prot · GO0974 · 2001-03-06 00:00:00 — 86 Utbildningsminister ():Herr talman! Det här var två inlägg som jag kän-ner stor respekt för. De gäller inte minst detta attutbildningen inom högskolan naturligtvis är av enannan karaktär än den utbildning som vi har på gym-nasienivå. Här måste vi tillåta en helt annan variation.Ibland blir beskrivningen sådan, det blir ofta så idebatter som blir aktuella, att man skapar bilder sominte alls stämmer överens med verkligheten.Grundbulten gjorde 1992 en undersökning om hurdet verkligen stod till . låterdet som att vi hade lektioner åttatimmar i humaniora. Debeskriver: är resurserna i undervis-ningen så små att man högst kan erbjuda studenterna4-5 timmar . Det var alltså 1992. Det på-minner väldigt mycket om situationen . Det harvarit besparingar och det är fortfarande få timmar pervecka.Det är också ett sätt att lära sig, ett sätt att hanterakunskap, som det handlar om. hör jag någrasäga att det har införts lärarlösa timmar på högskolan.Vi måste alla hjälpas åt att beskriva en utbildningsom det den verkligen är. Det ligger ett stort ansvarpå de enskilda individerna att själva lära sig att skaffakunskap. Det ingår i själva utbildningsformen.Jag håller helt och hållet med vikten av lärarkontakten. Det kan ske på olikasätt. Beträffande storföreläsningen kan sägas att omdet är 250 som lyssnar eller 350 som lyssnar är detingen stor kvalitetsskillnad. Möjligheten till interak-tion med läraren är väldigt liten i vilket fall som helst.Däremot blir möjligheten att vid uppsatsskrivandeeller i samtal med lärarna få vidareutvecklas somstudent i det egna arbetet väldigt viktig. Seminarie-formen är ett väldigt viktigt sätt att utveckla sina egnakunskaper.Resurserna är alltså viktiga. Det är viktigt att detfinns tillräckligt med resurser för att kunna bedrivautbildning i den här varierade formen. Men man skainte göra detta genom att fastställa miniminivåer iform av ett visst antal timmar. Då kommer vi alltförmycket bort från den högre utbildningens idé ochmetod.Här tror jag att vi är ganska överens. Vi har ju i entidigare debatt också noggrant diskuterat resursut-vecklingen. Vi kan konstatera att vi är inne i en gläd-jande period av ökade resurser per student. Jag kom-mer att arbeta för att fortsätta öka dessa resurser perstudent för att kvaliteten ska sättas i främsta rummet.Anf. 87 ():Herr talman! Jag vill gärna säga att egentligenligger det här i linje med det som vi tidigare debatte-rade om den s.k. varudeklarationen. Det här vill jaggärna uppmärksamma. , som var detsom kom fram, kunde vara en kritisk gräns så vill jaguppmärksamma den debatten. Jag vill också upp-märksamma debatten omkring det här med tiden förden fasta undervisningen kontra distansutbildning.Jag tror helt och fullt på att inte lagstifta om någottak. Däremot ska man vara tydlig med friheten ochacceptansen för att det kan skilja sig åt på olika håll.Med det tycker jag att vi har lyft de här frågornapå det sätt som jag hade hoppats. Jag tackar så myck-et.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 2000/01:240 omavgifter från utländska studenterAnf. 88 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat migom jag avser att ändra nuvarande regler så att svenskauniversitet får möjlighet att ta emot avgifter frånutländska studenter som inte kommer från EU-länder.Det finns många och starka skäl att öka rörlighe-ten för studenter. Ett ökat internationellt samarbete ären förutsättning för att underlätta lösningar på globalaproblem. Universitet och högskolor har en central rolli detta sammanhang, både som skapare och förmedla-re av kunskap och kompetens och som centrum förvärderingsdiskussioner. En ökad mobilitet ger stu-denterna nya kunskaper och erfarenheter, en förståel-se för andra kulturer och inte minst en vidgad framti-da arbetsmarknad. Utbytet fyller också en viktigfunktion i kvalitetsutvecklingen av högre utbildninggenom att studenter och lärare som byter läro-säte kan jämföra intryck och överföra