prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Mindre pengar betyder färrelärare, sämre lokaler och äldre böcker.För att bryta den här utvecklingen mot privatise-ring och kommersialisering av skolans värld krävs ettantal centrala regeländringar:För det första måste det bli stopp för vinstdrivnakommersiella verksamheter på skolområdet.För det andra måste den lokala nivån, där man bästa överblicken, få ett avgörande inflytande videtablering av fristående skolor.För det tredje behöver vi ett förändrat bidragssys-tem som bättre motsvarar den enskilda skolans verk-liga åtagande och kommunens övergripande ansvarför den totala skolverksamheten.För det fjärde kan fristående skolor som bygger påideella initiativ - t.ex. föräldrakooperativ i glesbygddär syftet är att hålla ihop barngruppen i stället för attskilja barnen åt, som är motivet i många fall - vara ettbra komplement till den kommunala skolan.För det femte ska vi ge den gemensamma offent-liga sektorns personal samma frihet och befogenhetersom har beviljats diverse friskolor och privata entre-prenörer.Herr talman! Tiden i skolan är den enda period ilivet då människor naturligt träffas över alla gränser.De intryck av världen och medmänniskorna somförmedlas präglar en människaresten av livet. Barngrupper ska inte delas utan varatillsammans från tidig start i livet. Så läggs grundenför jämlika villkor och integration.Anf. 340 () replik:Herr talman! ger en historie-beskrivning av hur liberaler och socialdemokrater engång gemensamt arbetade för en bra skola för alla,och det är helt riktigt. Vi hade en gemensam ideologinär det gällde skolpolitiken ochi slutet av . Det handlade om att ge allabarn en bra skolgång.Nu handlar det om en fortsatt utveckling av dennadjupt demokratiska modell, nämligen att ge alla enmöjlighet att välja, inte bara de som är penningstarka.Så var det ju före den friskolereform som genomför-des av den borgerliga regeringen, att bara de somhade pengar att betala kunde sätta sina barn i en an-nan skola än en kommunal.För mig är det uppenbart att friskolor, oavsett omde är privatägda eller föräldrakooperativt ägda, tillfören mångfald och en konkurrens som på alla andraområden har visat sig vara bra och som naturligtvisockså är bra på skolans områdeEgentligen är det tveksamt vad socialdemokrater-na vill här, men jag kanske kan få tillfälle att ställa enföljdfråga.Anf. 341 () re-plik:Herr talman! Jag vill bara erinra omatt det faktiskt var en socialdemokratisk regering sominförde rätten att välja skola. Men rätten att väljaskola skiljer sig avsevärt från den utveckling som nuär på gång.Det handlar långt ifrån alltid om att välja till nå-gonting. Mycket ofta handlar det om att de privilegie-rade och köpstarka grupper som nu me-nar att socialdemokraterna bara tänker på - det ärprecis tvärtom - ofta väljer sig bort från en skola. Vihar fått vittnesbörd om att i flerakommuner väljer välbärgade att ta sina barn frånskolor i invandrartäta områden, för att ta ett exempel.Den valfriheten - det tror jag att vi kan vara över-ens om - kan vi skapa genom att ge dem som är akti-va och verksamma i den kommunala skolan störrebefogenheter och större frihet.Anf. 342 () replik:Herr talman! Jag har under de senaste 10-15 årenvarit med om hur socialdemokrater har bekämpatökad valfrihet. Från början var ni emot föräldrako-operativ, föräldrakooperativa dagis och privata dagis.Successivt har detta förändrats, men fortfarande finnsdet här sega motståndet. Och visar det sig pågrundskolans och på gymnasieskolans område.Jag tror att vi måste inse, och att även socialde-mokraterna måste inse, att kan vi inte gå dennegativa vägen. Vi kan inte förbjuda människor attvälja, utan tvärtom måste vi underlätta för alla attvälja det som de tror är bra för deras barn.Anf. 343 () re-plik:Herr talman! Det låter ju väldigt vackert att allaska få möjlighet att välja. går det till på det sättet,vilket som skolpolitiker borde känna till,att det är ett centralt byråkratiskt skolverk som be-stämmer. Och