prot · GO09103 · 2001-05-03 00:00:00 — Det är positivt att sig för de elever som inte klarar av degymnasiestudier de går igenom.Det är oerhört viktigt att säga att det vi diskuterarhär är en kvalificerad yrkesutbildning. Vad vi vill attden ska innehålla, vilka krav vi ställer på den, måsteses separat mot denna utbildning. Hur vi ska lösaproblemen för de ungdomar som inte når de mål igymnasieskolan som vi har satt upp måste diskuterasi ett gymnasieskoleperspektiv. Att vi inte har nåttmålen för alla får inte påverka när vi nu lägger framett förslag om en ny reguljär skolform. Vi måste setill att den nya reguljära skolformen uppfyller de kravsom arbetslivet ställer men också kraven i de teoretis-ka ämnena. Med detta ställer vi inte ungdomarnautanför, utan för de ungdomarna måste vi finna andralösningar - framför allt se till att de klarar sina gym-nasiestudier under gymnasietiden.Anf. 113 () re-plik:Fru talman! Jag är glad för att skolministern för-söker att besvara min fråga. Men riktigt så har vi intehanterat passagerna mellan grundskola och gymnasi-um. Då ordnade vi ett individuellt program för demsom inte var godkända på grundskolebetyg. Det harfunnits många olika politiska uppfattningar om detta,men vi har detta system.Nu finns det en annan påbyggnadsutbildning dären grupp unga människor, , inte kan gå vidareoch få studiemedel och utbildning. Jag är orolig förde unga som redan nu synes bli utslagna. Kvalificeradyrkesutbildning är porten in. Vi är överens om att detär bra med lärande i arbetslivet. Vi är överens om det.Det vi inte är överens om är porten in och hur vi skage dem som står utanför en möjlighet.Anf. 114 Statsrådet () replik:Fru talman! Ett exempel på denna port in är detjag redovisade i mitt inledningsanförande. Jag pekadepå det som arbetsgruppen för skola och arbetsliv harkommit fram till. På en lång rad punkter berör de hurvi kan stärka och förbättra för de elever som går på deyrkesinriktade programmen. Här har vi en del i attkunna möta eleverna.En annan del är den rapport jag själv har begärtoch som redovisade i går, nämligen varförinte alla elever når de mål vi har satt upp. Skolverkethar tagit fram ett antal punkter där det finns brister iskolan. säger att det är viktigt att ha braoch förtroendefulla relationer mellan personal, eleveroch föräldrar, att tidigt upptäcka elever som har svårtatt nå målen, att skolorna skriver åtgärdsprogram ochatt elever och föräldrar får vara med i det arbetet, attdet hålls öppna diskussioner om vilka mål som gällerdär alla parter är med, att alla elever som enligt skol-lagen har rätt till stöd får det oavsett om de har endiagnos eller inte, att skolor och kommuner skaffarkompetens för att möta elever med utländsk bakgrundoch elever med funktionshinder.Självklart! Även om vi säger att detta är målet vetvi att vi inte kommer att se resultat med en gång. Mendet är ett svar på fråga om hur viska möta de gymnasieelever som inte har nått de målvi vill att de ska nå. Det finns olika vägar. Dessaelever ska inte medverka till att vi sänker kraven pådet vi menar med kvalificerad yrkesutbildning. Deska ges en möjlighet. Vi måste finns olika vägar fördem att också nå denna möjlighet.Anf. 115 () replik:Fru talman! Som sagt: har sagt etttydligt ja till att permanenta denna försöksutbildning.Samtidigt vill vi peka på att det finns ett stort behovav en bred och omfattande utbildning mellan gymna-siet och högskolan. Det vi beslutar om rör sig konkretom ca 12 000 platser. Det är osäkert vilka typer avutbildningar det kommer att bli frågan om, man ärberoende av tillfälliga ansökningsförfaranden, osv.Jag skulle helt enkelt vilja höra vilken vision förframtiden skolministern har och hur hon ser på våraförslag om att verkligen bygga upp en fackhögskolaeller college eller vad vi vill kalla det för, som bådehar rötter i gymnasieskolan och ger möjlighet attkomplettera och öppnar för steget in i högskolan, ochdär vi lägger en massa yrkesinriktade eftergymnasialautbildningar. Det ska både vara sådana