prot · GO0963 · 2001-02-08 00:00:00 — I så gott som alla annonser om lediga tjäns-ter som distriktsveterinär efterfrågar kompetenspå smådjur och häst.I juni år 2000 gick den dåvarande biträdande nä-ringsministern i till hårtangrepp mot de kommuner som konkurrerade ut pri-vata företag och krävde att dessa skulle straffas medböter. Varför gäller inte detsamma när det är statensom konkurrerar ut företag? Det kan man verkligenfråga sig!Därför anser vi att det nu är hög tid, fru talman, attgenomföra en översyn och återkomma med förslagsom syftar till konkurrensneutralitet mellan privat-praktiserande och statligt anställda veterinärer, såsomframförts i reservation nr 4 i betänkandet som jagyrkar bifall till.I reservation nr 5, som jag också yrkar bifall till,tar vi upp frågan om förordnande av veterinär vidtävling med djur. När distriktsveterinärerna omorga-niserade sig 1995, som jag tidigare beskrivit, börjadeStatens jordbruksverk att tillämpa djurskyddslagen påett sätt som man inte tidigare hade gjort. att den veterinär som t.ex.övervakar ryttartävlingar ska vara anställd av . Före detta datum utfärdade SJV ettförordnande som gav den förordnade tävlingsveteri-nären erforderliga befogenheter för att övervaka täv-lingen. intresserade sig endastför att djurskyddsaspekterna uppfylldes och lät denarrangerande ridklubben och tävlingsveterinären,eller det företag vilket denne var anställd i, lösa er-sättnings- och anställningsfrågorna. Detta systemfungerade alldeles utmärkt, och alla inblandade partervar nöjda med systemet. Det gav bl.a. möjlighet förde många veterinärer som är funktionärer eller med-lemmar i ridklubbar att stödja klubbarnas verksamhetgenom att t.ex. ställa upp gratis eller att tillsammansmed klubben komma överens om en taxa för att varatävlingsveterinär. I och med att SJV numera intetillämpar djurskyddslagen på det sätt som man tidiga-re gjort är detta inte längre möjligt. SJV har alltsåskapat ett monopol på denna verksamhet.Ryttartävlingar, där tävlingsveterinärer erfordras,arrangeras i regel som tvådagarstävlingar över enhelg, och priset för att tillhan-dahåller tävlingsveterinärer för en sådan tävling kanligga på . Det är inteovanligt att en ridklubb arrangerar uppemot fyra täv-lingar per år.Man kan också notera att det knappast existerarnågra statligt anställda veterinärer som är specialise-rade just på häst, utan så gott som alla hästspecialisterär privatpraktiserande. Dessa vill i regel inte gå in iett anställningsförhållande med SJV för att vara täv-lingsveterinärer. Detta medför i sin tur att det ärganska vanligt att de veterinärer som övervakarhästtävlingar saknar erforderlig kompetens, vilket isin tur - och det måste vara det viktigaste för oss allahär - kan äventyra djurskyddet. Detta innebär ocksåatt det totala utbudet av tillgängliga tävlingsveterinä-rer minskar, och det är väl känt hur svårt det är att fåtag på tävlingsveterinärer. Många tävlingar har fåttställas in av denna anledning.Vilken ekonomisk betydelse tävlingsveterinärs-verksamheten har för SJV är obekant, men för rid-klubbarna och för ridsportens många utövare har deovannämnda förhållandena stor ekonomisk betydelse.Ändras djurskyddslagen så att tävlingsveterinäreninte längre måste vara anställd av SJV, utan endastbehöver förordnas med erforderliga befogenheter,uppnår man enligt vår uppfattning tre viktiga positivaeffekter.1. Man avskaffar det statliga monopolet.2. Man stärker djurskyddslagen i och med att utbu-det av kompetenta veterinärer villiga att tjänstgö-ra som tävlingsveterinärer ökar.3. Man ger dessutom ett välbehövligt ekonomiskttillskott, och det kan väl inte vara fel.Fru talman! I denna fråga borde det inte råda nå-gon politisk oenighet. Jag tror också att de som före-träder majoritetstexten i utskottsbetänkandet egentli-gen inser det orimliga med rådande situation. Här harnu kammare möjlighet att skicka en posi-tiv signal till alla dem som engagerar sig ideellt iridsportverksamheten. Ta den chansen!Anf. 8 ():Fru talman! Låt mig inleda