prot · GO0986 · 2001-03-27 00:00:00 — Jag tror att vi just nu har den arbets-form som är politiskt möjlig och som ger resultat.Den är inte så rationell som vissa skulle önska sig,men den är ändå möjlig att förena både med de över-statliga inslag som vi har i form av den inre markna-den och med de krav på nationellt beslutsutrymmesom finns när det gäller sociala frågor och grundläg-gande ekonomisk politik. Så kommer det enligt minbedömning också att se ut under överskådlig tid.Anf. 10 ():Fru talman! Jag skulle återigen vilja fråga stats-ministern om jordbrukspolitiken, kanske inte i detperspektiv som anlade, även om jagtycker att frågan om utvidgningens möjligheter iförhållande till en oreformerad jordbrukspolitik ärväldigt relevant. Jag väljer i stället snarare det per-spektiv som statsministern nu själv tog upp, nämligenhela projektets legitimitet och många människorsmotstånd, kritik och avvaktande hållning.Jag tror att denna hållning i mycket har förstärktsav det faktum att jordbrukspolitiken inte diskuteradespå ett seriöst och djupgående sätt på det här mötet. Vihar haft och har fortfarande en situation när jord-brukspolitiken, sjukdomarna, stordriften, konsekven-serna av att behandla livsmedel som industriprodukteroch av att behandla djur som varor som ska transpor-teras långa vägar är i vars och varannans mun i detmedborgerliga samtalet, men de politiska ledarnadiskuterar inte detta när de träffas.Jag skulle vilja veta vilka bedömningar som liggerbakom det beslutet. Jag är medveten om att det finnsen agenda. Det sades 1999 att detta inte ska upp förr-än , men när det händer saker som rubricerassom både kris och katastrof borde det väl ändå vararimligt att man förhåller sig till den verkligheten ochtill den stora medborgerliga oro som faktiskt finns.Jag skulle vilja höra hur regeringen diskuteradeoch hur ni i ordförandekretsen resonerade när ni gjor-de den avvägningen att detta inte skulle debatteras.Jag skulle också vilja ställa en fråga utifrån denavvaktande hållning som många visar. Jag känner tillregeringens ambitioner att föra en öppen politik ochen dialog omkring de här frågorna. Hur gick det medGöran egna ambitioner att möta demon-stranter och företrädare för alternativrörelser? Blevdet något möte?Anf. 11 Statsminister ():Fru talman! Låt mig besvara den sista frågan först.Det blev för min del inte mycket av sådana möten,utan det blev för mig enbart en överläggning med desocialdemokratiska partierna och fackföreningsrörel-sen. Därutöver hann jag sorgligt nog inte med att gåutanför lokalen för några möten. i flera sådana möten. Vi fick lösa detta frånregeringens sida så att tog handom dialogen också med alla de grupper som, mereller mindre berättigat, uttrycker kritik mot unionen.Jag tror också att det uppskattades av dem som fickmöta regeringen på så sätt. Det uppskattades defini-tivt av regeringen, som fick deras synpunkter till livs.Vad återigen gäller jordbrukspolitiken blandar vi iregel ihop flera debatter. Den debatt som rasar ärockså en debatt om hur man hanterar en akut kris.Mul- och klövsjukan kommer tyvärr att existera ävenefter nästa jordbrukspolitiska beslut i EU. Man kantill en viss grad skydda sig mot den, men inte förevigt. Det är uppenbarligen en farsot som kommeroch går.De inslag i jordbrukspolitiken som kanske ytterli-gare driver på sjukdomens utbredning förutsätter jagkommer att hanteras, men jordbrukspolitikensgrundläggande konstruktion är så stor och så natio-nellt genomgripande i så många länder att den ärohyggligt komplicerad att hantera. Var vi på svenskthåll står är klart uttryckt. Vi vill ha en reformering.Jag tycker att själv på ett bra sättuttryckte den kritik som vi har riktat mot olika inslagi jordbrukspolitiken. Hade jag på den positionen tagit up diskussionen på så sätt,hade vi dock kört fast, och det arbete somredan pågår inom kommissionen med en översynhade troligen blivit fördröjt. Det hade varit kontra-produktivt.Ibland är det ju så att när man tar ett ansvar för