prot · GO0979 · 2001-03-14 00:00:00 — med kraft få ägna sig åt sin kvalitets-kontrollerande och utvecklande insats. Och låt stu-denterna få känna att deras behov tas på allvar. Demåste få leva sina liv och utveckla sina framtids-drömmar utan att styras av politiker vilkas prognoserinte alltid är trovärdiga.I detta sammanhang kommer naturligtvis ocksåkårobligatoriet in. Det finns ingen anledning attha ett sådant. Och de anledningar som Britt-MarieDanestig framförde i sitt anförande tidigare är knap-past hållbara. Om det inte skulle gå att lösa studentersstudiesociala situation utan att tvinga dem att varamed i en studentkår, hur kan man då lösa alla andramänniskors situation på olika ställen ute i samhälletnär de inte är tvingade till något sådant? Ska intereglerna för studenterna gälla som för alla andramänniskor i vårt samhälle beträffande den socialasituationen? Jag tror att det är viktigt att vi ocksåinom detta område självständighetsförklarar lärosäte-na. Visst har de möjlighet att själva i så fall ta upp omdet ska vara regler eller inte.Jag menar att med en självständighetsförklaring såskulle kvaliteten höjas på våra lärosäten i landet. I ettdemokratiskt samhälle är det fria yrkesvalet och denfria kunskapsbildningen viktiga fundament för sam-hällsutvecklingen. Själva formandet ären process som måste grundas på demokratiska vär-den där självständighet är en viktig del. Till dessa hörrespekten för människors fria val av livsförhållandenoch också lärosätena som organisationer och derasval av betingelser som rör deras verksamhet. Men detär viktigt att också högskolan präglas av den värde-grund som det övriga skolsystemet omfattas av.Jag står bakom alla våra reservationer. Men förtids vinnande vill jag här yrka bifall bara till reserva-tion 5 under mom. 5.Anf. 8 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att an-vänder sifferuppgifter på ett ganska slarvigt sätt. I eninterpellation för sedan talade hon om de50 000 utländska studenter som studerar i . talar hon om ett stort antal. I själva verket, Yvon-ne , finns det 13 000 utländska medborgaresom studerar i . Av dem är det stora flertaletinvandrare som har vistats här under ganska lång tidmen som av olika skäl har valt att behålla sitt med-borgarskap i något annat land. En del av dem är ocksåflyktingar. Tar vi bort dem och de studenter somkommer från de nordiska länderna och från andraeuropeiska länder så rör det sig om 2 800 studenter.De flesta av dessa studenter kommer från vårt närom-råde, de fattiga baltiska staterna , ochLitauen, och också från . Det finns 800-900kinesiska studenter, oftast på forskarutbildningen ochalltså inte på grundutbildningen. Jag ser denna möj-lighet för dem att komma till och genomförasina studier som en oerhört viktig del i svensk bi-ståndspolitik för att hjälpa till med demokratiutveck-lingen i samtliga dessa länder.Jag kan inte förstå hur man kan argumentera föratt vi här i , som är ett rikt land, med hjälp avatt ta ut avgifter från den fattiga delen av jordensbefolkning, de afrikanska staterna osv., skulle ut-veckla vår egen grundutbildning och forskarutbild-ning. Jag tycker att det är moraliskt stötande på någotsätt.Yvonne , alla områden i människolivetär inte lämpliga att kommersialisera eller göras tillhandelsvaror.Anf. 9 () re-plik:Fru talman! Jag beklagar att inte har lyssnat på det anförande somjag höll. Jag talade inte om att vi ska förändra den delsom här anför. Jag är minst likamån om att människor från de fattiga länderna skakunna komma hit och studera. Det är över huvudtaget inte det som jag berör. Jag berörde den tillväxt-potential som finns. Genom att vi skulle kunna erbju-da en god utbildning så kan vår utbildning växa till.Saken är den att många får nej. Lärosätet tving-as att säga nej till människor från kapitalstarka natio-ner därför att man inte kan ta ut avgift och det finnsett tak för hur mycket de kan expandera. Det är dethär som är problemet.Det finns speciella överenskommelser med EU-länderna, och de studenterna