prot · GO09112 · 2001-05-16 00:00:00 — Detta är en utveckling som självklart måstehejdas, och då räcker det inte att göra som och säga att trafiken inte ska få ökalika fort som BNP. Vi måste våga säga att transpor-terna ska minska och att de ska ske på ett uthålligtsätt. Något annat är inte hållbart.En annan aktuell EU-fråga är det sjätte miljö-handlingsprogrammet. Även detta är ett steg i rättriktning, men det är otillräckligt. Det som framför alltsaknas är tydliga, ambitiösa, uppföljningsbara mål-sättningar som kan styra och leda utvecklingen. Härtror jag att EU har en hel del att lära av det nyasvenska miljöarbetet med mål, delmål, åtgärdsstrate-gier och ett system för uppföljning. Jag förutsätter attmiljöministern tar med sig de svenska erfarenheternatill EU-samarbetet för att även det i större utsträck-ning ska kunna präglas av ambitiösa mål och verk-samma åtgärder.Slutligen, fru talman, vill jag tala om miljö ochhandel. Detta är en mycket svår fråga och en utma-ning för världssamfundet att hantera. är dettyvärr så att ekonomi och ekonomiska intressen ärhelt överordnade i den internationella handelspoliti-ken. Miljöfrågorna hamnar tyvärr i skymundan.Vi har två parallella internationella rättsord-ningar. Å ena sidan har vi WTO, som reglerar han-deln, som är en stark organisation med tvistlösnings-mekanismer och som kan ställa krav på enskildaländer. Å andra sidan har vi internationella miljöavtalsom har bra utgångspunkter och ett bra regelverk mensom tyvärr är alltför svaga. Resultatet är att de renafrihandelsintressena dominerar. Som jag ser det är deträtt bakvänt att handeln som ett medel för att nå väl-stånd är överordnat miljökrav och sociala krav - somska vara målsättningar. När medlen överordnas målenmåste man självklart göra förändringar.Ett första steg är taget i och med EU:s linje attmiljöavtal och handelsavtal ska vara ömsesidigtstödjande. Detta finns också inskrivet i ett protokollunder konventionen om biologisk mångfald. Det ärpositivt men än så länge helt oprövat. Vi vet inte omdet är en framgångsrik strategi. Risken är att mil-jöavtalen fortsätter att vara underordnade i praktiken.För att nå resultat krävs det att fina ord även om-sätts i praktisk handling, och detta återstår. Hur deinternationella miljöavtalen ska få en tyngre status idet internationella samarbetet borde vara en mycketviktig fråga att ta upp vid uppföljningskonferensen iJohannesburg, +10, nästa år.Fru talman! Internationella miljöfrågor är ettmycket brett ämne, men jag avstår från att gå in påfler områden än dem jag har tagit upp här. Det ärframför allt här vi har stora utmaningar framför ossden i det internationella miljöarbetet.Det gäller att få att ta klimatfrågan på allvar, attse till att EU:s arbete för hållbar utveckling får tydli-ga mål som också avspeglas i den konkreta politikensamt att förändra det internationella regelverket så attmålen överordnas medlen.Anf. 193 () replik:Fru talman! Jag ska försöka svara på den frågasom ställde. Den amerikanske presidenten harsagt att han vill se över sin politik. Det må han göra.Han har också uttalat sig om att denna översyn skulleinnebära att man tänker förkasta Kyotoprotokollet.Det måste leda till att EU och andra aktörer sätter inalla ansträngningar för att övertyga om att dettainte är en gångbar linje. Det måste också innebära attalla NGO:er och andra relationer som vi har medUSA används för att via den amerikanska befolk-ningen övertyga Bushadministrationen om att man ärinne på fel linje. Det är faktiskt väldigt många i USAsom protesterar mot det här ända in i industrisektorn.Så det är inte alls säkert att denna inställning långsik-tigt håller.Vi kan naturligtvis inte överge Kyotoprotokollet.Skulle vi göra det brister hela överenskommelsensom jag ser det. Jag ser det som en otänkbar lösning.Däremot finns det ju ett visst svängrum inom Kyoto-protokollet. Det är inte klart i alla detaljer utan mankan förhandla om vissa saker. Jag menar att vi tjänarpå att göra dessa insatser