prot · GP0917 · 2001-10-24 00:00:00 — Man har tyst och stilla desinvesterat frånsjöfartsnäringen och ägnat sig åt andra verksamheter,och jag tror inte att det kommer att upphöra.Anf. 25 () replik:Fru talman! Som jag avslutningsvis sade krävs deten rad av beslut för utvecklande av sjöfarten och förmöjliggörande av överföring av transporter från t.ex.väg till sjöfart. Det är också viktigt att vi får en kraft-full sjöfartsnäring som agerar på lika villkor. Vimåste skärpa de sjösäkerhets- och miljömässiga kra-ven på båtarna för att skapa likvärdiga villkor mellanfiffelflaggade fartyg och t.ex. den svenska sjöfarten.Anf. 26 ():Fru talman! Jag ska mycket kort kommentera be-tänkandet om sjöfartsstöd. Eftersom jag bor i Trelle-borg följer jag självklart extra noga utvecklingen påsjöfartens område. har ju en av Skandina-viens största hamnar, och en mycket stor del av Sve-riges export går via hamn. På senare århar jag liksom så många andra kunnat konstatera attden svenska rederinäringen har utsatts för en allthårdare konkurrens. Det har här liksom i tidiga-re debatter nämnts att andra länder harbeslutat om olika subventioner på sjöfartens område.Detta har till vissa delar missgynnat den svenskasjöfartsnäringen, och om den situationen hade fåttbestå skulle den ha inneburit påtagliga konkur-rensnackdelar.Jag har tidigare i motionerat om beho-vet av en förändring av sjöfartsstödet. Jag tyckernaturligtvis att det är mycket bra att regeringen nu harlagt fram förslag till en ny form av sjöfartsstöd och attett bortsett från i stort sett enigt utskotthar ställt sig bakom propositionen. Jag vill också geen eloge till regeringen för att den inte väntade medatt agera tills konkurrenssituationen hade blivit all-deles ohållbar för den svenska sjöfartsnäringen.I sammanhanget vill jag dock säga att det natur-ligtvis inte är att föredra att vi får en situation sominnebär att olika länder med olika stödformer bjuderöver varandra för att blidka rederierna. Jag vill därförbetona det angelägna i att regeringen aktivt verkar föratt få till stånd en för gemensam hållning närdet gäller stöd till europeisk färjesjöfart.Jag delar regeringens uppfattning att färjetrafikoch övrig passagerartrafik som i huvudsak bedrivs ikonkurrens med annan europeisk trafik inomEU/EES-området inte ska få statligt stöd. Det är ock-så en uppfattning som jag upplever att det råder storacceptans för inom branschen, som ofta ger uttryckför att den vill verka under konkurrensneutrala för-hållanden. Jag vill dock återigen framhålla att Sverigeinte hade kunnat sitta still i båten och titta på närandra länder subventionerar sjöfarten.Det är för mig som svensk och trelleborgare na-turligtvis extra roligt och värdefullt att veta att förut-sättningarna för att det även fortsättningsvis kommeratt vara svenska sjöjobb på båtarna mellan Trelleborgoch ökar väsentligt i och med det beslut omsjöfartsstöd som vi ska fatta i kammaren.Härigenom ökar möjligheterna att behålla svenskflagg på fartyg. Jag kan också berätta att TT-LINEom får ett sprillans nytt fartyg och attavsikten är att det ska flagga svenskt. Ock-så ytterligare fartyg är på väg att få svensk flagga.Det blir kanske flera som får anledning att då stå påkajen.Med tanke på att en mycket stor del av Sverigestransporter går via svenska hamnar är det glädjandeatt vi också har svenska sjömän och en svensk rederi-näring.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till trafikut-skottets förslag i betänkandet 2001/02:TU3 om sjö-fartsstöd.Anf. 27 TOM () replik:Fru talman! Exemplet , som CatherinePersson nu tar upp, är intressant. Såsom jag tidigaresom hastigast nämnde finns det i trafiken på Trelle-borg ett tyskt rederi, , med säte i har sju båtar, som alla går under Bahamasflagg.Fem av dem har svenska besättningar och två hartyska besättningar, alla med lokala avtal. Huvuddelenav de svenska besättningarna är bosatta och skattandei . Där finns också Line-konsortiet,som har en svensk delägare och en tysk delägare,nämligen de