prot · GP0913 · 2001-10-17 00:00:00 — När fårvi skattereduktion för alkylatbensin?Så några ord om den tredje stora utmaningen. Ge-nom frihandel ökar möjligheterna att lösa mångastora problem. Frihandel leder till effektivare hus-hållning med resurser. Det höjer välfärden och skaparresurser för att lösa miljöproblem. Frihandel innebärockså att miljövänlig teknik sprids snabbare. Frihan-del skapar möjligheter för utvecklingsländerna attsjälva förädla sina naturtillgångar och minskar där-med också transportvolymerna. EU måste omedelbartavskaffa sina tullar mot de fattigaste utvecklingslän-derna.Vidare när det gäller det internationella samarbe-tet och uppgifter på EU-nivå vill jag nämna proble-men kring joniserande strålning från t.ex. uran, pluto-nium, strontium och andra radioaktiva ämnen. Pro-blemen innebär att vi har fått ett ökat antal mutationerbland djur, växter och människor. Vi måste frånsvensk sida agera mer aktivt för att få internationellaöverenskommelser som begränsar ytterligare utsläpp.Vi tycker också att det är viktigt att vi inför en eu-ropeisk miniminivå för koldioxidskatt. Dit har vi intekommit . Men det är inte nog för att klara att få ettstopp på ökat utsläpp av växthusgaser. Unionen måstegöra mer, t.ex., som vi menar, skapa en gemensamhandel med utsläppsrätter för växthusgaser. Sverigebör i avvaktan på ett EU-system införa sådan handelmed utsläppsrätter på nationell nivå så snart sommöjligt, menar vi.Sveriges möjligheter att minska svavel- och kvä-venedfall och halterna av marknära ozon är till stordel beroende av åtgärder i , eftersom merpar-ten av nedfallet i kommer från kontinenten.Vi vill att EU inför en miniminivå för svavelbeskatt-ningen och också gemensamma regler för att minskautsläppen av kväve.Anf. 77 () re-plik:Fru talman! Jag vill kommentera och ställa vissafrågor i anslutning till anförande.Först gäller det den biologiska mångfalden. An-ledningen till att vi tappar biologisk mångfald i värl-den är till en del de stora nationella problemen, kli-matförändringarna. I utanför Aust-ralien är anledningen klimatförändringar, men det ärockså ofta mycket lokala frågor när det gäller jord-bruket. Man kan se att jordbruket i släpperut en förskräcklig massa slam som lägger sig överkorallerna. Även i kan vi se att det är jord-bruket som till stor del skapar en mindre biologiskmångfald, inte bara så att arter försvinner utan ocksåså att antalet individer inom vanliga arter blir färre.Vi kan se att även skogsbruket har den här ef-fekten. Vi kan också se att jakten i EU, som den be-drivs på sträckande fåglar på väg hit, orsakar pro-blem.Då vill jag veta vilka förslag har för attkomma till rätta med just de här problemen när detgäller den biologiska mångfalden.Anf. 78 () re-plik:Fru talman! När det gäller de specifika problemensom tar upp har jag varit inne pånågra av våra föreslagna åtgärder. Vi har ett väldigtbrett program för bevarande av biologisk mångfald.Det handlar om en ny jordbrukspolitik. Det handlarom att komma snabbare fram när det gäller avsättningav värdefulla skogsområden.Vi har fått färska rapporter som visar att vi bordegå snabbare fram inom vissa områden när det gälleravsättningarna. Det fungerar dåligt. Vi har över hu-vud taget en attityd när det gäller skydd av hotadearter där vi har grundinställningen att människan harett ansvar. Detta innebär att vi inte har rätt att med-vetet ta död på en enda art, det må gälla varg, krypto-gamer, evertebrater eller vilka som är hotade.Anf. 79 () re-plik:Fru talman! Det var ett något diffust svar, men jagska koppla det här till nästa sak som upp, nämligen motkrafterna. Det är naturligtvisså, precis som säger, att när vi bör-jar göra de här avsättningarna får vi motkrafter. Ensak som dessa motkrafter säger är att det här inte gårrätt till. Det sker på fel sätt.Då gäller det att våga stå upp för det här.Vi hörde ett sådant exempel i går i utskottet. Dåvar det naturligtvis fråga om fel tid, fel sätt och felmetoder. Jag kan hålla med om att det finns