när det gäller klimatet. Eu-ropa kommer att komma före i industriell utvecklingom vi fortsätter oavsett vad gör. Men självklartkan det inte vara på det sättet att europeiska medbor-gare ska betala amerikanarnas val av självständiglivsstil. Det är otänkbart. Det innebär att någon formav smart lösning måste till. Det är mitt svar på dinfråga om den behövs.Anf. 194 () replik:Fru talman! Jag får väl tacka för det svaret ävenom det var otydligt. För att förtydliga skulle jag viljafråga: Menar att vi bör låta till Kyotoprotokollet avspeglas i handels-politiken? För att göra det tydligt skulle jag gärnavilja ställa den följdfrågan.Anf. 195 () replik:Fru talman! Den följdfrågan var väl i så fall likaotydlig som mitt svar, för jag förstår inte riktigt vadJonas menar. Kyotoprotokollet, som ju ärett ramverk, kan man säga, som i sin tur ligger inomramen för klimatkonventionen, ska man ju klä i de-taljer. När man gör det måste naturligtvis handelspo-litiken sedan också formas i enlighet med detta. Ingårman detta protokoll måste ju också det kunna vara iöverensstämmelse med . Annarsmåste ju det regelverket ändras. De här sakerna måsteju, som säger, vara ömsesidiga. Nå-got annat svar kan man knappast ge. Det kan ju intevara några särlösningar för som gäller inomramen för WTO.Anf. 196 () replik:Fru talman! Det låter som att det här är en diskus-sion som vi får fortsätta i andra sammanhang. Det ärmycket som återstår att lösa när det gäller Kyotopro-tokollet och klimatfrågan. Det är angeläget att vilägger in alla krafter som finns för att få med påKyotoprotokollet. Jag tycker att det är angeläget att viäven knyter ihop handelsfrågan med klimatfrågan.Berndt antyder att han håller med om det,och det är väl positivt.Anf. 197 ():Fru talman! Internationella miljöfrågor är de vik-tigaste och mest avgörande frågorna för vår framtidoch för de kommande generationerna. Om vi inte påallvar tar tag i dessa frågor och låter miljöstyrningenfullt ut genomsyra politikens alla olika områden trorjag att vi står inför oanade konsekvenser. Det är kon-sekvenser som våra barn kommer att betala för.De allvarligaste miljöhoten är globala, precis somdet har kommit fram, som har nämntoch som jag tycker har kommit fram även i betänkan-det. Jag tycker att det är ett bra betänkande och attmotionerna har blivit bra behandlade.Miljöhoten är globala och storregionala. Det gäl-ler, som har framkommit, också växthuseffekt, ozon-förtunning, försurning och övergödning. Föroreningarsprids storskaligt och låter sig inte stoppas av na-tionsgränser. Därför är ett samarbete över nations-gränserna nödvändigt. Det är en av EU:s viktigasteuppgifter.I det här betänkandet lyfts många av de här vikti-ga frågorna fram. Det gäller miljö och handel, miljöoch säkerhetspolitik och vattenfrågor och också miljöoch utvecklingsarbete. Men jag vill inrikta mig lite pådet här med miljöförstöring och barns hälsa. Det förvi fram lite om i vårt särskilda yttrande.Jag tror att vi alla har rörts av de reportage somhar slagits upp i våra kvällstidningar som har visat påbarn som har missbildningar och inte kan få hjälp isina hemländer. Vi vet att miljöförstöringen i Central-och liksom i hela det forna Sovjetunionenär skrämmande. Den för med sig allvarliga konsek-venser för hälsan. Speciellt känsliga och drabbade ärbarn under deras uppväxt och utveckling. Inte någon-stans har miljöförstöringen varit så stor som i deländer där man har tillämpat planekonomi.Den kommunistiska perioden innebar en politiksom siktade på en snabb tillväxt utan hänsyn till mil-jö- och hälsorisker. Även nu anser många av ländernaatt det är för dyrt att med sina knappa ekonomiskaresurser göra någonting åt miljön.Det finns exempel på hur drabbade barn nu läm-nas nästan helt utan medicinsk vård på sjukhusKazakstan.Kärnkraftsolyckan i Tjernobyl har varit mest fär-därvbringande i , och delar avRyssland. Här lider barn i mycket högre grad än van-ligt av infektioner, blodsjukdomar, luftvägs- ochcirkulationssjukdomar. I