prot · GP0931 · 2001-11-21 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:31Onsdagen den 21 novemberKl. 09.00 - 16.24Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 15 november.2 § AvsägelseTalmannen meddelade att ()anhållit om entledigande från uppdraget som ledamotav fr.o.m. den 1 januari 2002.Kammaren biföll denna anhållan.3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återMiljö- och jordbruksutskottets betänkande2001/02:MJU3Bostadsutskottets betänkande 2001/02:BoU2Arbetsmarknadsutskottets betänkande 2001/02:AU2Konstitutionsutskottets betänkanden /02:KU5,KU6 och betänkande 2001/02:JuU3Lagutskottets betänkanden /02:LU1 och LU3-54 § Tilläggsbudget 2 för samtutgiftsramar och beräkning av statsinkomsterna,m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande 2001/02:FiU11Tilläggsbudget 2 för (prop.2001/02:1 delvis) ochfinansutskottets betänkande 2001/02:FiU1Utgiftsramar och beräkning av statsinkomsterna,m.m. 2001/02:1 delvis, prop. 2001/02:3delvis och förs. 2001/02:RR2).Anf. 1 ():Fru talman! I takt med att konjunkturen viker ver-kar ansvaret för den ekonomiska utvecklingen gradvisflyttas längre och längre bort från , Stock-holm och regeringen, längre och längre bort i förhål-lande till vår omvärld.Så var det inte när vi hade högkonjunktur. Då lågansvaret mitt i , och då fick högkonjunktu-ren ersätta behovet av en ekonomisk politik. Det harlett till att vi, när vi nu ser molnen börja mörkna överden ekonomiska himlen och den ekonomiska utveck-lingen, också allt tydligare ser bristerna. Vi ser attregeringen, socialdemokratin, har svikit när det gällerarbetslösheten, svikit när det gäller utanförskap ochsegregation, svikit när det gäller kampen mot denväxande ohälsan och sjukfrånvaron och svikit när detgäller tillväxtpolitiken.I dag ska vi behandla en budget som redan närden skrevs byggde på förlegade förhoppningar -förhoppningar som var än mer förlegade när budgetenpresenterades. , och kunde vise hur tecknen på en kraftfull ekonomisk nedgångblev allt tydligare. De tragiska händelserna den11 september förstärkte detta och gjorde osäkerhetenän större. Men regeringen sade bara en sak: Det finnsingen anledning att ändra bedömningen av den eko-nomiska utvecklingen.Därmed lät man också den utgiftspolitik som manhade föreslagit ligga fast. Därmed lät man bli att ävenfortsättningsvis vidta de åtgärder som skulle kunnastärka tillväxtkraften i den svenska ekonomin ochbidra till en bättre utveckling, bidra till ett mjukarefall i konjunkturen och bidra till en snabbare upp-gång.Att regeringen har sagt att vi de kommande årenkommer att få en minskande arbetslöshet ska ställasmot att vi nu ser hur konjunkturen har vänt också närdet gäller sysselsättning och arbetslöshet. Att rege-ringen har sagt att vi kommer attha en högre tillväxt och utveckling ska ställas mot attden faktiska verkligheten är en annan.Regeringen har använt kartan i stället för verklig-heten när det har skilt mellan karta och verklighet.Därmed har vi också en situation där regeringen hål-ler på att tappa kontrollen över de offentliga utgifter-na - en situation där vi nu går in i en lågkonjunkturmed mörka förutsättningar både när det gäller sjuk-frånvaro och när det gäller arbetslöshet - dessutomgäller det en lång rad olika områden.I samband med budgetdebatten sade jag att det varen budget som bygger på låtsassiffror. Den utvecklingsom nu skett har visat och understrukit detta. Detinnebär att nu motiveras högre utgifter av en utveck-ling som inte längre finns, och motiveras frånva-ron av reformer av en utveckling som skulle krävamer av reformer inom en lång rad olika områden. Ni har tappat kontrollen överutgifterna och tvingats tillgripa budgettricksande.Bara kommer budgettricksandet atthandla om . Ni kommerockså att få en situation där växande kostnader förarbetslösheten och en växande inflation kommer attpressa utgiftstaken och där en svag kronkurs kommeratt bidra till ett inflationstryck och därmed till högreräntor än vad som annars hade