som i på högskolan - en del av dem gör det - och denya, som bl.a. finns inom KY.Jag tror att det är dags att plocka fram en visionför den nya fackhögskoleutbildningen eller collegeut-bildningen - annars är det risk att det kommer atthandla om ett begränsat antal platser för ganska långtid framöver.Anf. 116 Statsrådet () replik:Fru talman! Jag sade i min inledning att det ärmycket sällsynt att man som skolminister får varamed om att föreslå en ny reguljär skolform. Det är detvi gör . Detta är givetvis en del i regeringensvision om den framtida utbildningspolitiken.Jag har lyssnat med intresse till den debatt somhar förts . Jag måste säga, i likhetmed , att jag är förvånadöver ställningstagande när det gällerförslaget om kvalificerad yrkesutbildning. Jag upple-ver det som om snarare förespråkar går-dagens lösningar för det framtida kunskapsseklet.Man säger att man vill ha smala, fasta och fyrkantigamodeller.Socialdemokraterna och många andra partier har istället understrukit att man vill ha en ökad flexibilitet,en ökad valfrihet och en ökad samverkan mellanskola och arbetsliv.Varför är det förslag som är framlagt inte bra?Folkpartiet har ändå ställt sig bakom det. Ändå sägerman att vi ska komma med andra saker,trots att vi står inför det unika att fatta beslut om enny reguljär skolform.Anf. 117 () replik:Fru talman! På skolministerns anförande lät detnästan som om sade nej till förslaget. Detgör vi ju inte. Det är snarare jag som borde frågaskolministern varför socialdemokraterna inte är in-tresserade av att diskutera en bredare och mer omfat-tande skolform - en vision för framtiden - som Folk-partiet föreslår.De ytterligare steg vi vill gå med ett inriktnings-beslut skulle ju öka flexibiliteten, minska inlåsning-arna och ge möjlighet för människor som har miss-lyckats i gymnasieskolan att läsa kvalificerad yrkes-utbildning. Ni håller fast vid kravet på högskolebehö-righet, osv. Det är precis tvärtom mot vad skolminis-tern säger. Det är förslag som är flexibla-re och som öppnar möjligheterna för fler människoratt genomgå en utbildning mellan gymnasiet ochhögskolan.Anf. 118 Statsrådet () replik:Fru talman! I mitt anförande har jag också redovi-sat delar av min syn på framtidens ungdomsskola ochframför allt på gymnasieskolan i den samverkan somska ske mellan skola och arbetsliv. Min vision är attvi inte ska sänka kraven. Oavsett vem eleven är måstehan eller hon ges en möjlighet att bli delaktig i ettlivslångt lärande.Det som är positivt är att elever som måste få varautanför skolans väggar för att verkligen förstå varförde teoretiska studierna är så viktiga får vara det.Socialdemokraterna och skiljer sig åtpå en punkt: har aviserat - det har i allafall kommunalrådet i gjort- att man kan tänka sig yrkesutbildningar utan någrasom helst teoretiska ämnen. Då undrar jag var dessaungdomar kommer att få plats. Vem vill ta emot demsom praktikanter?Inte kan det vara framtidens modell att det inteska bedrivas några teoretiska studier på gymnasiet?Vilken typ av yrkesutbildningar tror kanta emot de ungdomar som inte har bedrivit någrateoretiska studier?Anf. 119 () re-plik:Fru talman! Först och främst ska jag be att få pas-sa på att tacka för samarbetet inför framtagandet avdenna proposition.Jag tyckte att det var intressant att höra skolmi-nistern tala om i sitt anförande - någon annan harockså nämnt det - att man ska kunna ta med sig tan-karna och erfarenheterna i den kvalificerade yrkesut-bildningen i arbetet med att utveckla, som skolminis-tern sade, ungdomsskolan. Jag kulle vilja ge skolmi-nistern chansen att kort utveckla några av de tankar-na. Vad är det för erfarenheter? Vad är det för tankarsom finns tydligt uttalade i den kvalificerade yrkesut-bildningen som kan bidra till att utveckla ungdoms-skolan?Anf. 120 Statsrådet () replik:Fru talman! En av tankarna gäller öppenheten.Skolan ska verkligen öppna sin dörr. Man ser sin delvad gäller kompetensen. Man har kunskap som mankan ge till elever. Man ska också utveckla detta till-sammans med någon utanför som tillhör arbetslivet.Det kan vara offentliga sektorn, och det kan vara denprivata.Genom det möte man ordnar lär man också omvarandras olika kulturer. Vi kommer också att få enstörre insikt i hur vi tillsammans kan hjälpa ungamänniskor på vägen.Vi har olika erfarenheter. Skolan har sin, som denhar stött sig . Arbetslivet har sinerfarenhet.Att vi låter unga människor komma ut och varatillsammans med vuxna tror jag är oerhört viktigt -att man lär tillsammans. Vi pratar ofta om lagarbete.Lagarbete behöver inte bara gälla vuxna. Lagarbetekan också gälla unga och gamla tillsammans. Attlyssna av hur man diskuterar på en arbetsplats ärockså en viktig del i ett värdegrundsperspektiv.För mig är det så här: Ju fler möten vi kan ordnamellan människor med olika bakgrund, desto merutvecklas vi som människor. Jag ser att KY får enalldeles egen erfarenhet som den tar med sig. från högskolan och kanske från den traditionellautbildningen inom kommunen och från näringslivetmöts. Man diskuterar, värderar och lär av varandra.Anf. 121 () re-plik:Fru talman! Eftersom denna debatt till stor del harhandlat om andra saker än kvalificerad yrkesutbild-ning och vad som ligger till grund för den tar jag migfriheten att fortsätta diskutera utifrån skolministernsanförande.Vänsterpartiet lyfte fram en tankeom en sammanhållen ungdomsskola. Tanken var entolvårig sammanhållen ungdomsskola. Vi tittade påindividernas olika förutsättningar och olika sätt attutvecklas. I det sammanhanget tycker jag att detskolministern säger om vikten av det mänskliga mö-tet, vikten av att mötas över olika gränser och viktenav att människor med olika erfarenheter möts är in-tressant.Min fråga är hur ministerns visioner om möjlig-heten att sudda ut de gränser som faktiskt finns iungdomsskolan ser ut.Anf. 122 Statsrådet () replik:Fru talman! Det är min vision att dessa gränserska suddas ut och att vi ska se det långa perspektivet.Det var därför jag pekade på vikten och värdet avungdomsskolan i ljuset av den kvalificerade yrkesut-bildningen. Det ska vara ett livslångt lärande som tarolika tid för olika människor. Vi stakar ut de olikavägarna. Vi skapar en mångfald av eftergymnasialautbildningar.För att gå tillbaka till den kvalificerade yrkesut-bildningen kan jag säga att det är viktigt att under-stryka att de som kommer in på och går dessautbildningar har en hög genomsnittsålder. För män-nen är den . De har alltså varit ute och gjortnågonting annat innan de kom in på denna utbildning.54 % kommer direkt från gymnasieskolan till dessautbildningar, men andra har med sig andra erfaren-heter i bagaget. Detta är också någonting som jag sersom mycket positivt. Människor med lite mer livser-farenhet och yrkeserfarenhet träffar dem som kommerdirekt från ungdomsskolan.Det är också en fostran som jag hoppas ska finnasmed så att den kvalificerade yrkesutbild-ningen inte ska bli någonting som man bara genom-går direkt från gymnasieskolan. Jag tror att de olikakomponenterna gör att man växer som människa, ochdå vet man också mera om vad det är som man villgöra med sitt liv.Jag vill också tacka för detypperliga samarbetet som vi har haft i samband medpropositionen.Anf. 123 ():Fru talman! Det som vi nu diskuterar är en utbild-ningsfråga, men den berör så mycket annat, inte minstarbete och stora landsområdens möjligheter till över-levnad.I det föränderliga arbetsliv som vi lever i har yr-kesutbildningen kommit att inta en alltmer centralposition. Det gäller såväl grundutbildning som om-skolning och fortbildning.Det sägs att av många miljoner yrkes-verksamma skulle inom en tioårsperiodbehöva ha en förbättrad och förnyad yrkesutbildningför att klara det moderna samhällets arbetsliv. Pro-blemet är till dels att det kanske bara är somi dag är beredda att genomgå en sådan utbildning.De som går i grundskola och gymnasieskolabehöver en god yrkesutbildning för att dels ta sig inpå arbetsmarknaden, dels ha en god grund för att -förmodligen - kunna anpassa sig till den fortbildningsom