prot · GO0962 · 2001-02-07 00:00:00 — När vi var i förlängdesåterigen undantagstillståndet i sydöstra . Detär nu PKK ensidigt lade ned vapnenoch önskade en fredlig utveckling av området. Omden turkiska staten inte tar emot den utsträckta han-den och häver undantagstillståndet och låter vardagenbli normal i sydöstra kommer man aldrig attkunna omfattas av de regler som styr ett demokratisktsamhälle. Den turkiska staten måste ta sitt ansvar ochinleda en försoningsprocess som i rimlighetens namninleds med ett hävande av undantagstillståndet.Kravet på att till varje pris slå vakt om statens en-het innebär att grundläggande mänskliga rättighetersätts ur spel. Kurder, armenier, assyrier/syrianer ochandra etniska grupper tillåts inte fritt använda sittspråk eller fritt utöva sin kultur. Kurdiska kvinnorsom oftare än männen inte behärskar det turkiskaspråket tvingas låta sina män tolka vid läkarbesök ochhar då svårigheter att tala fritt vid t.ex. våld i famil-jen. Genom att förneka människors rätt till det egnaspråket och den egna kulturen sätts grundläggandemänskliga rättigheter ur spel.Fru talman! Avslutningsvis: ockuperar se-dan 1974 en del av . Trots ansträngningar attlösa konflikten och en rad FN-resolutioner vägrarTurkiet att ge upp sina anspråk på ett delat Cypern.Den svenska hållningen har alltid varit att stödja FN:sresolutioner och enstatslösningen med en federal statsom förespråkas i gjorda överenskommelser mellangrek- och turkcyprioter och som också varit densvenska regeringens hållning. Under de senaste årenoch framför allt i samband med närmandetill EU har det svenska tidigare aktiva stödet alltmeravvecklats. Från sida hade vi hellresett utifrån just närmandet till EU att användealla kanaler för att öka trycket på för attkomma fram till en rättvis lösning av Cypernfrågan.Anf. 114 ():Fru talman! Världens livsmedelsproduktion kan försörja hela världens befolkning. Ändå svälternärmare 800 miljoner människor, och av dessa bor 36miljoner i . Det är svårt att föreställa sig denfruktan och de svårigheter som dessa människorupplever.Att överleva en jordbävning som i elleren torka och ett krig som i och , utantillgång till mat, vatten och kläder är svårt. Dåligvattentillgång eller tillgång endast till dåligt vatten ärett stort problem i världen. Det leder inte bara tillpolitiska kriser och militära hot utan också till sjuk-domar, farsoter och brist på mat. I vissa länder kanden största delen av alla sjukdomar hänföras till dåligtvatten med åtföljande dålig hygien.Fattigdomsbekämpning och livsmedelssäkerhet ärkomplexa frågor. Hänsyn måste tas inte bara till vat-ten, miljö, jordbruk, handel och i vissa fall genteknik.Lika viktiga är frågorna om hälsovård, utbildning,energi, kvinnans roll och ytterst demokrati ochmänskliga rättigheter. Dessa faktorer måste vägasihop, och FN måste, liksom dess medlemsländer, ialla sammanhang föra frågan om fattigdomsbekämp-ning i den internationella debatten och försöka hittalösningar.Fru talman! bistånd har en stark inrikt-ning på smittskyddsarbete bl.a. kring tbc, hiv ochaids. Tbc sprids framför allt i grupper som lever un-der svåra förhållanden såsom svält, kyla och trång-boddhet. Under sådana förhållanden får tbc en ut-märkt grogrund. Norrs tbc-projekt i nordvästra syftar till att försökabryta smittkedjan genom att förbättra miljön, förändraorganisationen i fängelserna och hitta metoder för attkunna separera medfångar från smittbärare.Men mycket handlar också om att ge de drabbademat och kläder. Undernärda fångar med liten mot-ståndskraft lever i kalla, trånga och ohygieniska cel-ler. De har ingen eller dålig tillgång till mat och klä-der. De drabbas mycket lätt av tbc.Kläder, filtar och mat måste transporteras till dedrabbade områdena. kan inte biståndet från Sidaanvändas till transporter. Det här vill jag ta upp somett problem som vi måste lösa. Vi måste hitta finansi-ella lösningar på transportfrågan, annars stannar denhär typen av biståndsprojekt upp.Samarbetet på lokal och