har födelseska-dorna ökat , och förekomsten av tumörerhar tre- till fyrdubblats sedan olyckan.Jag läste ett reportage i Miljöaktuellt som skrevsför om just . Där uttrycktesig en oppositionell ledare på följande sätt:Här i kan man knappt hitta en ung männi-ska eller ett barn som är helt friskt. Så gott som allahar någon form av hälsoproblem.Ett direkt samband kan konstateras mellan före-komsten av barns sjukdomar och närheten till storaindustrier med utsläpp av allehanda oreglerade gifter.Miljökrisen bottnar i den snabba industrialisering ochurbanisering som tog verklig fart . Efter-som staten kontrollerade produktionsmedlen fannsdet ingen som vakade över miljön. Tjeckoslovakienansågs vara världens mest förorenadeland i förhållande till invånarantalet. förkla-rades av för en ekologisk katastrofzonmed 55 städer som nådde en kritisk nivå för luftföro-reningar. I lever mer än 55 miljoner männi-skor av vilka 12 miljoner är barn i städer där förore-ningarna är fem gånger högre än vad som är tillåtetenligt officiella normer. I har ett direkt sam-band dokumenterats mellan luftföroreningarna ochbarnens sjukdomar i luftvägarna.I motionen säger vi att via ochWHO bör verka för att de barn som drabbats av ra-dioaktivt nedfall som följd av kärnväpenproven iKazakstan och får adekvat hjälp tillett så drägligt liv som möjligt. Vi tycker att densvenska regeringen mer intensivt bör verka i EU och iandra internationella forum för att miljösamarbetetmed berörda länder ska intensifieras i syfte att bl.a.förbättra barnens hälsa.Det som behövs är initiativ från EU till enjättesatsning på bred front för att förbättra miljön iÖst- och . Resultatet trorjag till stor del beror på med vilken kraft som Sverigeväljer att driva miljöfrågorna.Det handlar om en hel generations framtid i Öst-och . Det handlar om framtid.Och det handlar om vår egen framtid i Sverige.Att jag lyfter fram detta beror på att man i detbarnbetänkande som behandlades utförligaretog upp den motion som berörde samma tema när detgäller miljön. I detta betänkande säger man att maninte minst mot bakgrund av att innehar ord-förandeskapet i EU, där miljöfrågor prioriteras, ärpådrivande. Jag menar att ska vara pådrivan-de även när man inte innehar ordförandeskapet.Anf. 198 ():Fru talman! Vikten av internationellt miljöarbetebetonas av utskottet. Man säger också att detta betän-kande visar att den politiska samsynen är bred. Jagtror att det är viktigt att vi kan visa en bred samsyn idessa oerhört viktiga frågor. är jag inte säker påatt samsynen är så total som det här betänkandet villge sken av. Och jag hoppas att vi ska kunna diskuteradet fortsättningsvis . debatter har visatatt det finns stora skillnader, inte minst när det gällersynen på problemens storlek men också när det gällerhur vi tacklar problemen.Vi menar att det i den rikare delen av världen slö-sas för mycket med naturens resurser. Effektiv re-ningsteknik och ett högproduktivt jordbruk har lyck-ats säkra en kortsiktig överlevnad. Däremot hotas julivskvaliteten av försurade skogsmarker och sjöar ochminskar biologisk mångfald. I de fattiga delarna avvärlden äventyrar vi människors överlevnad genombrist på rent vatten och odlingsbar mark. Fattigdomtvingar ofta fram en livsföring som allvarligt tär pånaturresurser.De tre viktigaste utmaningarna som vi nu står in-för är som flera har varit inne på klimatfrågan. Mendet är också bevarandet av den biologiska mångfal-den. En tredje som jag vill nämna är formerna församarbetet. Låt oss inte fastna i en diskussion omtillskapandet av nya organ utan se till att de formerför samarbete som finns fungerar och fungerar bättre.Jag vill peka på t.ex. det samarbete som vi har kringÖstersjöfrågorna. Det är ett organiserat samarbetemen som jag menar alltför mycket har handlatom att med varandra diskutera formerna för det fort-satta samarbetet och alltför lite kommit in på konkretaåtgärder för att hejda den katastrof som hotar med enförorenad Östersjön.Jag vill peka på några ytterligare