prot · GO09113 · 2001-05-17 00:00:00 — "Sammantaget menar jag alltså att utfrågningen harvisat att Tobinskatten leder till högre räntor, ökad"friktion" och därmed mindre tillgång till kapital,även för utvecklingsländerna. Detta måste innebärasämre möjligheter för dessa att bygga upp en egeninfrastruktur och att utveckla sitt eget land efter egnaförutsättningar.Det rimliga borde vara att fortsätta på den utveck-ling som den finansiella marknaden genomgåtti ett globalt perspektiv och att undvika ökade"friktionsmoment" i systemen. Fortsatt avreglering ären bättre väg att gå, för det har visat sig ge både lägreräntor och stabilare marknader.Det viktiga, som jag ser det, är att fortsatt verkaför att öppna finansmarknaderna så att otillbörligstatlig och annan påverkan på banker och andra aktö-rer förhindras.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till reserva-tion 1.Anf. 147 ():Fru talman! Det har talats här i dagom fattigdom. Jag tänkte också börja med ett litetcitat av från hans tal vid Broderskap-skongressen 1965: "Fattigdomen är inte förutbe-stämd. Den är inte påtvingad dem av den obeveklighögre försyn eller av obönhörliga jordiska lagar.Fattigdomen är en orättfärdighet som har sambandmed samhällets sociala och ekonomiska struktur, medformer för människors samlevnad, med förmågan attutnyttja naturens tillgångar och människors arbets-kraft. ", på , presenterade mitt partis kvinnoförbund, s-kvinnor, ett nytt internationellt program för globalrättvisa och solidaritet. Där konstaterar vi att ekono-mins globalisering, med varor, tjänster, investeringaroch kapital som flödar över nationsgränserna ökarvårt beroende av varandra och att globaliseringen förde fattigaste människorna och de fattigaste ländernariskerar att leda till ytterligare påfrestningar. Globali-seringen är både vår tids möjlighet och vår tids hot.Samarbete, utbyte och integration ligger i allas intres-se. Att bekämpa fattigdomen är avgörande för attvärna fred, demokrati och en hållbar utveckling.Globaliseringen medför att i-ländernas politikalltmer påverkar de fattiga ländernas möjligheter tillsocial utveckling och fattigdomsbekämpning. Detgäller säkerhetspolitik lika väl som handels-, jord-bruks- och miljöpolitik samt ekonomisk politik. Ettstarkt internationellt regelverk gynnar den ekonomis-ka utvecklingen och är speciellt viktigt för mindreoch ekonomiskt svaga länder.Vi menar att på samma sätt som det globala finan-siella systemet kräver övervakning och förmåga tillsnabb respons vid kriser kräver fattigdom, orättvisoroch humanitära katastrofer att vi skapar en globaloffentlig sektor. Det handlar inte om att bygga upp ettnytt system utan att använda och utveckla det nätverksom finns: FN, , Internationella valuta-fonden, , , ochandra organisationer.I vårt program belyser vi dels problemen medkortsiktiga spekulativa valutatransaktioner, dels pro-blemen med FN:s finansiering. Och vi menar att manmåste undersöka olika former av lösningar. Någonform av avgifter på exempelvis flygbiljetter kan varaett sätt. Införandet av en s.k. Tobinskatt kan vara enannan möjlighet som bör ytterligare undersökas.Vi har en global ekonomi utan ett globaltsamhälle. Det existerar ingen inbyggd automatikinom den kapitalistiska marknadsekonomin somsträvar efter att bevara miljön, utplåna klasskillnader,stärka kvinnans roll eller att utplåna fattigdomen. Dendominerande motorn i marknadsekonomin är störstamöjliga avkastning på insatt kapital.Alltfler människor ställer det rimliga kravetatt globaliseringen ska främja välstånd för alla, de-mokrati, mänskliga rättigheter, fred och en bättremiljö. Asienkrisen visade mycket tydligt hur problemi ett land kan isoleras utan får återverk-ningar runtom i världen. Följderna av Asienkriseninnebar ett bortfall av inkomster i utvecklingsländer-na som 1998 motsvarade världens samlade biståndunder ungefär tio år.Förslagen i vårt internationella program har viföljt upp bl.a. genom en interpellation till finansmi-nistern angående möjligheten att införa ens.k. Tobinskatt och en motion till under