varit fallet. Ni har förten passivitetens politik som har lett till att nuriskerar att gå djupare ned i lågkonjunkturen.Ingen kan anklaga er för att arbetslösheten nuvänder uppåt därför att så är det när konjunkturen gårupp och ned. När konjunkturen går upp minskar ar-betslösheten, och när den går ned ökar arbetslösheten.Det är svårt för varje regering och varje politik attundvika detta. Däremot kan ni anklagas för den pas-sivitet som ni visat under högkonjunkturen.Vi lämnar nu en högkonjunktur bakom oss meden rekordhög arbetslöshet. Vi har aldrig i en hög-konjunktur haft en så hög arbetslöshet som den vi nulämnar bakom oss. Det är också så att vi har en ar-betslöshet som är större än vad ni själva vill erkännaoch tala om. Räknar man samman den öppna arbets-lösheten, människor i åtgärder, deltidsarbetslöshetoch den latenta arbetslösheten hamnar vi på drygt14 %, men ni räknar bara mellan en tredjedel och enfjärdedel av de arbetslösa. Detta ledde också till att nipå er partikongress triumferande kunde säga: Vi harbesegrat arbetslösheten.Detta, fru talman, är skamligt gentemot de männi-skor som det gäller, och det är också ekonomisktansvarslöst. Hade finansministern nu varit här skullehan ha kunnat ta ställning till dessa frågor. Jag hadekunnat fråga honom hur man med en rekordhögarbetslöshet från en högkonjunktur - en arbetslöshetsom är tre eller fyra gånger större än man själv villerkänna - kan hävda att arbetslösheten är besegrad?Dessutom stiger arbetslösheten , med de effektersom det har för segregation, utanförskap och männi-skors sociala trygghet och med de effekter som dethar för förmåga till tillväxt, till att skapavälfärd.Fru talman! Socialdemokraterna har svikit i frå-gan om arbetslösheten. Det får konsekvenser förmänniskor och för vårt samhälle, och det kommer attfå konsekvenser för de offentliga finanserna och förden ekonomiska utvecklingen och välfärden i vårtSverige.Ni har svikit när det gäller segregationen. I börjanav 90-talet var ungefär en tredjedel av de människorsom bodde i de mest utsatta områdena arbetslösa. när vi går in i ett nytt decennium är två tredjede-lar arbetslösa, men ni säger att ni har besegrat ar-betslösheten. När ni säger detta säger ni också: Vi haringen mer politik att föra.Det är ju inte bara så att ni förtränger och för un-dan dem som är arbetslösa ur er statistik och er poli-tik, utan det är också så att ni därmed ställer er passi-va inför vad som är ett av vår tids största samhälls-problem.Fru talman! Inte nog med detta: harsjukfrånvaron mer än fördubblats. Det innebär - setttill motsvarande antal personer i arbete - att ungefärdrygt 240 000 människor har tillkommit vad gällersjukfrånvaron. Det motsvarar alltså avarbetskraften. Hade vi haft samma sjukfrånvaro som1997 hade alltså arbetslösheten legat ännu myckethögre. Den sysselsättningsuppgång som ni skrytermed att högkonjunkturen har gett beror till den domi-nerande delen på ett av de största misslyckandena iden förda politiken, nämligen den snabbt accelere-rande sjukfrånvaron. Det är skamligt att ni skryter omdenna utveckling.Fru talman! Vi ser nu en regering och en politiksom har misslyckats med ett antal olika grundläggan-de utmaningar. Tillväxtpolitiken har i stället präglatsav passivitet. Arbetsmarknaden har inte präglats avreformer och förändringar. Statsfinanserna har ipraktiken hamnat i en situation där de saneringsinsat-ser som präglade 90-talet har återställts, och vi har en snabb utveckling av utgifter där utgiftstakenfår bli utgiftsmål och där utgiftstaken nu för förstagången ställs på prov i en lågkonjunktur. Där har niredan börjat tricksa.Ni har också misslyckats med att skapa bättrevillkor för människor att själva forma sin välfärd, ochni har misslyckats med att skapa bättre förutsättningarför företagande. Det här ser vi mycket tydligt kommatill uttryck i den politiska debatten. När en ministeroch en utredare säger att det i grunden är bra att detförsvinner jobb från bygger det på föreställ-ningen att det