frågor som visocialliberaler menar att vi måste agera mycket kraft-fullt för på internationell nivå. Den första som jag villpeka på är joniserande strålning från t.ex. uran, pluto-nium, strontium och andra radioaktiva ämnen somgenom brytning, kärnkraftshaverier, kärnvapenbomb-ningar och kärnvapenprov har förhöjt bakgrundsstrål-ningen globalt. Det innebär ett öka antal mutationerbland djur, växter och människor. måsteverka för internationella överenskommelser sombegränsar ytterligare utsläpp. Vi tar för lätt på dettaproblem.I är EU ett unikt verktyg för att skapa ge-mensamma miljöregler. EU ska kunna fatta beslut omgemensamma regler och miljöavgifter. Här är vi inteeniga. Sådana beslut ska kunna fattas med kvalifice-rad majoritet.Vi vill införa en europeisk miniminivå för koldi-oxidskatt. Men det är inte tillräckligt med en europe-isk koldioxidskatt för att klara denna stora utmaningmed att stoppa växthusgaserna. Unionen måste skapaen gemensam handel med utsläppsrätter för växthus-gaser. måste i avvaktan på ett EU-systeminföra sådan handel med utsläppsrätter på nationellnivå. Och det måste ske så snart som möjligt.När det gäller det globala problemet med uttun-ningen av ozonskiktet och klimatförsämringen såmåste gemensamma internationella lösningar ske.Och där måste självklart pressen på från EU:ssida bli mycket större.Utsläppen kring - jag nämnde Östersjö-samarbetet - kräver gemensamma lösningar, och dåär det EU-nivån som det handlar om. Men vi måsteockså bli bättre på att vidta åtgärder på nationell nivå.Den bästa miljöinsatsen för att stärka regionernakring är att arbeta för att våra grannländerblir medlemmar av EU. måste verka för attÖstersjösamarbetet effektiviseras. Samarbete handlari dag för mycket om formerna, som jag sade, och förlite om efterlevnad av gällande överenskommelser.Jag vill också peka på ytterligare en fråga som vibör verka för från svensk sida och som vi från Folk-partiets sida nu har framfört , näm-ligen en lag om miljölots på alla lastfartyg som trafi-kerar . Det är en viktig åtgärd för att minskautsläppen av olja och miljögifter.Anf. 199 () replik:Fru talman! Med tanke på det särskilda yttrande idetta betänkande som står bakom är detnågot anmärkningsvärt att pratar pådet sätt som han gör om joniserande strålning, radio-aktivitet. Han exemplifierar med brytningen av uranoch anför den som ett skäl till att vi har joniserandestrålning, radioaktivt material, på ett sätt som vi inteborde ha. Men orsaken till den uranbrytningen är bl.a.den svenska kärnkraften, vilken i det här betänkandet åtminstone antyder att manvill fortsätta att använda. Det skulle vara väldigt in-tressant om kunde förklara den lillakonflikten som man har att hantera.I det särskilda yttrandet skriver ni så här:"Den miljö- och energipolitikleder dock till kraftigt ökade utsläpp av växthusgaseri norra ." Utifrån den statistik som vi har till-gång till har EU-området minskat sina utsläpp med4 % . har , om de senastesiffrorna stämmer, lyckats stabilisera sina utsläpp. Viär på god väg att nå de mål i Kyotoprotokollet som vihar åtagit oss att nå.Är och beredda attgå längre än åtagandena i Kyotoprotokollet? Det vorei så fall väldigt positivt om det är vad ni här antyder.Anf. 200 () re-plik:Fru talman! När det gäller joniserande strålning ärdet min uppfattning att det är oerhört viktigt att viverkar för internationella överenskommelser sombegränsar ytterligare utsläpp. Valet av energislagmenar vi är egentligen inte en politisk fråga, utan denpolitiska frågan är hur stora utsläpp, hur mycketstrålning, vi ska acceptera.