denallmänna motionstiden. Det är motion Fi216. Detfinns dessutom ytterligare två s-motioner fogade tilldet här betänkandet. I motion Fi216 lyfter vi frambehovet av stabila nationella och internationella fi-nansmarknader, och vi lyfter också fram förslagenfrån globalagrannskap , där det bl.a. fanns förslag om attinföra någon form av internationell skatt för att till-godose det internationella samhällets behov. Bl.a.föreslogs skatt på utländska valutatransaktioner ochen internationell bolagsskatt för transnationella före-tag.Det är därför mycket positivt att finansutskottet ibetänkandet delvis tillstyrker motionen och föreslåratt genom ett tillkännagivande uppmanarregeringen att utarbeta och formulera en globalise-ringsstrategi, där såväl förslaget om Tobinskattensom andra alternativa åtgärder för att öka stabiliteten idet finansiella systemet och för att hantera eller finan-siera åtgärder mot de växande globala utmaningarnavärderas och prioriteras och att strategin bl.a. börutgöra grunden för agerande i olika interna-tionella församlingar. Det känns mycket roligt attfinansutskottet har tagit till sig våra tankar och funde-ringar som vi har fört fram i motionen.Med detta yrkar jag bifall till finansutskottets för-slag till beslut.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 19.00 för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.13 § betänkande 2000/01:KU18Massmediefrågor.Anf. 148 ():Fru talman! KU:s betänkande nr 18 behandlar ettantal motionsyrkanden från den allmänna motionsti-den rörande mediefrågor. Jag tänker i mitt anförandeuppehålla mig dels vid våra två reservationer, delsnågot utveckla våra tankar runt den digitala radion.Fria medier är en av demokratins bärande grund-valar. Det är det fria ordet, den fria debatten och denkritiska granskningen av olika företeelser i samhälletsom avgör hur demokratin ska fungera.Det fria ordet har en direkt betydelse för informa-tionsfriheten och också för medborgarnas frihet. Vilever i ett mycket väl utvecklat informations-och kunskapssamhälle, ett samhälle som ställer denenskilde medborgaren i centrum för ett flöde av nytttänkande, vetande, underhållning, nyheter och inteminst kommersiella aktiviteter.Avståndet till kunskap är aldrig längre än radio, en TV-apparat eller en persondator. Mot denbakgrunden är det en viktig uppgift att se till att det ärden enskildes frihet och rätt som präglar den nyainformationsteknikens tillämpning i samhället.Strävandet att politiskt kontrollera tekniken be-gränsar möjligheterna till utveckling och måste sålångt möjligt undvikas.När det gäller inriktningen av mediepolitiken ärdet vår uppfattning att statens grundläggande ansvarär att slå vakt om yttrande- och etableringsfriheten.Därmed uppnås en mångfald på publikens och sam-hällets villkor. Vi moderater vill ha medier som ärberoende av publiken och oberoende av regeringen.Vi menar att en politik för fria medier ocksåkommer att leda till att teknikens utveckling skerutifrån de enskilda medborgarnas behov och intres-sen. Det innebär att gränserna mellan olika medierluckras upp, som lagar och regler som ärteknikbundna snabbt kommer att bli otidsenliga ochmotverka sina egna syften.Detta ställer krav på lagstiftning som ger en frihetför de nya mediernas utveckling alltifrån Inter-nettjänster till television. ska vara ett land därdenna utveckling är naturlig och vi ska vara interna-tionellt ledande.Vi moderater vill också ha flera fristående radio-och TV-kanaler. I statens åtaganden på medieområdetbör därför ingå att underlätta för nya kanaler attetableras utan att i onödan lägga sig i deras program-verksamhet utöver vad som regleras i radio- och TV-lagen. Vägledande ska vara ansvaret gentemot publi-ken.Vidare anser vi att staten genom regionala kon-cessioner bör ge olika möjlighet attredan i det analoga nätet börja sända med olika delarav landet som sändningsområden. TV-bolag somväxer fram ur en sådan process ska kunna genomföranationella sändningar genom samarbete.Koncessionerna ska fördelas genom ett auktions-förfarande på motsvarande sätt