nya idéer ochsätt att arbeta.Den svenska högskolan har ett omfattande inter-nationellt samarbete och utbyte inom grundutbild-ning, forskarutbildning och forskning. Antalet svens-ka studenter som studerar utomlands med studieme-del har tiodubblats tack vare de generösaregler för studiemedel som gäller vid studierutomlands.Jag anser att det är viktigt att intensifiera dettasamarbete och utbyte och att öka andelen utländskastudenter i den svenska högskolan. Utländska stu-denter har mycket att erbjuda den svenska högskole-miljön, bl.a. när det gäller förståelse för andra kultu-rer och att främja kvaliteten i undervisningen. Det ärockså värdefullt för att unga människor frånandra länder får goda kunskaper om och kontaktermed vårt land. Den svenska arbetsmarknaden har ett stort behov av att rekrytera välutbildade per-soner, inte minst personer med stor kännedom ominternationella förhållanden och marknader.Utredningen - Insatser förökad rekrytering av utländska studenter till densvenska högskolan (SOU 2000:92) har genomfört ettomfattande arbete för att undersöka förutsättningarnaför att öka antalet studenter från andra länder i Sveri-ge. Utredningen konstaterar bl.a. att har godaförutsättningar att ta emot fler utländska studenter. Vihar en väl utbyggd högskola och ett gott rykte somutbildnings- och forskningsnation. Svenska universi-tet och högskolor har stor erfarenhet av internationelltsamarbete, och undersökningar visar att de utländskastudenterna uppfattar mottagandet, studieformen ochkvaliteten i den svenska utbildningen mycket positivt.Att avgiftsbelägga studierna för studenter somkommer från länder utanför EU riskerar för det förstaatt motverka syftet att öka andelen utländska studen-ter i . Många av de utländska medborgare somstuderar i kommer dessutom från de öst- ochcentraleuropeiska länder som just nu förhandlar ommedlemskap i unionen. När dessa länderblir EU-medlemmar, vilket jag hoppas ska ske inomen snar framtid, skulle det mot bakgrund av EG:sförbud mot diskriminering på grund av nationalitetinte längre vara tillåtet att ta ut avgifter av dessa stu-denter.För det andra skulle en avgiftsbeläggning av vissautländska studenter innebära en uppdelning av stu-denter i olika kategorier med svårbedömda effekterför studenter och lärosäten.Det är därför inte aktuellt att bryta principen omatt utbildning vid svenska universitet och högskolorär avgiftsfri för studenterna.Anf. 89 ():Herr talman! Vad jag pekar på här är att det finnsmånga studenter som läser utomlands och som fårlåna av svenska staten. Det finns också många stu-denter från andra länder som läser här, precis somutbildningsministern på ett bra sätt har beskrivit i sittsvar. Men vad jag försöker se är hur det blir fram-över. Jag ser det som orimligt att ett litet land somSverige ska kunna stå för utbildning till alla, till helavärlden. Vi befinner oss på en global utbildnings-marknad, skulle jag vilja säga, där det handlar om attsvenska lärosäten helt enkelt ska ges möjligheter attkonkurrera på lika villkor.Inom EU är inte detta aktuellt. Där finns redanöverenskommelser som säger att ingen från ett EU-land ska behöva betala mer än vad det egna landetsstudenter betalar. Som vi vet är all utbildning avgifts-fri i vårt land.Jag funderade på de här frågorna under min studi-eresa till och . Där fanns detväldigt många människor från främst somsökte sig till lärosäten för att få utbildning därför attde olika utbildningarna saknades i det egna landet.Herr talman! Då funderade jag så här: När detfinns diktaturer där man inte känns vid det demokra-tiska utbildningssystem som vi har, där man intekänns vid det innehåll vi kan ge dessa länder - är detinte en oerhörd möjlighet att få hjälpa till, att varamed och förändra, att tillåta dessa ungdomar attkomma till vårt land, få utbildning och kunna startautbildningar i sina hemländer?Många av de här länderna är mycket kapitalstarka.Jag fick själv en förfrågan om vi kundeta emot 200 kineser. Ni får betalt vad