med att tacka för dendebatt som vi hade om BSE och djurhållning här iriksdagen . På det stora hela var det ensansad och bra debatt som visar att vi har, de politiskapartierna emellan, en mycket stor samsyn kring frågorvad gäller djurskydd och djurhållning.Fru talman! Människan har genom sin unika ställ-ning i naturen ett mycket stort ansvar och en skyldig-het att behandla sina djur väl. Som djurägare ochmänniska gör det ont i mig varje gång jag ser att dettaansvar inte tas av en del. Dock ska vi komma ihåg attdet stora flertalet behandlar sina djur på ett bra sätt.Svensk djurhållning tillhör de absolut bästa i världen.Med detta inte sagt att den svenska djurhållningeninte kan förbättras ytterligare. Vår ledstjärna måstevara att sträva efter ständig förbättring vad gäller vårdjurhållning.Den svenska djurhållningen är i stora stycken ettföredöme för övriga länder inom EU. Jag och Center-partiet anser att det är viktigt att jobbar för attdjurskyddsreglerna i EU skärps efter svensk modell.Sverige har en stark djurskyddslag, och mångauppfödingsmetoder som är tillåtna inom EU är för-bjudna i . Det tycker jag är en klok och riktiginriktning. Att lagen är stark och bra betyder emeller-tid inte med automatik att efterlevnaden garanteras.Vi måste fortsätta att jobba med att se till att lagenverkligen efterföljs av alla.Fru talman! Jag skulle vilja tala om något som imina ögon är en mycket viktig fråga för att arbetetmed bekämpning av smittsamma sjukdomar ska blieffektivt och underlättas. beslutade riks-dagen om en ny epizootilag och en ny lag om zoono-ser. I detta sammanhang motsatte sig Centerpartietförslaget att minska ersättningen för produktionsbort-fall vid epizootiutbrott till . Det finns all anled-ning att återuppta debatten kring dessa frågor, särskiltmot bakgrund av den senaste tidens utveckling i frågaom BSE och dess utbredning inom EU. Den sänktaersättningsnivån innebär enligt min mening en ökadrisk för att icke seriösa djurägare försöker dölja sjuk-lighet hos sina djur. Tyvärr vann inte vårt förslag dengången gehör. Vi har fortsatt vår kamp för att förbätt-ra den lagstiftning som antogs 1999. Vi har gjort detbl.a. i budgetsammanhang och i vårt förslag tillskjutitmedel så att vi ska kunna uppnå de ersättningsnivåersom vi hade tidigare. Jag blir uppriktigt sagt lite bådeförvånad och upprörd över att se den moderata ochkristdemokratiska behandlingen av frågan i vårt ut-skott. Man lämnar bara ett särskilt yttrande i frågan.Det duger inte att säga att ni motsatte er förändringenoch att er åsikt står kvar. Man måste, kära vänner,också skjuta till pengar i det här sammanhanget omman menar allvar.Slutsatsen av ert agerande är att ni tycker att för-hållandena är felaktiga men att ni egentligen inte villförändra dem. Jag kan inte tolka ert agerande på annatsätt.Med detta yrkar jag, fru talman, bifall till reserva-tion nr 9.God djuromsorg är viktig inte bara i ett etiskt per-spektiv utan också för en god livsmedelskvalitet. Goddjuromsorg är en fråga om trovärdighet hos lant-bruksnäringen. Konsumenterna ska veta att djureninte utsätts för lidande under uppväxttid och slakt.Intimt förknippade med en god djuromsorg är trans-porterna av levande djur. pågår en verksamhetsom är upprörande. Djur behandlas illaoch transporteras långväga innan de går till slakt.Sverige måste vara pådrivande i EU för att se till attde regler om transporter som finns efterföljs, ochreglerna måste skärpas om så är nödvändigt.Absolut nödvändigt är att EU:s subventioner ochstöd till transporter av slaktdjur avskaffas. Låt migockså understryka vikten av att regelverk m.m. germöjligheter att få i gång små och mobila slakterier.Detta är avgörande viktigt för att vi ska kunna minskatransporttiderna för de djur som ska gå till slakt. Detskulle därtill avsevärt minska stressen för våra djur.Det har i utredningen om det framtida djurskyddetframkastats förslag om att man ska flytta djurskydds-tillsynen från kommunerna till något slags högre nivå.Jag tror att det skulle