tyska statsbanorna. Jag utgår från att detyska besättningarna bor i och har normalaskatteregler där.Någon annan konkurrens finns inte i den här trafi-ken. Det har inte dykt upp några nya danska skattebe-friade färjor, och ingenting i konkurrensbilden harändrats annat än det svenska beslutet, som plötsligtrycker undan fötterna för hela konkurrenssituationengenom att de svenska besättningarna skattebefrias.Detta tvingar nu att flagga över en båttill svensk flagg i stället för att låta det fortsätta underBahamasflagg. Resultatet blir dock att man nu i stäl-let för att ha en svensk besättning, skattande i Trelle-borg under Bahamasflagg, får en svensk besättningunder svensk flagg som inte skattar någonstans alls.Jag undrar var tycker att deraskostnader ska betalas. Vem ska betala deras kommu-nala kostnader för skola, vård, barnomsorg och pen-sioner när den totala skattefriheten införs?Anf. 28 () re-plik:Fru talman! Jag vill till Tom säga att jaginte har någon annan uppfattning än utskottet om hurdet här ska finansieras. Det är också viktigt att sägaatt vi talar om att få en besättning under svenskflagg i stället för under Bahamasflagg. Ett alternativhade också kunnat vara en tysk besättning underBahamasflagg, men det ser vi inte som aktuellt.Anf. 29 TOM () replik:Fru talman! Det är klart att en tysk besättningkunde ha varit ett alternativ. Det är dessutom ganskanaturligt när det gäller ett tyskt rederi. Att ett tysktrederi sätter en båt under svensk flagg kan man intekalla inflaggning, utan anledningen till att man harfem båtar med svensk besättning och enbart två undertysk är att den svenska besättningen har varit billiga-re. Det är definitivt inte fråga om någon inflaggningnär ett tyskt rederi sätter båtar under svensk flagg.Anf. 30 () re-plik:Fru talman! Jag uppfattade inte att Tom Heymanställde någon fråga till mig. Jag vill bara återigenbetona att det som vi nu har gjort är att vi har analyse-rat situationen. Vi brukar inom socialdemokratin sägaatt vi får laga lite efter läglighet. Först analyserar mansituationen, och sedan agerar man politiskt. Jag me-nar att vi har gjort detta tillsammans med många avde andra partierna här.Anf. 31 ():Fru talman! De gällande koncepten för sjöfarts-stödet är viktiga för näringens överlevnad. Vi stårfrån sida bakom grundbegreppen i ut-skottets förslag, och jag vill bara framföra några syn-punkter som det kan vara angeläget att framöver ha iminnet när vi nu tar ett steg på vägen.Ser vi i backspegeln finner vi att sjöfarten histo-riskt har varit av stor betydelse för hela landets ut-veckling. Innan vägnät och järnvägsnät var utbyggtvar sjöfarten det helt dominerande transportslaget.Landtransporterna var i många fall förenade medstora umbäranden. Det var t.o.m. så att riksdagenunder använde vattnet, öppet eller fruset,som sitt transportmedium.Sedan dess har det kommit en rad nya kommuni-kationsmedel, men sjöfarten finns kvar och kommerockså att spela en stor roll för våra utrikesförbindelser, bl.a. mot bakgrund av den europeiskaintegrationen. Sjöfarten är den transportgren som stårför den största delen av transporterna i den svenskaproduktionen.Svensk sjöfart har mött konkurrens från flera håll,dels från europeiska länder, t.ex. från ochHolland, som har statliga stöd som inte liknar våra,dels från och andra östländer medlåga bemanningskostnader.För att möta den här problematiken tvingas svensksjöfart att konkurrera med metoder som säkerhet,effektivitet och kvalitet, men att avhjälpa hoten motden svenska sjöfarten med breda industristöd är inteekonomiskt möjligt. Jag tror också att det skulle varaen stor otjänst både mot branschen och mot närings-politiken i stort. Det är bra att rederistödet i sin nuva-rande form ersätts med en s.k. nettolösning.Långsiktigt har det en väldigt stor betydelse, varspotential jag tror att många underskattar, att sjöfartenär ett miljövänligt transportalternativ. Det är viktigtatt notera att vi inte behöver ha olje- och kemikaliet-ransporter på våra vägar, där