berörs inte alls i mittanförande. Det är självklart att vi ska ha det utbudet.Min poäng är att människor från andra delar av värl-den som har kapital men inte demokratiska systemska kunna köpa utbildning, ett slags förlängd upp-dragsutbildning skulle man kunna kalla det för, vidsvenska lärosäten som därmed kan utvecklas. Får viintäkter kan de liksom i många andra länder utveck-las. Det här är ingen ny tanke. Det finns i Storbritan-nien väldigt tydligt och på andra ställen i Europa.Det här är inget konstigt. Det som är konstigt äratt vi sätter upp regler som gör att vi inte kan ta inintäkter från olika delar till det här området.Anf. 10 () re-plik:Fru talman! Jag tillhör dem som är stolta över attvi i svensk utbildningstradition har haft en avgiftsfriutbildning, oavsett nivå. Jag tror att det är en mycketviktig grundbult i svensk utbildningspolitik.Jag tycker att det här är att kapitulera för kraftersom skulle innebära någonting väldigt negativt föross. Det är väl bra mycket bättre att vi i för-söker att verka för att inte heller andra länder tar utavgifter för universitets- och högskoleutbildningareller för utbildning över huvud taget. Jag ser utbild-ning som en självklar rättighet för varje människaoavsett vilka ekonomiska förhållanden man lever ioch oavsett från vilken del av världen man kommer.Varifrån kommer de kunder som om? De måste komma från de fattiga ländernafrån och . Vi har hitintills inte varit sär-skilt intressanta för amerikanska studenter. Däremotär det många svenska studenter som är intresserade avatt läsa i . Där finns det stora problem och natur-ligtvis motiv för att inleda ett samtal med olika uni-versitet i för att hitta lösningar på de problemsom våra studenter möter. När de kommer till USAklarar de sig inte riktigt på det studiestöd som de får,som trots allt är ett av de mest generösa studieme-delssystemen i världen, på grund av att man tar utoskäligt höga avgifter på universiteten där.Anf. 11 () re-plik:Fru talman! Jag menar att kunskap är kapital i ettkunskapssamhälle. Det vet de allra flesta av oss. Detjag tycker är ett problem är att vi utestänger männi-skor från andra länder där vi kunde se till att debyggde upp ett demokratiskt system. kom-mer vårt land inte att kunna utveckla sin högskole-och universitetsutbildning och forskning om vi intefinns med på den globala utbildningsmarknaden. säger vi nej. Hur kan egentligenförklara och försvara sig med att vi faktiskt får säganej när flera tusen människor från skulle viljakomma hit och studera? Det finns inte utrymme, detfinns inte plats för dem, säger vi. De reagerar ungefärmed att säga: Vi betalar vad som behövs. Vi betalarvad det kostar bara vi får komma. Nej, ni får intekomma, för vi vill inte ta betalt, säger vi. Detta är ettohållbart resonemang.Jag är övertygad om att vi går den utveckling tillmötes som många andra länder har gjort, att vi inomen tioårsperiod har blivit tvungna att vidta åtgärderför att öka intäkterna för att kunna expandera vårhögskoleutbildning med bibehållen och förhopp-ningsvis höjd kvalitet.Anf. 12 ():Fru talman! Det betänkande som vi diskuterar omfattar en ganska stor blandning av enskildafrågor inom högskolepolitiken. Som läsare kan detvara svårt att få en helhetsblick kring vad högskole-politiken för oss olika partier står för. I början tänktejag kortfattat gå igenom grunderna för oss i Center-partiet och sedan gå in på några konkreta yrkandensom vi har lagt.Högre utbildning och forskning har stärkts underde senaste årtiondena i form av samhällsutvecklingoch i form av kunskapssamhället som växer sig alltstarkare. En bra högre utbildning är viktig för nä-ringslivet, för vår gemensamma välfärd, men denbetyder också väldigt mycket för enskilda människorstrygghet.Utbildningen är inte bara en nytta för individenoch för samhället. Lärandet i sig är också en del avmänniskors livskvalitet och vår personliga utveckling.För oss i är utbildningen en rättighet föralla. Det innebär att utbildning ska nå hela folket, denska nå