attregera och för att leda en organisation kan man inteomedelbart göra allting på en gång enbart efter egethuvud. Man måste söka efter en majoritet, i det härfallet efter en total samstämmighet för att kunna drivaprocessen framåt. Det var det som gjorde att vi be-stämde oss för att Stockholmsmötet inte i sak kundegöra någonting åt jordbrukspolitiken. Däremot kundevi uttrycka vår solidaritet och naturligtvis vår oro,men vi kunde inte i sak göra någonting åt den . Dåskulle vi gå in i en process som redan har påbörjatsoch troligen försämra och fördröja resultatet.Det är så det fungerar. Det är kanske inte så gla-moröst som besked, men det är definitivt så somverkligheten ser ut.Anf. 12 ():Fru talman! Jag förstår av statsministern att det ärtaktiska avvägningar som styr. Jag har full förståelseför att man gör taktiska avvägningar . Men dethär kanske inte var ett så bra tillfälle, eftersom detplötsligt fanns en möjlighet att möta det samtal sommånga människor för och den oro många människorkänner.Man kan se på en kris på olika sätt. Man kan seden som ett hot, men man kan också se den som möjlighet. Här fanns en möjlighet att användakrisen för att få i gång en djupare diskussion om jord-brukspolitiken och hur vi ska hantera våra livsmedeloch djur. Vi kunde ha fått respekt för att en sådandiskussion sätts i gång tidigare, på ett mer effektivtsätt än enligt den gamla tidtabellen. Vi gör olika be-dömningar där.Jag ska passa på och ta upp en annan fråga somrör jämställdheten, som statsministern tog upp. Är detinte märkligt att man säger att sysselsättningsgradenför män ska vara men för kvinnor ? Detverkar som om det ska vara skillnad på våra möjlig-heter att ta ett eget jobb med en lön att försörja sig på.Anf. 13 Statsminister ():Fru talman! Först om vad som är lämpligt och intelämpligt i jordbrukspolitiken: Om vi hade gått i gångefter de riktlinjer som talar om hadevi hamnat i ett totalstopp. Den oro somdet skulle ha skapat vid europeiska frukostbord hadevarit väsentligt mycket större. Det är så här man fårgöra som ansvarig politiker. Det är enkelt att kräva attnågon ska gå ut och säga ifrån och klippa till ordent-ligt. Men sedan då? Man kanske förorsakar en situa-tion som är etter värre. Det är sådant man får väga in,när man har det yttersta ansvaret för ett sammanträde.Vi vill gå längre i jämställdhetsfrågorna. Vi hargått längre. Så här långt kom vi nu på europeisk nivå.Det är en ambitiös reformkatalog som skissas, medhela ansatsen från utbildningssystemen över familje-politiken, barnomsorgen, arbetsplatsernas utformningosv. Det är en helt ny dagordning. Den kunde ha varitbättre. Men var glad, , att vi nu harfått upp frågan på den europeiska dagordningen.Vilken kraft det ligger i det, när man börjar föra reso-nemang av detta slag i varje huvudstad. Vilken möj-lighet att använda unionen för att hävda jämställdhe-ten! Det är också värt att reflektera över.Anf. 14 ():Fru talman! Jag vill också börja med att tackastatsministern för att han kommer hit till kammarenoch informerar oss direkt och ger oss möjligheter attställa frågor, även om vi har haft möjlighet att läsaungefär samma sak i medierapporterna från mötet.Låt oss hoppas att inte korrespondentChristopher Brown-Humes får rätt när han säger attmötet inte betydde någonting. Det gjordes vissa fram-steg, som statsministern har redogjort för, t.ex. när detgäller avreglering på postområdet.Jag skulle vilja ta upp en annan sak. Efter Nice-mötet sade statsministern: oss hoppas och tro attdet är sista gången som man får bilden av massmobi-lisering av poliser, hårda drabbningar mellan med-borgare och poliser, demonstrationer osv.Efter Stockholmsmötet får man, även här, bildenav en närmast belägrad stad med tusentals beväpnadepoliser som ska hålla människorna från det somstatsministern har kallat kompisgänget av statsminist-rar, premiärministrar och presidenter. blev det inteså stora och våldsamma demonstrationer här i Stock-holm, inte minst därför att man inte fick demonstrerai