vara en olycklig centralisering,som inte skulle förbättra djurskyddet. Att flytta an-svaret från kommunerna skulle innebära att samord-ningen mellan den allmänna miljötillsynen och djur-skyddstillsynen skulle brytas. Den så viktiga lokal-och personkännedomen skulle förloras, sombyråkratin skulle ökas, vilket därtill skulle höja kost-naderna.Låt mig också säga att det är soci-ala problem som ligger bakom att bönder misskötersina djur. Fullföljandet av det kommunala ansvaretför dessa sociala problem skulle försämras om mangenomför förslaget om att tillskapa ytterligare enmyndighetsnivå och därmed blanda in ytterligare enmyndighet.Jag tycker att vi ska slå fast att djurskyddstillsy-nen ska ligga kvar hos kommunerna. Därmed, frutalman, yrkar jag bifall till reservation 3.Avslutningsvis, fru talman: gör männi-skor val som påverkar skyddet av och omsorgen omvåra djur. Det handlar om alla från den enskildedjuruppfödaren och vidare i förädlingskedjan fram tillkonsumenten. Låt mig understryka hur viktigt det ärmed starka och välinformerade konsumenter. Sådanaär, vill jag mena, en av de viktigaste garantierna fören sund djurhållning, en djurhållning som vi ständigtsträvar efter att förbättra.Som konsumenter har vi möjlighet att påverka in-riktningen på både den svenska och den europeiskadjurhållningen. Genom att göra medvetna och ge-nomtänkta val kan vi visa att livsmedel och de sättsom de produceras på är viktiga angelägenheter. Attlivsmedel framställs på ett etiskt och ekologiskt rik-tigt sätt är en central fråga både för oss människoroch för våra djur.Anf. 9 () replik:Fru talman! vill ifrågasätta vårambition och vår ärlighet när det gäller det beslut somfattats om ersättningen vid epizootiutbrott. kan vara lugn för att vi står för det som visade när det beslutet togs. Såvitt jag har förstått harhittills anslagna medel räckt till. Skulle vi få ett ökatantal sjukdomar som leder till större ekonomiskakrav, är vi givetvis beredda att ställa oss bakom des-sa.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag hoppas då att ochhans parti i sitt nästa budgetförslag anvisar lite extrapengar, så att det blir möjligt att höja ersättningarnatill den nivå som de en gång hade.Anf. 11 () replik:Fru talman! kan vara lugn. Detkommer vi att göra om vi bedömer att behov förelig-ger.Anf. 12 ():Fru talman! Svensk djurhållning är bättre än i deflesta andra EU-länder. Förbättrad kunskap, informa-tion och därigenom ökad medvetenhet hos konsu-menterna är en del av förklaringen till att djurhåll-ningen är bättre hos oss. Men det är viktigt att vifortsätter att debattera och att agera för förändringar,för sådana är nödvändiga.Jag tänker då på exporten av svenska gödkalvar.Svenska kalvar körs till , där de föds upp påblodmjöl, fjädermjöl och fett från kadaverfabrikerna.Man kan inte helt utesluta att det är svenska kalvarsom har utsatts för det fruktansvärda djurplågeri somvi med avsmak har kunnat se i TV.Jag tänker också på kycklingproduktionen. Därfinns brister som måste rättas till. Veterinärkontrol-lerna måste bli bättre i kycklinguppfödningen. Broi-lerkycklingen vill vi inte se.Jag tänker, fru talman, vidare på test mot galnako-sjukan. Testen måste genomföras så att svenskakonsumenter kan känna sig trygga. Det är inte baraväntan på genomförandet av testen mot BSE-smittasom skapar oro, utan det finns också en oro för kon-sekvenserna av eventuella falska testresultat. Vilkenberedskap har vi egentligen för att förhindra att jord-bruksnäringen lider skada av ett mediepådrag kringfalska testresultat?Fortfarande transporteras djur mellanEU:s medlemsländer på ett regelvidrigt sätt. Fortfa-rande utförs transporter som pågår i kanske upp till40 timmar. Exportbidragen för levande djur måsteavskaffas. Bidragen gör ju de här plågsamma trans-porterna lönsamma. Vi socialliberaler anser att trans-portsträckorna måste kortas ned. Inga transporter skatillåtas vara i än sex timmar.Vi måste få fler småslakterier och mobila slakteri-er. Vi måste inom EU kräva att EU förbjuder