ut i hela landet och det ska finnas möjlighet attden sker under hela livet. Genom att vi satsar på hög-skolor i hela landet och stärka distansutbildningenkan den sociala och geografiska snedrekryteringenmotverkas.Utbildningen måste formas efter studenternasönskemål och inte efter gamla system som har varituppbyggda sedan lång tid tillbaka.Den kvantitativa utbyggnaden av skolan somgjorts tycker jag är väldigt bra.Det som har varit lite tråkigt är att de resurser somhar behövt stärkas och läggas till för att kvalitetenockså ska följa med i samma takt inte har riktigt storjämvikt. Kvaliteten, att stärka resurserna, att få enbättre arbetsmiljö, att stärka elevernas och studenter-nas säkerhet är viktiga delar som vi måste fortsätta attarbeta med för att ge förutsättningar för nya eleveroch för de elever som arbetar där i dag.Den sociala snedrekryteringen har vi diskuteratmånga gånger här i kammaren. Vi säger att vi måstehitta lösningar och ge förutsättningar för att fler stu-denter från olika delar och med olika bakgrunder skaha möjlighet att studera. Tyvärr har vi inte hittat lös-ningen på problemet. Vi har fortsatt att diskutera. I enundersökning som SFS har gjort har man frågat stu-denter varför de känner en osäkerhet till att läsa vida-re har det varit två delar som varit i klar majoritetsom svar. Det ena är det studiemedelssystem som vihar och där man tycker att det blir väldigt dyrt och ska behöva gå med lånedelen resten av livet. Detandra är trygghetssystemet.Centerpartiet i båda av de här delarna lagt framklara och tydliga förslag. Vi har lagt fram ett egetstudiemedelsförslag som är helt och fullt budgeteratoch där vi vill höja bidragsdelen. Då blir lånedelenför studenterna väldigt liten, och skuldbördan blir inteså stor.Vad gäller trygghetssystemet vill vi ha en utred-ning där man ser över studenternas hela situation vadgäller trygghetssystemen . Det finns oerhörtstora luckor, och studenterna faller igenom. Studen-terna är inte en homogen grupp där alla ser likadanaut, utan man har olika bakgrunder, är i olika åldrar.Men trygghetssystemet är oerhört överlappat och lättatt falla igenom.Vi ska komma ihåg att den högre utbildningen äringenting som en student bara ska genomföra. Det ären investering både ekonomiskt och tids-mässigt för de människor som väljer att läsa inom enhögre utbildning.Tyvärr har våra förslag inte hörsammats, och pro-blem kvarstår. Men vi tänker jobba vidare och kämpaför att i de här delarna få rättvisa.Regeringens proposition som kom omforskning och förnyelse blev för vår del en besvikel-se. I stället för att gå vägen att stärka lärosätenasmakt, att ge mer resurser till lärosätena lokalt valdeman att ge regeringen en större och centraliseradmakt. Det är tvärtemot de diskussioner som vi harhaft tidigare i kammaren.Vi har i valt en annan fördelning avresurserna ut i ämnesområdena. Vi hade velat se enförstärkning av humaniora och samhällsvetenskap.Som andra har varit inne på skrev utbildningsminis-tern i en debattartikel i går att nya medel ska kommatill humaniora. Det är en bra start. Men vi får integlömma bort att fördelningen och en förstärkning avde lokala lärosätena är oerhört viktigt. Man ska intesitta här i kammaren eller i ochfördela resurserna ut i minsta detalj. Det ska vara denfria forskningen och lärosätenas makt som ska vara icentrum.Fru talman! Högskolan är den enda institu-tion i utbildningssystemet där lärarna inte omfattas avformella krav på pedagogisk, metodisk eller didaktiskkompetens. Många högskolor försöker att erbjudasina lärare pedagogisk utbildning, men tiden är knappoch resurserna är knappa och räcker inte riktigt till föratt klara denna helhet.Den centrala resurs som vetenskapligt-pedagogisktskickliga lärare utgör inom den högre utbildningen äroerhört stor och viktig, men fortfarande lägger mångainstitutioner betydligt större vikt vid den vetenskapli-ga än vid den pedagogiska skickligheten vid anställ-ning och befordran.Det tar att förändra en sådan inställning,men vi måste