närheten av mötet ute i . Ändå kan man läsa iDagens Nyheter hur det gick till när en medel-ålders kvinna, helt utanför alla demonstrationer, grepsav polisen på i , fördes ihopmed ett hundratal demonstrerande ungdomar ochtransporterades ut till ett industriområde i UpplandsVäsby, där hon tvingades ta taxi hem.Tror statsministern att EU:s legitimitet och anse-ende stärks eller försvagas av den bild som svenskafolket får när EU:s toppmöten arrangeras på det sät-tet? Är det rimligt med en massiv mobilisering för atthålla människor skilda från dem som möts i ?Anf. 15 Statsminister ():Fru talman! Vi måste låta polisen göra en bedöm-ning av vad som är rimligt och inte rimligt. Det ärklart att det är frestande att ha uppfattningar om detsom redovisade. Men i samma ögon-blick som jag har det, går jag in i en verksamhet sompolisen har ansvar för.Jag har förtroende för den svenska polisen. Jagförutsätter att polisen löser den här uppgiften i över-ensstämmelse med den hotbild som man hade klartför sig existerade. Något annat kan jag inte utgå från.Däremot fruktade jag en situation av det slag visåg i , med bilar som brann, fönsterrutor somkrossades och väldigt mycket våld i anslutning tilldemonstrationerna. Om det hade inträffat hade manmed fog kunnat fråga sig om det stärkte känslan av attvi har ett samarbete i som gör banden mellanmänniskor starkare. Jag är tacksam för att det inteinträffade.Efter toppmötet ska jag ha en genomgång meddem som har ansvarat för säkerheten och försökabilda mig en uppfattning om vad som var rätt och feloch vilken grund som fanns för än det ena än detandra. Men jag kommer inte att uttala mig om detoffentligt förrän jag vet deras bevekelsegrunder.Anf. 16 ():Fru talman! Statsministern undvek nogsamt frå-gan om han tror att EU:s legitimitet och anseendestärks eller försvagas av den bild som svenska folketfår när toppmötet arrangeras så här. Jag upprepar dendärför.Naturligtvis är det bra att säkerheten kan garante-ras. Men när det sker så att oskyldiga människordrabbas, som vi kan läsa om i ,känner alla att det inte är riktigt bra.Statsministern har sagt att det behövs åtgärder föratt stärka EU:s anseende hos svenska folket, eftersomvi vet att det inte är särskilt högt. Jag för min del trorinte att detta bidrar till det. Samma helg som topp-mötet arrangeras träder också i kraft.Det är en händelse som ser ut som en tanke.Schengenavtalet skulle ge oss passfrihet inom EUmen betyder i praktiken att vi måste ha passet medoss , för att kunna styrka att vi inte behöverdet. Dessutom får det negativa effekter för flyktingaroch människor som behöver en någonstans ivärlden. Vi ser hur gränserna skärps och vi byggerfästning Europa.Stärker den bild som svenska folket får när topp-mötet arrangeras så här EU:s legitimitet hos svenskafolket?Anf. 17 Statsminister ():Fru talman! Jag svarade på den frågan i mitt förstainlägg med en negation. Jag sade att om det andrahade inträffat, våldsamma kravaller och olika typer avvåldshandlingar, hade det naturligtvis inte hellerstärkt förtroendet. Jag tror inte att någon tycker omsäkerhetspådraget, allra minst jag själv. Jag är mycketbesvärad av det. måste jag ha förtroendeför dem som har som arbetsuppgift att se till så att idemokratisk ordning utsedda möten får hållas, därman diskuterar den i demokratisk ordning överens-komna dagordningen.Om oskyldiga människor drabbas på det sätt sombeskrivs i den tidningsartikel läserupp är jag den förste att beklaga det. Jag förutsätteratt de ansvariga myndigheterna, i så fall, ser till attden människan gottgörs på ett eller annat sätt. Det ärsjälvklart.Nog skulle det vara härligt om vi kunde ha ett heltöppet möte, som vi är vana vid att ha i . Visstvore det härligt. Förhoppningsvis kommer vi dit endag. Men just nu känns det avlägset, det måste jagerkänna.Anf. 18 ():Fru talman! Vi har på vårt utomordentligaHelgonät fått en rapport om slutsatserna från mötetutskottsvis. Jag skulle vilja ställa en fråga om den inremarknaden. Kommissionen