kommer till jobb till . Men såsker inte. När vi hör ledande socialdemokrater talaom att AP-fonderna genom politiska beslut måstebörja investera i är det ett uttryck för att viinte har ett näringsklimat och ett företagsklimat somleder till investeringar i tillräcklig utsträckning. Det ärdärför vi också har en utveckling med en sjunkandekrona och en allt svagare tillväxt gentemot andraländer. Ni ser tecknen, men ni vågar inte tala omdem. I stället vill ni genom konstlade former skapainvesteringar genom politisk styrning av AP-fonderna.Fru talman! Socialdemokratins problem harkommit att bli att man är en motståndsrörelse mot alltdet nya, mot alla de reformer som kan ge Sverigetillväxtkraft och människor ökad välfärd. harni genomdrivit en partikongress som i grunden barahandlade om hur man ska förhålla sig till de reformerför ökad frihet och valfrihet som borgerliga partierföreslår - ska man förbjuda dem, ska man motverkadem, ska man tillåta dem lite grann eller ska manvälkomna dem? I grunden har man fyllt den roll somen motståndsrörelse som man har fyllt under 80-taletoch 90-talet.Titta lite grann på de kommuner som allra mesthar följt den socialdemokratiska agendan, där den harstyrts som allra längst, där ni har haft makten mestoprövad, där ser vi också att människorna har minstvalfrihet, där är skatterna högre, jobben färre, nyfö-retagandet mindre, köerna längre. Jag skulle viljaställa frågan till , som definitivt har denfördelen gentemot finansministern att han befinnersig i den här lokalen: Hur förklarar ni att det i dekommuner där ert motstånd mot reformpolitiken harvarit som mest framgångsrikt går som sämst, männi-skor flyttar därifrån? Men i de kommuner i Sverigedär reformpolitiken har gett människor mera valfri-het, mera välfärd, lägre skatter, mera nytt företagandeoch dit människor flyttar styr andra. Jag tycker att detär en intressant fråga därför att det har att göra medsynen på reformpolitiken över huvud taget.Fru talman! Vi ska ta ställning till en bud-getpolitik som vänstermajoriteten står bakom ochsom i grunden innebär att man förstärker de gamlasystemen, de gamla strukturerna, som bygger på anser sig ha bekämpat arbetslösheten, anser sigha gjort vad som ska göras med de offentliga finan-serna och som innebär att man är nöjd med tillväxt-kraften i den svenska ekonomin, att man är nöjd medden välfärd som människor har.Mot detta står en framtidsallians för att skapa enökad frihet för de enskilda medborgarna. Vi har, somframgår av den gemensamma borgerliga reservatio-nen, en utgångspunkt att staten ska vara stark därstaten ska finnas och där staten är unik. Vi slår vaktom änkor som ska få det stöd de ska ha. Vi slår vaktom handikappade, vi ser till att det kan byggas i detmoderna samhället förutsättningar för en växandevälfärd. Vi slår vakt om rättstryggheten. Men vi sägerockså att vi ska ha lägre skatter, vi ska se till att låg-och medelinskomsttagare får den sociala trygghetsom högskattesamhället förnekar dem. Vi säger attdet ska råda konkurrens och valfrihet inom samhälls-livets alla olika områden för att sätta medborgarna icentrum men för att också skapa den vitalitet som ettmodernt samhälle behöver för att kunna hävda sig.Vi vill ha en vital och jämställd arbetsmarknad,och vi föreslår en lång och omfattande agenda för attgöra detta. Vi tar kampen mot sjukfrånvaron därföratt den är oacceptabel socialt sett, den är oacceptabelför de offentliga finanserna och den är oacceptabelför att ska kunna möta framtiden med denarbetskraft och det utbud av människor som behövs.Vi tar fasta på en ny tids förutsättningar både närdet gäller globaliseringen och när det gäller demogra-fin. Vi gör vad vi kan för att ska vara konkur-renskraftigt inom företagande och kunskap. Vi ut-vecklar sammansättningen genom de offentliga finan-sernas inriktning så att vi stärker stat och kommuninom de områden där stat och kommun är unika, menvi begränsar det offentliga till de områden som ärgemensamma för att i stället stärka medborgarna.Där