prot · GO0975 · 2001-03-07 00:00:00 — Jag tror att detfanns tio portar att gå in eller ut genom, men samtligavar fullständigt låsta. Jag var alldeles instängd. Jaggick runt och runt. Jag tänkte att snart kommer väl deövriga riksdagsledamöterna ut, men nej, de kom inte.Jag blev fullständigt frustrerad. Jag skulle ju varahär i kammaren och prata om tillgänglighet. Men detvar väldigt nyttigt. jag tror att det är så man kanskekänner det när man inte kan delta i samhällslivet påsamma villkor som alla andra. Människor sprang därutanför, och jag ville så gärna prata med dem. Jagförsökte hojta, men det hjälpte inte.Det är inte ofta som vi kan läsa i bostadsutskottetsbetänkande att "det rått en bred enighet".Jag förstår att vi är eniga om de här frågorna. Det stårfaktiskt i det här betänkandet att "det råtten bred enighet". Enigheten sträcker sig till att vi haren gemensam syn på vikten av att tillgänglighetsfrå-gorna i planering och byggande måste ges en storuppmärksamhet. Vi är också eniga om att det måstegöras något åt de brister som finns för funktionshind-rade att delta i samhället på lika villkor som alla and-ra. Frustrationen från min instängdhet kommeratt följa mig även i fortsättningen i bostadsutskottet.Vi har fortfarande en diskussion om på vilket sättoch i vilken takt som det ska sättas in åtgärder.Kommer det att behövas fler lagar eller skärpningar ilagtexter för att alla ska förstå sitt bästa och se till attvi får bort hinder, eller kommer det att hända positivasaker på frivillig väg? Det sista vore ju absolut detbästa.Jag var innerligt tacksam när jag stod innanförporten och ville ut att det till slut kom en människamed en nyckel i handen så att jag kom ut.Det är egentligen ganska märkligt att det ska gå såtrögt att få till relativt enkla åtgärder som att ta borttrösklar, överbrygga nivåskillnader med ramper, sättadörröppnare så att de kan nås från rullstol, för att intetala om att se till att trottoarerna är framkomliga ochatt det finns möjligheter att komma ned från trottoa-rerna på ett tryggt och säkert sätt även om man ärrullstolsburen eller har en barnvagn.Vi kan konstatera att just tillgänglighetsfrågornaär ett eftersatt område i dagens samhälle. Det är där-för som vi i ställer oss bakom dettabetänkande, eftersom vi ser att det här är ett steg påvägen till ett bättre samhälle för oss alla, men främstnaturligtvis för de funktionshindrade.Av den anledningen - en positiv samhällsföränd-ring för alla - är det också ett skäl för att kunna varamed på en retroaktiv lagstiftning, som det handlar omhär.Fru talman! Vad jag känner lite vånda över ärtrots allt att det tar så innan man räknar medatt vi ska få se resultat av dessa ganska enkla åtgär-der. Tyvärr får jag lov att inse det realistiska i att detsäkert kommer att ta så som fram till år 2010.Risken är nog ganska uppenbar att de som finns i denhär kammaren det året också kommer att stå och prataom tillgänglighetsfrågorna. Egentligen är det så detska vara. Det får aldrig bli helt klart, utan det gälleratt ständigt jobba med de här frågorna och ständigt setill att det förbättras. Jag utesluter inte heller att riks-dagen i kommande budgetar måste ha med pengar föratt även på så vis vara en garant för att vi ska nå må-let om ett tillgängligt samhälle för alla.Vilka är då bäst på att förstå vad som måste görasför att funktionshindrade ska kunna delta på ett brasätt i vårt samhälle, fru talman? Det är naturligtvis defunktionshindrade själva, genom de organisationersom för deras talan.Därför yrkar jag bifall till reservation 2, där vi på-pekar just detta att handikapporganisationernas in-flytande måste öka samt att tillgänglighetsfrågornamåste lyftas fram i plan- och byggprocessen.Centerpartiet står även bakom reservation 3, somhandlar om de studerandes möjligheter att delta istudier på universiteten runtom i landet.Fru talman! Jag vill sluta mitt anförande med attrikta en vädjan till mina utskottskolleger från samtli-ga politiska partier att vi ska fortsätta att vara enigaoch