kommer attutifrån den värdering som pågår lägga fram ettförslag om hur de hinder som konstateras på den inremarknaden för tjänster ska undanröjas. Min fråga kantyckas marginell. Men vi har i ett mycket lågtbostadsbyggande i förhållande till EU i övrigt. Detkommer att bli ett framtida hinder för vår välfärd.Min fråga är vad statsministern som ordförandehar gjort för att stimulera handel med byggvaror.Det är inget statsråd som aktivt tar upp denna frå-ga. Men när det gäller en harmonisering av varor föratt utveckla det hållbara samhälle som statsministernhar talat om i sitt anförande - som jag också vill tackaför - är faktiskt bra. Att stimulera handelnskulle underlätta att komma snabbare fram med dethållbara samhället, för vi kan mycket när det gällerharmonisering.Anf. 19 Statsminister ():Fru talman! Jag ska villigt erkänna, som svar påUlla-Britt fråga, att jag inte kan detaljernakring exakt vad som ska göras åt insatsvaror inombyggsektorn. Men jag vet att det är ett angeläget om-råde att reformera, inte minst för del, och detav flera skäl.Ett skäl är det som själv tarupp. Vi har anledning att med självförtroende seframför oss en möjlighet till export av god svenskteknologi inom byggsektorn.Samtidigt skulle jag gärna vilja importera lite aveuropeiska prisnivåer i svensk byggmaterialindustri.Om en avreglering, en öppning på den inre markna-den, resulterar i detta har vi fått stora välfärdsvinster iSverige.Jag förutsätter att kommissionen kommer att dis-kutera den typen av åtgärder. Vi ser ju att varje mark-nad som öppnas också får ökad konkurrens och lägrepriser, och därmed får vanligt folk som bara har sininkomst att leva på lite mer för sina pengar. Och dettycker jag är bra.Anf. 20 ():Fru talman! Eftersom jag har arbetat som lärare i30 år kanske jag vågar ge några goda råd till statsmi-nistern.Det ena är att bryta oligopolen. Vi har fyra storabyggherrar här i . Vi behöver lyfta fram desmå.Det andra är att ta reda på mer om byggmomser-na. De skiljer sig mycket åt. och Danmarkhar de allra högsta. I t.ex. och Frankrikefinns det olika möjligheter.Jag hoppas att statsministern tar med sig den härfrågan. Det skulle underlätta mycket för att öka bo-stadsbyggandet, så att vi kommer i balans med övrigaEuropa.Anf. 21 Statsminister ():Fru talman! När det gäller att bryta oligopolen ärjag fullständigt överens med finns säkert sådant vi kan göra med hjälp avkommissionen.Jag är inte säker på att byggmomsen är en faktorsom i sig snedvrider konkurrens. Den tas ju ut på denproduktion som faktist görs i , oavsett vemsom gör den. Byggmomsen borde vara neutral.Den höjer kostnader, ja. Men det är också någon-ting som sedan tillförs det allmänna, som kan använ-das på annat sätt.Sedan tycker jag inte att pånågot sätt ska vara blygsam inför sina ambitioner attundervisa. Det är tvärtom en god egenskap hos enaktiv politiker.En ännu bättre egenskap är att vara en mycket lär-aktig elev, och det är jag. Jag tar gärna goda råd. Tackså mycket!Anf. 22 ():Fru talman! EU ska bli världens mest konkurrens-kraftiga del. Det handlar om en ekonomisk, social ochnu också ekologisk hållbar utveckling. Det kom medpå slutet.Jag hoppas mycket på det sistnämnda. Jag hoppasatt det kommer att bli en mycket stark del och att detkommer igång redan på toppmötet i kan man väl säga att det mest handlarom avregleringar. I en tidningsartikel före toppmötetläste jag att utvecklingen mot att bli mest konkur-renskraftig skulle ske genom att vår gemensammamarknad skulle bli mer lik den i USA.Jag undrar om det är riktigt att Europeiska rådetser som en förebild vad gäller öppen marknadför kapital, arbetskraft och varor.Anf. 23 Statsminister ():Fru talman! I en mening är en förebild. Manhar en väl fungerande inre marknad. Som union ärden amerikanska unionen av samma storleksordningsom den europeiska, även om vi i alla andra avseen-den egentligen skiljer oss åt. Där finns konkurrens-villkor och förutsättningar för att arbeta över hela denamerikanska unionen som inte