förstärka lärosätenas möjligheter att geen pedagogisk utbildning för sina anställda. Vi iCenterpartiet anser därför att krav på pedagogiskutbildning ska vara obligatoriskt för lärare som arbe-tar på högskolorna och universiteten.Det har tyvärr också varit svårt att få lärare till lä-rosätena. Vi har ett antal gånger kritiserat regeringenoch sagt att det måste komma fram en strategi för hurvi ska attrahera fler lärare att arbeta på våra universi-tet och högskolor. Man har sagt att det här kommeratt lösa sig på ett eller annat sätt men inte lagt framnågra riktiga konkreta förslag. Vi uppmanar regering-en att snabbast möjligt ta fram en strategi för attuppmuntra fler att bli lärare.Fru talman! Många invandrare som kommer tillSverige har kvalificerad eftergymnasial utbildningeller högskoleutbildning i bagaget. De kan numera fåsin utbildning värderad enligt tillämplig svensk ellerinternationell standard, men det är inte tillräckligt.Problemen kvarstår för många som inte kommer in påarbetsmarknaden, dels för att de saknar praktik ochkontakter, dels för att det i vissa fall krävs komplette-ringar av tidigare utbildningar.Vi tycker därför att de här människorna ska erbju-das att få komplettera sin utbildning, om det behövs,för att den ska bli likvärdig med den som dagensnyutexaminerade har. I samband med den här utbild-ningen bör det också ges en kvalificerad språkunder-visning i svenska och, om så behövs, även i detfackspråk som är aktuellt.Majoriteten har i betänkandet på detta svarat attdiskussionen om detta kommer att tas upp i en propo-sition som ska komma . Det skulle dockvara intressant att få höra, speciellt från social-demokraterna, vilken inställning man har till den härproblematiken och vilken väg som man troligtviskommer att välja.Fru talman! Traditionellt har personer med aka-demiska examina i rekryterats till offentligsektor eller till större industriföretag. Detta har ocksåtill stora delar styrt mål och innehåll på grundutbild-ningsnivån. är karriärvägarna helt annorlunda.De större företagen minskar, vilket vi har kunnat seunder , och man får som nyutexami-nerad student gå andra vägar för att hitta ett arbete.Alltfler personer med akademiska examina söker sigdå till mindre eller medelstora företag eller temporäraverksamheter eller bildar egna företag.Den här utvecklingen innebär möjligheter till för-nyelse av hela näringslivet och till en ökad tillväxt-potential, och kompetensnivån i mindre och medel-stora företag höjs. Utbildningen måste återspegla deändrade faktiska förhållanden som vi har i samhället.Mot denna bakgrund anser vi att upprättande avolika s.k. arbetslivscentrum vid universitet och hög-skolor är ett steg i rätt riktning. I t.ex. Storbritannienhar man liknande sådana verksamheterför studenter, med olika typer av s.k. karriärservice.Vid i stort sett alla universitet i och i Neder-länderna har studenterna tillgång till företagsnätverkoch arbetslivsrådgivning under studietiden.I och med att lärosätena agerar som huvudmän idessa aktiviteter kan även fakulteter och institutionerdra nytta av de nätverk som skapas. Dessutom fårstudenterna tidiga signaler om vikten av karriärplane-ring och om hur de ska arbeta med sådan i sin utbild-ning. Vi tycker därför att det är rimligt att universitetoch högskolor tar ett större ansvar för studenternasövergång från studier till arbetsliv. Då kan inrättandetav sådana här arbetslivscentrum med stark lokal ochregional förankring vara ett bra sätt. Det behövs enförstärkning av kopplingen mellan högskola ochnäringsliv.Vi kan se hur man på ett par ställen i , bl.a.i /, har bildat kluster eller kom-petensföreningar mellan näringslivet och lärosätet.Fru talman! Majoriteten i utskottet uttalar slutli-gen vad gäller arbetslivscentrum att det är upp tillregeringen att fundera över om det behövs särskildainitiativ för att stimulera här typen av insatser. Jagoch anser att problemet är att regeringeninte tar tillräckliga initiativ. Jag vill därför fråga omdet finns ett intresse från den