olika typer av haveriertenderar att bli dramatiska. Våra vatten erbjuder lug-nare färdvägar i sådana sammanhang.Fru talman! Jag skulle vilja säga en sak som intehar tagits upp här. När vi talar om sjöfart tänker viofta på stora och långa båtar för oceanfärder ochliknande. Men vi hör inte talas om insjöfart. Den ärinte explicit med här, men det är en del av sjönäring-en.Det är viktigt att vi också i denna kammare har iminne att båttransporter på har en väldigbetydelse för vårt land. De är viktiga för arbetsplatseroch samhällsservice. Hamnarna runt , Troll-hätte kanal och Vänersjöfarten måste ges ett stöd. Detvar också något som ambassadör noterade tydligt i sin utredning.Nu när man i infrastrukturpropositionen närmasthar glömt bort Vänertrafiken är det viktigt att vi serupp så att den kan hävdas och att vi inte bara ägnaross åt de andra trafiklederna. säger utskottetstalesman: sent än aldrig, och känner sig varabåde lättad och glad över framgången och är tillfreds.Återigen är det steg på vägen.Det är intressant att notera att hela förslaget ärvillkorat, dvs. om det kan godkännas av . Vi vet av andra erfarenheter att det ärlångt ifrån säkert att har framgångmed det som ska prövas. Det må vara konkur-rensverk, eller något annat. Iblandhandlar det också om den egna oföretagsamheten.Jag yrkar bifall till utskottets förslag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )5 § Andra tilläggsprotokollet till bedrägerikon-ventionenFöredrogsjustitieutskottets betänkande 2001/02:JuU2Andra tilläggsprotokollet till bedrägerikonventionen(prop. 2000/01:133).Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut fattades under 10 §. )6 § Krigsmaterielexporten år 2000Föredrogsutrikesutskottets betänkande 2000/01:UU14Krigsmaterielexporten (skr. 2000/01:114).Anf. 32 ():Fru talman! Dagens debatt har rubriken och omfattar regeringens skri-velse Redogörelse för den svenska exportkontrollpo-litiken och exporten av krigsmateriel samttillhörande motioner. Detta ärende behandlades avutrikesutskottet . Betänkandet återkommer sombekant i princip . Frågan är om det har häntnågot nytt sedan vi behandlade frågan sist. Det harhänt väldigt mycket även på exportkontrollområdet.Jag vill särskilt nämna två exempel.Det första är frågan om s.k. lätta vapen, som påengelska benämns small arms and light weapons. Detär ett växande problem. beräknas det finnasomkring 500 miljoner lätta vapen på drift runtom ivärlden. Det genomfördes en om han-del med lätta vapen i som interesulterade i det kraftfulla handlingsprogram somSverige och EU hade arbetat för och hoppats på.Här måste fortsatt vara pådrivande för attfå fram internationella gemensamma åtgärder för attbättre kontrollera spridningen av lätta vapen. Dettaska naturligtvis ske genom förbättrad exportkontrollfrån så många länder som möjligt. Men det gällerockså att få fram internationella system för märkningoch identifiering av vapen för att underlätta spårning.Den andra frågan jag vill ta upp gäller den nya lagsom antogs . Europeiska unionens råd antogi en ny rådsförordning om upprättandetav en ny gemenskapsordning för kontroll av produk-ter och teknik med dubbla användningsområden. Denkan man också läsa om i betänkandet. Förordningeninnebär att utrymmet för och behovet av nationellsärreglering ytterligare minskar.Syftet har varit att så långt som möjligt etablera frirörlighet för kontrollerade produkter inom den inremarknaden som de nationella systemen förkontroll av export till tredjeland stärks och harmoni-seras. Rådsförordningen kompletteras av ny svensklag, lagen om produkter med dubbla användningsom-råden, och av tekniskt bistånd med tillhörande för-ordning. Jag återkommer till den.I betänkandet har vi moderater en reservation. Jagvill passa på att yrka bifall till reservation nr 5. I vårmotion säger vi att det europeiska samarbetet kringförsvarsindustri och exportkontroll utvecklas snabbtoch att borde ta initiativ för att möta densnabba utvecklingen.Sverige måste nu arbeta för att införa gemensam-ma