tillsammans fortsätta att driva på tillgänglighets-frågorna så att de även kommer att omfatta innemil-jön. Det gäller att få bukt med allergier och andra s.k.osynliga funktionshinder. Vem har inte ett funktions-hinder?Att människor inte kan delta i olika delar i sam-hället på grund av att man riskerar att bli sjuk avosund miljö, av sjuka hus, av olämpliga material, intekan höra vad andra människor säger eller inte kan sepå grund av dålig belysning och felaktigt utformadelokaler är inte acceptabelt. Vi har med dagens beslutändå tagit ett steg, men mycket återstår.Anf. 218 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga till StenLundström att jag givetvis accepterar hans ursäkt. Detär lätt att göra fel.Ett enigt utskott står bakom förslaget att ändraplan- och bygglagen, precis som tidigare talare harsagt, på ett sådant sätt att tillgängligheten till offentli-ga lokaler och allmänna platser kan ökas för männi-skor med olika slag av funktionshinder. Jag tror attdet är självklart för var och en att vilja bidra till såda-na förändringar.Jag kan förstå frustration - detvar en bra illustration för oss. Själv har jag suttit i minkammare och väntat på att få komma upp här.När det gäller de övriga frågor som utskottet be-handlar har vi i bara reserverat oss på enenda punkt. Det gäller handikapporganisationernasinflytande i plan- och byggprocessen, där vi har re-serverat oss tillsammans med Vänstern, kd och Cen-terpartiet.Utskottsmajoriteten har sagt i sin skrivning att ettuppdrag har getts till att bl.a. tillsammansmed och handikapporga-nisationerna studera de nuvarande formerna för sam-råd och utreda förutsättningarna att förbättra möjlig-heterna till insyn.Vi som står bakom reservationen tycker inte attdet är tillräckligt. Vi vill stärka kraven på att handi-kapporganisationerna ska beredas tillfälle att delta iplan- och byggsamråd med byggherre och byggnads-nämnd i betydligt större utsträckning än vad som skeri dag och också i ett tidigare skede av plan- ochbyggprocessen.Vi tycker också att det är nödvändigt att regering-en överväger lämpliga former för att ta till vara han-dikapporganisationernas kunskaper i samband medutarbetandet av föreskrifter till PBL.Eftersom tre talare har utvecklat dethär räcker det med det som jag har sagt . Jag yrkarbifall till reservation 2.Anf. 219 ():Fru talman! I kvällens sena timme kanske det äronödigt att jag upptar kammarens tid med att redogö-ra för vad betänkandet innehåller. Men för ordningensskull tänker jag göra det ändå. Det är väldigt roligt attvi har kommit så långt och är så överens att alla harinstämt. För protokollets skull är det väl bäst att jag ärtydlig i fråga om vad vi har kommit överens om, såatt det inte uppstår några misstag.Förslaget som bostadsutskottet lägger på kamma-rens bord innebär att tydligare krav ska ställas påtillgängligheten i samband med nybyggnation ochändring av allmänna platser och områden för andraanläggningar än byggnader. Krav införs också på attenkelt åtgärdade hinder mot tillgängligheten ochanvändbarheten för personer med nedsatt rörelse-eller orienteringsförmåga ska undanröjas i lokaler ochpå allmänna platser i den utsträckning som följer avföreskrifter som kommer att meddelas med stöd avlagen.Vidare föreslås vissa kompletteringar av lagtek-nisk natur. tillstyrker regeringenslagförslag men föreslår att en paragraf ges en någotannorlunda formulering i syfte att förtydliga vad somföreslås i propositionen.