det är viktigt att det ska vara Skolver-ket som ska lägga fast om den skola som ansöker omatt få etablera sig uppfyller läroplanen. Så långt är detriktigt. Sedan kommer beskedet till kommunen får vara vänlig att inrätta den här skolan. Sedansäger man från kommunens sida, exempelvis i iSkåne för att ta ett exempel och det finns många and-ra: Det där klarar vi inte av, för då får vi försämraundervisningskvaliteten. Det beror på att det inte ärnågra tillskott av ekonomiska medel uppifrån som detär fråga om, utan det är kommunen som får ta resur-ser från befintlig skolverksamhet. Det är väl ingenvalfrihet om några vinner och andra, ofta kanske storagrupper, förlorar.Anf. 344 () replik:Herr talman! Jag vill hålla med på en punkt. Han säger att samma frihet börgälla för de kommunala skolorna som för friskolor.Det tycker vi också. Vi tycker att alla skolor ska varafria och kunna bestämma över sin egen verksamhetoch att man ska låta lärare, elever och föräldrar be-stämma och inte så mycket skolstyrelse och kom-munledning.Sedan gjorde en historisk fel-bedömning. Han sade att en skola för alla startades avsocialdemokrater och liberaler. En skola för alla star-tade 1842 - en folkskola för alla där alla skulle gå ien obligatorisk skola. Det var innan detfanns några socialdemokrater i Sverige.Vem ska välja? Ska föräldrar, lärare och barn intevälja? Väljer de som väljer en friskola fel? Måste allavälja en skola om man inte vill?Bengt Silfverstrand har bara negativt att säga omfriskolor. Därför bör de knappast finnas kvar enligthonom, med undantag av några föräldrakooperativosv. Men jag har rest mycket runt i landet och tittat påskolor. Jag har sett många dåligt fungerande kommu-nala skolor. Med logik skulleman alltså lägga ned kommunala skolor också.Anf. 345 () re-plik:Herr talman! Det är kommunerna som får betalabåde till den kommunala skolan - givetvis - menockså till de friskolor som etableras. Då är det välrimligt att de lokala politikerna får ha ett ord med ilaget? De har ju överblick. Om det visar sig att eta-bleringen av en friskola får svåra konsekvenser, somden ofta får, för övrig skolverksamhet så är det välrimligt att de som lokalt har valts att företräda med-borgarna har ett ord med i laget.Vi kan vara helt överens om att det är viktig från denna utgångspunkt har ett stort inflytandeockså från föräldrar och elever i skolorna. Därområder ingen tveksamhet. Men för att lösa det proble-met behöver man inte skapa börsnoterade företag somväljer elever.Anf. 346 () replik:Herr talman! Ett centralt byråkratiskt skolverk bestämmer,säger han. Om det vore så att inte bestäm-de om enskilda skolor så skulle massor av kommunerinte få en enda enskild skola, utan alla skolor skullevara kommunala i de kommuner där partivänner styr. Det skulle endast finnasvalmöjlighet i borgerligt styrda kommuner. Det tyck-er jag vore väldigt synd. Elever, föräldrar och lärareväljer i stor utsträckning, om de har möjlighet,en enskild skola eftersom de tycker att den fungerarbättre än andra skolor.Är det inte bättre, , att de somberörs närmast av skolan, nämligen eleverna, föräld-rarna och de lärare som jobbar där, bestämmer vilkenskola barnen ska gå i och vad man ska arbeta med?Anf. 347 () re-plik:Herr talman! Inom rimliga gränser ska självfalletden valfriheten finnas. Men ibland visar det sig attden valfriheten gäller för en begränsad grupp. Kun-skapsskolan och andra väljer vissa typer av elever ochutvisar andra. Här hörde vi i en debatt tidigare enföreträdare för som slog vakt om barnmed särskilda behov av stöd. Men här visar det sig attde blir utvisade! De får inte bara gult kort, utan de fårrött kort i de skolor som så varmt om-huldar.När jag säger ett byråkratiskt skolverk så menarjag att det är kommunerna, den lokala nivån, som harbäst överblick över de behov som finns i den totalaskolverksamheten. Det är rätt fantastiskt att höra attLars är rädd för att kommunerna skulle fåstörre inflytande. Då får vi ju en vital debatt ute ikommunerna! Kommuner med