ni än önskar omvi får dem utbildade, hette det. Då får man naturligt-vis säga som fick göra vid enförfrågan för sedan: Nej, vi kan inte det. Taketvar redan nått, och det fanns studenter.Vad jag talar om är det som egentligen redan ärtillåtet i vårt land på olika sätt, nämligen uppdragsut-bildning - att ha möjlighet att erbjuda andra ländersom inte har moderna utbildningssystem en utbild-ning för sina ungdomar som sedan kan användas tillförmån för de länder som behöver utveckla sina sys-tem.Men det handlar faktiskt också om vad vi behöveri vårt land. Vi har numera inte särskilt mycket ståloch järn som kan säljas och exporteras till andra län-der. Vad har vi som kan göra att vi får ett ökat flödeav intäkter till landet? Jo, vi har, precis som ministernsade tidigare, oerhört god utbildning och god forsk-ning. Kunskap är en kapitalvara, och då tror jagatt vi ska erkänna det - utan att för den skull göravåld på tanken att våra och EU:s invånare ska få denavgiftsfritt. Där finns andra avtal om utbyte och an-nat, men det är inte det detta handlar om.Jag får återkomma till det, men jag skulle ändåvilja ha en reaktion på detta.Anf. 90 PER ():Herr talman! Jag tycker att detta är en intressantinterpellation som tar upp en frågeställning som detinte är alldeles enkelt att säga ja eller nej till. Jag troratt vi alla är överens om att det är viktigt att få hit flerutländska studenter, att göra till en mycketintressant del av det globala utbildningssamhället.Hur stimulerar man då utländska studenter attkomma hit? Hur stimulerar man universitet och hög-skolor att aktivt försöka rekrytera individer från jor-dens alla hörn så att man kan skapa just den mix avstudenter som kanske egentligen är en spegling avderas framtida arbetsplatser, dvs. en ganska globalarbetsplats? Hur gör man detta?Jag är inte alldeles säker. Det kan verka väldigtenkelt att säga att det är klart att man föredrar att detär gratis. Då kommer flera hit. är jag intesäker på att universitet och högskolor har riktigt deåsikterna och att de rekryterar aktivt. Dessutom är jaginte säker på att alla utländska studenter sätter Upp-sala eller före något välrenommerat ställe iEngland eller därför att det är avgiftsfritthär.Vi vet att har en mycket tydlig strategi.Tony Blair säger att var fjärde student som studerarutomlands ska studera i . Här är detverkligen fråga om att satsa på när detgäller "hjärnexport".Jag tycker att det är ett intressant svar. Men påslutet, i "för det andra"-stycket, tror utbildningsmi-nistern att detta skulle innebära en uppdelning avstudenter i olika kategorier med svårbedömda effekterför studenter och lärosäten.Jag kan inte motsäga detta, men jag skulle viljasäga att jag tror att dagens system ger en möjlighet atti stället för att integreras i de stora grupperna hittarkreativa universitet och högskolor på olika sätt attgöra uppdragsutbildning. De åker i väg utomlandsoch håller utbildning, startar ett företag och hållerutbildning eller håller utbildning genom att de an-ställda är konsulter. Vi ska veta att det finns en krea-tivitet på alla sidor för att faktiskt kunna åstadkommalite export av svensk hjärnkraft. Jag är inte övertygadom att allt talar för att det nuvarande systemet faktisktär det bästa.Det är en oerhört intressant diskussion. Vi vill juatt svenska universitet och högskolor ska vara inter-nationella platser för att skaffa sig en spetsutbildningför att kunna jobba var som helst i världen. Det måstevara det viktiga.Om vi tror att 30 eller av alla dem som gårpå universiteten består av utländska stu-denter blir det fråga om mycket pengar. Vi kommeratt få frågorna. Vi kommer att se konkurrens frånStorbritannien och andra. Det är bra att frågan kom-mer upp, och det är väldigt bra om den kan diskuteraspå ett klokt och försiktigt sätt. Det är svåra frågor.Anf. 91 ():Herr talman! Jag vill börja med att slå fast att jagtycker att det är oerhört berikande när studenter frånolika länder och kulturer möts. Det är naturligtvisvärdefullt