prot · GO0983 · 2001-03-21 00:00:00 — Jag skulle gärna vilja lägga ytterligareen bild till den här diskussionen.I händer mycket och där väntasen dynamisk utveckling. har ochkommer att ha fortsatt stor betydelse för utvecklingoch tillväxt i framgent. Där har engeografisk nyckelplacering vid södra . Po-tentialen för vidgad handel med länderna i Central-och är stor och påverkas av kommandeutvidgning av EU med nya medlemsländer.Fasta förbindelser över Stora Bält, ochpå sikt troligen över Fehmarn Bält ger nya möjlighe-ter vid samverkan och effektiva transportlösningar.Därtill kommer också förväntningarna på effekten avden fasta förbindelsen över . Detta samman-taget ställer krav på ett väl fungerande transportsys-tem. Det är också av stor betydelse för förbindelsenmed övriga Sverige.Transportsystemet är en av de viktigaste faktorer-na när det gäller en fortsatt god utveckling för helaSverige. Det är avgörande för var man kan bo, arbetaoch studera och hur lätt det är att få vardagslivet attfungera.Möjligheten att transportera varor och att resainom landet och dess regioner samt till och från om-världen är avgörande för att ska kunna ta delav de nya förutsättningarna. Där vill jag peka på atthamnarna i erbjuder och tillsammans medÖresundsbron kommer att erbjuda näringslivet alter-nativa vägar för gods som ska till och från olika des-tinationer i Europa.Öppningen mot de östra delarna talar för fortsattökande handelsutbyte, godstransportvolymer ochdärmed fler färjeleder österut. Det blir därför alltviktigare att tillse att anslutande infrastruktur fungerarväl, snabbt, säkert och effektivt.Hur viktigt transportsystemet är för tillväxt ochkonkurrenskraft har både näringsministern och stats-ministern talat ganska mycket om. Varför gör man dåingenting? Varför vänta med en infrastrukturproposi-tion när man verkligen behöver göra någonting?Det är bara att se på de nationella vägar som gårgenom landskapet : E 4 Helsingborg-Stock-holm, E 6 Trelleborg-Malmö-Helsingborg-Göteborgoch vidare mot , E 22 Trelleborg-Malmö-Kristi-anstad och vidare mot och och inteminst delar av . Det här är viktigastråk där de felande länkar som fortfarande finnsmåste åtgärdas så att de får en bättre standard förkommande transportbehov. Det är sådana saker somjag menar att regeringen måste ta sitt ansvar för, lika-väl som för att tillföra resurser till järnvägsstråken,både för gods och människor, genom Skåne.Jag tycker att det är dags att ytterligare understry-ka att det finns väldigt många frågor runtom i Sveri-ge, inte minst i min egen kommun , där detsocialdemokratiska kommunalrådet frågar sina egnariksdagsledamöter från : Vad gör ni egentligen?Överläggningen var härmed avslutad.Motionen lades till handlingarna.7 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner2000/01:71 till utbildningsutskottet2000/01:82 till miljö- och jordbruksutskottet2000/01:87 till lagutskottet2000/01:92 till justitieutskottet8 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återUtbildningsutskottets betänkanden /01:UbU9-UbU12Trafikutskottets betänkande 2000/01:TU9Arbetsmarknadsutskottets betänkande AU99 § Svenskt deltagande i fredsstyrka i betänkande 2000/01:UU12Svenskt deltagande i fredsstyrka i Kosovo.Anf. 15 ():Herr talman! För mindre än beslötkammaren, på rekommendation från ett sammansattförsvars- och utrikesutskott, om att tillåta svensktrupp i en fredsstyrka i Kosovo. Vi gjorde det i ensituation där vi hade sett bilder på folkmassorna ikrigets Kosovo. anklagades,och anklagade sig självt, för passivitet och för hand-lingsförlamning. Bilderna från Blace lever fortfarandepå våra näthinnor.I dag är återigen en väpnad konflikt under upp-segling i regionen. Det finns flera skillnader, men detfinns också flera likheter.Skillnaderna är att vi nu reagerar . Ännu ärdet inte öppet krig i regionen. Det är fortfarande ettgeografiskt begränsat område, och det är inte särskiltmånga människor involverade. Då var det serbernasom var förövarna under en grym diktator, dag