ni är nöjda, där ni inte vet vad ni vill eller därni inte kan komma överens, inte orkar eller vågarförändra, där ni i stället pumpar in pengar i gamlastrukturer öppnar vi upp välfärden för människorsegen valfrihet. Där öppnar vi upp vårt samhälle förmänniskors företagande. Där sätter vi målet att ökatillväxtkraften i den svenska ekonomin med drygt3 % - inte för att det är siffrorna som är det viktigautan för att vi vet att det är så vi lägger grunden för ensolid välfärd, trygga pensioner, förmågan till en godsjukvård och en vardag för människor som präglas avtrygghet och kontroll över det egna livet.Där går en skiljelinje. Där ni försvarar de gamlasystemen, är nöjda med det som är, där vill vi föränd-ra och reformera. Mot en passiv politik står en aktivoch vital reformpolitik. Det är den skillnaden vi skadebattera , och det är skiljelinjen som ocksåkommer att gälla inför det kommande valet.Anf. 2 ():Fru talman! Jag yrkar bifall till re-servation 6 angående information om och analys aveurons effekter och som går ut på att regeringen till-sätter en parlamentarisk kommitté med uppgift attförbereda folkomröstningen för att väljarna i en folk-omröstning om EMU ska få en allsidig bild av deolika alternativen. Kommittén bör också hantera ochförbereda myndigheternas information samt garanteraderas saklighet. Reservationen handlar också om attövervaka att bidragsgivare redovisar de bidrag sombetalas ut till de olika kampanjorganisationerna samtfördelar offentliga medel på ett rättvist sätt mellan ja-och nej-sidan. Reservationen tar också upp behovetav konsekvensanalyser av ett EMU-medlemskaputifrån ett jämställdhets- och könsperspektiv.Vidare yrkar jag bifall till reservation 26 angåendeindelning i politikområden som går ut på behovet avett nytt politikområde för att bekämpa människohan-del för sexuella ändamål. Det behövs ett samlatgrepp, en ordentlig områdesöverskridande satsningför att minska prostitutionen och för att hjälpa deprostituerade till ett liv utanför prostitutionen.I övrigt står bakom betänkandet ombudgetpropositionen för 2002.Fru talman! Samarbetet mellan det socialdemo-kratiska partiet, och harresulterat i en budgetproposition och betän-kande om statsbudget, finansplan m.m.Den kraftiga internationella konjunkturnedgångengör att den ekonomiska tillväxten i mattas av.Frågan gäller hur mycket och hur . I det rådandeläget är det extremt osäkert att göra sådana prognoser.Från sida anser vi det vara viktigt attha en handlingsberedskap för om nedgången blirlängre och djupare än vad som förutses i den prognossom ligger till grund för budgetpropositionen.I budgetpropositionen finns det tre alternativascenarier: ett basalternativ som ligger till grund förbudgetpropositionen och två sidoalternativ - en låg-kalkyl och en högkalkyl. Erfarenhetsmässigt kan mansäga att i en uppgång tenderar prognoser att bli lägreoch i en nedgång blir de högre än vad resultatet iefterhand blir när man ser facit.I detta sammanhang är det dock viktigt att ocksåkomma ihåg att de offentliga finanserna har visat ettöverskott. Den offentliga nettoskulden har vänts nettoförmögenhet. De svenska räntorna liggerrelativt sett bra, bara något över räntorna i Tyskland.Inflationen är låg, även om det har noterats en vissuppgång på grund avtillfälliga prishöjningar. Den har skett en sysselsätt-ningsökning, även om den har mattats av under dettaår.Överskotten i statens finanser skapar en hand-lingsberedskap för ytterligare åtgärder för att man skaklara sysselsättningen och välfärden. Det finns redan ibudgetpropositionen förslag till reformer och skatte-sänkningar för sammanlagt 44 miljarder som kanbidra till att stimulera efterfrågan på hemmaplan ochpå det sättet motverka konjunkturförsvagningen.Vi ska inte heller glömma de tidigareläggningarav investeringar på ca 11 miljarder somfinns i infrastrukturpropositionen när det gäller vägaroch järnvägar. Dessa investeringar, rätt utformade,kan bli en positiv kraft för att man ska få fram flerjobb.Det