exportregler för krigsmateriel inom EU. En sådanprocess kommer att ta åtskilliga år. Det är därförviktigt att redan nu inleda det arbetet. För att kunnaövervaka dessa gemensamma regler bör det etablerasen gemensam för kontroll och tillsynav export av krigsmateriel. bör vi även över-väga att den gemensamma marknaden också skainnefatta krigsmateriel.Våra yrkanden avstyrks av utskottsmajoriteten,men jag finner inte resonemanget riktigt logiskt. Jagtycker nämligen inte att det är så långsökt att draparalleller till den tidigare nämnda nya rådsförord-ningen och nya lagen om produkter med dubbla an-vändningsområden.Regeringen skriver så här: Gemenskapstillståndetfår ses som ett viktigt led i strävan att ytterligareharmonisera den gemensamma exportkontrollen. Dennya tillståndstypen förenklar för de exporterandeföretagen genom att ett och samma tillstånd kan åbe-ropas oavsett var utförseln från EU äger rum. Det nyagemenskapstillståndet är ett uttryck för densamstämmighet som råder mellan medlemsstaternabeträffande export till vissa tredjeländer.Jag har svårt att förstå att samma parti kan vara sånegativt till vårt förslag. Samma resonemang bordekunna vara giltigt även när det gäller krigsmateriel.EU-gemensamma exportregler innebär inte bara för-delar för exporterande företag. Det viktigaste är att vigemensamt tar ansvar för vad som över huvud tagetfår eller kan tänkas exporteras till tredjeland utanförunionen. Det tycker jag är att ta ansvar.Fru talman! När vi debatterar vapenexportenmåste vi bära i minnet att vapen i sig inte har någraegenskaper, vare sig onda eller goda. Däremot kansyftena från användaren vara olika. Vapen i fel hän-der får förödande konsekvenser medan vapen i rätthänder kan vara nödvändiga för att säkra frihet ochfred. ger omfattande vapenhjälp till ,och för att stärka säkerheten i Öster-sjöområdet. Det tycker vi är ett gott syfte.Fru talman! Vi har i demokratiska länder ett ge-mensamt moraliskt och politiskt ansvar för att hindraspridningen av vapen till regimer som använder ellerkan komma att använda vapnen för att hota och an-gripa andra stater eller förtrycka den egna befolk-ningen. Här tror vi att gemensamma EU-regler kanvara ett led att göra kontrollen bättre och göra detlättare att ta det ansvaret.Anf. 33 ():Fru talman! Vi diskuterar här utrikesutskottetsbetänkande 2000. I regeringensskrivelse över krigsmaterielexporten visas attkrigsmateriel för krig ökade jämfört medår 1999. har tendensen varit ökandevad gäller vapenexportens andel av den totala varu-exporten både i procent och i fasta priser. Fram till år1998 var tendensen i stället sjunkande.Naturligtvis har vapenindustrin liksom andra fö-retag intresse av att sälja. Försvarsindustrin är nöjd.Man säger: "Bakom orderboomen 2000 ligger storaframgångar på exportsidan. När hemmamarknadenviker har svensk försvarsindustri lyckats sälja brautomlands. Och det är ingen slump sade Percurt Gre-en som VD för försvarsindustrifö-rening. Industrin har strukturerats om radikalt ochkoncentrerar sig nu på att bli ledande inom valdanischer på världsmarknaden. "Regeringen och myndigheterna gör stora expor-tansträngningar inom det här området. Dessa expor-tansträngningar är inte jämförbara med andra ex-portstimulerande åtgärder. Det är inte kylskåp detgäller utan krigsmateriel.Att på det här sättet stödja vapenindustrin anser vigår stick i stäv med de ambitioner och den traditionsom har på nedrustningens område. Dessaaktiva exportansträngningar undergräver också tro-värdigheten för svenskt arbete för fred, bistånd ochkonfliktförebyggande.I har vi i en omfattande motionklargjort vår syn på den svenska vapenexporten. Un-der 14 hemställanspunkter har vi föreslagit en strategisom skulle förändra vapenexporten på ett positivt sättfrån vår och många andras synpunkt. Men det är klartatt det inte är till fördel för försvarsindustrin.Jag kan inte ta upp alla förslag utan koncentrerarmig på några av de viktigaste.Vi föreslår att den svenska lagstiftningen omkrigsmaterielexporten