sätter gränser ochhinder.Låt oss ta det vi nu skapade, den europeiska inrefinansiella marknaden. Det är ett sätt att åstadkommaen utveckling där vi i praktiken närmar oss ameri-kanska företags konkurrensvillkor.När det gäller vårt resonemang om ett Europapa-tent är det på samma sätt. När man i kanskeska ha ett patent skyddat med 15 olika språk och med15 olika processer räcker det med en i . Det ärden typen av jämförelser vi har gjort, och de är rikti-ga.Sedan vill vi inte ha den amerikanska sociala mo-dellen. Det finns en europeisk som vi tycker är över-lägsen utifrån många utgångspunkter. Vår ambition äratt gifta ihop en bra dynamisk ekonomisk utvecklingmed ett ansvar för en socialt rättvis fördelningspoli-tik. Där har vi den europeiska dimension som jagtycker är värd att arbeta för.Anf. 24 ():Fru talman! Det var just med den tanken jag ställ-de frågan - om ifall man väger ihop de här delarna.Vi har kanske inte ens en europeisk modell, utanvi har olika modeller i för social välfärd. Mankan kanske dela in dem i tre modeller. Vi har en syd-europeisk, en mellaneuropeisk och en nordisk modellnär vi för debatten inom EU om våra sociala väl-färdsmodeller.Av dessa modeller anser jag - och jag förmodarockså statsministern - att den nordiska med generellasystem är bättre än övriga när det gäller främjande avsysselsättning och jämställdhet och kamp mot fattig-dom.Jag är lite rädd för att det här kan bli en tulipana-ros. Fordrar inte en gemensam marknad för varor,kapital och arbetskraft också ett gemensamt systempå andra områden, t.ex. det sociala området? Jag blirrädd om vi vill ha den amerikanska modellen somförebild.Nu var det inte så för den sociala delen. Det är jubra att jag får reda på det. Men på vilket sätt kan vivara säkra på att det blir de generella systemen förvälfärd som blir målet inom marknaden för den soci-ala välfärdspolitiken?Anf. 25 Statsminister ():Fru talman! Säker kan man aldrig vara på någon-ting. En sak vet jag. Vår generella modell kräver enbra ekonomisk utveckling. Utan en kraftig ekonomisktillväxt som är stadig och ihållande klarar vi inte vårgenerella modell. Vi har sett historiskt att det funge-rar så. Det är också lätt att teoretiskt visa att det fun-gerar på det viset.Jag är mest angelägen om att se till att vi får enekonomisk utveckling som är kraftfull och att vi se-dan på det område där vi utvecklar sociala modellerför ytterst har nationell beslutanderätt, mendär de goda exemplen förhoppningsvis smittar av sig.I en sådan process tycker inte jag att vi behöver hadåligt självförtroende.Anf. 26 (fp):Fru talman! Jag vill också tacka statsministern förredovisningen av de framsteg man gjort och de beslutman fattat.Statsministern har sagt att det är ett hårt enträgetvardagsarbete som måste till . Det är säkert pådet sättet.Samtidigt vet vi att under ett ordförandeskapmåste man vara beredd på oförutsedda händelser. Detfinns en beredskap för det. Det jag menar har inträffatsom borde ha uppmärksammats kanske något mer,som vi har varit inne på här, är jordbrukspolitiken.Jag ska återkomma till det.Frågan om var också uppe. Där gjor-de man, vad jag kan bedöma, ett mycket bra arbetesom fortsätter.Vi har hört statsministerns argument för att inte taupp jordbrukspolitiken i det här skedet. Jag skulleändå vilja fråga statsministern om det inte under ord-förandeskapet ligger ett ansvar för att lägga framnågon form av analys och reformering av jordbruks-politiken och av hur det bör gå till, så att man ökartempot. Eller avvaktar man bara och låter det temposom finns i EU rulla på? Det verkar som om detfinns en tveksamhet eftersom problemen är så stora.Det andra gäller det utrikespolitiska området. Ord-förandeskapet har uppdrag när det gäller Mella-nöstern. Där finns det säkert ett utrymme för EU attgå in, eftersom vad jag förstår tonar ned sittengagemang under den nya presidenten.Det rör också Nord- och . Statsministernsade att vi ska försöka att få överläggningar på högstamöjliga politiska nivå. Det måste