långadjurtransporter.Men de oacceptabla förhållandena handlar intebara om regler utan i högre grad om hur man åstad-kommer att reglerna efterlevs. Tillsynen av hur manföljer reglerna tycks inte fungera.För att kontrollera att EU:s lagar och regler följsbehövs det en kontrollinstans på EU-nivå. EU:s vete-rinärmyndighet i , som alltså inte är någon nymyndighet, kan ges makten att vara en djurens be-skyddare. Och för dem som bryter mot de regler somfinns måste straffen bli strängare.När kommer vi under det svenska ordförandeska-pet att lyfta upp djurskyddsfrågorna? Hur kommer viatt hantera T-bensteken - en fråga som har dykt upp idagarna - som man sagt måste förbjudas. Vi har attvälja mellan att förbjuda den och att testa alla kor.Hur kommer vi från svensk sida att hantera den frå-gan? Kommer att under detsvenska ordförandeskapet kräva förbud mot kada-vermjöl i allt djurfoder? Då menar jag även foder tillgrisar och fjärderfä. Kommer vi att kräva förbud motlånga djurtansporter och kontroller av att test motgalna ko-sjukan genomförs i hela EU? Kommer vifrån svensk sida under ordförandeskapet att kräva ettfederalt kontrollorgan med rollen som ett matens ochdjurens beskyddare? Kommer vi att kräva förbud motatt använda kadaverfett i mat och förbud mot maski-nurbenad köttmassa i livsmedel?Fru talman! Jag vill avslutningsvis yrka bifall tillreservationerna 11 och 12. Jag yrkar också bifall tillreservationerna 4 och 5.Anf. 13 ():Fru talman! Vi hör i debatten att vi har en samsyn.Det språkbruket känner jag igen från miljödebatterna.Jag vet inte om jag tycker att det är riktigt demokra-tiskt hederligt att säga så. Vi står här för att visa vilkaskillnader vi har mellan partier och att vi har olikasyn.Det faktum att det i betänkandet finns 16 reserva-tioner visar verkligen att vi har olika uppfattning isynen på djur och djurens rättigheter. Om vi vill varademokratiskt hederliga måste vi naturligtvis tydlig-göra de skillnaderna. Annars ger vi inte våra väljaremöjligheter att välja det parti som de kanske tyckerstår dem närmast.Vi ser olika på djurens rätt. Somliga talar ommänniskans överhöghet. Det är kanske dags att klivaned från piedestalerna och inse att skillnaderna inte ärså stora. Tittar man genetiskt kan man se att skillna-derna är otroligt små. Tittar man fysiologiskt kan manse att skillnaderna är otroligt små. Vi har olika sätt attuttrycka oss. Det kanske just är språkbärriärernamellan arter som gör att vi har så svårt att förstå var-andra.Vi anser allmänt att djur kan känna lidande.Mycket av det som finns i djurskyddslagen utgår justfrån att djur känner lidande. Låt oss också slå fast attdjur har känslor. Djur känner glädje, sorg, besvikelseosv. precis som vi gör. Det att ha känslor är kanskedet som är typiskt för djur.Det är kanske också en förutsättning för att dägg-djur ska fungera. De måste ta stor vård om de få ung-ar de får. Vi som har haft djur i praktiken vet attkänslor finns hos alla djur och är väldigt uttalande.Det är kanske dags att vi kliver ned från piedestalenoch inser att skillnaderna mellan oss och de djur somvi hanterar på ett ibland ganska gräsligt sätt inteär så stora.Jag vill citera lite grann ur djurskyddslagen, endjurskyddslag som än så länge är ensamt om.Det står i 4 §: "Djur som föds upp eller hålls för pro-duktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar skallhållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådantsätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighetatt bete sig naturligt." Jag kan också läsa det som ståri 1 § i djurskyddsförordningen: "Stall och andra för-varingsutrymmen för djur skall vara så rymliga attsamtliga djur i utrymmet kan ligga och rörasig obehindrat. Utrymmena skall utformas så, attdjuren kan bete sig naturligt. "Det intressanta är att det inte gäller alla djur. Detgäller inte försöksdjur, det gäller inte cirkusdjur ochdet gäller inte heller sällskapsdjur. Vi värderar tydli-gen också olika djur på olika sätt. Man kan verkligenifrågasätta om det gäller