som den privata lokal-radions koncessioner.Must carry-reglen bör begränsas. Regeln innebäratt kabel-TV-företagen är skyldiga att utan avgift ikabelnäten distribuera ett antal program som sändsmed tillstånd av regeringen.Det finns ingen anledning, anser vi, att ålägga ka-belägare att kostnadsfritt distribuera kommersiellaprogram, och det kan heller inte anses befogat attutöka must carry-skyldigheten till att omfatta andrakanaler för att tillgodose informationsbehovet.Kravet på allmänhetens tillgång till allsidig in-formation måste rimligen anses tillgodosett genom attde licensbetalda public service-kanalerna ochTV 2 som omfattas av must carry-skyldigheten.Fru talman! Mot bakgrund av vad jag här har an-fört yrkar jag bifall till reservation 1.När det gäller reservation 3 är vår uppfattning attEU ska arbeta för att utvidga den inre marknaden ochför att få bort offentliga monopol. TV-bolagen börfritt förfoga över programinnehållet i enlighet medländernas tryckfrihetsförordningar.Det finns heller ingen anledning för EU att regleravilka länder som program ska komma ifrån eller ställakrav på viss andel europeiska program. Enligt våruppfattning är det helt oacceptabelt att EU ställer kravpå en viss sammansättning av programmet. EU:s s.k.TV-direktiv bör därför avskaffas.Fru talman! Avslutningsvis ska jag något utvecklavåra tankar kring den digitala radion, även om vi intehar någon reservation i den frågan med hänvisning kommande utredning.DAB-radion, eller digital radio i marknätet, harblivit ännu ett av många misslyck-anden. DAB har sagts vara den nödvändiga tekniskautvecklingen inom radio, och det är den digitalasändningsstandard som valts för marknätet för attersätta dagens analoga sändningar. DAB börjadesändas reguljärt av 1995.Enbart sändningskostnaderna för DAB som Sve-riges Radio betalar till sändarbolaget uppgårtill . Sändningarna når vis-serligen av landet, men de kan bara tas emotav de färre än 500 mottagare som finns i landet. Detkostar alltså mer än att nå varje mottagare,pengar som tas från annan viktig programverksamhet.Orsakerna till misslyckandet är flera. Den billigaste kostar ca . DAB-radion har inte heller skapat något mervärdeför lyssnarna. Utbudet är kraftigt begränsat därför attde privata lokalradionstationerna inte finns med, ochdet är dessa stationer som för många av de unga lyss-narna svarar för mångfalden i radio.Den fråga som radiolyssnaren ställer sig är natur-lig och befogad: Varför betala dyra pengar för enmottagare när jag bara kan lyssna på halva utbudet?Priset på mottagare kan inte göramycket år, men utbudet styrs av politiska regler. Deviktigaste gäller om och på vilka villkor den privataradion ska få vara med.Vi moderater menar att för att den digitala radionska kunna utvecklas fordras såväl redaktionell somkommersiell frihet. Det krävs ett auktionssystem ochlångvariga sändningstillstånd för att ge det oberoendeoch den stabilitet som behövs för att programbolagska ta de stora investeringar som är förknippade medetablering av ny sändningsteknik och etablering på enny marknad.Den översyn som regeringen har aviserat ska gö-ras av den digitala radions framtidsförutsättningar börenligt vår uppfattning arbeta utifrån dessa principer.Fru talman! Jag instämmer självfallet i båda de re-servationer som vi moderater står bakom, men jagnöjer mig för tids vinnande med att yrka bifall tillreservation 1.Anf. 149 ():Fru talman! Jag ska inleda med att göra vad poli-tiker påstås aldrig göra, nämligen att erkänna ettmisstag. har i utskottet reserverat sigtillsammans med och . Dettaär i och för sig inte definitionsmässigt ett misstag,men just i detta fall måste vi tillstå att vi har varitslarviga. Det gäller reservation nr 3 angående EU:sTV-direktiv.Vänsterpartiet är kritiskt till detta direktiv på flerapunkter, och det som i detta sammanhang är aktuelltär den olycksaliga kvoteringen av TV-sändningar isyfte att gynna material som är producerat i EU. Dehär kvoteringsreglerna har framställts som en kampmot amerikansk kulturimperialism, förvisso en ange-lägen sak, men denna