Är det så att kärnkraften inte kan uppfylla de kravsom ställs, ja, då förstår vi konsekvenserna av det. Jagvidhåller alltså att det här är ett viktigt område attverka för.På den andra frågan som ställde,om vi tycker att man från svensk sida ska gå före ochytterligare begränsa utsläppen, svarar jag att jag tyck-er att det finns starka skäl för att göra det.Anf. 201 () replik:Fru talman! I den politiska verklighet som jag le-ver i är valet av energislag i högsta grad en politiskfråga. Sedan vet jag inte vilken verklighet som HaraldNordlund befinner sig i. Här ser vi ett enkelt sätt attslippa att hantera den problematik som jag tog uppnär det gäller politik.Sveriges regering, och en så gottsom enig klimatkommitté har sagt att bordeminska sina utsläpp . Är detockså uppfattning, eller är ni beredda attgå längre även där?Anf. 202 () re-plik:Fru talman! När det gäller de politiska mål som visätter upp är det oerhört viktigt att vi är tydliga när visätter gränser för joniserande strålning. Detta är detviktiga politiska ställningstagandet. Valet av energi-slag följer ju av den typen av beslut; det blir alltså enkonsekvens.Så länge ett energislag uppfyller alla de politiskakrav som vi ställer är det väl bra. Och är det så attkraven beträffande strålning och kraven om hur vi tarhand om avfallet uppfylls - det gäller alltså de poli-tiska krav som vi sätter upp - ja, då är det väl okej.Jag är inte så säker på att alla de här kraven ärtillgodosedda men väldigt viktigt att konstatera är attpolitiken ska ägna sig åt att sätta dessa gränser och attkontrollera att vi lever upp till detta.Till den andra frågan som härställde ber jag att få återkomma vid ett senare tillfälle.Anf. 203 () replik:Fru talman! Det är klart att det ligger en del i detsom sade om att vi kanske inte är såeniga. Men då vidgar diskussionen långtutöver det betänkande som vi behandlar. Beträffandeden principiella nivå som vi hanterat inledningarna ibetänkandet på - motionerna är naturligtvis mer de-taljerat behandlade - kan vi konstatera att det finns enighet. Vid en global jämförelse med hur det serut i andra länder kan vi väl ändå sägas vara relativteniga när det gäller internationell miljöpolitik. Menvisst finns det områden där det är annorlunda.Ett område gäller hur vi ser på marknaden och påhandelns utveckling. Naturligtvis är många av ossförsiktiga och även skeptiska till vissa sidor av mark-nadsekonomin. Vi menar att vi måste vara observantaoch att här behövs regleringar bl.a. för miljöns skull.Där finns det helt klart åsiktsskillnader.Ett annat område är naturligtvis kärnkraften. Väl-digt många av oss menar att kärnkraften inte kan varaen del av ett långsiktigt hållbart samhälle. Med kärn-kraften blir det inget långsiktigt hållbart samhälle.Det kan vara en övergångslösning som vi nu levermed och som vi ska använda oss av på ett förnuftigtsätt och också avveckla på ett förnuftigt sätt, men enlångsiktigt hållbar lösning är det alltså inte.Handeln med utsläppsrätter är på ett sätt nästansamma sak som att ha skatter införda. Jag tror därföratt det är klokt att avvakta med stora skatteföränd-ringar tills vi har sett hur vi ska ha det med handelnmed utsläppsrätter.När det gäller EU är det en teknisk fråga om manska besluta med kvalificerad majoritet eller inte. Iprincip nås samma resultat med konsensusbeslut -om man kan tala med varandra och bli eniga om re-sultatet blir det ju ingen skillnad. Därför tycker jag attden frågan ligger på en annan nivå än den här debat-ten.Anf. 204 () re-plik:Fru talman! Det ställdes ingen fråga till mig. Omvi är eniga eller inte känns det inte angeläget att dis-kutera . Det är bra om vi kan skapa en stor enighetkring de här viktiga internationella frågorna.Anf. 205 ():Fru talman! Om grundvattenreserverna och råva-rorna tar slut, om haven fiskas ut och om korallrevoch mangroveskogar försvinner, då blir det nästintillomöjligt att försörja en växande befolkning.Kampen om råvarorna är, liksom klimatföränd-ringarna och vattenfrågorna, de stora hot och politiskautmaningar som vi står inför. Jag kan inte låta bli attlite grann fundera över den tidigare debatten omvårt försvar.Till min stora förvåning upptäckte jag att, såvittjag förstår, i stort sett hela debatten direktsändes iTV, då TV normalt inte brukar kunna ställasig till förfogande för politiska debatter. För mig vardet lite förvånande. Visserligen är det naturligtvisintressant