ska ändras och göras mer re-striktiv i syfte att exporten på lång sikt ska upphörahelt. Vi vill ha hårdare krav på dispens och vidare attdemokratikriteriet införs. Utskottet säger att densvenska inriktningen är relevant och bör behållas. Videlar alltså inte utskottets bedömning i de här frågor-na.Intresset från industrin att sälja och det tryck somsexnationsavtalet t.ex. innebär kommer att påverkaexporten i mer negativ riktning enligt vårt sätt att se.En restriktivare användning av nuvarande regler tillatt börja med, en lagändring i mer restriktiv riktningoch ett demokratikriterium skulle innebära att svens-ka vapen inte spreds till länder som inte borde fåköpa.Offentligheten i vapenexportfrågor är viktig. Enbrittisk organisation som heter Saferworld har under-sökt EU-ländernas officiella redovisningar av vape-nexport och får här kritik. harvi halkat efter.Enligt EU:s uppförandekod för vapenexport skamedlemsländerna redovisa för varandra vilka li-censansökningar man avslagit. och Englandredovisar också detta i sina årliga offentliga rapporter.Detta anser vi också ska vara ett kriterium och rutinför svensk del.Utskottets motiv för avslag på detta förslag är attdet är mycket sällan man gör direkta avslag, utandessa besked kommer i ett mycket tidigt stadium.Men det här argumentet anser inte vi vara tillräckligttungt i jämförelse med den öppenhet som en redovis-ning skulle innebära.Vi har också lagt fram ett förslag som innebär attföljdleveranser ska omfattas av samma exportreglersom nyleveranser. menar att helakrigsmaterielsystem aldrig får betraktas och exporte-ras som följdleveranser. Vi kräver också stopp av allexport av ammunition och reservdelar till stater somkommer i krig eller av andra orsaker inte uppfyllerriktlinjerna för svensk vapenexport.Fru talman! Jag vill också ta upp frågor om klus-terbomber och utarmat uran, för de ingår också i dethär betänkandet.Vi har i en motion föreslagit att i FN skaarbeta för att användningen av klusterbomber för-bjuds i enlighet med regler.Utskottet har svarat mycket positivt på motionen.Det pågår en diskussion inom ramen för den s.k.vapenkonventionen CCW om reglering av s.k. explo-siva lämningar av ett krig. Det inkluderar substrids-delar i klusterbomber.Bakgrunden till diskussionerna inom CCW är ettinitiativ som har tagits av . är drivande i dessa frågor,och utskottet anser att det är bättre att driva frågan härän att inkludera den i . För ser jag inte några bekymmer med detta. Det äroerhört många barn som skadas och t.o.m. dör pågrund av klusterbomber som fungerar precis somminor. Det var därför vi föreslog att frågan skulleinkluderas i . Men huvudsaken äratt frågan drivs hårt av och att vi når resultat,inte inom vilken konvention ett förbud kan inkluderasi. Därför ställer vi oss bakom utskottet i dessa delar.Däremot ställer vi oss inte bakom utskottets svarpå motionen om att vi i FN ska verka för att utarmaturan i projektiler förbjuds. Utskottet har förståelse föroron som uttrycks avseende hälsa och miljö, sägerman. Men det finns inte enligt utskottet vetenskapligabevis på att det skulle innebära någon farlig strål-nings- eller toxisk risk. Vidare har FOI sagt att detinte finns bevis på att utarmat uran medför medicins-ka eller ekologiska konsekvenser, vare sig akut ellerpå lång sikt.Då undrar jag varför FOI skriver i sin skrift Utar-mat uran: Vid röjnings- och saneringsarbete ska mansätta på sig sitt individuella andningsskydd samtkraftiga handskar om man ser skador på stridsvagnarsom gör att man misstänker att utarmat uran kommittill användning. Klädseln ska vara så tät som möjligtoch man ska givetvis inte vistas längre i området änabsolut nödvändigt.I SSI:s rapport till FN efter undersökningarna iKosovo och gavs en del rekommendationerför att skydda befolkningen. Man skulle undersökavattenkvaliteten noga, också boskapen skulle under-sökas, man skulle täcka över med cement de hål imarken man fann efter projektiler. Varför, om det inteär farligt? Varför förnekade