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 juli2001.Bostadsutskottet anser att en av de grundläggandeförutsättningarna för utformningen av den bebyggdamiljön måste vara att den i möjligaste mån ska varatillgänglig och användbar för alla. Detta gäller i höggrad för allmänna platser och för lokaler dit allmän-heten har tillträde.Vid riksdagsbehandlingen av den nationellahandlingsplanen för handikappolitiken våren 2000yttrade sig bostadsutskottet i frågan om ansvars- ochfinansieringsprincipen som följer:"Enligt utskottets yttrande borde utgångspunktenför finansieringen av åtgärder för ökad tillgänglighetvara att kostnaderna skulle täckas inom ramen för denordinarie verksamheten. Som regeringen framhöll isin proposition kan kostnaderna för att elimineraenkelt åtgärdade hinder mot tillgängligheten förvän-tas bli relativt begränsade om åtgärderna genomförs isamband med ordinarie underhållsarbete. "ställde sig således bakom rege-ringens uppfattning att kostnaderna för att elimineraenkelt åtgärdade hinder bör täckas enligt ansvars- ochfinansieringsprincipen.Fru talman! Bakom förslaget till lagändring avse-ende tillgängligheten i den offentliga miljön står, somtidigare påpekats, ett enigt utskott. Ledamöterna frånModeraterna har i ett särskilt yttrande klargjort sinsyn på förutsättningarna för lagändringen.Enligt propositionen är det förenat med såvälkostnader som intäkter att tillgodose krav på tillgäng-lighet i befintliga miljöer. har beräknat detotala investeringskostnaderna till omkring 5 miljar-der kronor, varav för allmänna platser och 75 %för lokaler.Boverket gör vidare den bedömningen att kostna-derna kan minska om åtgärderna sam-ordnas med ordinarie underhåll.När det gäller handikapporganisationernas infly-tande avseende tillgänglighetsfrågorna, som mångatar upp, framgår det av det uppdrag som regeringengivit att utarbetandet av tillämpningsföre-skrifter till den föreslagna ändringen ska ske i samrådmed bl.a. företrädare för handikapporganisationernaoch . Uppdraget till Boverketinnefattar även att "i samråd med och företrädare för handikapporganisatio-nerna utreda förutsättningarna för att förbättra delokala handikapporganisationernas möjligheter tillinsyn och samråd i plan- och byggärenden. "Detta uppdrag ska redovisas senast den 29 juni2001. Därför yrkar vi avslag på de reservationerna.När det gäller tillgängligheten för studenter medfunktionshinder anser utskottets majoritet att rege-ringen har uppmärksammat dessa frågor och att manföljer dem.Utskottet hänvisar till att regeringen har aviseratsin avsikt att utreda hur tillgängligheten till bl.a. ban-kautomater ska kunna tillgodoses.Frågan om statliga myndigheters ansvar för till-gängligheten, som Vänstern tar upp, har redan särskiltbehandlats i förslaget till en nationell handlingsplanför handikappolitiken. Regeringen framhöll i dettasammanhang att de statliga myndigheterna bör integ-rera handikapperspektivet i den ordinarie verksam-heten.Fru talman! Med detta yrkar jag avslag på motio-nerna och bifall till utskottets hemställan i betänkan-det.Anf. 220 () replik:Fru talman! har ganska länge drivitkravet på tillgänglighet och eliminerande av enkeltavhjälpta hinder. Som jag sade i mitt anförande ser vimed tillfredsställelse på den lag som läggs fram.Vi har också drivit kravet påen förbättrad byggprocess där vi vill se handikappor-ganisationernas deltagande . Man hänvisar då till utredningsarbete.Men det hör till saken att hartittat på det här och kommit fram till att det behövsför att man på bästa sätt ska kunna utnyttja de kun-skaper och resurser som handikapporganisationernahar.Fru talman! Min fråga till är:Om vi fortsätter att tjata, kommer då även socialde-mokratin att stå som en del i det här? är vifyra partier. Vi behöver ett parti till, så jag bjuder heltenkelt in till att ställa upp på detsom är en reservation och som nästa gång kan blien majoritetsskrivning. Kan man hoppas på det?Anf. 221 () replik:Fru talman! Som jag redogjorde för i mitt anfö-rande kommer att återkomma till regeringenunder detta år. Man kommer att ta upp hur de handi-kappade ska få inflytande på planprocessen. Jag tyck-er inte att det finns någon anledning att föregå denutredningen.Anf. 222 () replik:Fru talman! Jag ska försöka förtydliga min frågalite grann till att de krav vi ställer i vårreservation är rimliga? Anser attdet är rimligt att handikapporganisationerna faktisktfår vara delaktiga redan under projekteringsstadiet närdet gäller nybyggnation?Anf. 223 () replik:Fru talman! och socialdemo-kraterna anser det. Men på vilket sätt det ska göras