borgerlig majoritetskulle naturligtvis ofta se till att det kom fler frisko-lor. Som socialdemokrat är jag inte rädd att vi får dendebatten ute i kommunerna. Alla debatter om skolanbehöver inte föras just från den här talarstolen.Anf. 348 () re-plik:Herr talman! Det socialdemokratiska initiativetsom kom här angående utvecklingen av pri-vatiseringen välkomnar jag naturligtvis som vänster-partist. Jag tycker att det är bra att vi får fler på denhär kanten att diskutera med.Jag har en konkret fråga till rör åtminstone två av de fem punkter som han tarupp. Det gäller dels problemet med börsnoteradeföretag och vinstdrivande skolor, dels problemet medbristande kommunalt inflytande vid etablering avfriskolor. Min fråga är: Vilka förutsättningar trorBengt Silfverstrand det finns att den socialdemokra-tiska riksdagsgruppen kommer att stödja de vänster-partistiska motioner som finns med exakt den inne-börd som han har redogjort för här?Anf. 349 () re-plik:Herr talman! Jag utgår naturligtvis till dels fråndet förändringsarbete som är på gång i Utbildnings-departementet när det gäller bidragssystemet och därdet pågår en översyn. Jag tar fasta på de uttalandensom har gjorts från mycket auktoritativt håll - bådefrån utbildningsministern och i andra sammanhangockså från skolministern och senast i gårdagenspartiledardebatt från statsministern.Jag utgår från att detta kommer att innebära för-ändringar i denna riktning. Vi har ett socialdemokra-tiskt förtroenderåd som redan har uttalat sig mycketstarkt för att kommunerna ska få ökat inflytande videtableringar. Jag gör bedömningen att det finns enstark förankring för de här synpunkterna också i densocialdemokratiska riksdagsgruppen.Anf. 350 () re-plik:Herr talman! Jag ska fatta mig kort. Jag är gladom har rätt, för det skulle innebä-ra att de vänsterpartistiska motioner som innehållerförslag som ligger i den riktning som anger beträffande vinstdrivande skolor och ettökat kommunalt inflytande skulle kunna vinna kam-marens gehör.Anf. 351 () re-plik:Herr talman! Jag tycker att jag har varit tydlig. Jaghar tagit fasta på vad som har sagts i diskussionen ochi det förändringsarbete som pågår. Vi vet att bidrags-systemet när det gäller exempelvis gymnasieskolornaär klart kontraproduktiv. När det gäller grundskolornaär det på papperet lika ekonomiska villkor, men ipraktiken har, som jag har visat med ett par konkretaexempel, de enskilda skolorna, friskolorna och deprivata skolorna ofta ett mindre utbildningsåtagandeoch en sämre skolmiljö. Därför behövs också en för-ändring. Den kan ske genom ett bidragssystem somdet vi hade tidigare där de fristående skolorna fick75 % av den genomsnittliga kostnaden för en grund-skoleelev. Det vore ett steg mot rätt håll om man gickden vägen.Anf. 352 ()replik:Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillBengt Silfverstrand. Varför tror föräldrar väljer att ta bort sina barn från skolan omallting är så bra som han säger?I augusti konstaterade det skolverk som inte gillar att det finns positiva effekter avökat utbud av utbildningar som bara kan anordnas pådetta sätt, t.ex. vissa gymnasiedelar, en utvecklingoch ökad mångfald i det pedagogiska arbetet, kom-plettering av professionell lärarkompetens, ökad be-nägenhet i kvalitetssäkring inför bedömning av kva-liteten i utbildningar som upphandlats, ökad lyhörd-het för de studerandes behov och önskemål till följdav konkurrensbegränsningar, tydligare utkrävande avansvar vid bristande måluppfyllelse därför att t.ex. enentreprenad avbryts och inte förlängs och ekonomiskafördelar.Tror inte alls på ?Anf. 353 () re-plik:Herr talman! Anledningen till att man på vissahåll och i vissa fall väljer en fristående skola framförden kommunala skolan är inte sällan att den kommu-nala skolan har blivit utsatt för mycket hårda påfrest-ningar av borgerliga regeringar, menockså av en socialdemokratisk regering som tving-ades till nedskärningar på grund av det som den rege-ring där ingick åstadkom under sintid. Då förstörde man