kycklingar. Den motion somjag väckte som hette Djur, en kortlivad plå-gad stackare togs också upp i den debatt som var fören vecka sedan.Jag är glad att forskarna nu äntligen lyfter fråganoch visar hur otroligt oacceptabel slaktkycklingupp-födningen är . Man kan verkligen inte säga undviker lidande för djuren. Man kan inte hellersäga att de kan bete sig naturligt eller att utrymmenaär tillräckligt stora för att de ska kunna röra sig obe-hindrat. Det går verkligen att ifrågasätta om slakt-kycklinguppfödningen går att bedriva som den görs med stöd av djurskyddslagen.Man kan också ifrågasätta om man kan säga attdjuren får bete sig naturligt när en ko och en kalvaldrig någonsin får träffas, fastän man kan se att detmest naturliga beteendet är att ta hand om avkom-man. Man kan verkligen ifrågasätta om de pälsdjur vihar kan bete sig naturligt i de mycket trångaburar som de hålls i. Det gäller framför allt mink.Det finns alltså all anledning att stärka djur-skyddslagen, att utvärdera om det som sker idjurhållningen var lagstiftarens avsikt och att se tillatt djurskyddslagen efterlevs. Därför är vi från Miljö-partiet mycket glada över att det verkar som att detfinns en acceptans i riksdag för en djur-skyddsmyndighet. V kommer att göra allt som står ivår makt för att se till att djurskyddsmyndighetenfinns på plats, som utredningen föreslår, den 1 januari2002.Vi är inte överens om allt med utredningen. Vianser t.ex. att tillsynen ska ligga kvar i kommunerna.Det finns också i en reservation som redan är yrkadbifall till från och . Vi me-nar att det när det går snett också finnsen social dimension. Det krävs lokala möjligheter attkänna både människor och omgivningar för att kunnahantera djurskyddsfrågorna på ett bra sätt. Dessaärenden är ofta mycket svåra.När vi från s, v och mp hanterade sågvi till att gamla miljöskyddslagen och gamla skötsel-lagen lades in i för att de inspektörer somhanterade de lagar som ligger i ocksåskulle kunna titta på djurskyddet för att få en samladbild av lantbruket. Jag delar fortfarande den uppfatt-ning som vi då gav uttryck för i miljöbalkssamman-hang.Vi kommer från sida att lyfta slakt-kycklingsuppfödningen i kammaren. Vihar lämnat in både frågor och interpellationer i ären-det. Jag kommer också att ha en interpellationsdebattredan nästa vecka om den export avhästar som sker från . Vi har sett fruktansvär-da bilder från slaktmarknader i framför allt Ander-lecht. Det kan mycket väl vara svenska hästar som viaslaktmarknader förts ut, eftersom slaktpriset på hästär mer i än vad det är i Sve-rige.Det här är en fråga som måste lösa. Detfinns olika möjligheter för hur vi ska lösa den. Jaghoppas att den debatt som kommer att ske den 15februari blir innehållsrik. försvinner ungefär5 000 hästar ur . Det är en skam för Sverige.De hästarna hamnar på marknader. Deras väg motdöden är verkligen ett lidandets väg.Synen på djur i EU är helt annorlunda än densvenska. Vi har upprörts mycket över de bilder pådjurtransporter som vi kan se. Den film som visadeshär i , och som det visades delar av i TV,Some lie dying, innehöll bilder både från transportoch från slakterier som var så gräsliga att de var näs-tan outhärdliga att se.Det transportdirektiv som kom som samordnadekraven på hur transporterna ska gå till var en försäm-ring för . Men som tur är finns det överens-kommelser som gör att vi har kvar de striktare reglerför bl.a. högdräktiga och nyförlösta moderdjur somfanns innan och som vi inte fick ha kvar efter det attdirektivet hade kommit.Det är alldeles uppenbart att direktivet är alldelesför dåligt. I en miljöpartimotion föreslår vi en radåtgärder, bl.a. kontrollanter, straff mot medlemsstatersom inte följer direktivet, stopp för transportörer sominte följer bestämmelserna. Det måste bli ett stopp pådessa djurtransporter.Det som kanske är orsaken till alltihop är den synman har i EU. Levande varelser jämställs med skru-var, muttrar och strumpbyxor. De är som vilka varorsom helst. Men det är de inte. De är levande, kännan-de