har vi haft ett demokratiskt val i Förbundsre-publiken . Vi har en ny president.Likheterna är att målet för svenskt deltagande i enstyrka är detsamma som det var då. villgenom att utöka mandatet för KFOR-styrkan i Ko-sovo bidra till att fred och stabilitet ska kunna råda iregionen framgent. vill minska människorslidande, och vi vill försöka förhindra att konfliktenfår en spridning.I det syftet har utrikesutskottet, med hörande avförsvarsutskottet, tagit ett s.k. utskottsinitiativ till attutvidga den svenska Kosovotruppens mandat geogra-fiskt. Vi menar att de också ska kunna verka i denbuffertzon som skapades utanför Kosovo och i degränsnära områdena i , under förutsätt-ning, naturligtvis, av medgivande från Förbundsre-publiken och från den makedoniska rege-ringen. Deras uppdrag blir i första hand att skydda de30 "EU-monitorer" som EU har beslutat att utplacerai zonen. De ska också kunna bevaka den makedonis-ka gränsen och försöka förhindra att terrorister får fripassage i området.Det är ett enigt betänkande. Såväl försvarsutskot-tet som utrikesutskottet står bakom detta. Att vi haragerat så snabbt med ett utskottsinitiativ innebär att vipå från det vi först börjadediskutera frågan kan komma till ett beslut i kamma-ren. Vi vill naturligtvis uttrycka vår uppskattning föratt vi har kunnat få ärendet behandlat så tidigt i kam-maren. Vi har kommit överens om att inte belastakammaren med en lång debatt i en fråga där vi ändåär eniga. Jag vill ändå understryka betydelsen avdagens beslut.Herr talman! Jag yrkar bifall till utrikesutskottetshemställan i UU12.I detta anförande instämde (s).Anf. 16 ():Herr talman! ska besluta om ettutökat mandat för soldaterna som tjänstgör i densvenska bataljonen i Kosovo. Beslutet om svensktdeltagande i fredsstyrkan fattades av påvåren 1999. Den etablera-des i Kosovo efter beslut i - resolutionen 1244.KFOR:s uppgift var att säkerställa tillbakadragan-det av de jugoslaviska styrkorna och att avväpna denkosovoalbanska . Denna av-väpning blev inte av, och detta har bidragit till dennuvarande hotfulla situationen. En säker miljö skulleockså skapas i Kosovo så att alla flyktingar skullekunna återvända. Inte heller detta har åstadkommits.I resolutionen ingick också en internationell, civilnärvaro i Kosovo - som efter de uppgifter jag har fåtthar fungerat bra. beslöt man att inrätta ensäkerhetszon, in i längs gränsentill Kosovo. Jugoslaviska styrkor skulle därmed hind-ras från att återvända in i Kosovo. I den säkerhetszo-nen har varken militär eller specialpolis från Jugosla-vien fått vistas - bara lokala poliser. Genom avtaletinrättades också en gemensam kommission för attsäkerställa att avtalet skulle hållas. I denna demilitari-serade zon har den kosovoalbanska gerillan tillåtitsatt etablera sina ställningar.Sverige bidrar nu med en bataljon i Kosovo på ca800 personer, men svensk trupp kan bara agera inomKosovos geografiska område.Utskottet anger att till följd av utvecklingen i Ko-sovo - dvs. upptrappade våldshandlingar, på vissaställen , men har de blivitännu värre - speciellt i gränstrakterna mellan Serbienoch , behöver mandatet för KFOR-styrkan ändras. Ändringen fordrar ett beslut i riksda-gen. Därför har vi denna minidebatt i kammaren idag.Beslutet i EU att utöka övervaknings-kommissionen från nio till 30 EU-övervakare i detoroliga området förutsätter ett utökat mandat för vårasoldater, så att de kan gå in i området och hjälpa tillmed eventuella evakueringar om det händer någotmed EU-övervakarna eller vid transporter av skadade.Miljön innebär naturligtvis en större fara för sol-daterna. Det är egentligen inte meningen att de skadelta i strider. De ska finnas där för att garanterasäkerheten för EU-observatörerna. Det nya mandatetinnebär också att de svenska KFOR-soldaterna kanagera i , där det är fulltkrig. har kosovoalbanska terro-rister intagit byar inne i och omringatden näst största staden . utri-kesminister har vädjat om stöd frånNato och KFOR. Efter en lång debatt om det interna-tionellt