socialdemokratiskagruppen i utbildningsutskottet att påverka sina vänneri i riktning mot att stärka universi-tetens och högskolornas utveckling av kopplingenmellan näringsliv och lärosäten.Jag yrkar avslutningsvis bifall till reservation 6punkt 8.Anf. 13 ():Fru talman! Om man till olika människor ställerfrågan vad som är högskolans mål och mening, fårman ganska många olika svar. Svar som ofta åter-kommer från politiskt håll är att högskolan i förstahand är till för samhället, att den ska tjäna staten elleratt den ska tillgodose näringslivets behov. Men detfinns ett enkelt liberalt besked: Universitet och hög-skolor är till för dem som ägnar sig åt högskolanshuvuduppgift - att söka kunskap. När framtidensutbildningsväsende nu formas måste därför studenteroch forskare sättas i centrum.Grunden för min liberala utbildningsvision är idénom den fria akademin, med nyckelbegreppen frihetoch kvalitet och att kunskap har ett egenvärde. Vadinnebär då detta liberala ideal i den praktiska verklig-heten sett ur ett studentperspektiv?Jo, det betyder att staten ska sluta att peka ut vissaämnen som särskilt nyttiga och andra som onyttigaoch upphöra med att genom centrala planer ensidigtstyra över tilldelningen av utbildningsplatser dit sta-ten anser det vara lämpligt. I stället borde utgångs-punkten vara att kunskap har ett värde i sig. Varkenstudenten som läser klassiska språk eller studentensom läser naturvetenskap kan peka på hur studiernakommer att resultera i ekonomisk tillväxt i framtiden.Däremot leder studier till att den samlade kunskapenökar, och en student som lyckats med studier i ettämne som engagerar honom eller henne klarar sigoftast mycket bra på arbetsmarknaden.Folkpartiet föreslår i olika motioner ett system därstudenterna bestämmer både hur fördelningen avplatser mellan olika ämnen ska vara och hur fördel-ningen på platser mellan olika högskolor ska se ut.Under det senaste halvåret har högskolorna av rege-ringen fått rätt att föra över resurser om platser stårtomma, men enligt min uppfattning borde man gålängre. I stället för att låta studenter läsa på sitt förs-tahandsval tar man in studenter på deras andra-hands- och tredjehandsval.I går meddelade utbildningsministern att ca 200miljoner ska gå till humaniora och samhällsveten-skap, och det är väldigt glädjande, men det är synd attdet sker först när platser så uppenbart står tomma påandra utbildningar. Det hade varit bättre om dessaresurser hade beslutats , som Folkpartietföreslog.Den liberala utbildningspolitiken betyder också attkvalitet måste gå före kvantitet i den högre utbild-ningen. Studenterna har rätt att ställa krav på att denutbildning som bedrivs på landets universitet ochhögskolor håller en hög vetenskaplig kvalitet. Därförmåste utbyggnadstakten kanske minska något, menpå sikt kommer fler studenter att genomföra en lyck-ad utbildning om kvaliteten på undervisningen höjs.Vi måste helt enkelt satsa mer pengar på varje stu-dent. Då blir det möjligt att komma till rätta med denkvalitetskris som många studenter och lärare nu vitt-nar om.Fru talman! Högskolan har en hel del allvarligaproblem. Offentliga utredningar, Expertgruppen förstudier i offentlig ekonomi och revisorerhar alla tagit fram uppgifter som visar att den svenskahögskolan har allvarliga problem.- Antalet undervisningstimmar är på många hållskrämmande lågt. På många universitet och hög-skolor får studenter i humaniora endast tre fyratimmars undervisning i veckan.- Andelen kvalificerade, disputerade lärare liggerpå en mycket låg nivå. Snittet av disputerade lära-re ligger i Sverige.- Antagningssystemet har havererat. Till mångautbildningar ringlar sig köerna av studieintresse-rade studenter långa. På andra håll gapar föreläs-ningssalarna och seminarierummen tomma.- Antalet nyantagna doktorander sjunker drastiskt.Enligt de senaste uppgifterna har andelen nybörja-re vid forskarutbildningar i humaniora och sam-hällsvetenskap minskat med ca 50 %.