väl ändå vara så attnär EU kommer dit med ordföranden är det stats- ochregeringschefer som är aktuella.Vilket är mervärdet? Hur tänker sig statsministernlägga upp kontakten mellan och ? Detär ett viktigt uppdrag, och det måste finnas någon meruppgift än att bara åka dit och lyssna.Anf. 27 Statsminister ():Fru talman! Den sista frågan först. Självklart hadejag inte åkt dit på uppdrag av mina kolleger och jaghade inte fått den uppgiften om det inte hade varit såatt jag hade haft en inbjudan från såväl Nordkoreasledare som från president . Detta är en förutsättning. Annars är sam-talen naturligtvis meningslösa.Det andra är att vi också har fått en bekräftelse påatt man från båda sidor vill gå vidare med processen.Det tredje är att vi har sagt att vi förbehåller ossrätten att under de här överläggningarna ta upp alltfrån ekonomiskt samarbete till mänskliga rättigheteroch missilfrågor. Det är en bred dagordning, bekant-gjord i förväg och också i den meningen accepteradav våra samtalspartner.Sedan kommer vi att skilja oss åt i sak, det är jagövertygad om. Men avsikten är naturligtvis att meddenna internationella närvaro ge stöd åt den processsom syftar till att lösa den sista kvardröjande riktigtstora konflikten från det och andravärldskriget.Jag ser fram emot det. Jag kan bidra, kanske blyg-samt, men det är ändå ett bidrag. Jag ser fram emotdet och känner ett stort allvar inför uppgiften, som juär den gemensamma uppgiften för hela den europeis-ka unionen.Tempot i jordbruksfrågorna och hur den reforme-ringen ska gå till, var en fråga. Vi skulle vilja drivadet mycket snabbare. Men var förvissad om en sak,ser jag möjligheten att under vår ordförandetid växlaupp tempot gör vi naturligtvis det. Men om jag ser atten sådan åtgärd skulle betyda att vi för-stör den process som redan har påbörjats avstår jaggärna från inrikespolitisk poäng och en framgång häri riksdag. I stället ser jag den process somresulterar i något ordentligt, konkret på europeisknivå. Jag ser längre fram i tiden. Det är så det ser ut.Det bedrivs ingen demonstrationspolitik från ord-förandegruppens sida under detta halvår. Vi syftarenbart till att komma framåt i sak. Och vi väljer denmetod som vi tror bäst gynnar saken. Var vi står själ-va någonstans är mycket tydligt uttryckt. ska jagockså agera så att hela unionens intresse tas till vara.Det är vad det handlar om.Anf. 28 (fp):Fru talman! När det gäller den senare kommenta-ren av jordbrukspolitiken är jag ändå lite förvånad.Det låter som om statsministern verkligen tövar där-för att problemen är så stora, att det kan bli kontra-produktivt osv. Men hur produktivt är det att varapassiv i den här frågan egentligen?Vi vet att vi har motstånd på annat håll. Vi vet attjordbruksbudgeten är av EU:s budget.Det är en stor del. Det måste man även som ordföran-de vara beredd att ta i och försöka driva, inte minstmot bakgrund av, som statsministern säger, att vi villatt den här processen ska gå snabbare. Ordförande-gruppen har ändå en möjlighet att driva på. Det ingårväl i ett ordförandeuppdrag. Det kan inte bara vara attvar medlare , utan man måste också förafram sina egna synpunkter. Jag tycker att statsminis-tern är lite väl passiv. Jag tar det inte som demonstra-tionspolitik. Jag accepterar att den koppling som skertill mul- och klövsjukan inte är den mest lyckosam-ma.Slutligen vill jag bara säga lycka till när det gällerde viktiga förhandlingarna mellan Nord- och Sydko-rea. Det är en otroligt viktig uppgift.Anf. 29 Statsminister ():Fru talman! Jag blir, inte besviken, inte förvånad,bara lite ovillig att återigen upprepa argumenten. Jagtror nog att K-G Biörsmark förstår vad jag säger.Vi ska nå resultat också i jordbrukspolitiken. Jagvet hur vi inte når resultat. Det är med demonstra-tionspolitik. Hade vi velat ägna oss åt detta skulle viha gjort det med stor medial framgång under detveckoslut som har gått. Men jag är säker på att dethade resulterat i rakt motsatt utveckling i sak. Det är inte så kul, kanske.