metod måste avvisas.Vi generas inte det minsta av att moderater ochfolkpartister stöder linje i den härsaken, men tyvärr har reservationen fått en utform-ning som vi inte kan ställa oss bakom. Dels finns detandra inslag i TV-direktivet som vi menar i sak ärriktiga, även om man kan diskutera formerna förlagstiftningen, dels finns i reservationstexten en all-män kritik mot offentliga monopol som vi inte kanskriva under på. kommer därför i eneventuell votering att rösta för utskottets förslag pådenna punkt.Fru talman! Jag hoppas att jag inte med dennaomvändelse förlorar min framskjutna plats på talar-listan, för jag skulle vilja beröra en annan, något merkomplex fråga, nämligen förhållandet mellan yttran-defrihet, mediekoncentration och den s.k. etablerings-friheten.Även om borgerliga ideologer aldrig tröttnar påatt hylla de små entreprenörerna, har de svårt att för-neka att ett av det kapitalistiska systemets mest ut-märkande drag är tendensen till koncentration ochcentralisering av kapitalet. Små företag blir större -eller går under. Varje kapitalistönskar marknadens stålbad åt sina konkurrenter ochmonopolets trygga envälde åt sig själv. Detta gäller imediebranschen som i andra branscher.Men i åtminstone ett viktigt avseende är inte me-diebranschen som andra sektorer av ekonomin. Medi-eföretagen, dvs. tidningshusen, bokförlagen, TV-kanalerna, Internetleverantörerna, filmindustrin osv.,kontrollerar den materiella grunden för yttrandefri-heten. Man kontrollerar de verktyg som omvandlarden formella friheten att yttra sig till en reell möjlig-het att säga sin mening. Och jag menar att en debattom yttrandefrihet och om massmedier även måstehandla om människors faktiska möjligheter att delta idet som högtidligt brukar kallas för det offentligasamtalet och inte bara om den formella och legalasidan av saken. Yttrandefrihet är inte enbart en frågaom förhållandet mellan stat och medborgare, utanockså om relationen mellan medborgarna själva ochmellan medborgare och medieföretag.En mediemarknad som lämnas åt sig själv kom-mer förr eller senare att upphäva sig själv och om-vandlas till mediemonopol. Mångfald kommer attersättas av enfald. En mycket oroande illustration tillvad monopolistisk mediemakt kan leda till fick vi ibörjan av veckan i det italienska valet. Ledaren fördet största borgerliga partiet, Berlusconi - en mansom har beskrivits som en kombination av PeterWallenberg, och - lyck-ades med hjälp av sitt medieimperium skaffa sig enposition där han nu kontrollerar samtliga, såväl statli-ga som privata, rikstäckande TV-kanaler. Invänd-ningen att svenska mediemoguler skulle vara av ensnällare och mindre maktlysten sort känns inte heltlugnande. Det är som journalisten haruttryckt det om filmbranschen: "Ingen storkapitalistkan i långa loppet anställa folk som anställer folk somanvänder filmmediet för att undergräva tilltron tillstorkapitalets dygder. "Ingrepp i mediemarknaden i syfte att skyddamångfalden och tillgängligheten till medier är inte etthot mot yttrandefriheten, utan en förutsättning för attyttrandefriheten ska kunna försvaras i det senkapita-listiska samhället. Borgerligheten har dock en annaninställning. I reservation nr 1 uttrycker moderater ochfolkpartister en lindrigt sagt naiv hållning när manskriver: "Statens ansvar är att slå vakt om yttrande-och etableringsfriheten. Därmed uppnås en mångfaldpå publikens villkor. "Låt oss titta närmare på etableringsfriheten. Det ärriktigt att den utgör en av grundstenarna i tryckfri-hetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. I4 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen heter det: "Rätt attsjälv eller med biträde av andra genom tryckpressframställa tryckalster skall tillkomma varje svenskmedborgare eller svensk juridisk person." Motsva-rande regler finns i yttrandefrihetsgrundlagen. Desssyfte är att hindra att staten undertrycker oönskaddebatt och obehaglig granskning genom att hindraetablerandet av t.ex. tryckerier eller tidningar.Men därav följer inte att t.ex. lagstiftning som av-ser att förhindra