ärprecis det man utreder.Anf. 224 ()replik:Fru talman! Jag blev väldigt glad när sade att regeringen skulle komma att se tillatt också bankomaterna blev handikappvänliga. Detär ju egentligen ett enkelt hinder att åtgärda. Men jagblev besviken när jag läste rapporten och i sådana lokaler dit allmänheten har tillträdeoch på allmänna platser. Det gäller rege-ringsuppdrag att utarbeta tillämpningsbestämmelsertill , slutredovisning del 1, Karls-krona den 20 februari 2001.Det är ju , och frågan finns inte med i denhär redovisningen. Därför blev jag besviken. Men dåkan jag alltså förvänta mig att det kommer en nästaomgång och att det här med bankomaterna då finnsmed.Anf. 225 () replik:Fru talman! 226 () re-plik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga om det inte finns någonting som hon är oroadöver när det gäller farten för att lösa frågorna omtillgänglighet. Har aldrig känt denfrustration som jag kände när jag satt instängd?Anf. 227 () replik:Fru talman! Den frustrationen bär jag som personofta på eftersom jag är astmatiker och lever med kan få panikångest för att man inte kan vistas ialla miljöer.Det är klart att man är orolig för att det inte gårtillräckligt fort. Men detta att komma överens, att haen utredning och att komma till rätta med tillgänglig-heten har pågått och utretts sedan 1994-1995. Då vardet en helt annan majoritet i regeringen. Man kominte med några förslag.Det är klart att frustrationen, precis som alla harsagt i talarstolen, borde gå genom alla partier. Trotsatt det är en så allmängiltig sak att alla ska kunna varamed är det tydligen svårt att komma överens över allagränser om vem som ska betala för vad. Det är därfördet har tagit så . Det som är självklart för ossär kanske inte självklart för alla, . 228 () re-plik:Fru talman! När man harmakten i sin hand kan man inte bara nöja sig med attsäga att vi inte kommer överens. Det finns ändå möj-lighet, tror jag, att få en ganska stor majoritet förmånga av förslagen och för att det ska gå snabbareoch vara lite intensivare i förlängningen.Anf. 229 () replik:Fru talman! Jag tycker att den här diskussionenoch detta att vi är så överens för att det kanskekan gå fortare i framtiden.Anf. 230 ():Fru talman! Från moderat sida har vi inte någrareservationer. Vi befinner oss så att säga på majori-tetssidan i det här ärendet. Vi har nämligenfunnit att avvägningen mellan berättigade önskemåloch olika typer av kostnadsdrivande bestämmelser ärganska rimlig. Framtiden får därutöver utvisa vadsom kan bli nödvändigt att tillföra och ändra ytterli-gare.På en punkt vill jag dock göra viktiga påpekan-den. Det gäller de nya bestämmelser som föreslåsgälla för befintliga offentliga miljöer. Det föreslåsfrån utskottets och regeringens sida att "enkelt av-hjälpta hinder mot lokalernas tillgänglighet och an-vändbarhet för personer med nedsatt rörelse- ellerorienteringsförmåga undanröjs. "Vi har inget motförslag till detta och alltså inteheller någon reservation. Regeringen anger exempelpå vilka typer av åtgärder det kan gälla. Man nämnerkontrastmarkeringar, skyltning, belysning, borttagan-de av trösklar och utjämning av mindre höjdskillna-der med ramper.Det finns ingenting att invända mot att sådana häråtgärder vidtas. Vi tycker väl alla att det är bra, omman med så enkla åtgärder kan förbättra rörelsefri-heten för dem som av olika skäl har svårt att utnyttjaden tillgänglighet som är självklar för många andra avoss.Däremot kan man inte acceptera idén om retroak-tiv lagstiftning. Vi har därför varit mycket betänk-samma innan vi har accepterat den utformning sombestämmelsen har fått. Det hade naturligtvis varitbättre om man hade fått fram en lösning av dessaangelägna åtgärder genom frivilliga överenskommel-ser. Men det är fråga om angelägna åtgärder som ärenkla både tekniskt och ekonomiskt. Det anges ocksåi betänkandet att bestämmelserna ska tillämpas medstor flexibilitet. Det anges ingen bestämd tidpunkt näråtgärderna ska vara genomförda, utan ett successivtgenomförande förutses. Naturligtvis