varelser som måste hanteras på ett helt annat sättän skruvar, muttrar och strumpbyxor. Den synenmåste vi driva igenom i EU. Djur är inte vilka varorsom helst.Det finns en reservation 10 som handlar just omdetta som jag yrkar bifall till.Detta är ett ganska allvarligt betänkande. Jag ärledsen över att det är så många reservationer. Men detär nödvändigt, eftersom vi faktiskt inte har en sam-syn. Det finns vissa partier för vilka produktionen ochproduktionsmöjligheterna är viktigare och där mantalar om människans överhöghet.Vi anser att situationen på slakterierna måste radi-kalt förbättras. Naturligtvis kan vi som konsumentervälja vilken typ av mat vi äter. Vi kan välja bort köttom vi känner att den svenska djurhanteringen intehåller måttet. Vi kan också välja något som är secondbest. Vi kan välja Kravmärkt, där vi i varje fall vet attdjuren har haft ett gott liv och t.ex. fått möjlighetenatt vara ute under sitt liv.Men man måste också kräva att hanteringen påslakterierna är human - jag vet inte om man kan kalladet så, men hanteringen ska i alla fall ske på ett såpass bra sätt att den kan accepteras. har vi fåttföreskrifter för slakterier långt om . Men fortfa-rande kan vi se att det förekommer hantering påslakterier som knappast tål dagens ljus, också i Sveri-ge.Vi har synpunkter på strutshållningen. Det är ock-så någonting som man kan diskutera. Behöver viverkligen struts - en ny köttras - i ? De utred-ningar som har gjorts visar att strutsarna inte har detbra. Det finns mängder med skador, oerhörda pro-blem vid transporter och mycket stora svårigheter islakterierna.Matz kommer att prata en del omcirkusdjuren. Vi är mycket kritiska till förhållandenaför dem.I ett fall hoppas vi på att få en majoritet i kamma-ren, nämligen för den hantering som sker när detgäller veterinärer vid tävlingar med djur. Jag harockså en motion i ärendet som är orsakad av verklig-heten. Vi kan se att vid tävlingar för hästar såkan ofta de veterinärer som ska ha tillsyn över djur-skyddet inte häst. De kan inte! Naturligtvis är detsvårt att vara veterinär. De ska kunna allting från ormtill elefant. Man måste inse att veterinärerna oftamåste specialisera sig för att bli duktiga. Det innebäratt de som bör vara tävlingsveterinärer vid hopptäv-lingar t.ex. naturligtvis är hästveterinärer - de somkan häst! Men med det system som Jordbruksverketsatte i sjön 1995 är det inte så, utan det är framför alltdistriktsveterinärer. De är väldigt duk-tiga på ko och gris, men inte duktiga på häst. Detfinns också tillfällen där de faktiskt är lite rädda förhästar - och det är inte så konstigt. Hästen är ett stortdjur som man måste vara van vid för att kunna hante-ra. Jag vet fall där hästar har blivit skadade på täv-lingsplatser, och där den tävlingsveterinär som harfunnits inte har vågat ingripa. Man har då fått köradjur till närmaste djursjukhus, och veterinärerna därhar blivit mycket upprörda över att tävlingsveterinä-rerna inte har kunnat göra ingreppet eftersom de hartyckt att det var ett ganska enkelt sådant. Detta inne-bär att det finns all anledning att se över dagens sys-tem ur djurskyddssynpunkt.Jag skulle verkligen vilja vädja till s och v att ock-så stödja denna reservation om ni vill djurs väl, ochinte anser att administrativt krångel och regler är viktigare än djurskyddet i det härfallet. Då ska ni stödja reservationen.Slutligen har vi reservation 13 som handlar omförbud av export av levande djur. Naturligtvis kan viinte förbjuda all export av levande djur - det säger sigsjälvt. Vill man exportera en hundvalp eller en hästtill en människa som vill ha en sådan i ett annat EU-land så ska inte det stoppas. Men när det gäller exportav kalvar så måste jag verkligen ifrågasätta hur debönder som exporterar kalvar för några extra hund-ralappar är funtade. Hur kan man medvetet skickasina kalvar till en uppfödning som man vet innebärlidande, förutom transporterna?Jag yrkar bifall till reservation 13 och jag hoppasatt vi får stöd från , som också uttrycktedetta.