finns dessutom en bra början i den framför-handlade regionalpolitiska propositionen på satsning-ar som kompletterar infrastrukturen. Där talas det omsatsningar på distansutbildning, om rabatt påsociala avgifter för framför allt småföretag, men ock-så för ideella föreningar och stiftelser inom stödom-råde A, om särskilda statsbidrag till landsting ochkommuner med befolkningsminskning, om merpengar till omstruktureringar av kommunala bostads-företag - för att nämna några åtgärder.Sammanfattningsvis kan vi inte och ska vi inte slåoss till ro med det som är gjort. Antalet varsel ökar påett oroväckande sätt. Det behövs mer för att klarasysselsättningsmålet . Av den anledningen är detviktigt att ha handlingsberedskap för att man skakunna skapa fler jobb. Det finns också stora utma-ningar kvar när det gäller att minska klassklyftorna,de ekonomiska klyftorna mellan kvinnor och män, deregionala klyftorna och segregationen i storstäderna.Fru talman! Vi i har i ett särskiltyttrande, nr 6, redogjort för våra synpunkter på fi-nansministerns uttalande vid den socialdemokratiskapartikongressen . Uttalandet, sompreciserades i flera nya förslag som regeringen villska gälla från , handlade om ska gynna egenföretagare som vill återinvesterasina vinster, om att skatten ska sänkas på expansions-fonderna, om att nystartade företag ska kunna fåuppskov med preliminärskatten. Dessutom ska mantemporärt tillföra kommuner och landsting ytterligare2 miljarder . Man ska också stödja kom-muner och landsting som har möjlighet att expandera.De kommuner som ökar sin sysselsättning under2002 ska befrias från hela arbetsgivaravgiften pådenna ökning, sägs det.Vänsterpartister ute i landet ställer naturligtvisfrågan till oss: Är det som har sattstopp för liknande åtgärder under budgetförhandling-arna, eftersom finansministern kommer med dessaförslag innan och finansutskottet har fär-digbehandlat den överenskomna budgetpropositio-nen? Svaret på denna fråga är nej. Vi har föreslagit enrad åtgärder för att göra det lättare att starta och drivaföretag, från skattelättnader till enklare regler. Vi harockså krävt mer pengar till kommunerna. Vad kom-munerna mest behöver är långsiktiga förstärkningar.Det kan vara bättre att åstadkomma det på utgiftssi-dan såsom ökade statsbidrag. Ett långsiktigt ökat stödtill kommunerna skulle också kunna ges på inkomst-sidan via kommunkontosystemet.Jag vill framhålla att det är viktigt för Vänsterpar-tiet att den här typen av åtgärder sätts in i en långsik-tig strategi för uthållig tillväxt, minskade klyftormellan kön och mellan regioner samt full sysselsätt-ning i hela landet.Det är i och för sig bra att regeringen offentligtdeklarerar att det behövs ytterligare åtgärder under2002 för att stärka sysselsättning och välfärd - bättresent än aldrig. Men det är anmärkningsvärt att rege-ringen valde att presentera konkreta förslag som skagälla tilläggsbudgeten innan och dess fi-nansutskott hunnit att behandla de ursprungliga bud-getförslagen. Men är ett konstruktivtparti, och vi känner ett ansvar. Vi vill göra allt vi kanför att stärka sysselsättningen och välfärden.Förhandlingar pågår. Vår ambition är att Vänster-partiet, Socialdemokraterna och skakunna komma överens med besked tillberörda företag, kommuner och landsting om vadsom ska gälla från den 1 januari 2002.Fru talman! Jag möts ofta av frågan om vi iVänsterpartiet är nöjda med samarbetet. På den frå-gan kan jag svara att utifrån de förutsättningar somsamarbetet har haft är resultatet - den samlade för-delningsprofilen - rimligt. Samma sak gäller miljönoch möjligheterna att nå målen i klimatpolitiken. Vårmålsättning har varit att driva politiken åt vänster. Vihar uppnått en del, men jämfört med vad Vänsterpar-tiet vill är vi ännu inte nöjda. En ny vänstermajoritetefter nästa val måste bedriva en betydligt radikalarepolitik än hittills.I vissa sakfrågor har den socialdemokratiska par-tikongressen kanske gjort det lättare. Framför allthandlar det om beslutet om att a-kassan