regional nivå framför alltmellan kommuner, landsting och länsstyrelser ärviktigt när det gäller överlevnad men också för attförankra och utveckla demokratin. Finansiering avdecentraliserat samarbete från EU-programmen böröka, och stöd för att åstadkomma detta måste ges. Vimåste samordna de svenska insatserna som görs pålokal och regional nivå med dem på central nivå. Ettexempel på detta är att inrätta ett föratt ytterligare stimulera och öka samarbetet i Barents-området.Fru talman! Jag gjorde tillsammansmed en studieresa till . Eritreaär ett av världens fattigaste länder. Inkomsten är un-der . Barndödligheten är hög.Konflikten med överskuggar allt annat ilandet, och all utveckling i landet beror på om manfår fred eller ej. tecknades ettfredsavtal mellan länderna i om hur man skakomma fram till ett varaktigt avtal om fred. I på plats, och det har ökat människornas tropå att det ska gå att få fred. FN ska som första uppgiftupprätta en demilitariserad zon påden eritreanska sidan av gränsen.Hundratals människor är på flykt. De har fått läm-na allt de ägde och lever nu i flyktingläger. De saknarmat, vatten, kläder och tält. Situationen är svår. Tor-kan har inte bara skördat boskap, den gör det ocksåomöjligt att odla, vilket innebär att svälten kommerallt närmare. För varje individ som drabbas är kata-strofen ett faktum, och kvinnor och barn drabbashårdast.Eritrea har utlyst val till ett parlament.Det ska hållas . Förberedelserna är igång på flera sätt. En vallag och en partilag håller påatt färdigställas. Det är viktigt att landet genomfördemokratiska val och att människorna får bilda parti-er och kandidera. Demokratiska val är en förutsätt-ning för att landet ska lyckas i sitt utvecklingsarbetesom självständig stat.Sverige måste på olika sätt visa sin solidaritet, ochvi måste ge människorna vårt stöd både i demokrati-processen och i vardagen. I det nya avtal som Sverigeska skriva med måste hänsyn tas till Eritreasfolk, till flyktingar och deporterade från . Defattiga ländernas intressen måste stå i fokus när Sve-rige utvecklar sin politik för global utveckling bådenationellt, i EU och i FN.Fru talman! Slutligen: Det finns en sjukdom somheter bilharzios eller snäckfeber. Den drabbar främstmänniskor i tropiska länder och orsakas av en sug-mask. Totalt har 200-300 miljoner människor dennasjukdom. Sjukdomen leder till långvarigt lidande ellertill döden. Brasilianska forskare har tagit fram ettvaccin mot denna sjukdom, men inget läkemedels-bolag har visat intresse att tillverka det. Behovet finnsfrämst i , de fattigaste länderna, där köp-kraften är låg.Som socialdemokrat tycker jag det är viktigt att viengagerar oss i kampen för att alla människor fårtillgång till en bra sjukvård. Vi måste påverka i EU, iFN och i kontakter med näringsliv, så att fler får till-gång till forskningsresultat och läkemedel som kanlindra och bota allas sjukdomar, inte bara någras.Riksdag och regering måste föra en dialog med nä-ringslivet för näringslivsinriktade insatser i bi-ståndsarbetet, inte minst inom läkemedelsindustrin.Anf. 115 ():Fru talman! Jag kommer i mitt anförande att berö-ra de ändrade förhållandena i ochvad som krävs för fortsatt positiv utveckling i dettaområde. Det är naturligt att jag är särskilt intresseradav utvecklingen där, eftersom jag bor mitt i området.Fru talman! Det är inte situa-tionen var helt annorlunda än . Det är inte sålänge sedan det rådde misstro och fiendskap. Detrådde en form av väpnad fred med dagliga patrulle-ringar av flygstridskrafter och enheter. Dettaförhållande bröts för inte så länge sedan.Själv fick jag möjlighet att besöka 1992,alltså för mindre än . Det var spännandeatt komma till det tidigare så stängda och lite skräm-mande, som ändå var ett av våra grannländer.De dramatiska förändringar som varit vid handen ivårt närområde visar att det historiska skeendet intestår still. Jag vill erinra om att vår tidigare utrikesmi-nister gav uttryck för en annan bildän möjlig frigörelse för de tre staterna vid