om alltfler utländska studenter väljer attläsa i . Det är också väldigt glädjande att detär så många som 27 000-35 000 - vi vet inte riktigt -svenska studenter som har valt att läsa kortare ellerlängre tid utomlands - mycket tack vare ett generöststudiestödssystem.Jag är glad över att utbildningsministern så klarthar markerat att han inte är villig att rucka på denviktiga principen, nämligen att grundutbildning ochforskarutbildning i ska vara avgiftsfri. Det ären svensk tradition som jag är både glad och stoltöver.Jag tror att man måste tänka sig för när alltflerområden i människolivet görs tillgängliga för mark-nadskrafterna. Det kan få konsekvenser som kan varamycket olyckliga . I stället för att kapitulera förde intressena ska vi försöka hitta andra vägar, nämli-gen att försöka verka genom t.ex. Europeiska unionenför att alltfler länder i stället gör som , dvs.erbjuder undervisning och utbildning på högskolenivåtill alla utan avgifter. Det är också möjligt att vi påsikt kan få olika avtal mellan olika universitet, t.ex.med , men också nationella avtal där vi kan lösafrågorna på andra sätt än att kapitulera för krafterna.Det skulle bli oerhört svåra avgränsningsproblem.Jag vet att har missat siffran; detär inte fråga om 50 000 utan det är 13 000 med ut-ländsk härkomst som läser och studerar på universitetoch högskolor i . Av dem har drygt 8 000 botten i men är utländska medborgare.Det skulle vara svårt att hantera den gruppen. Dess-utom är vi glada för att ta emot studenter från denordiska länderna, vilket är en ganska betydande delav de utländska studenter som finns här. Det skullebli ett stort problem med vårt grannland Norge.Av de 2 800 studenter som detta skulle vara tänk-bart för kommer de flesta från vårt närområde. Det ärländer som , , de baltiska staterna Est-land, och . Det är oerhört viktigt attde får tillgång till utbildning, bl.a. för demokratiut-vecklingen. Det är en viktig del i bistånds-politik, dvs. att vi kan erbjuda detta utan kostnad. grupp kommer också från . Jag tror att det är800-900 studenter som kommer från . Jag kaninte se att skulle bli en attraktivare nation förstudier för kineserna med avgifter, snarare tvärtom.Det är fråga om fattiga länder. Det skulle varaolyckligt om vi på något sätt trodde att vi skulle kun-na finansiera vår verksamhet i ett ganska rikt landmed hjälp av att lägga på avgifter för den fattiga de-len av världens studenter, som så väl behöver sinastudier och den insats som kan göra.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 2000/01:250 omtillsynen av äldrevårdenAnf. 92 Socialminister ():Herr talman! har frå-gat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ga-rantera en tillsyn värd namnet och om jag ämnarlägga fram förslag till ett samordnat tillsynsansvar.Kommunerna har enligt socialtjänstlagen ansvarför att insatserna inom ska vara av godkvalitet och att ett fortlöpande arbete bedrivs för attutveckla och säkra kvaliteten. Detta ansvar gälleroavsett om verksamheten bedrivs i regieller av en privat entreprenör.En av de åtgärder som vidtogs inom ramen förNationella handlingsplanen för äldrepolitiken var ensatsning på förstärkt och intensifierad tillsyn av vår-den och omsorgen om äldre och funktionshindrade.Länsstyrelsernas och anslag tillför-des sammantaget ytterligare . Ut-värderingar visar att förstärkningen av länsstyrelser-nas tillsynsansvar har möjliggjort en fördjupad verk-samhetstillsyn i både särskilda boenden och hem-tjänsten i ordinärt boende. Samarbetet med Socialsty-relsens regionala tillsynsenheter har utvecklats. Fleralänsstyrelser har genomfört uppföljningar av tidigaretillsyn, och detta visar att synpunkter och kritik hartagits emot av kommunerna och att aktuella problemhar rättats till.Regeringen överlämnade den 12 februari 2001remiss till Lagrådet angående förslag till en ny soci-altjänstlag. När det gäller tillsyn över socialtjänstenföreslår regeringen dels förtydliganden av tillsynsbe-greppet, dels utökade