioner kommer vi heller aldrigatt få se en konkret och förebyggande politik genom-föras.Slutligen, fru talman, är det viktigt att långsiktigtförebygga terrorism. Det har flera talare varit inne påhär tidigare. Men parallellt med detta är det ocksåviktigt att terrorister ställs inför rätta i internationellrätt. Av olika skäl går inte detta i den internationellabrottmålsdomstolen, och därför har före-slagit att ska ta initiativ till en ad hoc-tribunalför terrordåd - just för att kunna hantera de terroristersom vi uppmärksammar i medierna.