ekonomin, och vi fick sedan gåin och sanera. Det är grunden - en mycket viktiggrund.Jag kan konstatera, och det är en av slutsatserna iförslaget, att det finns många intressanta initiativ,bl.a. pedagogiska sådana, från fristående skolor. Detkan finnas föräldrakooperativ som jag tycker kan varaviktiga komplement. Det är alltså inte på något sättfråga om något avståndstagande från fristående sko-lor. Gränsen, som vi ser det, bör gå vid vinstdrivandeskolor. Man ska inte kunna använda skattemedel påett sätt som innebär att man i praktiken avlövar övrigskolverksamhet.Anf. 354 ()replik:Herr talman! Om inte några privata alternativ ha-de fått finnas och om inte den här verksamheten hadekommit i gång - hur tror att sko-lan skulle ha sett ut då?Den konkurrens som visar på de positiva effektersom jag har läst upp har lett till att det också blir ettökat tryck på den kommunala sidan. Man får se till attvisa på exempel på hur man vill ha det. Eleverna skakunna välja, och få en bra undervisning.Varför har inte Socialdemokraterna sett till att denkommunala skolan har fått mer resurser närman har dragit bort två lärare per hundra elever? Nunär det snart är för sent börjar Socialdemokraternavända och sätter i gång att ge mer resurser till skolan ilångsam takt.Anf. 355 () re-plik:Herr talman! måste ha varitbåde blind och döv när skolanfaktiskt har tillförts mycket kraftigt ökade resurser.Men på grund av de stora nedskärningar som av eko-nomiska skäl delvis påtvingades skolan under 90-taletsom en följd, i mycket stor utsträckning, av ert rege-ringsinnehav tar det lite tid. Vi har hört tidigare idebatten , bl.a. från , att nufår skolan ytterligare resurser.En anledning till uppkomsten av vissa friskolor ärresursneddragningarna i den kommunala skolan. Nukan vi komma bort från det problemet mer och mergenom att satsa mer på den kommunala skolan. Vilåter den kommunala nivån få mer att säga till om närdet gäller hur man vill fördela resurserna och om manska satsa mer på den kommunala skolan, vilket vihoppas. Men man ska också kunna släppa fram t.ex.föräldrakooperativ och liknande. Om man står införhotet att en skola i glesbygd ska läggas ned kan detvara positivt med ett föräldrakooperativ så att mankan hålla samman gruppen i en sådan situation.Anf. 356 ():Herr talman! fick vi riksdagsledamöter enjulgåva från , ett porträttgalleri. Det varporträtt av tidigare riksdagsledamöter som vi serruntomkring oss på väggarna här i . En avde porträtterade tidigare kollegerna hette . Han representerade ungefär sammavalkrets som jag gör, men den hette förstås inte Väst-ra östra . Det berättas om ho-nom att han väldigt ofta när ett beslut skulle fattassade: Jag undrar hur det här kommer att påverka osshemma i ? var hans hemsockenoch hemkommun. Jag tror att hans konstaterande varklokt och giltigt även för oss i vår tid.Jag ska ta upp utbildningsfrågor, och speciellt så-dana som gäller vuxenutbildning. För ett tag sedanägnade jag åt att tillsammans med enutbildningschef i en mindre kommun gå igenom vil-ken vuxenutbildning som man planerade i den härkommunen inför det nya året. Man hade ett ganskadigert program. Först skulle man inrätta ett kompe-tenscentrum som man kallade Mötesplats för vuxen-bildning. Här skulle det finnas representanter förkommun, arbetsförmedling, folkhögskola, företag ochnäringsliv, i alla fall till en början. Sedan skulle manbredda underlaget för detta.Själva utbildningen skulle vila på tre ben. Detförsta benet omfattade högskolan, om möjligt decent-raliserad till kommunen, och KY, dvs. Det andra benet var det vanligakomvux, eller Kunskapsbygget somman säger numera och sfi, svenska för invandrare.Det tredje benet omfattade olika uppdragsutbildning-ar i projektform eller på det sätt som efterfrågas. Manhar också skickat en enkät till alla företag, lite drygt100, som har svarat på vilken utbildning man önskaroch särskilt om man är intresserad att gå in i samar-bete om en KY, dvs. kvalificerad yrkesutbildning.Om jag hade talat med en utbildningsansvarig i enmotsvarande kommun gissar jagatt jag hade fått svaret: Vuxenutbildningen här ärkomvux med grundskoleutbildning, viss gymnasieut-bildning och samarbetet med arbetsförmedlingen.Jag frågade vilka problem man hade . Svaretblev: Det individuella programmet i gymnasiet. Detprogrammet infördes för att hjälpa elever som miss-lyckats i genom att ge dem den under-visning som krävs för att man ska kunna börja på ettnationellt program i gymnasieskolan. Meningen varju att det individuella programmet skulle vara somstörst vid höstterminens början och som minst vidvårterminens slut. var det i den här kommunen,liksom i många andra kommuner, precis tvärtom.Programmet fylls på hela tiden. Det kan man ju åt-gärda genom att gymnasieskolorna anpassas eftereleverna, och inte tvärtom, och genom att man gerelever möjlighet att läsa på olika nivåer och ger demämnen som de klarar av så att de inte ständigt miss-lyckas.Det andra problemet var enligt den här utbild-ningsansvariga personen att komvux har en alldelesför stor andel ungdomar som kommer direkt frångymnasiet och går sitt fjärde år i komvux. En väldigtstor grupp ungdomar betraktar gymnasiet somfyraårigt när det i teorin ska vara treårigt. Detta kanman åtgärda genom att återinföra möjligheten attkomplettera gymnasiebetyg i gym-nasiet. Det är förbjudet , som vi vet. Den bor-gerliga regeringen införde den möjligheten, men dentogs tillbaka av den socialdemokratiska regeringen.Vi får en proposition, Vuxnas lärande, om drygten månad. Då ska vi mer i detalj diskutera de härfrågorna. Jag ska bara ge några synpunkter, egna ochmoderata, på utbildning för vuxna.Gymnasieutbildning ska vara en rättighet för alla,även för vuxna. har det varit grundskoleut-bildning som har varit en rättighet. Det duger intelängre. Kvaliteten ska bestämma vilken utbildningsom ska ges. Volymen, dvs. kvantiteten, ska bestäm-mas av behov, av människors val och av situationenpå arbetsmarknaden.Vi ska ha friskolor inom vuxenutbildningen, pre-cis som vi har i ungdomsskolan. Jag tänker då intebara på folkhögskolor, där ju de flesta ärfriskolor.Kommunen ska ha ansvar för information omvuxenutbildning. All vuxenutbildning ska upphand-las. Det sker med stor framgång i Göteborgskommun. Det fungerar mycket väl där.Validering av varje individ ska ske innan studier-na påbörjas. Det är särskilt viktigt för elever medinvandrarbakgrund eftersom vi känner till deras me-riter väldigt lite och deras betyg sällan går att överfö-ra till svenska förhållanden. Därför är en valideringav deras kunskaper väldigt viktig.Studiestödet ska anpassas till vuxnas behov. Jagfick ett frågesvar från utbildningsminister därhan säger att just för de vuxna är det viktigt att manhar kompetenskonton som kompletterar övriga studi-emedel när det gäller det livslånga lärandet. Det är jubra. Det räcker inte med studiemedel för ett helt livav studier. Studiemedel ges , och det harman kanske klarat av redan under grundutbildningenefter gymnasiestudierna. Därför är det mycket bramed kompetenskonton. Det finns en utredning somhar lagt fram förslag om detta . hartalat om kompetenskonton och sagt att det är tre olikasom ska betala kompetenskontot. Det är dels denenskilde, dels arbetsgivaren och dels staten. Statensbidrag kan ju t.ex. vara avdragsrätt för insättning påett kompetenskonto, ungefär som man får dra avinsättning på ett individuellt pensionskonto i dag.Herr talman! Ett särskilt problem i är attutbildningspremien är för låg för många studier. Detfinns med i betänkandet från Kunskapslyftskommit-tén. Där vill jag minnas att vi hänvisar till en som påtalar just att det lönar sig mindre attstudera i än i nästan alla andra jämförbaraländer. Då har man ändå inte tagit hänsyn till dethöga skattetrycket, som ju är högre i än påmånga andra håll.Jag såg en intervju med nyutbildade sjuksköter-skor i . Den gemensamma kriti-ken var att det är alldeles för låga löner. Studierna ärlånga och kostsamma, men lönerna är alldeles förlåga. Man sade att det absolut inte lönar