tillsynsinstrument. Det är rege-ringens bedömning att en utökad samordning ochsamverkan mellan och länsstyrelsernai deras tillsynsfunktion är angelägen. Det pågåendesamarbetet mellan och länsstyrelsernai syfte att stärka tillsynsarbetet och utveckla tillsynenmot en större samordning och enhetlighet i tillsynenbör fortsätta. I övrigt hänvisar jag till den kommandepropositionen om ny socialtjänstlag som kommer attöverlämnas till i slutet av mars.Mot bakgrund av det redovisade anser jag att re-geringen tydligt markerat att tillsynen av vården ochomsorgen av äldre och funktionshindrade är ett prio-riterat område och att och länsstyrel-serna bör fortsätta att utveckla samarbetet för attuppnå bästa resultat i sitt tillsynsarbete.Anf. 93 ():Herr talman! Tack så mycket för svaret. Jag kanbara beklaga att det i svaret framgår ingenting om attkunna slå samman de två tillsynsmyndigheterna elleratt titta på de två lagarna. Det framgick en del om vadsom kan komma angående socialtjänstlagen, men detframkom inte mycket om hälso- och sjukvårdslagen.För något år sedan hade jag en interpellationsde-batt med socialministern angående tillsynen av äldre-omsorgen i . Trots extra pengar sadelänsstyrelsen att man inte hann med. har det häntigen. har vi kunnatfölja de kommuner som inte utövat den lagstiftaderätten och skyldigheten att utöva tillsyn. Till-synsmyndigheterna har kommit alltför sällan.I en kommun, socialministern, berättade en medi-cinskt ansvarig sköterska för mig att Socialstyrelsensenhet inte har varit ute . Vare sig det är frågaom en verksamhet inom kommun, landsting eller stateller i alternativ regi är vi i alla fall överens om att detmåste ske tillsyn.Det är dags, anser jag fortfarande, att ta den härtillsynen och lägga över den på en enda myndighet,en fristående myndighet.I dag har vi och somvar och en har tillsynsansvar. Man har visserligenpåbörjat en samordning, men det behövs någontingmer, någonting tydligare och någonting mycket kraft-fullare.Min fråga till socialministern är: Ämnar socialmi-nistern inte vidta några åtgärder med anledning avHSU:s förslag att utreda tillsynen och slå ihop debitar från och somhandlar om tillsyn av äldreboende?Att inte heller ser på patientpers-pektivet i sina granskningar visar rapporten på , som har pre-senterats av en grupp brukare och anhöriga. Därframför man skarp kritik och menar att patientpers-pektivet har brustit. Det är bra när sådan här kritik fårframföras, och lovar nu bot och bätt-ring. Men det hade inte behövt hända om vi hade haften fristående myndighet, som haft klara direktiv omkontroll och uppföljning.Socialministern har tidigare gång på gång talat omatt han haft stort förtroende för till-synsarbete, men det var innan den här rapporten komsom visar att man inte har det patientperspektiv somman borde ha.Generaldirektören för , KerstinWigzell, menar också att patienter bör vara vårdensrevisorer. Hon anser att det är nödvändigt att vårdin-rättningar öppet och ärligt nu måste börja redovisasina resultat så att patienter, äldre och handikappadefår en chans att jämföra och välja. Samma generaldi-rektör uttalar också att detta är nödvändigt, om manska tala om valfrihet och patientinflytande.På frågan om inte en mer transparent verksamhetoch ett kvalitetssystem som öppet redovisas kankomma att gynna de mest talföra och starka svararKerstin att hon inte tror att man hjälper demest utsatta genom att sträva emot den här utveck-lingen. Hon tror i stället att denna utveckling snarastkommer att föda en positiv utveckling för alla. Dettackar jag för.Varför då inte, socialministern, ge makten ochmöjligheten åt envar, i stället för att förbjuda ochifrågasätta? Vårt förslag heter äldrepeng, som gör detmöjligt att välja och välja bort. I kombination med ettnationellt kvalitetsinstitut skulle det bli både en godtillsyn och en kvalitetssäkring.Anf. 94 Socialminister ():Fru talman! Alldeles i slutet på sitt inlägg kommerinterpellanten in på det som jag anar finns bakomfrågeställningen, nämligen om vi ska ha den här ty-pen av samhälleligt ansvar för äldreomsorgen ellerinte. Jag menar att vi ska ha det. Jag menar att en idéom en sorts äldrepeng och en tanke om ett marknads-system för att lösa problemen inom äldreomsorgeninte leder till någon bättre äldreomsorg.Det som interpellanten uppmärksammar är ju frå-gan om vilken tillsyn vi ska ha. Jag är övertygad omatt det system vi har, med ett delat tillsynsansvarmellan och , mycket välkan fungera.Jag skulle vilja upplysa om att inom de närmastedagarna genomförs i ett fantastisktmöte. har tagit initiativ till att samlasamtliga kommuner för att gå igenom de påpekandensom länet har haft , diskutera gemen-samt hur man ska lösa de brister som har påpekatsoch hur man gemensamt ska utarbeta ett programinom länet för att komma till rätta med bristerna. Detgör i län.Jag skulle tro att kanfå plats på denna konferens om hon talar med lands-hövdingen i om hur länsstyrelsenstillsyn kan fungera när den är som bäst.Jag tror alltså inte att vi behöver ett nytt tillsyns-system, men vi behöver däremot en bättre samverkanmellan länsstyrelserna och regionalatillsynsenheter. Det arbetet är i full gång. En heltannan debatt är om vi ska ha den här typen av äldre-omsorg, men det är en debatt vi får föra i ett annatsammanhang.Anf. 95 ():Fru talman! Jag beklagar att socialministern nulämnar tillsynsdiskussionen och i stället går över påden moderata äldrepengen. Vad jag sade var att detsom framfördes av bl.a. generaldirektören för Social-styrelsen, , om en öppenhet och enökad valfrihet var helt i linje med den äldrepengen.Vi återgår till tillsynsansvaret igen.Jag kan konstatera att tillsynsansvarvittnar om en god vård men väldigt många brister.Det är vissa brister inom organisationen, tristess inomäldreboenden, brister i dokumentation och handlägg-ning samt svårigheter att bedöma hjälpinsatser.Vi vet att det är bara en tredjedel av de äldre meddepression som får hjälp, att det saknas specialistläka-re - jag talar då om geriatriker och psykiatriker - ochatt äldres integritet och oberoende inte bejakas.När jag tittar på tillsynsrapporterser jag att i topp i en kommun ligger de demenssjuka,som man säger inte får omsorgen och som t.o.m. kanfå ett bemötande som är nonchalant. misstagkan drabba både gamla och anhöriga. Vad gör man dåsom anhörig? Jo, man vänder sig till en förtroende-nämnd som består av politiskt tillsatta, som gärnavärnar kommunens goda namn och rykte.Ett exempel på detta är lex . Den gäller per-soner och personal verksamma inom omsorgen omäldre och funktionshindrade. Där ska man anmälafysiska och psykiska övergrepp, ekonomiska oegent-ligheter och sexuella övergrepp, men anmälan skagöras till socialnämnden, till de politiker som sitteroch ska ansvara för den egna vården och omsorgen.Om missförhållandet inte har rättats till ska det an-mälas till . Det kan inte vara riktigt attdet är till dem som sitter och ansvarar för omsorg ochvård som klagomålen ska gå.Dessutom skulle jag vilja ställa en fråga till soci-alministern som handlar om regleringsbrevet till läns-styrelserna vad gäller tillsynen.I regleringsbrevet , då man fick extra me-del, står det att man ska värna en förstärkt tillsyn övervården av äldre och funktionshindrade. stårdet i regleringsbrevet till att man skaredovisa hur de här resurserna har använts. Men iregleringsbrevet till 2001 finns det,enligt uppgifter från , inget ut-tryckligt uppdrag att redovisa tillsynen av äldreom-sorgen.Varför nämns inte tillsynen av äldreomsorgen iregleringsbrevet till länsstyrelserna, socialministern,om nu regeringen prioriterar tillsynen av äldreomsor-gen?Anf. 96 Socialminister ():Fru talman! Svaret på den sista frågan är mycketenkelt, nämligen att när det anslogs extra medel vardet rimligt att begära en redovisning av hur de använ-des. I normala uppdrag ingår faktiskttillsynsuppdraget. Det vet varenda länsstyrelse. Viförväntar oss naturligtvis att länsstyrelserna redovisarhur de lever upp till sitt tillsynsansvar.