styrda Kosovo fördömde påkvällen det extremistiska våldsom har spritt sig in i Makedonien.Under det senaste halvåret har de albanska terro-risterna trappat upp våldet i i det serbis-ka området, mördat poliser, sprängt polisbilar,sprängt busskolonner. Det har förekommitmånga människorov, vilket har lett till försvinnandensom inte har retts upp.När Nato övertog ansvaret för Kosovo var avväp-ningen en stor uppgift. Det har man inte klarat. Na-turligtvis bidrar det till att terroristerna har kunnatutvidga sina möjligheter.Nu har inflytande över utvecklingen glidit urhänderna, eftersom de naturligtvis inte vill ta stridmed sina tidigare allierade. Alla vet att samar-betade när det gäller inbördeskriget och kriget motJugoslavien.Herr talman! Överste , en av Sverigesmest erfarna Balkanexperter, tidigare bl.a. chef för enFN-mission i under första hälften av1990-talet, har i en artikel i beskrivitBalkans allvarliga situation utifrån riskerna för ettkrig i . Han anser att en snabb och om-fattande civil fredsbevarande insats behövs i Make-donien och föreslår att statsminister initiativ till en sådan aktion som ordförande i stark observatörsorganisation, stor nog atttäcka hela , bör skapas. Denkan vara polisiär, militär eller civilklädd men måsteha resurser att kunna kalla in militära ochpolisiära helikopterburna specialförband som i sam-verkan med dubbeletniska makedoniska förband kansäkerställa lag och ordning. Jag önskar att statsmi-nistern tar till sig detta råd.Anfallskriget mot kom till stånd genom den amerikanska utrikesmi-nistern manipulationer. Det kanni själva läsa i Kosovorapporten på s. 146-158 somhandlar om . ärdet detta brott tilläts ske. Det är en mörkepok i historia.Kriget kom till på amerikanskt initiativ och i stridmed och folkrätten. stödde de ko-sovoalbanska terroristerna. Naturligtvis har dettauppmuntrat den starka albanska nationalismen påBalkan. har, som sagt var, inflytandet över situa-tionen glidit ur händerna. Mediernas bild avinbördeskriget i Kosovo, som en kamp mellan detonda och det goda där terroristerna tilldelades detgodas roll, har haft stor betydelse även i -också i denna kammare. De som har haft en annanmening har utsatts för angrepp och osakliga anklagel-ser.Den största skulden till att hela nu riskeraratt dras in i krig har Clintonadministrationen. Ansva-ret för att detta inte sker har EU, med somordförandeland.Herr talman! Jag instämmer i försvarsutskottetsbeslut att tillstyrka ett utökat mandat för de svenskaKFOR-soldaterna. har en lång tradition närdet gäller att arbeta i fredens tjänst. Utvidgningen avdet nuvarande mandatet i en situation med fullt geril-lakrig i det aktuella området är ett viktigt och allvar-ligt ställningstagande, vars konsekvenser vi intekan överblicka. Eftersom riksdagsbeslut fordras fördenna förändring bör fortlöpande informe-ras om utvecklingen i det område där den svenskabataljonen kommer att agera.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §. )10 § Kommuner och landsting i internationellsamverkanFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 2000/01:KU16Kommuner och landsting i internationell samverkan(prop. 2000/01:42).Anf. 17 ():Herr talman! Det betänkande vi nu behandlar ärKU17 och gäller frågor om kommuner och landsting iinternationell samverkan. Regeringen föreslår i enproposition att bestämmelserna om tjäns-teexport och kommunalt internationellt bistånd slåssamman till en lag. Man föreslår vidare att kommu-ners nuvarande krav att ha regeringens medgivandeför direktexport av kommunala tjänster tas bort. För-slaget innebär också att kommunalt internationelltbistånd inte längre ska ha som krav att det är huma-nitärt bistånd. Det gäller också att tillstånd för sådantbistånd till länder som får svenskt statligt bistånd avskaffas och ersätts med en anmälningsplikt tillSida.Från Moderata samlingspartiet är vi inte emot attfrågorna samlas i en lag. Dock har vi synpunkter påen del av innehållet och vilka effekter det kan få.Grunden för den kommunala verksamheten är attkommunen ska verka inom den egna kommunen ochför sina invånare. Vi tycker att det är den grundsynensom ska gälla för kommuner och landsting.Det är viktigt att fastställa att biståndsverksamhe-ten främst är en statlig angelägenhet.Vi motsätter oss inte att kommuner och landstingbedriver en viss tjänsteexport, t.ex. att bistå medexpertkunskap och viss biståndsverksamhet genomatt skänka bort äldre utrensad utrustning. Dock är detalltid viktigt att betona att detta ska ses som en extra-ordinär verksamhet.De kontakter som kommuner och landsting harmed t.ex. vänorter kan ofta vara bra och utvecklandeför kommunen. Men med det förslag som majoritetennu har finns risk att dessa områden, om kommunernahar för stora åtaganden, tar kraft från annan verksam-het. Det kan även vara ett risktagande med kommu-ninvånarnas pengar vid tjänsteexport. Om kommu-nerna själva ska göra bedömningen vilka projekt manska gå in i med tjänsteexport i andra länder och bi-ståndsprojekt i andra länder kan det få till följd att dekommunala huvuduppgifterna eller kärnuppgifternainte får den prioritering som kommunens och lands-tingets invånare kräver.Dessa frågor ska som regel hanteras av staten menmed möjlighet för kommuner och landsting, som manhar sagt tidigare, att under samordnade former bedri-va viss tjänsteexport och viss biståndsverksamhet.Herr talman! Jag vill avslutningsvis yrka bifall tillden moderata reservationen nr 2.Anf. 18 ():Herr talman! I sin proposition föreslår regeringenen rad åtgärder som syftar till att vidga utrymmet attbedriva tjänsteexport. Det handlar dels omatt fler institutioner ska kunna ägna sig åt denna verk-samhet, dels om generella lättnader i regelverket.Enligt regeringen bör vid sidan av kommuner ochlandsting ensamma dessutom kommunalförbund,regionförbund och kommunala bolag ha rätt att enga-gera sig i export av tjänster. delar inte denuppfattningen.Huvuduppgiften för kommuner och landstingmåste vara att värna den s.k. kärnverksamheten, dvs.skola, vård och omsorg. Kommuner och landsting skainte operera på marknaden och därigenom ta affärs-mässiga risker och äventyra fullföljandet av centralavälfärdsuppgifter. När det gäller de kommunala bola-gen tillkommer dessutom att insynen ofta är dålig ochmöjligheten att utkräva ett demokratiskt ansvar ärbegränsad. Enligt gällande lagstiftning kan kommu-ner och landsting i viss utsträckning ägna sig åttjänsteexport. Kretsen av kommunala aktörer som rätten ska inte utökas, tycker Folkpartiet.Inte heller kan vi i tillstyrka de övrigaförslag som avser lättnader i det regelverk som om-gärdar den kommunala tjänsteexporten. Regeringenvill att det ska underlättas för kommunala aktörer attbedriva direktexport av tjänster. Kravet på regering-ens medgivande bör i sådana fall tas bort. Dessutomska viss varuexport, som "utgör ett nödvändigt kom-plement till eller har ett naturligt samband med dentillhandahållna tjänsten" tillåtas.Sammantaget pekar alltså dessa förändringar i enriktning som tar avstånd från. Kommuneroch landsting ska koncentrera sig på sin verksamhet,inte successivt förvandlas till affärsdrivande företagtill förfång inte bara för skattebetalarna utan också förprivata företag som är verksamma i tjänstesektorn.Som grundläggande motiv för de föreslagna la-gändringarna anför regeringen dels att lagstiftningenbör anpassas till de förhållanden som råder i prakti-ken, dels internationaliseringen och EU-medlemskapet, som anses öka betydelsen av interna-tionellt engagemang också hos subnationella aktörersom kommuner och landsting. underkän-ner båda dessa argument.Att "praxis" när det gäller den kommunala tjäns-teexporten har utvecklats åt ett håll som inte stämmermed de bestämmelser som har beslutat omutgör inget rimligt skäl att ändra lagstiftningen. För-ändringar av lagar måste ske mot bakgrund av envärdering av huruvida det är sakpolitiskt riktigt attgenomföra en tänkt förändring eller inte, och intebasera sig på en uppgiven "eftergiftsstrategi". Omregeringen börjar anamma den principen också påandra områden öppnar det skrämmande perspektiv förhela det svenska rättssystemet.Det är naturligtvis riktigt, herr talman, som rege-ringen konstaterar, att det pågår en internationalise-ring som bryter upp traditionella strukturer och mins-kar betydelsen av gamla territoriella gränser. Natio-nalstaterna har på flera områden fått vidkännas enökad konkurrens om att utöva makt och inflytande.Men det är inte heller ett argument för att den kom-munala affärsverksamhet som är alltförstor ska utvidgas ännu mer.Internationalisering sker i praktiken genom detmänskliga utbytet, resor och kontakter, och genom atthandelsrelationer expanderar. Politiker - nationella,regionala och lokala - etablerar kontakter över na-tionsgränserna för att diskutera gemensamma angelä-genheter.Inget av detta har någon som helst koppling tillfrågan om värdet av tjänsteexport. Detsaken gäller är om kommuner och landsting ska ägnasig åt kommersiell verksamhet som i stället kan utöv-as av privata aktörer. Det anser inte att deska göra oavsett om det sker med affärspartner inomeller utanför Sverige.Regeringen lämnar i sin proposition ett antal för-slag som ska göra det lättare för kommunala aktöreratt ge bistånd. Sammantaget öppnar regeringens för-slag för en inte obetydlig expansion av den kommu-nala biståndsverksamheten.Det strider mot den i kommunallagen stipuleradelokaliseringsprincipen, som är ett viktigt och vidaomhuldat rättesnöre för den kommunala verksamhe-ten. Den innebär att kommuner och landsting självafår ta hand om sådana angelägenheter som är av all-mänt intresse och som har anknytning till kommu-nens eller område eller invånare och sominte staten, en annan kommun, ett annat landstingeller någon annan har hand om.Det förslag som regeringen lägger fram står ocksåi bjärt konstrast till principen om att kommunernaprimärt ska ägna sig åt att värna kärnverksamheten,dvs. skola, vård och omsorg. Det är en princip somFolkpartiet står upp för.För liberaler är världen gränslös. Internationellsolidaritet är ett av de bärande inslagen i liberalismen.Bistånd till länder och människor i behov av stöd ärett praktiskt uttryck för denna centrala liberala tanke.Men biståndspolitiken är och måste förbli en i huvud-sak statlig angelägenhet.Kommuner och landsting har redan enligt gällan-de lagstiftning vissa begränsade möjligheter att mani-festera sin solidaritet genom att skänka utrustningsom de kan avvara till stater som befinner sig i enakut nödsituation. I övrigt är det staten som ägnar sigåt internationellt bistånd.Regeringen anför inte några övertygande skäl tillatt den ordningen ska ändras i enlighet med proposi-tionens förslag. Särskilt anmärkningsvärt är förslagetatt kommunala aktörer ska kunna ge bistånd i form avutrustning, annan än sådan de kan avvara, till ländersom inte får statligt bistånd efter tillstånd av regering-en.Konstitutionellt innebär det en maktförskjutningav utformningen av den svenska biståndspolitikenfrån till regeringen. Vilka länder som i dagfår svenskt bistånd och hur politiken i övrigt skautformas är en fråga för beslut i . Med denregel som regeringen nu vill införa kan offentligtbistånd komma att ges till länder som harbestämt inte ska komma i fråga för svenskt bistånd.Regeringen - som mycket väl, som vi har sett, kanbefinna sig i en parlamentarisk minoritetsposition -kan genom den praxis för tillståndsgivningen somutvecklas trotsa ett beslut om inriktningen av densvenska biståndspolitiken som en majoritet står bak-om. Det innebär att kommuner kan lämna direkt stödtill länder som inte vill lämna bistånd tillmen som regeringen anser att man ska lämna biståndtill. Det är ur författningssynpunkt ytterst betänkligt.Folkpartiet avvisar också det i propositionen somhandlar om internationellt bistånd. Med detta vill jagyrka bifall till reservation 1, som innebär ett avslag påpropositionen.Anf. 19 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets förslag till