vissalänsstyrelser som inte har kommit i gång med avsätt-ningarna. Men det är ett administrativt problem somär mycket enkelt att lösa.Vi kan se ett exempel på en motkraft i . Det är nämligen , somför går ut mycket aggressivt mot ekolo-giskt lantbruk. Det har varit svårt att få in motinsän-dare angående det här i . Det här ärnaturligtvis en typisk motkraft. Vi vet att ett ekolo-giskt lantbruk gör att det blir mindre gifter och fram-för allt leder till en ökad biologisk mångfald.Då vill jag höra: Kan ställa upp somparti på att försöka få in en insändare i gemen-samt med flera andra partier som vill öka den biolo-giska mångfalden för att mota mot-krafter?Anf. 80 () re-plik:Fru talman! Mitt svar är ja. Det är oerhört angelä-get att vi tillsammans, inte varje parti för sig, i högregrad ställer upp för att visa vilken väg vi är tvungnaatt gå. Det gör vi alltför sällan från riksdag.Så mitt svar är ja.Anf. 81 () replik:Fru talman! tar upp bristen påöverstatlighet som ett miljöproblem, och så hänvisarhan till EU som svaret på det problemet. Jag har na-turligtvis svårt att dela den uppfattningen. För mighandlar miljöfrågan väldigt mycket om de klyftorsom finns i världen, om hur vi i den rika världenförbrukar huvuddelen av våra naturresurser medan dei den fattiga världen får använda en bråkdel av vad vianvänder.Detta är naturligtvis en ordning som är central föratt vi ska kunna lösa miljöproblemen, och EU är intenågot svar. Jag förstår inte hur EU skulle kunna varasvaret på det. EU:s politik förstärker klyftorna, inteminst genom de murar som EU bygger mot omvärl-den, vilket själv påpekar, och ocksågenom den sortens överstatlighet som EU står för därEU ibland hindrar enskilda medlemsstater att gå före.Vad jag skulle vilja se är en stärkt global miljö-förvaltning där FN ges en starkare roll på miljöområ-det. Förhoppningsvis kan det bli ett av resultaten avmötet i . Jag hoppas att HaraldNordlund delar uppfattningen att det är en riktig vägatt gå.Anf. 82 () re-plik:Fru talman! För att vi ska komma åt de stora mil-jöproblemen krävs det att vi på ett mycket bättre sättän samverkar internationellt. Då har man bil-dat en union i som ju i hög grad är en miljö-organisation. Det finns ingen motsättning mellan attanvända EU, och se till att en av huvuduppgifternaför EU är just miljöutmaningarna, och strävandenaefter att få ett globalt samarbete kring de här frågorna.Vad och jag har svårt att varaeniga om är att det skulle vara framgångsrikt att rivaned EU, som är en miljöorganisation, och sedan enasom att vi måste samverka globalt. Då tror inte jag ochFolkpartiet att vi kan ha framgång i miljösamarbetetpå samma sätt som vi kan ha via EU. Självklart vill viäven vidga det här utanför EU:s gränser, men det ärett bra verktyg.Anf. 83 () replik:Fru talman! framhäver EU somen miljöorganisation. Jag är inte av samma åsikt.Möjligtvis kan det här vara en önskedröm för enutopisk liberal, något som framstårsom. Jag har stor respekt för det i och för sig.Harald nämner inte särskilt mycket omFN, om en global miljöförvaltning som är starkareoch om det möte som vi har i om ett år.Jag skulle gärna vilja höra en kommentar om det.Det vore också intressant att höra hur Folkpartietoch ser på klimatfrågan och huruvi-da bör gå före där. Han tog upp det som ettviktigt problem, men han utvecklade inte konkret vaddet skulle betyda för Sverige.Anf. 84 () re-plik:Fru talman! Vi bör gå före. Vi ska gå före. En delpartier i riksdag för resonemanget: Varförska vi gå före? Det må gälla klimatfrågor, kemikalie-frågor eller andra miljöfrågor. Då når vi inte de re-sultat som vi ju säger i det internationella samarbetetatt vi vill nå. Vi har möjlighet att gå före på fleraområden, och det ska vi göra.FN:s roll talar vi ofta om från socialliberalt håll.Vi säger att det är viktigt att vi satsar på FN. Men detfinns ingen motsättning mellan detta och att se till attEU verkligen blir en effektiv miljöorganisation.Anf. 85 ():Fru talman! Så det är så här kammaren ser utuppifrån! Jag ska se om jag kan klara av det här. Detär mycket pilar och stjärnor och sådant här på pappe-ret, men det ska väl gå bra.Häromdagen fick jag några frågor från Miljöparti-ets webbredaktör. Han ville ha en intervju med migpå vår hemsida. En av frågorna löd: Om du skullesammanfatta din gröna vision i tre meningar, vilkameningar skulle det då vara?Det var en svår fråga, tyckte jag. Det är inte baraså att tre meningar är väldigt kort, utan det är också såatt beskrivningen av en vision lätt övergår i klyschor.Ord som "långsiktig hållbarhet", "uthållig sam-hällsutveckling", "ekologiska ramar" och kansket.o.m. "grönt folkhem" dyker upp i huvudet. Det ärfina ord, och de används mer eller mindre allmänt avde flesta i den politiska debatten. "Långsiktig hållbar-het" och "uthållig samhällsutveckling" är typiskaklyschor som har helt olika betydelse beroende påvem som säger det. För den som lyssnar låter detkanske som om alla tycker nästan likadant. Så jagbestämde mig för att undvika att använda några av deuttrycken. "Grönt folkhem" var nog för övrigt aldrigaktuellt som svar på frågan.Jag har alltid tyckt att visioner och ideologi äroerhört viktigt i politiken. Det är i visionerna somframtiden och det långsiktiga tänkandet finns, och närvisionerna blir luddiga blir också vägen luddig efter-som man inte vet vart man är på väg. Ideologin är denbas varpå politiken byggs, och utifrån ideologin kanden som lyssnar bedöma ifall politikerns grundsynöverensstämmer med den egna. Då kan man också fåen bild av hur politikern kommer att resonera i alla deenskilda sakfrågor som dyker upp till beslut.Därför är det viktigt att konkretisera visioner påett begripligt sätt. Det gäller både för en själv, förpolitiska partier och för samhället i stort. Utan tydligavisioner blir vägen lätt krokig, och stegen framåt blirvacklande. Ord vilkas betydelse övergår i klyschorblir mer eller mindre meningslösa. Den enda lösning-en är då att fylla dessa ord med innehåll. Den svenskapolitiken har tagit några steg i rätt riktning, men vi iMiljöpartiet upplever att vi har en hård kamp att drivaför att visionerna verkligen ska få ett innehåll somöverensstämmer med klyschorna.I miljöpolitiken görs nu flera seriösa försök attbedriva politik genom att sätta upp gemensammavisioner. Det är intressant att se hur det plötsligt blirtydligt bortom allt tvivel att de ganska uttjatade orden"långsiktig hållbarhet" inte betyder detsamma föralla. Klimatmålet, som behandlas , och miljömålen,som vi blev överens om med regeringen och Vänster-partiet , har gjort det tydligt att enigheten omden långsiktiga visionen inte alltid är särskilt stor.Låt mig ta exemplet med klimatet. Det finns engammal luddig gemensam målsättning om att haltenav växthusgaser ska stabiliseras i atmosfären på ennivå som innebär att människans påverkan på klimat-systemet inte blir farlig. Vad betyder farlig? Är denklimatpåverkan som vi ser nu genom ökad frekvensav översvämningar, stormar och stigande havsvatten-nivåer farlig? Hur mycket kan vi acceptera att tempe-raturen ökar på jorden innan det är farligt? Hur storautsläpp ska vi tillåta oss själva att ha? Om man frågarpresidenten för något av örikena i så ärhan antagligen mycket oroad. Problem med saltvat-teninträngning i dricksvattenbrunnar finns ,och landet håller på att dränkas i havet. För honom ärdet redan farligt.I får vi miljöpartister kämpa som sjuttonför att ska ha som målsättning att minska sinautsläpp av växthusgaser med ynka på tio år.Svenska bedömning är attutsläppen av växthusgaser måste minska med 75 %till 2050. Här får vi i kämpa för att fåigenom en minskning på under tio år.Mål och visioner måste naturligtvis också fyllasmed innehåll i form av konkreta åtgärder, och vimåste vara beredda att ändra politik. Om åtgärdernahar ett tydligt mål att inrikta sig mot blir de också merträffsäkra, och de långsiktiga signalerna till närings-liv, kommuner och andra aktörer blir mycket tydliga-re.Miljöpartiets politik är att visionerna och målensom sätts upp för miljöpolitiken ska leva upp tillklyschorna. Vi är övertygade om att vi genom tydligamål också ger en skjuts till den pågående teknikut-vecklingen och uppmuntrar alla de positiva åtgärdersom vidtas i kommuner, i näringsliv och bland en-skilda. Och genom en stark miljöpolitik stöder viekonomiskt och lagmässigt också den positiva ut-vecklingen mot framtiden.Respekten för kommande generationer ställer kravpå oss politiker. Vi kan inte ignorera kopplingenmellan framtiden och det som vi gör här och . Omni undrar vad jag svarade på frågan från vår webbre-daktör så får ni gå in och läsa på hemsi-da mp.se.(Applåder)Anf. 86 Miljöminister ():Fru talman! Låt mig också hälsa välkommen till . Jag avundas hennelite grann att hon får hålla sitt jungfrutal på den all-mänpolitiska debattens första dag. Jag hoppas att detkommer många fler riksdagsdagar, om än inget merjungfrutal.Fru talman! I gårdagens skriver Jes-per att EU:s framtidsdebatt bör utgå frånmänniskornas vardag. Det är en klok tanke. I en de-mokrati måste verklighetens brister och verklighetensmöjligheter ligga till grund för politikens ambitioner.Endast så kan demokratins kris, som vi upplever , mötas, och endast så kan dess livskraft bevarasoch utvecklas.I EU, i , på enskilda orter, i världen ochöverallt, påverkar miljöproblemen människornasvardag. De begränsar människors livschanser. De tär på naturen och på denbiologiska mångfalden. De skapar svält och hunger.Också i vårt land med vår levnadsstandard och vårutvecklade miljöpolitik skapar luftföroreningar cancersamtidigt som våra vatten förkvävs av övergödningoch försurning och som djur och växterhotas av utrotning.Jag tror att vi alla ibland kan förenas i en känslaav vanmakt inför allt detta och inför hur trögt ochmödosamt det är att bryta de onda trenderna och nåresultat. EU har självfallet sina fel och brister, menockså stora förtjänster. Och jag tvekar inte att säga attdet är på miljöområdet med dess gränsöverskridandekaraktär som det är lättast att motivera varför EUbehövs och varför EU behöver utvidgas. Därför blirockså miljöfrågorna en del av den påtagliga verklig-het för människor varifrån en framtidsdebatt om EUmåste utgå. Det är också här som vi kan redovisapåtagliga framsteg av EU-samarbetet.Man kan säga att detta är en del av den hoppfull-het som så välgörande kontrasterar mot känslan avmissmod inför våra tillkortakommanden, en hopp-fullhet som är så nödvändig för demokratiernas för-måga att mobilisera kraft och beslutsamhet och attsamla människor till gemensamma ansträngningar.Under de många år som jag arbetade ihop medOlof återkom han i sina anföranden och inter-vjuer ständigt till vårt behov av framtidstro somgrund för gemensamma ansträngningar i det demo-kratiska arbetet från det internationella till det lokala ifolkrörelser och föreningar. Framtidstron är demo-kratins livsluft. Därför är den också miljöarbetetslivsluft. Kanske skulle vi inrätta ett sextonde, eller omdet blir det sjuttonde, miljömål där vi kräver en le-vande och myllrande framtidstro.När jag tänker igenom de senaste årens arbete såär det hoppfullheten som överväger, känslan av attdet går att nå resultat. Det gäller vad vi tillsammanshar åstadkommit här i , ofta genom arbete ochbeslut i kammare. Miljömålspropositionensom ni nu svettas över i utskottet kommer att ge osskonkreta mål på en mängd olika områden och ett fastsystem för uppföljning. Jag tror inte att något annatland arbetar så avancerat kopplat till resursförstärk-ningar till miljöpolitiken.Jag måste reagera lite grann när jag hör LarsLindblads angrepp på de ökade resurserna tillmarksanering. Därvar man orolig för att man har hittat omfattandemängder av olika gifter nedströms i Viskan.Det är gamla miljöskulder från de gamla textilfabri-kerna där. Det som människorna säger till mig när jagtalar med dem om det problemet är inte att vi nu skavara försiktiga med att öka anslagen till deras möjlig-heter att sanera, utan det som de undrar är om vi harpengar, kompetens och resurser till detta. Och jagkunde dessbättre svara dem att vi har tagit fram om-fattande pengar, att vi håller på att bygga upp omfat-tande resurser och att vi ska se till att vi kan rensaundan de gamla miljösynderna. Vi räknar inte med attden gamla textilindustrin plötsligt ska återuppstå ochlösa dessa problem åt oss. Det är våra gemensammaproblem att lösa.Vi har kemikaliepropositionen som innebär att viökar skyddet mot farliga kemikalier ytterligare ochsom har gett oss en bra grund för vårt internationellaarbete på detta viktiga område.Vi har lokala investeringsprogram. Också härskulle jag vilja vända mig till . Gör enresa runt och besök de 1 400 investeringarsom vi nu håller på med som bäst. Tala med dinamoderata partivänner i de olika kommunala samman-hangen och ta del av deras uppfattning om detta ar-bete - 1 400 olika investeringar runtom i hela Sveri-ge. Alla har goda miljöeffekter. Alla är noggrantanalyserade och bedömda. Detta är bra användapengar i ett positivt samhällsbyge för att ta några stegi riktning mot en hållbar utveckling.Vi har rovdjurspropositionen som innebär att vitar ett tydligt ansvar för våra stora rovdjur samtidigtsom vi visar omtanke om de människor som påver-kas.Arbetet med en miljöorienterad produktpolitik kanbli ett viktigt instrument för att uppnå hållbara pro-duktions- och konsumtionsmönster. Och jag vill härgärna uttrycka min uppskattning för ett gott samar-bete med med under helamandatperioden.Denna känsla av hoppfullhet gäller också vad vihar åstadkommit inom EU, inte minst under vårtordförandeskap. Och jag vill gärna tacka HaraldNordlund för hans ord av erkännande för våra insatseri detta sammanhang.Vi har hållbarhetsstrategin som utöver det kon-kreta innehållet också äntligen promoverar miljöhän-synen till politikens högsta division också inom EU.Vi har det sjätte miljöhandlingsprogrammet somgett oss tydliga strategier, konkreta mål och tidsramarpå viktiga områden och som blir ledande för arbetetunder framöver. Vi har en ny kemikaliepolitikmed en mycket stark svensk signatur. Vi har slutför-handlat om takdirektivet som innehåller just det somjag tror att egentligen är ute efter,ett tak för alla länders utsläpp av försurande ochövergödande ämnen, ett tak som innebär mycketkraftiga reduktioner , ett taksom är nödvändigt för vår strategi för att nå fram tillförsurningsmålet i miljöpolitiken.Det handlar också inom EU om ett förstärkt ledar-skap för EU i hela det globala miljöarbetet. Dettagäller även globalt. Det är nu bara drygt ett halvårsedan den nya amerikanska administrationen besluta-de att inte längre delta i Kyotoprocessen. Överallt ivärlden skapade det missmod och osäkerhet kringKyotoprotokollets framtid. Då var det EU som grepinitiativet och som gjorde tydligt att vår strävan varatt rädda Kyotoprotokollet och att få med oss andraländer i den processen. Det i sin tur ledde fram till detlyckosamma resultatet på det klimatmöte som ägderum i . Man kan dra en rät linje frånmiljöministermötet i till det goda resultatet iBonn.Jag tror att många människor , efterde fruktansvärda terrorattackerna, på ett annat sätt serpå behovet av internationellt samarbete, också när detgäller andra viktiga aspekter än att bekämpa denglobala terrorismen. Jag hoppas att detta leder till attinsikten runtom i världen ökar om att det finns mångaglobala hot som kräver ett internationellt samarbeteoch om att det är nödvändigt med internationellt sam-arbete för att skapa bästa möjliga grund för en positivframtidsutveckling.Det tydligaste tecknet på att den insikten slog rotskulle naturligtvis vara om beslutade sig för attåtervända till samarbetet kring klimatförändringarna,till samarbetet inom Kyotoprocessen.Detta gäller också globalt. Vi har ju vårt samar-bete inom det som kallas för global governance,global miljöadministration. Det låter väldigt tråkigtoch byråkratiskt men egentligen är det inte det. Istället handlar det om att bygga ett samarbete mellanländerna för att möta globaliseringens negativa ef-fekter på miljön - ett samarbete som i så stor ut-sträckning som möjligt är grundat på de demokratiskastaternas vilja att klara dessa viktiga problem.Jag skulle kunna fortsätta med att ytterligare talaom de viktiga globala utmaningar som vi står inför,inte minst när det gäller förberedelserna för det vikti-ga mötet i . Jag skulle också kunna talaytterligare om de utmaningar i övrigt som vi måsteförbereda oss på och där vi måste skärpa oss för attkunna klara dem.Grundläggande för väldigt mycket av vårt arbetemed de globala miljöproblemen, liksom med desvenska och de europeiska, är att åstadkomma enklok resurshushållning. Därför vill jag sluta med ettcitat från som är . Jagskulle gärna vilja decicera citatet till denna hennes första arbetsdag här i kammaren,även om - antar jag - citatet är betydligt äldre än vadMaria är:"Vi skall försöka vara förnuftiga på ett områdedär vi människor så ofta lyckats uppvisa det mestgrandiosa oförnuft - nämligen när det gäller att ut-nyttja våra naturresurser. ... Och jag har en känsla avatt det är bråttom. "Det var bråttom , och det är fortfa-rande väldigt bråttom.Anf. 87 () replik:Fru talman! Miljöministern kritiserade en del avdet jag sade i mitt inlägg här tidigare. Jag ifrågasatteinte alla de satsningar som ska göras på marksane-ring. Det finns ju lokala exempel på att detta är bra,och även vi moderater har en budget för detta. Där-emot kritiserade jag den 260-procentiga ökningen avdenna budget som, med statsbudgeten,riskerar att spräckas.När det gäller lokala investeringsprogram återgavjag endast statens egna kontrollorgans kritik mot dehär programmen. Jag företräder därmed inte bara minegen uppfattning.För övrigt talade jag i mitt anförande också omregeringens kloka beslut att skjuta på nedläggningenav reaktor 2. Dock beklagade jag att skä-let endast var energipolitiskt, inte miljöpolitiskt.Stängningen av den första reaktorn har lett till ökadekoldioxidutsläpp, motsvarande per dygn.Inser miljöministern det olyckliga i att en stängningav leder till ytterligare kraftigt ökadeutsläpp av koldioxid?Anf. 88 Miljöminister ()replik:Fru talman! Jag ska svara med en motfråga vadgäller detta med marksaneringen - att här ökar ansla-gen för mycket. Jag vill alltså fråga många anslag till marksanering av den storleks-ordning som vi tillsammans med ochMiljöpartiet har föreslagit ryms inom ramen för Mo-deraternas skattesänkningar till höginkomsttagarna?Det blir många nollor i den beräkningen; det kan jaglova har haft många debatter om kärnkraft och kol-dioxid, och jag ska inte upprepa alla mina argumentnär det gäller detta. Poängen med vår plan för av-veckling av är att vi ska ersättamed energisparande och förnybar energi. På det sättetpåverkar vi alltså inte koldioxidutsläppen i andraländer. Andra länder som berörs av denna handel harför övrigt också sina åtaganden enligt Kyotoproto-kollet att ta hänsyn till. Det innebär att det inte finnsnågon möjlighet för oss att veta om vi påverkar kol-dioxidutsläppen ett enda dugg i de länderna.Anf. 89 () replik:Herr talman! är det så att är ett av deländer som har världens högsta skatter. Vi prioriterarframför allt skattesänkningar för dem som har detallra svårast, nämligen låg- och medelinkomsttagarna.Vi prioriterar också skatter för företagandet för attkunna lösa de sysselsättningsproblem som fortfarandefinns med den socialdemokratiska regeringen.Den danska kolkraftens otrevliga miljöpåverkanär vardag för oss som bor i . Kväveoxider,svavel och koldioxid väller in över den skånskalandsbygden. Parallellt med Barsebäcksstängningenbedriver statliga brunkolsbrytning ochbrunkolseldning i - med spridning av olikaämnen, med regeringens goda minne och med rege-ringens beslut i botten.Min fråga till miljöministern är därför: Hur kanmiljöministern acceptera att hans egen regering be-driver en sådan politik, som man utmålardetta med klimatproblemen som en av de viktigastemiljöfrågorna - ja, kanske den viktigaste?Anf. 90 Miljöminister ()replik:Fru talman! Regeringen bedriver ingen verksam-het i - alls icke!