och viktigt för de människor som berörs avriksdagens beslut om var de olika försvarsdelarna skaförläggas. Men utifrån den faktiska hotbilden ochvikten av militära satsningar i dagens samhälle tyckerjag att det är något märkligt när man funderar övervad som är våra hot, vad som är de reella hoten motoss, och framöver. Då är faktiskt inte de militärahoten det som är de stora hoten för oss i ,däremot miljöhoten och de utmaningar och föränd-ringar som vi står inför.Så här när det börjar dra sig mot sommaren kän-ner jag en viss förtvivlan. För mig är sommaren,badet, stranden och barnens lek en av de riktigt vikti-ga livskvalitetsfrågorna. Jag tycker att det är fruk-tansvärt att känna att jag kan ta minabarnbarn med mig till stranden, ligga där och byggasandslott utan att känna en oro för vad som händermed dem. får man tjata om att demåste ha kläder på sig osv. för hoten är så stora.Någonting som var självklart när jag var barn är intesjälvklart för barn i dag.Nog känns det lite förtvivlat när det talas om att vihar gått en väldigt bra utveckling till mötes under dehär åren. Utveckling till vad? brukar jag fråga mig.När det gäller det betänkande som vi nu har attbehandla säger vi mycket riktigt att vi är ganska ensei de stora viktiga frågorna i utskottet. Vi har i stortsett behandlat och besvarat alla motioner utifrån hurdessa frågor hanteras internationellt . Det är braatt vi kan visa att vi har en enighet, att vi vill att mil-jöfrågorna i ett internationellt perspektiv ska bli vik-tiga att också hantera på ett sätt som gör att vi nårresultat.Jag är dock inte så säker på att vi, om vi skullelägga fram förslag på åtgärdspaket osv., skulle varalika överens. Där tror jag att det finns en stor skillnadpå hur angeläget vi anser att det här är och hur snabbtvi tycker att man behöver gå fram, vilka åtgärder somkrävs för de förändringsarbeten som behövs. Vi kanse när klimatfrågorna och Kyotoprotokollet diskute-ras att det blir väldigt stora olikheter i hur man vill gåfram. Vi i tycker att vi har bråttom, vi harinte tid att vänta, vi måste se till att det händer nå-gonting snabbt. Annars tar vi de resurser som vårabarn och barnbarn behöver för att leva på den endajord vi har. Det som vi ofta talar om i internationellasammanhang, behovet av utveckling, riskerar att intebli en utveckling utan en avveckling av möjligheternaatt leva på vår jord därför att de resurser som vi hargemensamt inte längre räcker till.Vi har delat in betänkandet i olika avsnitt. Beträf-fande globalisering är det viktigt att påpeka att ändå antog en del mål, man lyck-ades trots ganska hårt motstånd från många håll ändåkomma en bit fram på vägen. Man lyfte upp miljöfrå-gorna på den politiska agendan på ett sätt som hargjort att de har kunnat leva vidare i det politiska ar-betet . Dock kan man konstatera att deresultat som man kanske hade förväntat sig skulle nåsefter det inte har lyckats nås fullt ut. Jag tror att vimed tiden åter kommer att få konstatera att de målsom sattes upp inte är uppfyllda, att det finns en brabit kvar, att vi borde ha handlat snabbare för att nåmålen.När det gäller våra hav skriver vi att vi har fåttkännedom om att vi ska få ett förslag från regeringenom oljeutsläppen. Jag hoppas verkligen att regeringeni det fallet vågar komma med ett mycket bra förslagsom också ger resultat. Det har varit många besvikel-ser i oljefrågorna när det gäller våra fartyg. Man harinte kunnat komma åt dem, inte ens kunnat fånga indem som man har trott sig veta är de som har gjortutsläppen. Här krävs en betydligt bättre lagstiftningför att klara detta.Miljö- och handelsfrågorna är naturligtvis oerhörtviktiga. Där kan EU spela en viktig roll och faktisktkräva en handelspolitik i ett globalt perspektiv somblir betydligt mer solidarisk. Tyvärr kan vi se att såännu inte är fallet inom EU. Men jag hoppas att Sve-rige kan driva på så att vi får en ordning för handelsom inte som missgynnar de fattiga och inte tarnågon som helst hänsyn till miljöaspekterna.