ska höjas föralla och om att hundradagarsregeln ska tas bort. Ävenpartikongressens tydliga ställningstagande för höjningav taken i föräldra- och sjukförsäkringen är mycketpositivt. Det är ju ingen nackdel att man kallar sig förett feministiskt parti och vill vara ett mer grönt partimed en uthållig tillväxt som mål. Men det får intebara bli läpparnas bekännelse. Det är handlingarnasom man blir bedömd efter.När det gäller skattepolitiken kommer att redogöra för bl.a. vilka förändringar Väns-terpartiet vill genomföra för att öka progressiviteten iskattesystemet.Fru talman! I en gemensam artikel på söndagensDN Debatt utnämner de fyra borgerliga partiledarnasig själva som en framtidsallians. Men historien för-skräcker. Resultatet av deras framtid har svenskafolket redan fått känna av. Under den förra borgerligaregimen 1991-1994 hade vi den största arbetslöshe-ten . Statsskulden fördubblades ochbudgetunderskottet nådde oanade proportioner. Detvar visserligen lågkonjunktur, men den borgerligaregeringen spädde på den. Skulle den ha makten nuskulle det troligtvis bli samma resultat.Konsekvenserna av omfattande avregleringar ochprivatiseringar i den statliga och kommunala sektornleder ofrånkomligt till dramatiska nedskärningar i deoffentliga verksamheterna. Det blir en gigantisk om-fördelning från de som har lite till de som redan nuhar mycket resurser och till en omfördelning frånkvinnor och män. Det leder också till negativa effek-ter på både företagsklimatet och den ekonomiskatillväxten. De borgerligas s.k. framåtsyftande reform-politik innebär karensdagar i sjukförsäkring ochsänkta ersättningsnivåer i a-kassan och sjukförsäk-ringen. De välbeställda med stora kapitalinkomster,höga löner och högt taxerade fastigheter skulle kunnase fram emot stora skattesänkningar.Sverige har under den gångna mandatperiodenhamnat på rätt spår. Arbetsskadeförsäkringen stärks.Ett elvapunktsprogram för att främja hälsa i arbetsli-vet presenteras som omfattar bl.a. arbetsmiljö. Enförnyelse av rehabilitering och ekonomiska styrmedelför att minska sjukskrivningarna har tillkommit, detär bra. Resurser har avdelats för till klimatinveste-ringar. Skatten har sänkts på miljövänligt drivmedeloch 100 miljarder har gått till järnvägar. Det är inte såilla, det heller.Nu handlar det om att fortsätta det påbörjade ar-betet. Vi vill bl.a. fortsätta att stärka kommunsektornsekonomiska utrymme. Det behövs mer pengar till atthöja kvinnolönerna. Lönerna inom vård och omsorghar halkat efter rejält.När det gäller långtidssjukskrivningarna behövsdet resurser för att angripa orsaken till att människor,i detta fall kvinnor, blir sjuka. Arbetssituationenmåste bli drägligare. Det kan den bli om det finnsekonomi för bl.a. fler händer i vården. Allt detta till-sammans möjliggör dessutom bättre förutsättningaratt rekrytera personal, vilket jag har förstått börjar bliett alltmer ökande problem. Att öka konkurrensut-sättningen, sänka skatterna och sälja ut statliga före-tag är ingen bra lösning utan i stället en del av pro-blemen. Men det är den samlade borgerlighetensideologiska vägval.I den gemensamma reservationen hyllas privatise-ringarna för att de påstås leda till högre kvinnolöner,åtminstone i det fåtal yrken som råkar vara i en brist-situation. Dessutom vill ju moderater och folkpartis-ter minska resurserna till kommunsektorn.Moderaterna skriver i sin budgetmotion:"Betydelsen av att lönebildningen sker under stortansvarstagande förtjänar att understrykas. Erfarenhe-terna visar hur för höga lönelyft för offentliganställdasnabbt kan urholka förutsättningarna för den godasamhällsekonomiska utveckling som kommunsektornär så beroende av." Min stilla undran är: Menar mo-deraterna att de kvinnor som får sin lön genomskattemedel ska få högre löner, eller är det, som niskriver, viktigare att de visar ett s.k. stort ansvarsta-gande?Folkpartiet skriver i sin reservation att man skaintensifiera jämställdhetskampen med handlingspro-gram mot orättvisa löner och arbetsvillkor.