måste fastighets-ägarnas ekonomiska och tekniska synpunkter tillmä-tas stor betydelse i det här sammanhanget. Jag noterarockså att det t.o.m. finns möjligheter till undantag.Sammantaget är det alltså fråga om angelägna åt-gärder. Det rör sig om exemplifierade enkla åtgärder,och det finns möjligheter till flexibilitet i genomfö-randet. Detta har gjort att vi har accepterat bestäm-melserna, trots att de utan dessa modifieringar hadekunnat uppfattas som ett steg mot en retroaktiv lag-stiftning. En retroaktiv lagstiftning, fru talman, kan avprincip nämligen inte accepteras.Anf. 231 ():Fru talman! Det mesta har redan sagts både föroch emot. Det har kommit fram olika synpunkter pådetta betänkande. Det positiva är enigheten bakomdet. Jag har själv inte väckt någon motion och ställermig inte bakom några reservationer, eftersom jag iliten men ändock någon utsträckning haft möjlighetatt påverka propositionen.När utskottet behandlade frågan kom man på yt-terligare förbättringar, som jag tyckte var väldigt bra.Vi hade gjort förbiseenden när vi flyktigt läst igenompropositionen i förväg. Det gäller bl.a. en ny paragrafsom vi lägger till om tillgängligheten till och i loka-ler. När visst krav på tillgänglighet ställs på lokalenska även en motsvarande tillgänglighet till lokalentillgodoses. Det var mycket uppmärksamt påpekat,och vi har infört detta som ett ändringsförslag. Jaghoppas att man tar till sig detta och gör den föränd-ringen i lagtexten.Som många har påpekat är förslaget intefullständigt. Det behöver förstärkas och förbättras.Rigmor önskade att vi skulle kunna fortsätta att drivadetta arbete tillsammans. Det är mycket som behöveråtgärdas. har skrivit till oss. har påpekat att man var väldigtbesviken över att den här propositionen inte tillgodo-sett dess krav på tillgänglighet. Det är synd att dessainte tagits med. Jag förstår inte riktigt hur det kommersig. Förbundets krav på åtgärder har mycket att göramed miljölagstiftningen och med sådant som vi för-söker tillgodose på annat sätt. Det är möjligt att mankan tillmötesgå förbundet på sådan väg. Det passarkanske inte in just i plan- och bygglagen.Bl.a. tog vidare upp den bristande till-gängligheten i vissa lokaler på grund av att det röksmycket i dem. Också doftallergiker har ett väldigtstort problem. Det finns mycket jobbiga osynligahandikapp.Jag tycker att en del av motionerna och reserva-tionerna i och för sig är bra. Jag skulle önska att mansåg på de här frågorna på ett annat sätt när det är såuppenbart att de är tillgodosedda. Det gäller bl.a.beträffande handikapporganisationernas inflytande.Andra ledamöter har kanske större direktkontaktmed handikapporganisationerna. Vad har dessa sagt iden här frågan? De pratar med Kommunförbundetoch diskuterar fram åtgärder med . Tyckerde inte att det är tillräckligt att få fram sina åsikter påsådan väg? Jag ser inget behov av att ytterligare på-skynda den processen. Vi ska snart under detta år fåse vad man har kommit fram till. Jag tar för givet för fram sina krav i det sammanhanget. Jag öns-kar likaledes att Handikappförbundens Samarbetsor-gan, HSO, för oss kunde ha påtalat den bristandetillgängligheten för allergiker.Man borde kunna inse att en del motionskrav fak-tiskt är tillgodosedda och inte avstyrkta rakt av. Nuarbetar vi på det här sättet i kammaren, och jag ställermig till fullo bakom utskottets förslag.Jag har ett litet förslag till hur man skulle kunnafördela kostnaderna. Ett väldigt enkelt sätt att undvikakostnader är ju att inte lägga ut pengar. Jag skullevilja uppmana alla att upphöra med att köpa parfymeroch helst också att sluta röka. Jag vet att det låterkärvt, eftersom man lägger restriktioner på andramänniskors livsutrymme, men vi som inte tål parfy-mer och rök bestjäls också på livsutrymme.Anf. 232 ():Fru talman! Det finns en sak som skulle kunna göra, om hon menar allvarmed att det är viktigt att också de funktionshindradesom inte berörs i det här betänkandet skulle kunnakomma till tals. Hon skulle kunna yrka bifall