sig ekono-miskt att vidareutbilda sig från undersköterska tillsjuksköterska. Och det beror ju inte alls på att under-sköterskorna är överbetalda på något sätt. De högaskatterna gör som sagt inte saken bättre.När en rapport om ekonomiska läge ny-ligen presenterades av EU inför det svenska ordfö-randeskapshalvåret har det höga svenska skattetrycketframhållits som någonting som är negativt när detgäller förvärvsarbete i . Det finns en uppenbarrisk för att vi tappar goda medarbetare, både på kortoch lång sikt.En rapport som lades fram , som jag har här,visar att vi har ett nettoutflöde av välutbildade aka-demiker, civilingenjörer, ekonomer och naturvetare,på nästan 1 000 personer . Det är alltså ettnettoutflöde. Det har vi inte råd med, varken på korteller lång sikt.Vi får snart möjlighet att återkomma till den kva-lificerade yrkesutbildningen, KY, eftersom det läggsfram en proposition i det ärendet. Jag har redan fåttsignaler från folk på fältet med synpunkter om att vimåste beakta den praktiska yrkesutbildningen. Annarsär risken att vi får för få praktiker i och förmånga teoretiker. Vi behöver folk med praktiskafärdigheter, inte minst ute i näringslivet.Vad vi behöver är alltså en vuxenutbildning medstor flexibilitet, med många olika utbildare och val-frihet för den enskilde. Jag vill arbeta för att vi fården grunden genom de beslut som vi kommer att fattaunder våren här i riksdagen.Anf. 357 ():Herr talman! Skola och utbildning är avgörandeför hur barn och ungdomar ska kunna förverkliga sinadrömmar. Genom utbildning kan människor få sålikvärdiga livschanser som möjligt. Skolan, särskiltgrundskolan och gymnasieskolan, och dess problemhar nu stått i centrum för debatten.Alltfler hoppar av gymnasieskolan utan att ha klaratav utbildningen.Vi liberaler har kritiserat den svenska skolans lik-formighet. Vi tycker t.ex. att det är dåligt att eleversom är mer yrkesinriktade måste läsa högskoleförbe-redande gymnasiekurser och att elever som är riktigtstudieintresserade däremot inte får tillräcklig stimu-lans.Men högskolan har inte stått i centrum för debat-ten på samma sätt. Ändå är högskolan det som mångaungdomar siktar på efter gymnasieskolan. Och det ärdär som framtiden kan avgöras.Många har nöjt sig med uppgiften om att Sverigeslår rekord i antalet nya högskoleplatser och att allt-fler går vidare till högre utbildning. Men är detdags att fråga sig vilken högskola som väntar ungdo-marna efter gymnasiet. Aldrig någonsin har så mångagått vidare till högskoleutbildning som . Men tar människor allt påsig genom utbildningssystemet. Alltfler ungdomartvingas också läsa utbildningar som de egentligen intevill ha.Det finns en rapport som heter Utbildningens om-vägar. Där konstaterar man att svenska ungdomar tarlång tid på sig genom utbildningssystemet om manjämför med andra länder. Det har blivit svårt för ung-domar att gå direkt till högskolan från gymnasiet, ochdet är svårt att komma in på den utbildning ungdo-marna vill läsa. Studieavbrotten och avhoppen ärmånga, och de som examineras har inte tillnärmelse-vis ökat på samma sätt som utbildningsplatsernasantal.Särskilt detta att det är så svårt för ungdomar attkomma in på högskolan ser jag som ett stort problem.Det är frustrerande för en ung människa som gått utgymnasiet att vänta, kompletteringsläsa i vuxenut-bildningen, räkna betygssnitt, göra högskoleprovetom och om igen. Det känns också hopplöst att hadyra lån för utbildningar man egentligen inte velat haeller önskat eller utbildningar som man inte klarat av.Men det är den verklighet som alltfler ungdomarställs inför.Herr talman! Jag tror att det grundläggande feletligger i att politiken för den högre utbildningen fortfa-rande genomsyras av idén om planstyrning. Exa-mensmål sätts upp för varje högskola, och pengar fårinte föras över till utbildningar eller högskolor medhögt sökandetryck. Nya utbildningsplatser inrättasefter uppgjorda planer utan att ta hänsyn till om re-surserna räcker till för att behålla kvaliteten i utbild-ningen.