Öster-sjökusten nära vårt land, för inte så många år sedan.Fru talman! Det gäller nu att ta till vara den posi-tiva utveckling som påbörjats. Visst hade våra treländer i en rejäl uppförsbacke efter detsocialistiska/kommunistiska vanstyret, och möjligenhar de det . Det var inte bara ekonomin som varraserad utan hela samhällssystemet hade förstörtsunder en 50-årsperiod.Nu tror jag att våra grannländer har gjort helt rätt.De har gjort allt för att orientera sig västerut och sökaen demokratisk utveckling. Det mesta tyder nu på attdenna omorientering lyckas i allt väsentligt. Det äroch har varit viktigt att som närmaste grann-land lämnar det stöd som är möjligt och efterfrågat.Viktigt är vidare att vi kan verka som föregångslandoch visa på demokratins väg.Nyckeln för framgång ligger i fortsatt orienteringmot och samarbete med demokratiska nationer inomEU. Det är därför utomordentligt bra att de ländersom var under kommunistiskt förtryck såtydligt visar önskan till medlemskap och samarbetemed länder där frihet och marknadsekonomi är led-stjärna.Under vårt ordförandeskap har vi därför ett sär-skilt ansvar för länderna vid . Det är natur-ligtvis mer naturligt för , genom vår närhetoch våra tidigare historiska band, att få med kandi-datländerna i i gemenskapen. Själv-fallet är det lika viktigt för ett ordförandeland i södraeller mellersta inom EU, men jag föreställermig att det är naturligare att ha nära samarbete medett grannland.Fru talman! Jag har med tillfredsställelse noteratatt just utvidgningen är en av huvudmålsättningarnaför vårt ordförandeskap. Jag tror mig även ha noteratatt inriktningen är mot våra grannländer. För något årsedan träffade jag vänner i , och önskemålenom stöd för medlemskap i gick inte att ta fel på.Vidare var det önskemål om stöd för ett medlemskapi Nato. Självfallet ställer det sig något svårare, efter-som har valt att stå utanför. Jag tror attdet är hög tid att ompröva detta ställningstagande.Fru talman! Situationen har på ett påtagligt sättändrats på de jag berörde i min inledning. Slutär det och misstänksamheten. Den hot-fulla säkerhetssituationen har ersatts med samförståndoch samarbete. Detta syns inte minst i de gemen-samma fredsinsatser som genomförts och som pågår.Jag tror att det är viktigt att är med fullt uti fredsarbetet och får möjlighet att tidigt delta i plane-ring och beslut. Det var därför med tillfredsställelsejag tog del av regeringens deklaration, med inbjudantill överläggningar om formulering av säkerhetspoli-tiken. Naturligtvis delar jag inte regeringens uppfatt-ning i det som följer på inbjudan, med de begräns-ningar som anges i texten på s. 10 i den utdeladedeklarationen.När nu regeringen kallar till överläggningar måstedessa naturligtvis utgå från den verklighet som råderpå det säkerhetspolitiska området. Warszawapaktenfinns inte kvar som militär makt.Fru talman! Det finns ytterligare skäl för ompröv-ning av detta ställningstagande. Jag tänker då på våregen säkerhet med hänsyn till de förändringar som enmajoritet i riksdag beslutat om för vårt för-svar.Jag såg två rapporter omjust de begränsningar som uppkommit genom beslutetom vårt försvar och nödvändigheten att söka säkerhetpå annat sätt. Det är olyckligt att regeringen och utri-kesministern ännu inte insett den nya försvars- ochsäkerhetspolitiska situation som uppkommit.Fru talman! Jag tror vidare att det behöver förasen diskussion med våra grannländer som ännu inte ärmedlemmar i . Jag ser det som lämpligt att sökaen gemensam säkerhetsordning för hela regionen. Vihar då att notera att är Natoland.Det är högst rimligt att även andra strandstater vidÖstersjön får en rimlig gemensam säkerhetspolitik.Fru talman! Jag vill från horisont - möj-ligen både bildligt och verkligt, om man står på Ho-burgsgubben och blickar ut mot sydväst - ta uppfrågan om den ryska enklaven . Den ärangelägen, och jag tog upp frågan även under denallmänpolitiska debatten för ett tag sedan.Det är en besvärlig såväl geografisk och miljö-mässig som stats- och handelsrättslig fråga som pånågot sätt måste hanteras. Det kan varaså att denna enklav är omsluten av EU.Jag hoppas att denna fråga kommer högt på dag-ordningen under ordförandeskap. Det är mernaturligt än då ordförandeskapet finns i Central- ellerSydeuropa.Jag har erfarit att utrikesministern avser åka tillKaliningrad för överläggningar. Det är bra, och jaghoppas att det efter utrikesministerns besök kommernågon form av handlingsplan för det fortsatta arbetet.Historien känner få, om några, lyckliga statsbild-ningar med delat territorium. I fallet Kaliningradsoblast gäller att landförbindelsen går över två andrasjälvständiga nationer, med allt vad detta innebär. Detgår som regel bra under normala förhållanden. Mendet kan komma tider med påfrestningar, och då gällerdet att ha ett väl fungerande regelverk.För människorna i kan det blisvårighet med rörelsemöjligheter när området inomnågra år kommer att vara omgivet av EU-länder. Detär en i högsta grad väsentlig fråga att lösa -ja, fru talman, i mycket god tid. Här tror jag Sverigekan spela en roll, inte minst under vårt ordförande-skap. Vidare är det viktigt att höja levnadsstandardenför människorna i denna enklav. För det krävs utökathandels- och industrisamarbete.Fru talman! Avslutningsvis skulle jag vilja belysaEU-utvidgningens betydelse för regionerna i Sverige.Naturligtvis avser jag då främst när länderna i vårtnärområde blir medlemmar.EU kommer att ge ett heltnytt geopolitiskt landskap i . Själv-fallet kommer detta att påverka olika regio-ner, och det ger nya förutsättningar för handel, utbyteav kapital, varor och tjänster.Fru talman! Det jag nu vill lyfta fram är vikten avatt ta till vara de svenska regionernas kompetens ochnätverk i ansökarländerna. , som jag själv harerfarenhet från har, möjligen på grund av sitt läge,haft långvarigt samarbete med några av ansökarlän-derna. har därmed unikt goda förutsättningaratt utgöra en resurs i utvidgningsprocessen.Låt mig ge några exempel på frågor från Gotlandsom är väsentliga för den positiva och snabba utvidg-ningen av EU.- Kommunikationernas betydelse för ökat utbyteoch kontakter,- demokratiseringsprocessen och arbetet med attbygga upp väl fungerande institutioner,- ökad interregional samverkan,- uppbyggnad av gemensamma institutioner förmiljöövervakning och räddningstjänst m.m. samt- uppbyggnad av gränsöverskridande kompetensoch utvecklingscentrum.Inom samtliga dessa områden både kan och börden regionala och lokala kompetensen utnyttjas på ettbättre sätt än vad som varit vid handen.Fru talman! Jag uppmanar därför regeringen attskapa stort utrymme för interregionala initiativ somstöder utvidgningsprocessen.Anf. 116 ():Fru talman! Jag tänker ägna min talartid till attprata om den . Enligtregeringens deklaration är situationen i denallvarligaste i hela Afrika.Redan på 1400-talet kom européer till det mäktigalandet Bakongo, som är stort som hela Västeuropa.Historien kan sedan berätta om europeisk närvaro ilandet men även närvaro från andra länder. Vi kännerigen och doktor möte, sominträffade . Svenska missionärer kom tillKongo 1881.Anmärkningsvärt är det jag hittade i en historie-bok, att den belgiske kungen 1884 får Kongosom personlig egendom. Sedan lämnar han över lan-det till den belgiska staten.Vi minns FN:s och svenskars arbete i på60-talet. Olika presidenter har försökt att styra det härstora landet. Vi minns namn som Lumumba, Mobutooch . Ingen har varit speciellt fredlig.I januari i år bekräftas att president mör-dats och att hans son godkänns som landetspresident.Eftersom det är oroligt i flera andra länder i när-heten av har ett stort antal flyktingarfrån , och Uganda.Kongo är oerhört rikt på naturtillgångar: koppar,guld, diamanter, skog och vattenkraft. Men det mestaav vinsterna försvinner ut ur landet och kommer intebefolkningen till del.I landet finns många arméer. Det finns gerillarö-relser som stöds av och , som i sintur stöds av och även av trupper från Angolaoch . egen armé har låg stridsmo-ral och många har deserterat till . Som mångaandra krig i är detta krig ett mycket komplice-rat krig och ibland kanske svårt för oss västerlänning-ar att förstå.Under tid blev konflikterna med grann-länderna alltmer tillspetsade. Olika väpnade gruppersökte makten. Återigen bröt ett krig ut som betecknassom ett inbördeskrig, men egentligen inte är det pågrund av att det är så många andra länder som ärinblandade.Så mördas . Det är mer uppenbart ännågonsin att står vid sammanbrottets gräns.Ekonomin fungerar inte, rättssäkerheten är satt ur speloch de politiska förhållandena är kaotiska. Människorhungrar och lider. av befolkningen lever underfattigdomsstrecket. Människor dör av sjukdomar somman normalt inte dör av, men undernäring gör att deinte har någon motståndskraft. Krig förs i olika delarav landet, och den offentliga servicen har totalt för-fallit. Som tur är har kyrkorna ersatt delar av detsamhälleliga och gör ett gott humanitärt arbete till-sammans med olika biståndsorganisationer.Alla oppositionella grupper i landet är inte väpna-de. Det finns de som arbetar för fredliga lösningaroch uppgörelser. Det finns de som söker någon formav demokratiskt styre. En av dem är , ledare för partiet . Han har tvingats leva iexil såväl under Mobuto som under . Vår riks-dag förlorade möjligheten att träffahonom. Det var tänkt att han skulle besöka utrikesut-skottet, men han blev förhindrad därför att han samti-digt fick audiens hos påven.Tshisekedi har dock lagt fram en plan om att kri-get måste få ett slut, att för att ingripa iKongo måste verkställas och att avväpning av olikagrupper måste genomföras. Han menar att alla poli-tiska krafter, såväl väpnade som fredliga, måste sam-las till en allkongolesisk konferens för att skapa en nydemokratisk författning.När jag tillsammans med andra svenska riksdags-ledamöter besökte var detnågorlunda lugnt i landet. Men vi träffade många somkunde berätta om det fasansfulla som hade hänt underåren. Deserterade soldater hade tagit över hela städer,plundrat och dödat. Det berättades om soldater somtog sig in i skolor och brutalt våldtog och mördadeflickor i åldern 6-12 år.Det är svårt att veta hur många politiska fångardet finns i landet. Men förmodligen finns mångahäktade och fängslade människor. Många familjer harfamiljemedlemmar som saknas och många familjersaknar samtliga manliga medlemmar, vilket gör attkvinnorna ofta har hela ansvaret för familjens för-sörjning.Det finns rapporter från bl.a. Amnesty som vittnarom våld och tortyr. Barnfångar har inte egna celler,utan blir utsatta för övergrepp av både väktare ochmedfångar.Det finns också rapporter om att det fortfarandefinns 2 miljoner flyktingar i och utom landet. Inter-nationella Röda Korset menar att kriget bara sedan1997 krävt 2 miljoner dödsoffer, de flesta inte avvåldshandlingar utan på grund av att hälsovården ochlivsmedelsförsörjningen helt har kollapsat.För snart två år sedan undertecknades ett fredsav-tal i . Alla de stridande parterna skrev på, menavtalet har aldrig följts. Avtalet kräver bl.a. att främ-mande militära styrkor ska dra sig tillbaka och ettomedelbart eldupphör.FN har beslutat sända 5 000 observatörer tillKongo. Men det har inte varit möjligt, eftersom stri-derna bara fortsätter.I december ställde jag en fråga till var hoppingivande. Hon sade att underordförandetiden kommer att lägga fram konkretaförslag för att stödja fredsinitiativ från , stärkalandets egen kapacitet och ge stöd för att förebyggaoch lösa väpnade konflikter i ett längre perspektiv.Dessutom bör EU utveckla sitt samarbete med FN,något som vi inom tror är totalt nöd-vändigt för att det över huvud taget ska komma till enlösning. Det behövs också hjälp med krishantering.Fru talman! Fru talmannen var för övrigt med påresan till . och svenskar har under merän spelat en viktig roll för människorna iKongo. Det finns många berättelser av kongolesersom haft kontakter med Sveri-ge. Många berättar också att far- eller morföräldrarhaft goda relationer med