- Den fria grundforskningen trängs undan. Denandel av forskningen som finansieras av fakul-tetsanslag och andra statliga anslag har minskatfrån till i dag.Britt-Marie Danestig, , tog upp endel om bristen på resurser, lärare och forskarutbild-ning. Hon sade att hon hoppades att den nya budgetenskulle komma med bra förslag. Det kan vara värt attpåpeka att i detta betänkande inte harett enda motionsyrkande som rör de frågor som tog upp. Jag vet inte om man ska draslutsatsen att för ett drygt halvår sedanvar nöjt med den budget och det program för hög-skolan som lades fram. Kan vi framöver i utbild-ningsutskottet förvänta oss motioner med liknandeinnehåll som de motioner som m.fl. oppo-sitionspartier har lagt fram? ju om samma brister som jag.Senast kom uppgifter från om att två tredjedelar av landets högskolorinte lyckats utbilda så många studenter som de har iuppgift att göra. Av de siffrorna kan vi dra två slut-satser.Den första slutsatsen är att utbyggnaden av denhögre utbildningen sker i en takt som inte ärmotiverad utifrån studenternas önskemål utan enbartutifrån verklighetsfrämmande planritningar på Ut-bildningsdepartementet. har vid upprepa-de tillfällen kritiserat den orimligt stora expansionensom bl.a. leder till stora kvalitetsbrister.Den andra viktiga slutsatsen av att platserna nuinte kan fyllas är att det nuvarande systemet för för-delning av utbildningsplatser har havererat. Det ledertill långa ringlande köer och, som sagt, till tommasalar på andra håll. Det leder också till att mångastudenter måste läsa en utbildning de har sökt i andraeller tredje hand, dessutom ofta på en ort där de intevill läsa. Det ska vara studentens val som avgör för-delningen av studieplatser mellan högskolor ochämnen.Det grundläggande felet består i att regeringen isin utbildningspolitik inte har gjort upp riktigt medden gamla idén om central politisk styrning. Det ärhelt uppenbart att högskolan måste befrias från storarester av planhushållningens tvångströja. Folkpartietlanserar i stället en modern och klassiskliberal vision om den fria akademin, i motsats till idénom utbildningsfabriken.Den liberala kunskapssynen vänder sig både motsocialistiskt plantänkande och en förenklad mark-nadsideologi. Kunskap och studier har ett värde i sig,som inte kan värderas på kort sikt.Fru talman! Studenternas frihet måste ökas. Detska inte bara ske genom en rörlig studentpeng ochfrihet att välja studieinriktning. Det måste handla omrätt till inflytande över den egna studiesituationen.Det ska inte bara vara självklart att genomföra kurs-utvärderingar. Det ska vara minst lika självklart attutvärderingarna också tas på allvar och påverkar denkommande undervisningsplaneringen.Folkpartiet kommer att föreslåett antal förändringar som ökar studenternas frihetoch makt över sina studier. De ska få rätt att få be-tygsbeslut överprövade och granskade. De ska kunnafå tentamina granskade av andra lärare. Varje studentska erbjudas ett studentkontrakt, där bl.a. principerför rättning, betygssättning och överklagande be-skrivs. Sådana reformer ökar studentinflytandet. Kå-robligatoriet, som strider mot föreningsfriheten,måste däremot avskaffas. Studentinflytandet ökar inteför att studenter tvingas vara med i en organisationdär deltar i valen.Fru talman! Det måste bli en renässans för denfria grundforskningen. En stark grundforskning är enförutsättning för att universitet och högskolor skakunna fungera som samhällets självkritiska spegel.Det finns oroväckande tendenser till att univer-siteten blir alltmer beroende av både privata och stat-liga projektbidrag. Vetenskapens huvuduppgift skainte bara bestå i att ta emot beställningar från politi-ker och näringsliv. Därför måste den del av forsk-ningsbidraget som går direkt till högskolor och uni-versitet växa.Historien visar att framgångsrik utbildning ochforskning utvecklas när högskolor och universitet haren oberoende ställning. Därför måste den akademiskafriheten stärkas.Staten och har ett avgörande ansvar föratt se till att högskolorna får tillräckliga resurser förfri forskning.