till vårreservation, där vi säger att det är nödvändigt bl.a. attbeakta de skilda krav på lösningar som ställs av olikasorters funktionshinder. Vi skulle då säkert få in syn-punkter på olika funktionshinder som vi här inte hartagit med.Jag förstår inte varför inte kan se tillatt vår reservation går igenom. Då skulle vi ha kom-mit ytterligare ett steg framåt på vägen.Anf. 233 ():Fru talman! Vi anser att detta är tillgodosett, ochjag tycker att ni som har gjort den här reservationenkunde inse att så är fallet. Ni borde förstå att manarbetar precis med de här frågorna. Det hjälper fögaatt försöka påskynda detta arbete.Jag är säkert inte särskilt konsekvent när jag brin-ner för något, och jag tycker att man inte alltid hänvisa till en utredning som kommer att varaklar osv. I det här fallet är detdock faktiskt så, och jag vill vädja till er som är såbestämda på den här punkten att inse att ni gör fel närni talar om för mig vad handikapporganisationernahar sagt i den här frågan.Anf. 234 ():Fru talman! talade fak-tiskt i sitt anförande om att vi inte har beaktat syn-punkter som har kommit till oss. Jag tycker att detskulle vara ganska självklart att man då skulle yrkabifall till vår reservation, som går ut på att ocksåövriga organisationer ska få komma med. Det är likaenkelt som när jag insåg att jag hade sprutat på miglite parfym efter att ha tvättat mig innan jag gick hit . Det var naturligtvis dumt, men jag tar till migdet. Jag ska inte göra så nästa gång.Anf. 235 ():Fru talman! Vilka fina meningsutbyten vihar!Anf. 236 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en helt annanfråga till . Att handikappor-ganisationen sätter sig ned och diskuterar det här medSvenska och är intesärskilt konstigt. Den tar naturligtvis varje tillfälle tilldiskussion. Handikapporganisationerna har undermånga år krävt att just få lov att komma in myckettidigare i processen. har vid flera tillfällenpåpekat behovet av detta.Man är otålig, därför att lösningen på vad somborde göras finns redan. Det handlar om att låta han-dikapporganisationerna och andra intresseorganisa-tioner komma in på ett tidigt stadium under byggpro-cessen, dvs. redan under projekteringsstadiet. Vi behöver inte avvakta denna sittning.Därför motionerar vi. Vi motionerar för femte ellersjätte gången i rad. Det är inga nyheter. Det behövsinga nya utredningar. Här behövs ett beslut i riksda-gen att ge regeringen i uppdrag att se till att det sker.Därför finns reservationen.Anf. 237 ():Fru talman! Jag förstår precis. Den 29 juni 2001ska , handikapporganisationernaoch vara klara med vad de anser i frågan.Jag tycker att vi kan avvakta det.Anf. 238 ():Fru talman! Jag får försöka en gång till.Från vår, handikapporganisationernas och Bover-kets sida sett har man vetatvad det är som behöver göras. Det behövs inte flerutredningar. Vi vet inte vad som kommer ut den 29juni - om jag minns datumet rätt. Det finns ingenanledning att avvakta längre. Vi behöver inte avvaktaytterligare en utredning. Vi vet vad det är som be-hövs, och vi vet vad handikapporganisationerna krä-ver. Därför reserverar vi oss.Vi har ingen aning om vad som kommer ut av denhär utredningen. Det dräller av utredningar som detinte kommer ut någonting alls av. Därför reserverar vioss. Det är inte alls för att på något sätt framhäva osssjälva som duktiga eller för att obstruera mot riksda-gens sätt att arbeta, utan det är för att vi vet vilkalösningar som behövs. Det är lite synd att Miljöpartietinte ställer upp.Anf. 239 ():Fru talman! Jag anser fortfarande att man ska av-vakta det arbete som pågår. Om vi hade tyckt att enutredning skulle tillsättas för detta kan jag hålla medSten om att det hade varit onödigt. Medden otålighet vi har med bara en mandatperiod på ossi behövs det lite snabbare tag. finnsutredningen redan, och jag ser med tillförsikt framemot vad utredningen kommer fram till. I så fall fårvi väl återkomma och bygga på det förslag som kankomma ut av den utredningen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .