prot · GO0951 · 2001-01-17 00:00:00 — Jag hop-pas att riksdag och regering under kommande måna-der, och förstås också efter EU-ordförandeskapet, skakunna klargöra att IT-samhället, de gränslösa kom-munikationerna, globaliseringen, miljöfrågorna -morgondagens liv och leverne - kommer att få en alltvidare internationell dimension och att detta faktisktmåste vara vad vi strävar efter när vi kallar oss demo-krater. Människovärdet vet inte av några nationsgrän-ser. Respekten för mänskliga fri- och rättigheter fårinte slå halt vid språk-, ras- eller religionsgränser.Därför hoppas jag, herr talman, att blir ett årdå vi politiker vidgar vårt tänkande och i synnerhetvårt ansvarstagande.På 70-talet hörde man en slogan att det som är braför är bra för . Då kunde vi ägna oss åtvår egen nationella värld. Men tiderna har förändrats.I dag måste det vara vår uppgift att stryka under detfaktiska förhållandet, att det som är bra för ärbra för , och det som är bra för människornautanför EU är också bra för oss i EU.Herr talman! Jag vet att var och en är sig självnärmast. Och vi orkar givetvis inte med att engageraoss i hur vida cirklar som helst. Men verkligheten ärlikväl den att när vi bryr oss om medmänniskor, näraoch fjärran, så bryr vi oss också om oss själva. Såodelbar är mänsklighetens tillvaro. Så beroende är viav varandra i . Så beroende är norra halvklotetav södra halvklotet.Under de senaste veckorna har rörelsen somnämnts här och som kallar sig ATTAC etablerat sig iSverige. Det är ju bara att gratulera initiativtagarnatill att ha fått hela det svenska medieetablissemangettill att hovera inför denna rörelse. I det avseendet,herr talman, är det väl enbart ochBert som inte kan känna någon liten avund-sjuka.ATTAC driver kravet, vilket jag tror väldigtmånga svenskar nu fått klart för sig, att en s.k. To-binskatt ska införas. Det är, som togupp, ett överstatligt tilltag, som skulle innebära att detskulle tas ut en skatt på kapitalrörelser som går övernationsgränser. Meningen är att kapitalrörelsernadärmed skulle bromsas något och att pengar skulledras in och komma till godo.Själva tanken bakom, att skapa större rättvisamellan rika och fattiga nationer, känner vi kristdemo-krater den största respekt för. Att vi säger nej tillTobinskatten beror på att vi anser det vara fel metodoch en idé som inte går att förverkliga. Tobinskattenär omöjlig att applicera på verkligheten. Men vikommer aldrig att säga nej till inriktningen, att för-bättra för de fattiga länderna. Rättvisa och solidaritetkräver självfallet av oss att vi är med i det arbetet.Och det gör vi faktiskt också av ren självbevarelse-drift. En tryggad framtid för oss i fordrar attklyftan mellan rika och fattiga länder minskarHerr talman! Låt oss våga föra den debatten kon-struktivt. Det duger inte med slagord vare sig från detena eller från det andra hållet.Jag är övertygad om att frihandeln måste vidare-utvecklas. Naturligtvis medför detta risker, och givet-vis går en del snett. Så har det alltid varit, och såkommer det alltid att vara, när vi människor engage-rar oss. Utöver frihandel fordras det också bistånds-satsningar. Att enbart erbjuda de fattiga länderna,som inte har något att sälja, fri handel är inte särskiltgeneröst eller imponerande.Herr talman! Jag vädjar, och jag gör det utan nå-gon polemisk udd, jag gör det just utifrån en fastövertygelse om att framtiden fordrar ett större inter-nationellt engagemang: Lägg inte ned ambassader,vilket utrikesförvaltningen aviserat.2000-talet kommer att kräva att politiker, parla-ment och regeringar inte ytligt bryr sig om utan sna-rare hänger sig åt att försöka förstå. ska läkasamman - det är vår största politiska utmaning. Mendet handlar inte enbart om att examinera BNP-siffroroch mäta budgetstyrka när Öst- och skaförenas. Och utanför EU, österut och söderut, har vikulturer och religiositet som vi alla måste bli vidabättre på att förstå och utbyta tankar med. Annars måvi tala med små bokstäver om internationell solidari-tet och vilja att bygga en fredlig framtid.Jag vädjar till regeringen: Rasera inte de bryggoroch brofästen av förståelsens möjligheter som enaktiv och offensiv och närvarande utrikesförvaltningskapar.Herr talman! Låt mig dyka rakt från de vida cirk-larnas funderingar till enskilda individers situation.Jag tror nämligen inte att man ska tala om gränslöshetom man inte bryr sig om den enskilda indi-videns situation.För flera år sedan råkade jag lyssna på ett radio-program, Skivor till kaffet. Radiomannen besökte ett ålderdomshem i norra . Hanställde då någon fråga och talade med en äldre herresom satt och drack sitt kaffe. Denne äldre herre sadeordagrant så här: Mina händer hungrar efter grovplåt.Han satt med små plastkulor som skulle sättas in i enliten träram och bli något karottunderlägg. Man kanju tycka att det han sade var nästan poetiskt, men mankände också att han kände sig kränkt och förödmju-kad.Att slå vakt om människovärdet är ju inte enbartatt kunna skylta med bra BNP-siffror och omfattandesociala skyddsnät. som vi hör globalise-ringens internationella sus, och ständigt får oss tilllivs hur Nasdaqbörsen går upp och ned och hur To-kyobörsen reagerar, behöver vi ruska om varandra, såatt vi kommer ihåg den lilla enskilda människan, såatt vi inte tror att det direkt går att utläsa i siffror, somhandlar om den ekonomiska tillväxten, hur den en-skilda människan har det.Herr talman! Det är inte så att alla kunnat börjadetta nya år under värdiga förhållanden, och det harsagts här . Jag är uppriktigt ängslig överatt känslan av meningslöshet fångat så många, ochdet handlar inte enbart om penningen. Hur ska viannars förklara att drogbruket ökar dramatiskt, att såmånga av vårt lands ungdomar fastnar i den verklig-hetsflykt och det fysiska och psykiska fördärv somdrogbruket medför? Hur ska vi annars förklara att300 000 barn , fler än ,sökt kontakt med hjälptelefon? 300 000 barna-rop på hjälp!Det finns en uppenbar risk, och den får vi ta tilloss alla, menar jag, att vi i det stora s.k. statsmanna-mässiga och pompösa glömmer det lilla och det nära.Jag vill gärna stryka under, herr talman, att jag talartill mig själv också när jag säger detta. Det är alltsåingen partipolitisering, herr statsminister.Den 2 januari visade TV medmänniskor till osssom motats in i sysselsättningsåtgärder som alldelesuppenbart var personlighetskränkande. Vuxendagiskallade en kvinna den kursverksamhet som hontvingats in i efter att, som hon uttryckte det, ha jobbatoch legat i hela sitt liv. fick hon och hennes kur-skamrater skriva omdömen om varandra och sedanklistra lapparna på varandras ryggar. Jo, de förbättrarförstås arbetsmarknadsstatistiken för regeringen, mende gör det till priset av en kuvad värdighetskänsla.Kan vi inte vara så ärliga att vi tillstår att det hadevarit mer hedervärt att satsa på kompetent arbets-marknadsutbildning, även om detta tvingats ske tillpriset av att uppsatta statistiska mål inte riktigt nåtts?Vi vet med bestämdhet att morgondagens arbets-marknad inte önskar utan kräver kunskap. Därförduger det inte att regeringen är mer mån om att självkomma i god dager än att ge medborgare kvalitativutbildning.Herr talman! Är det inte något vi per omgåendemåste ta itu med, att låginkomsttagare ska betala skattoch låsas i ett politiskt beroende genom atttvingas ta ut socialbidrag i någon form? Var finnsvärdigheten och respekten i ett sådant skattesystem?Herr talman! Förra talmannen på ett förtjänstfullt sätt i boken familjenkartlagt hur regeringens förmynderi drabbar barnfa-miljerna. av de resurser som går till barn-familjerna är ekonomiskt styrande, dvs. att föräldrarinte är betrodda att besluta själva, att politiker vetbäst. Gör som politiker säger annars får ni inga peng-ar! Det är hälsningen till familjer och föräldrar i de-mokratins . Självklart har vänstern rätt atthysa denna centralistiska och förmyndarmässigainställning till föräldrar och familjer. Men vem villinbilla sig att den stärker medborgares självrespektoch känsla av värdighet?Herr talman! och då blåser det upp till en de-batt om mobbning. Vi hade ju en sådan här strax förejul, och må den debatten fortsätta. Men, herr talman,hela skolsystem, som det har strukits under med så-dan kraft här, behöver restaureras. Att mota tonåring-ar in i en undervisning som inte är anpassad till demkan väl också det karakteriseras som någon form avmobbning. Tänker er att dag ut och vecka in behövagå till en arbetsplats och känna sig misslyckad ochotillräcklig, och dessutom få detta sagt till sig dag utoch dag in. Vem vill inbilla sig att detta inte får följ-der? Jag tror att vi måste få slut på detta likriktnings-syndrom i den svenska skolan.Herr talman! Låt mig ta ytterligare ett par exem-pel för att belysa hur medmänniskor kränks. som i vårt land får besked om att de har encancertumör får räkna med att, som de fårdetta tunga besked, få veta att det inte finns tid föroperation förrän . Hur tror vi att dessa patienterupplever sina veckor av väntan, då de fårsig till livs att den viktigaste vårddebatten handlar omvem och vilka som ska ha rätt att driva akutsjukvård?Folk begriper naturligtvis att den debatten inte hadeexisterat om det system som regeringen och dessstödpartier frenetiskt vårdar och värnar fungerat somdet skulle.Herr talman! Vi vet att vår demokrati fordrar ettfungerande rättssamhälle. Det är vi alla överens om. sprider sig ett stråk av ängslan över det svenskasamhället. Människor vågar inte känna sig trygga.Det finns förstås många anledningar till det. Jag villenbart nämna en: Vi kan inte ersätta existerande poli-sverksamhet ute i bygder med telefonsvara-re! Vid behov av polis var god ring. Och så ska manringa till ett helt annat riktnummerområde många milbort. Är det något som är kontraproduktivt så är detatt lägga landsbygd och orter för fäfot beträffandetillgång till polis.Herr talman! Jag hoppas och ser framför mig ensituation där den enskilda lilla människan får upplevaatt vara sig betrodd och får känna att hon klarar av attta ansvar.(Applåder)Anf. 44 () re-plik:Herr talman! Till skillnad från ochkristdemokraterna instämmer jag och Miljöpartietinte bara i ATTAC:s målsättningar utan också i derasförslag till medel. Vi gröna håller nu på att genom vårgruppledare starta ett ATTAC-nätverk i . Vi delar ATTAC:s strävan attskapa en motkraft till det aggressiva och blinda stor-kapitalet, att hitta en väg att förena fri handel med ettvärnande av mänskliga rättigheter, god miljö ochsocial välfärd och att motverka den rådande tenden-sen att reducera medborgaren till konsument.Ett konkret och konstruktivt förslag tycker vi äratt införa den s.k. Tobinskatten, alltså en global om-sättningsskatt på valutatransaktioner. om-sätts på världens valu-tamarknader. I de allra flesta fall saknas varje form avkoppling till ett utbyte av varor och tjänster. Det är enfråga om spekulationer i valutarörelser, en jakt påsnabba och stora pengar. Denna omfattande valuta-handel både utnyttjar och bidrar till instabilitet i va-lutasystemet, i flera fall med allvarliga problem. Detväxer nu fram en ökad internationell uppmärksamhetpå att man behöver någon form av reglering.Om nu sympatiserar med ATTAC:smål men inte med förslaget till medel, vad har han dåför egna förslag för att komma till rätta med storka-pitalets baksida?Anf. 45 () replik:Herr talman! Jag tror att jag sade ganska tydligtatt vi inte tror att det går att applicera Tobinskatten påverkligheten. Och det är vi inte ensamma om. Tittarvi historiskt tillbaka på hur det går att använda sig avvalpskatter eller att mota kapital vid nationsgränser -jag var i någon mån inne på det i mitt anförande ock-så - ser vi att misslyckandena är totala. Jag kan helthålla med om vad statsministern sade i det här sam-manhanget. Om under EU-ordförandeskapetexempelvis skulle driva kravet på Tobinskatt i EU-sammanhang så kan man ganska - för att inte sägahelt - tvärsäkert säga att statsministern skulle gå påpumpen. Sedan skulle den frågan ha fallit.Varför ställer ni i inte upp mer för defattiga folken och länderna, när vi har en reell möjlig-het att bry oss om dem med hjälp av biståndspengar?Där har ni ju accepterat vad kalladeskammens gräns, . Men där vet vi att vi harkanaler och där vet vi att vi har möjligheter att görainsatser. Men då sväljer ni tydligen fromt och fogligtlåga nivåer trots att kanalerna är öppna.Tobinskatten går inte att förverkliga. Frihandelnär vägen framåt, trots att den som jag sade hamnarsnett då och då. Vad jag tror och hoppas att GöranPersson kommer att göra är att arbeta för att gränser-na runt EU när det gäller tullar och regleringar sänks.Det är mycket klokare om satsar pådet än att försöka tala om någonting som inte går attförverkliga.Anf. 46 () re-plik:Herr talman! Man kan väl driva en fråga och ar-beta för den utan att föra den fram till någon avgö-rande omröstning, antar jag.Tobinskatten har till skillnad från biståndspengar-na en effekt på storkapitalet. Tobinskatten har dendubbla effekten att den dels bromsar valutaspekula-tioner, dels genererar intäkter som kan användas förstöd till tredje världen.När det gäller biståndsnivån vet väl att har varit pådrivande ibudgetförhandlingarna för att få till stånd de kraftigahöjningar av biståndet som vi har fått under de se-naste budgetomgångarna. Vi kommer att jobba vidaremed frågan. Om statsministern hade haft tid kvar såhade han kunnat svara på en fråga som jag hade för-berett, nämligen huruvida statsministern skulle varaberedd att i vårbudgeten höja biståndet och slå fast enplan om att snabbt komma upp i en biståndsnivå på1 % av bruttonationalinkomsten. Det kanske statsmi-nistern får fundera lite på eftersom han tyvärr inte harnågon tid kvar i debatten.Alf har sagt att han vill motver-ka , penningens och habegärets gud, somgriper allt girigare omkring sig. Vi ser Tobinskattensom ett sätt att angripa mammon.Ett annat besläktat förslag som ATTAC har kom-mit med är att jobba för en avskrivning av skuldbörda. Är det ett förslag som AlfSvensson ställer sig positiv till?Anf. 47 () replik:Herr talman! Jag tror att vet att viställer oss positiva till skuldavskrivningen. Men jagtror inte att det alltid är så enkelt som det framställs.Det finns regimer på en del håll i världen som skulleta till sig skuldavskrivningar per omgående och an-vända de pengarna på ett sätt som varken Hammar-ström eller jag skulle tycka var särskilt rimligt.Det är bara så att jag inte tror att Tobinskatten gåratt realisera! Och det tror inte särskilt många andraheller. Man kan förstås använda sin energi till attplädera för den, men kan inte begäraatt vi som inte tror att den är realiserbar ska användaenergi till att försöka få alltfler att tro på den.Biståndssatsningar har visst med storkapitalet attgöra. Där biståndet inte går in och engagerar sig förmänskliga fri- och rättigheter, för en infrastruktur, förskola, utbildning och sjukvård och vad det nu än är såär det nämligen lättare för satsningar som vi inte villse att ta för sig. Jag respekterar att harvarit pådrivande för högre biståndsmål, men kvar stården generande sanningen: Ni har inte kommit nämn-värt - skammens gräns. Det har inte hjälptmed pådrivandet där, och det värsta, ,är att jag är säker på att det inte kommer att hjälpamed pådrivandet när det gäller Tobinskatten heller.Använd den kraft ni har till det som går att realisera!Anf. 48 ():Herr talman! behöver en politik som kon-sekvent tar parti för människor och för familjer. Jagska försöka skissa några frågor som jag tycker ärviktiga och som måste sättas högt på den politiskadagordningen.Som så ofta i sådana här frågor så handlar det ombarn och ungdomar och våra skyldigheter mot dem.Den kanske viktigaste frågan är naturligtvis skolan.Aftonbladet hade en beskrivning tidigare i en serieom fattiga och rika i av de enorma skillnadersom finns i vårt land. Mycket av dessa skillnaderhänger naturligtvis samman med det som blev resul-tatet av krisår och budgetsanering. Men alltför myck-et hänger också samman med människors möjlighetatt komma upp sig och själva förbättra sin situation.I den tidiga arbetarrörelsen liksom i Centerpartiethandlade det mycket om kampen för att ge barnenmöjligheter som gav något mer än föräldrarnas. Sko-lan var alltså en viktig del, för att inte säga den vikti-gaste, i den kampen. Man kan säga att skolan är bar-nens biljett till framtiden. Den som har fått sin vär-dighet kränkt i skolan får det inte lätt med självförtro-endet . Den som tvingas lämna skolan medotillräckliga kunskaper har mindre möjligheter att fåjobb eller fortsatt utveckling. Därför menar jag att detstörsta sveket som sker är när elever skickasut i livet utan att vara förberedda på det.För mig är det alltså självklart att kunskap är enrättighet för alla - inte ett privilegium för några få.Det är därför jag och vi menar att ingen ska behövalämna skolan med otillräckliga kunskaper. Det ärdärför vi kräver krafttag mot mobbning och hårda tagmot de skolledare som inte reagerar. Det är ocksådärför jag vill ge lärare, elever, föräldrar och rektorermöjlighet att lokalt bestämma och ta ansvar för enskola där alla elever kan få godkända kunskaper.Herr talman! Som vi var inne på i ett tidigare re-plikskifte är skillnaderna inte bara - om nu "bara" ärrätt ord - sociala. De är också geografiska. För atthålla samman och för att få hela landet attutvecklas krävs det ett sammanhållet paket. Det skainte vara statliga program och central regionalpolitik,utan förutsättningar, resurser och utrymme att lokaltskapa utveckling.Det krävs insatser för att rusta upp vägarna åt-minstone till den skamgräns där de är farbara helaåret. Men det räcker inte med vägar och järnvägar.Jag vill understryka igen, herr talman, att vägar ochjärnvägar är avgörande viktiga. Men det räcker intemed järnvägarna. Det räcker inte med vägarna. Detkrävs också satsningar på det som vi kan kalla endigital infrastruktur. Där lovar och visionerar rege-ringen, framför allt genom näringsministern, menlevererar desto sämre. Det kommer vi att bli varse detkommande året, herr talman. Tro mig!Det krävs också en grundläggande samhälleligservice, post, el och telefon, som åtminstone gergrundförutsättningar för att man ska kunna verka ihela landet. Vi behöver inte tänka efter så mycket föratt förstå att om man som småföretagare inte hartillgång till kassaservice, så som den har varit hosPosten, är det svårt att fungera som småföretagareruntom i landet. Här finns naturligtvis mycket att göragenom att ta ett statligt ansvar. I första hand bör na-turligtvis de egna statliga företagen ta ansvar. Ettannat sätt kan vara att med skattelättnader kompense-ra för de problem som långa avstånd utgör för företa-gare och för människor som bor där kollektiva resur-ser inte finns tillgängliga.Herr talman! Vi kan inte som medborgarnas före-trädare förvänta oss att företagande och entreprenör-skap ska blomstra i hela landet om man inte kan räk-na med att den mest grundläggande infrastrukturen äratt lita på.Den enskilda människans självbestämmandehandlar naturligtvis mycket om att kunna försörja sigsjälv. Det är viktigt för människor att kunna leva påsin lön. Man ska veta att man själv kan förbättra sinsituation. Allra viktigast är det naturligtvis för demsom har lite, för alla dem som betalar in skatt för attsedan få tillbaka den i form av ersättningar och bi-drag. Det är just de människorna som hamnar i fattig-domsfällan. Man kan inte tjäna mer pengar, för dåförsvinner bidragen. En människa som tjänar lite fårofta inte behålla mer än av en lönehöjning på100 kr.När partier tävlar om att kunna ge mest till demsom har minst skulle man också kunna vänta sig attdet blev praktisk politik, men så är det ju inte. Manpratar om dem som har minst men ger till dem somropar högst.Herr talman! Jag menar att det är tid för en skatte-reform som gör det lönsamt att jobba, som minskarbehoven av bidrag och som ökar människors självbe-stämmande i vardagen. Då måste skatterna sänkasunderifrån med en skatterabatt lika för alla och meden extra skatterabatt till alla dem