Nato både i Gulfkrigetoch på att utarmat uran hade använts tills deblev överbevisade om motsatsen och var tvungna atterkänna det om det är ofarligt? Varför finns detstränga regler som amerikanska soldater ska följasom säkerhetsåtgärder när de sanerar en stridsvagndär utarmat uran använts, liknande regler som FOIhar rekommenderat?Vi har många exempel på att fakta förtigits förvinnings skull. Det är billigare att använda utarmaturan i projektiler än t.ex. wolfram.Det svenska försvaret hade en valmöjlighet . Då forskades det just om användningen avutarmat uran i projektiler. Men eftersom man villekunna använda projektiler både till övningar härhemma och i ett skarpt läge, valde man försiktighets-principen och valde . Det är försiktighets-principen som borde väljas och förbud införas pågrund av riskerna för efterkommande generationer.Fru talman! Naturligtvis ställer vi oss bakom allareservationer som har inlämnats från vår sida av vilkaäven är med på en del. Men för tids vin-nande yrkar jag bifall bara till reservationerna 3, 4och 7.Anf. 34 ():Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 3,4 och 6.Svensk utrikespolitik ska utmärkas av ett under-stöd av demokratiska krafter och en demokratiskutveckling i olika delar av världen. I konsekvens meden sådan politik borde inte exportera krigs-materiel till diktaturer. Det borde införas ett demo-kratikriterium och ett visst krav på folkstyre när detgäller de länder som ska exportera krigsmate-riel till.Vad värre är är att vi inte ens följer de regler somvi har kommit överens om i för vad somska gälla för vapenexport, nämligen att krigsmaterielinte ska säljas till stater och regimer som grovt ochomfattande kränker de mänskliga rättigheterna ellersom har inre väpnade oroligheter och befinner sig iväpnad konflikt. Vi följer inte heller dessa regler.Vi finner i en sammanställning gjord av att krigsmaterielexporteras till flera stater och regimer som inte upp-fyller riktlinjer.Under perioden 1998-2000 har svenskt krigsma-teriel exporterats till , , , , , , , , , . kränker de mänskliga rättig-heterna i en sådan omfattning att landet inte kvalifice-rar sig för medlemskap i , enligt utrikes-minister. Ändå tillåter regeringen export av krigsma-teriel till samma regim. kränker syste-matiskt och omfattande de mänskliga rättigheterna.Indien och är involverade i en av värl-dens potentiellt farligaste konflikter eftersom bådastaterna är kärnvapenstater. leds dessutomav en militärdiktatur.Detta är några flagranta exempel på att Sverigeinte följer de regler som har antagit förkrigsmaterielexport. Jag efterlyser att följerdessa regler och att dessutom antar ett demo-kratikriterium för export av krigsmateriel.Anf. 35 ():Fru talman! Jag vill först bemöta påstående om att man inte följer de regler somfinns. Detta är ju en fråga som vi vet regelmässigtanmäls till KU, och som regel får den också vissmedial uppmärksamhet. Däremot har vi inte sett attdet har blivit några anmärkningar i KU. Vi har nuhaft samma minister i en följd av år, och det finnsingenting att hämta. På så sätt har Saarinen inget stödför sina påståenden här i kammaren, vilket jag tyckerär anmärkningsvärt.Nu ska jag övergå till att ge en liten redovisningav det här betänkandet. Behandlingen av det här be-tänkandet, Krigsmaterielexport 2000, visar att detändå finns ett stort mått av samsyn i dessa frågor.Detta är något som kan länkas samman med att vape-nexporten bygger på en avvägning mellan svenskutrikespolitik och försvarspolitiska intressen. Vape-nexportfrågan hänger med andra ord inte fritt i luften.Därför kan vi inte ta ställning utan koppling till dessabåda andra politikområden.Det här är ett område där det behövs långsiktighet.Samtidigt som långsiktigheten är nödvändig kännermånga behov av att reagera på dagsaktuella händelserhär hemma såväl som i vår omvärld. Åter kommer viin på vikten av avvägning mot stabiliteten i säker-hetspolitiken. Vi har ett ansvar för att vår militäraalliansfrihet inte undergrävs.Fru talman!