svenskar. I världen är Sveri-ge ett mycket litet land. Men i det kongolesiska fol-kets hjärtan är vi ett stort, fredsivrande, starkt ochsolidariskt land. Vi är tvungna att ge allt stöd vi kanoch att i alla sammanhang visa människorna i Kongoatt vi inte förtröttas, utan att vi fortsätter stödja sålänge det behövs.Anf. 117 ():Fru talman! Återigen hopar sig de mörka molnen iMellanöstern. befolkning har i fria och demo-kratiska val valt högerledaren till premi-ärminister för att leda . Valetväcker oro, och det finns skäl att vara betänksaminför fredsprocessens förutsättningar. De som kännertill bakgrund vet att det inte är en duva, utansnarare en hök som kommit till makten i Israel.Bilden modifieras dock något med tanke på att Sha-ron måste hämta stöd i ett parlament där han inte haren majoritet bakom sig. Icke desto mindre är valet avSharon en olycksbådande signal. Det finns stor an-ledning att vara pessimistisk, men låt oss för den skullinte misströsta eller hålla oss passiva.Nu kanske mer än någonsin kommer de israeliskafredsvännerna att behöva vårt stöd och vår vänskap.Den har under de senaste årenmed kraft och framgång stärkt våra kontakter medIsrael. Dessa relationer kommer med stor sannolikhetatt sättas på svåra prov den kommande perioden. Mendet är angeläget att den fortsättersitt engagemang i området, inte minst som ordföran-deland. Det är viktigt att vi inte nu vänder tillbaka tillden istid då ledde och dåfredsprocessen helt stannade av eller snarare tillätsstanna av, med världssamfundet som avvaktandeåskådare. Ockupation, övervåld, terrordåd, brott motde mänskliga rättigheterna är inte en regional ensakutan något vi alla är skyldiga att reagera mot.Palestinierna i de ockuperade områdena på Väst-banken, i och östra längtar efter fri-het. av ockupation är det hög tid attden får ett slut. Att palestinierna också får rätten attleva ett människovärdigt liv med frihet och mänskligarättigheter är en angelägenhet för oss alla.Det svenska engagemanget bör även fortsatt inne-bära ett starkt och tydligt stöd för palestinsk själv-ständighet, ett substantiellt bistånd, men också kon-struktiv kritik där så behövs, detta för att man i detpalestinska samhället ska utveckla en demokratiskkultur på alla områden och till fullo respektera demänskliga rättigheterna.På båda sidor bör man med kraft och tydlighet be-kämpa extremismen och terrorismen. Dessa tillsam-mans med fattigdom och förtryck är fredens främstafiender.Det är bristen på framtidstro som skapar den de-speration som får de palestinska ungdomarna att kastasten mot de israeliska soldaterna. Det är inte så sombilden ibland framstår att det är föräldrar som sändersina barn i döden för ett fritt . Efter mångaresor i området vet jag att det i de flesta fall är ung-domarna själva som i frustration och vrede ger sig utpå gatorna. De vill ha rätten till ett fullvärdigt liv ifrihet - en förståelig önskan. Övervåldet som användsmot dessa frihetstörstande ungdomar är överväldi-gande. Att av de döda är palestinier talar sitttydliga språk.Fru talman! ingick jag i en delega-tion från som var i bl.a. för attträffa dåvarande utrikesminister var dagen efter ett fruktansvärt terroristdåd då enbomb exploderat på en israelisk buss och tagit livetav tiotals. Men trots sorgen och vreden över dettavansinnesdåd kom till vårt möte. Han motive-rade sin närvaro med att han inte ville låta extremistereller terrorister få bestämma dagordningen. Om hanhade uteblivit från mötet med oss som hade kommitfrån för att diskutera möjligheter att bistå ifredsprocessen hade ju extremisterna uppnått sitt mål.Peres var och är en klok person, och när han beskrevsin syn på det våld som blossade uppmellan israeler och palestinier sade han: "Du kan inteskjuta på fattigdomen, men den kan skjuta på dig. "såg sambandet mellan den sociala misär ochdet torftiga liv som många palestinier får uthärda.Han såg att det var just i misären som extremisternakunde rekrytera medlemmar och att hopplöshetenföder stenkastare.