som förvärvsarbetaroch som har extra utgifter. Genom att sänka skattenför alla, och mest för dem som har minst, ökar vimöjligheten för fler människor att försörja sig självaoch de sina. Att kunna leva på sin lön är en fråga ommer än pengar. Det är en fråga om människors känslaav att faktiskt ha kontrollen över sin egen tillvaro.Herr talman! Att ha kontroll över sin egen tillvaroär ju dessutom någonting mer. Det är att kunna måbra. Då krävs det mer än det vi talar om som kontroll.Det är därför vi i har bidragit till sänktskatt på mat för att ge fler möjlighet att välja just godoch säker mat framför det ständigt billigaste.Nu finns det återigen, har jag förstått, en oro förmatens kvalitet. Som politiker ska vi naturligtvis ta enden oron för att man ska bli sjuk av det man äter påallvar. Det finns inga lätta lösningar på den här frå-gan. Det vi ser nu kan nästan beskrivas som något avnaturens hämnd på en onaturlig djurhållning påmånga håll i . Det är klart att det behövs tydli-gare kontroller också i så att t.ex. ursprungs-märkningen verkligen betyder någonting och så vet att det som är producerat i också ärsäkert.Men det krävs också medvetna konsumenter somfrågar och ställer krav. Här finns det någonting attbygga vidare på i förbindelsen mellan konsumenteroch producenter. Det är inte så att vi ska gynna en enepå den andres bekostnad. Vi behöver naturligtvisbåda. Men det är kanske så att vi än mer borde sesambanden och sluta ett kontrakt mellan dessa två,mellan konsumenter som frågar och ställer krav ochproducenter som ständigt strävar efter förbättringaroch en värdig djurhållning. Det är någonting vi allavinner på. Trygga konsumenter och stolta producen-ter är två sidor av samma sak.Herr talman! När vi nu går mot framtiden behövervi en ny regering som kan stärka människors ochregioners självbestämmande i vardagen och som kange människor verktygen i form av kunskaper ochförutsättningar för att ge varje människa möjlighet attsjälv bestämma vad som är det goda livet.(Applåder)Anf. 49 ():Herr talman! Det är mycket viktigt att den svens-ka ordförandeperioden i EU blir framgångsrik. Jagvill verkligen önska statsministern och andra rege-ringsledamöter lycka till i deras mycket viktiga arbeteunder . Det är viktigt för osssom medborgare och européer. Det naturligtvis ocksåviktigt för oss som EU-anhängare att det här blirframgångsrikt. Jag talar på egna vägnar och jag talarpå våra EU-parlamentarikers vägnar när jag säger attvi i är beredda att på allt sätt hjälpa tillmed våra kompletterande kontaktnät och liknande föratt detta ska gå så bra som möjligt.Den här debatten visar ju hur nödvändig interna-tionell samverkan är. Vi har talat om klimatfrågorna.Alla inser att det inte hjälper vad ett land gör. Vi hartalat om matsäkerhet, Alla inser att det inte hjälpervad ett land gör. Detta med ATTAC kan kanske bliett slags omväg för en del vänsterradikala människoratt inse betydelsen av internationell samverkan medfederala inslag. Här har de definierat ett problem. Dekallar det för valutaspekulation. Det finns självfalletproblem i den internationella ekonomiska samverkan.Då drar de helt riktigt slutsatsen att det behövs inter-nationell samverkan för att hantera problemen.Vi lever i en internationell värld. Vi liberaler sä-ger ja till globalisering. Vi är helt övertygade om attdet vi brukar definiera som globalisering, dvs. ökadfrihandel och ökad användning av informationstek-nik, tillsammans med demokratins landvinningar ärde avgörande sätten att minska klyftor i världen.Därför ska vi inte se detta med globalisering som ettproblem i första hand utan som en fantastisk möjlig-het som ger problem på marginalen som vi ska hante-ra. I allt väsentligt ska vi se positivt på den.Det har talats en del om drömland här. frågade vilket drömlandet är. Bo Lundgrensvarade att det är ett bättre . Det ligger mycketi det. Det jag skulle önska för är att Sverigeblir ett drömland i den meningen att det blir ett landdär människor kan förverkliga sina drömmar.