riksdagsbeslut i betänkandeKU16 och avslag på de två reservationer som finns.När jag första gången läste igenom regeringensförslag och tänkte efter vad det skulle bli för debattom det, eftersom jag visste att det skulle hamna påKU:s bord, verkade det ganska enkelt. Det såg ut attvara en inriktning som det inte kunde råda några somhelst politiska motsättningar om. Det blir ett enigtbetänkande, och sedan är väl den här frågan avgjord,tänkte jag.När man läser sammanfattningen av vad förslagetinnebär ser man att regeringen föreslår nuvarandekrav på att regeringens medgivande för s.k. direktex-port av kommunala tjänster tas bort. De kommuneroch landsting som vill får själva avgöra på vilket sätttjänsteexporten lämpligast ska bedrivas.Vidare kommer inte längre att krävas att kommu-nalt internationellt bistånd är humanitärt. Kommunaltbistånd till länder som får statligt bistånd ska anmälastill Sida. Det är bara för att hålla ihop det så att manär medveten om vilka olika biståndsmedel som an-vänds så att man får en helhet.Regeringen skriver också: För att lämna biståndtill länder som inte får svenskt statligt bistånd skadäremot regeringens tillstånd krävas. Det görs avsamma anledning, dvs. att man vill ha ett grepp övervilka biståndsmedel som finns och till vilka länder degår så att man ska ha ett övergripande ansvar. Fleratalare har varit inne på att det är statens övergripandeansvar hur biståndsmedel ska användas.Herr talman! Jag uppfattade att det skulle varasvårt att få någon som helst politisk oenighet kringdetta. Men i den politiska världen är ingenting omöj-ligt. Det dök upp två reservationer. Jag tänkte kon-centrera mig på reservation.Folkpartiet har inte bara synpunkter på att rege-ringen ska lämna sitt godkännande. Kommunerna skainte ha kompetensen att själva avgöra vilket biståndde är benägna att ge. Man skriver dessutom att kom-muner och landsting ska koncentrera sig på sin kärn-verksamhet: skola, vård och omsorg. Jag tycker migha hört det uttrycket förut. De ska inte omvandlas tillaffärsdrivande företag som tar kommersiella risker påskattebetalarnas bekostnad.Det är att ta i när det gäller den här typen av frå-gor. Kommunerna själva omyndigförklaras. De ärinte kapabla att bedöma vilket slags bistånd de skakunna klara av att ge och heller inte till vilka länderdet ska gå, utan de ska fråga staten om lov.Det har varit en ordentlig debattom den kommunala självstyrelsen. Det har kommitupp frågeställningar i den diskussionen som har gjortmig lite överraskad över vilken oerhörd tyngd manhar lagt på den kommunala självstyrelsen. Sakfrågan isig är inte så oerhört glasklar. Det finns en ba-lanspunkt mellan vad som är ett kommunalt ansvaroch vad som är ett övergripande statligt ansvar.Den diskussionen tror jag är nyttig, och det ärviktigt att vi för den. Men jag blir lite överraskad,lindrigt uttryckt, när man hävdar att kommunernasjälva kan ta ansvar för utförsäljning av bostadsbolagoch sjukhus. När man vill rasera något som vi medgemensamma krafter har byggt upp är den kommu-nala självstyrelsen oerhört viktig.Vi kan titta på en utomordentligt tydlig kommunalangelägenhet och bedömningsfråga där man tar initiativ och har klara inriktningar vad det ärför bistånd man vill ge och till vilka länder. Skillna-den blir nu bara att kommunerna, om lagförslaget gårigenom, inte behöver be regering och riksdag om lovatt göra det. Den kompetensen finns hos kommuner-na.Jag tycker att det känns lite märkligt hur debattenom den kommunala självstyrelsen har utvecklatsunder . När det är för hela samhälletoch inte bara för en enskild kommun, stora, övergri-pande och viktiga frågor är kommunerna fullt kapablata ansvaret. I en liten mycket begränsad kommunalverksamhet, som dessutom är oerhört angelägen förmottagarländerna, är kommunerna omyndigförklara-de. Då ska staten som överhuvud godkänna vilkeninriktning de har.Det är en logik som haltar något. Jag kan uttryckadet lite tillspetsat, något som är väl underbyggt i dereservationer som finns.