också lämpar sig för de nytillträdande på arbets-marknaden. Kvalificerad yrkesutbildning är i sakmycket angelägen.Beträffande dimensioneringen har den redankommenterats. Att de 12 000 årsplatserna utökas ärbra. Men utskottet gör ett tillkännagivande om attregeringen ska se till att antalet platser inom kvalifi-cerad yrkesutbildning behöver utökas ytterligare -detta sagt även om det uttrycks att det ska ske på sikt.Man kan fundera över om det rör sig om på kort ellerlång sikt.För del har kommenteratvår principiella hållning och våra yrkanden. Jag skadärför göra ett par reflexioner kring behovet av kvali-ficerad yrkesutbildning, och då främst vid sidan omde stora tillväxtorterna.Det går en urbaniseringsvåg från stora delar avlandet, dvs. från de svagare delarna, om vi ser tillbefolkningstal och antalet arbetsplatser. Jag har underde i debatter påmint om att stats-makterna har ett långtgående ansvar för att upprätt-hålla medborgerlig service på en rad områden somjust nu rustas ned. Det må vara polis, post, vägar,rättsväsende och dess serviceorgan. I det perspektivetär det särskilt angeläget och ansvarsfullt att dettabeaktas, att man ser positiva insatser på yrkesutbild-ningens område som goda motkrafter.Vår principiella inställning är att regionalpolitikenska medverka till att vi gräver där vi står, dvs. åstad-komma på plats det som kan ge växtkraft. I det sam-manhanget kan man inte nog understryka den kvalifi-cerade yrkesutbildningens roll som i förlängningenger landsbygden en chans.Fru talman! I det perspektivet känns det riktigt attnämna de försök som görs för att man ute i landetska kunna ge en kvalificerad yrkesutbildning sommånga eftersträvar och som står i bered-skap att besluta om.För några dagar sedan var jag i , en gräns-kommun mot med den speciella karaktärenglesbygdskommun med 5 000 invånare och en utsattarbetsmarknad. Där har kommunen och skolledning-en försökt att anordna en kvalificerad yrkesutbildningmed inriktning på natur och kulturturism där ledar-skapsutbildning ska stå i fokus. FOKUS är för övrigtsamlingsnamnet på den projektgrupp där fritid, kulturoch utbildning i samverkan hålls ihop. Under förkort-ningen FOKUS vill kommunen anordna en fyra ter-miner lång utbildning på 80 poäng med en student-grupp bestående av 20 stycken med start nästa höst.Att jag nämner det här exemplet beror inte på attdet är en ensam svala. Det finns liknande försök påflera håll, men det råder ingen tvekan om att med inriktning på ledarskap inom natur- ochkulturtursim står sig väl vid en jämförelse, och deträknas också in bland de angelägna yrkesområdensom skolministern nämnde i sitt anförande.Man har utgått från att den kultur som man lever idär turismen har djupa anor sedan långt tillbaka utgören grundförutsättning för en sådan verksamhet. Där-till kommer att man har gjort en bedömning både avden lokala arbetsmarknaden och av en efterfråganfrån arbetslivet.Man har också insett att om turistnäringen ska blinågot långsiktigt och bärkraftigt som ska spela en rolli en landsbygdskommun krävs det kompetent perso-nal där ledarskapet är av stor betydelse. Som anställdeller som småföretagare kan man starta upp en egenverksamhet.Det finns också en utbildningspolitisk grund attstå på då gymnasieskolan har en inriktning mot detsom den kvalificerade yrkesutbildningen siktar påinom turismen. Man har också riksintag, vilket gör attdet finns ett stort intresse för den här utbildningen.För övrigt är det en tidigare skogsbruksskola som harupphört, och det visar på den föränderlighet som vilever med i ett dynamiskt pedagogiskt tidevarv.Fru talman! Det som jag tycker är värt att notera ien sådan här debatt, eftersom den har en principielltyngd, är att man lägger en stor vikt vid praktiskafärdigheter, teoretiska kunskaper, men eleverna skaockså var väl förtrogna med att hantera problem ochframför allt med att flexibelt kunna lösa de uppgiftersom ingår i en så krävande verksamhet. Vad dethandlar om i arbetslivet är att det krävs en stor pro-fessionalitet.Yrkesutbildningen inom turistområdet ska ocksåvara ett alternativ till ett hårt kommersialiserat utbud ivåra storstadsområden. Den ska också kunna komp-lettera med en attraktionskraft som tar sikte på upple-velser. Att det skulle ha goda regionalpolitiska effek-ter får självfallet inte vara ett hinder då man nu medförnyad projektplan och garanterad kvalitetssäkringinkommer med en ansökan. För övrigt har ocksåregeringen i propositionen fört ett regionalpolitisktresonemang när man har placerat den centrala enhe-ten.Självfallet är jag medveten om att det inte är nå-gon förhandlingsverksamhet som vi bedriver här ikammaren. Men jag tror att det kan ha betydelse atten sådan här bakgrund som jag har försökt att tecknavägs in när man har att lokalisera antalet kursplatserute i landet för . Antalet kursplat-ser lär inte räcka under det år som vi närmast har attmöta.Fru talman! Den framtida yrkesutbildningen be-finner sig i ett viktigt skede för samhället, för indivi-den, för arbetsmarknaden och för hela landet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )6 § Från anstalt till frihetFöredrogsjustitieutskottets betänkande 2000/01:JuU21Från anstalt till frihet (prop. 2000/01:76).Anf. 124 ():Fru talman! Till detta betänkande finns två reser-vationer. Vi moderater finns med på båda, och vi stårnaturligtvis bakom bägge reservationerna, men somvanligt och som brukligt är från vårt parti yrkar jagbifall endast till reservation nr 1. Jag kommer huvud-sakligen att uppehålla mig vid den reservationen, ändå framhålla följande när det gäller inten-sivövervakning vid permissioner.Intensivövervakning med elektronisk kontroll harvisat sig fungera effektivt och säkert. Enligt vår upp-fattning bör därför försök inledas med intensivöver-vakning med elektronisk kontroll som en extra säker-hetsåtgärd för potentiella brottsoffer vid intagnaspermissioner och frigång. Vi anser att regeringenskyndsamt ska ta de initiativ som behövs och åter-komma till med förslag till lagstiftning idenna riktning.Fru talman! Samhällets reaktioner mot brott skakännetecknas av tydlighet, proportionalitet och med-känsla för såväl gärningsmannen som brottsoffrenssituation. Vår uppfattning är att vi måste ställa högrekrav på skötsamhet på de fångar som ska beviljasvillkorlig frigivning och permissioner.Under en tid tillämpades obligatorisk s.k. halv-tidsfrigivning. , från 1983till 1993, släpptes fängelsedömda ut efter halva tiden,i stort sett oavsett hur de hade uppfört sig på anstal-ten. avskaffades den s.k. halvtidsfri-givningen för huvuddelen av alla fängelsedömda.Sedan dess avtjänar även notoriska återfallsförbryta-re, naturligtvis i den mån de lagförs och grips - vi vethurdant det står till med det - en ifängelse. Detta har inneburit att antalet brottsoffer förstöldbrott, bedrägeri, misshandel, rån och biltillgrepphar minskat betydligt. Den s.k. halvtidsfrigivningenavskaffades slutligen av den 2 juni 1998.Fru talman! Vår grundinställning är att utdömtfängelsestraff ska avtjänas. Efter två tredjedelar avstrafftiden ska det dock vara möjligt att bli villkorligtfrigiven. Stor hänsyn ska då tas till hur den dömdeskött sig ; hur han eller hon hardeltagit i den programverksamhet som kan anses varabefogad för rehabiliteringen, förekomsten av miss-bruk och hur permissioner m.m.har skötts. Av största vikt är också att en kvalificeradfarlighetsbedömning görs av den intagne. Beslutet omvillkorlig frigivning bör prövas av den domstol somutdömt straffet.Dagens betänkande, som har samlat en majoritetbakom sig i utskottet, innebär att de som döms till tvåår eller mer inte ens ska avtjäna två tredjedelar avstraffet i fängelse, utan att tiden i fängelse ska reduce-ras ytterligare med ända upp genomatt avtjänas utanför fängelset medelektronisk fotboja, s.k. back door. Vi motsätter ossdetta.Fru talman! Utskottsmajoriteten skriver:"Utgångspunkten för förslaget i propositionen är attövergången från anstaltsliv till ett liv i frihet utgör ettkritiskt moment. Det är därför önskvärt att utvecklaformer som möjliggör en successiv övergång. "Så här långt är vi med. Men vad är det som sägeratt utslussningen ska ske inom de första två tredjede-larna av straffet? är det ju faktiskt så att i stortsett alla friges efter två tredelar av strafftiden. Detfinns möjlighet att förlänga tiden för dem som miss-sköter sig, men detta förekommer i mycket liten ut-sträckning. Kriminalvårdens officiella statistik visaratt 1999 beslutades det om tidstillägg i av fallenoch med bara i medeltal tio dagar.Regeringens förslag innebär att straffsystemetstydlighet och förutsägbarhet, både för den dömde ochför medborgarna i övrigt, urholkas. Att förlägga för-söket med elektronisk botboja till den del av straffti-den som inte omfattas av villkorlig frigivninginnebär faktiskt ett tillbakaträdande från tvåtredje-delsreformen.Möjligheten att avtjäna en del av straffet medelektronisk fotboja bör enligt vår uppfattning gesförst under strafftidens sista tredjedel, dvs. under dendelen då villkorlig frigivning kan bli aktuellt.Fru talman! Det ligger nära till hands att misstän-ka att regeringen vill införa denna s.k. back door föratt spara pengar. kriminalvård skriver i sittSEKO nytt nr 11 :"Vid gårdagens sammanträde i kriminalvårdsver-kets verksstyrelse tog förbundet återigen upp belägg-ningssituationen i kriminalvården. Åtgärder måste företas så att vi får belägg-ningen ner på en nivå som möjliggör en bra kriminal-vård och en för personalen acceptabel arbetsmiljö.Ordföranden informerade om att 245 nya platser har,eller kommer att, öppnas under detta år. Det är enligtvår uppfattning inte tillräckligt. "Situationen i kriminalvården är inte bra . Jagdelar bedömning.Fru talman! I årsredovisningen 2000 skriver generaldirektören så här:"Omfattningen av de brotts- och missbruksrelate-rade programmen har fortsatt att minska. Det finnsockså många anställda som inte genomgått grundut-bildning. "Fru talman! Det här kan inte vara något nytt förkammarens medlemmar. Men frågan är: Vad gör nioch vi åt det?I betänkandet står det att det är möjligt attanvända s.k. § 34-placering för att få en successivövergång från anstaltslivet till ett liv i frihet. Mendenna möjlighet utnyttjas mindre och mindre. I Kri-minalvårdsstyrelsens årsredovisning 2000står det vidare:"Räknat i vårddygn har § 34-placeringar minskatmed . Minskningen hänger samman med delokala myndigheternas ekonomi. "var antalet § 34-placeringar 876 för att år1999 ha minskat till 532.Fru talman! Vad beror denna minskning på? Dåvänder jag mig främst till socialdemokraterna sommakten och ansvaret haver. Är det så att ni socialde-mokrater inte tror att denna möjlighet att successivtövergå från ett liv i anstalt till frihet är bra? Säg det iså fall rakt ur härifrån talarstolen. Om det beror pånågot annat så hymla inte med detta. Jag tror att för-slaget att ge möjlighet för dömda med långa straff attavsluta de två tredjedelar som de sitter av strafftidenär bra, men att göra det med fyra månaders rabatt trorjag inte alls på. Så länge man har dragit ned på dettamed § 34 har man frånhänt sig möjlighe-ten att successivt på ett vettigt sätt slussa ut dem somska ut i samhället.Vi förespråkar därför en ändring i brottsbalkens26 kap. 6 § så att villkorlig frigivning efter två tredje-delar av strafftiden kan beviljas om det med hänsyntill samhällets skyddsbehov eller den intagnes uppfö-rande på anstalten anses lämpligt. I samband med ensådan ändring kan det vara lämpligt att inleda enförsöksperiod då intagna ges möjlighet att under vissaförutsättningar avtjäna delar av den sista tredjedelenav strafftiden med elektronisk fotboja.Fru talman! Vi ser alltså inte några skäl till att ut-öka möjligheterna till frigång, verkställighet ellervistelse utanför anstalt på annat sätt än vad lagenredan i dag medger. Bra kriminalvård måste få kosta.Bra kriminalvård måste innebära möjligheter för dendömde att komma tillbaka. Fängelsetiden måste an-vändas för aktiv rehabilitering både då det gällerkriminalitet och missbruk.