privata monopol på medieområdetskulle vara i strid med etableringsfriheten sådan denframträder i våra grundlagar. Etableringsfrihetenssyfte är inte näringspolitiskt. Dess syfte är inte attskydda enskilda företagsägares intresse av att kunnagöra goda affärer. Dess syfte är att säkerställa - nuciterar jag återigen ur tryckfrihetsförordningen - "ettfritt meningsutbyte och en allsidig upplysning".Om denna omistliga grund för demokratin hotasav privata monopol eller oligopol på mediemarkna-den, har vi i denna kammare inte bara rätt utan skyl-dighet att med lämpliga åtgärder avvärja detta hot.Moderaters och folkpartisters retorik om etablerings-friheten har i detta sammanhang inget med försvar avyttrandefriheten att göra.I det här betänkandet behandlas bl.a. två motionersom tar upp dessa problem. Det är dels K352 avRonny m.fl., dels K401 av m.fl. Motionerna efterlyser åtgärder mot me-diekoncentrationen, och när vi från utskottsmajorite-tens sida föreslår avslag på dessa motioner är det påden formella grunden att just dessa frågor nu bereds iRegeringskansliet, bl.a. utifrån mediekoncentrations-utredningens förslag. Vi förväntar oss ett förslag frånregeringen i denna riktning inom inte alltför lång tid.Från sida ser vi fram emot en klargö-rande debatt med högern om yttrandefrihetens förut-sättningar.Fru talman! Jag yrkar alltså bifall till utskottetsförslag i dess helhet och avslag på samtliga reserva-tioner.Anf. 150 ():Fru talman! Informationsutbyte och dialog är de-mokratins livsluft. När formerna för medierna föränd-ras påverkas givetvis den åsiktsbildning som är grun-den för demokratin.Det är helt klart så att demokratin och den friaåsiktsbildningen är knutna till kvalitet i mindre ut-sträckning än till kvantitet. Det är också på dessagrundvalar som det i olika delar av världen uppståtten debatt kring mediernas roll i demokratin. Mantalar om att vi är på väg in i ett informations- ochkunskapssamhälle - ja, vi rusar väl närmast in i det.Men det är genom massmedierna som skildaåsikter och opinioner kan nå ut till den stora allmän-heten. Massmedierna har en sådan genomslagskraftoch mångsidighet att de är av central betydelse fördemokratin i Sverige.Fru talman! Medborgarnas möjligheter att kommatill tals i medierna är en så viktig del av mediernasuppgifter i fråga om den fria åsiktsbildningen att denbör betraktas som en mer självständig uppgift förmassmedierna, jämställd med informationsuppgiftenoch granskningsuppgiften.Den yttre mångfalden, dvs. tillgången till olikamedier, innebär att medierna kan spegla den mång-fald och de olikheter som existerar i samhället. Ge-nom den inre mångfalden kan medierna också geplats inom sig för olika åsiktsriktningar och idéer somfinns i samhället inom ramen för det enskilda mediet.Men det finns problem i den här utvecklingen. Vigår successivt från ett textsamhälle till ett bildsam-hälle. Textkulturen bygger på eftertanke, kritiskprövning, möjlighet till omläsning, viss distans, också kan redovisa ett abstrakt innehåll. Bild-kulturen bygger på känslointryck, hastiga impressio-ner som raskt försvinner och som inte kan kontrolle-ras igen och där det abstrakta inte kan bildsättas.Detta, fru talman, drabbar förklaringsdjupet, dvs.hur djupt man går in i förklaringar av ett skeende.Den frågeställningen och den problematiken bordeuppmärksammas mer. Tendensen till förytliganden ärpåtaglig.Ett annat viktigt område är informationstätheten,dvs. hur mycket som ryms av substans per tidsenhet.En ytterligare tendens i medieutvecklingen är över-gången till "infotainment", dvs. nyhetsbudskap iunderhållningens form.Mängden budskap har också skapat en enormbudskapsinflation. Vår fysiska förmåga att ta emotbudskap är oförändrad - det finns dessvärre bara 24timmar - och vi måste dessutom göra någotannat än att ta emot budskap. ökar utbudethela tiden. Vi får alltså en inflation i budskap, och detblir en skillnad mellan den fysiska absorptionsförmå-gan och utbudet.Detta innebär, fru talman, ett uppmärksamhetsun-derskott. Alltfler budskap bara fladdrar förbi utan attvi kan ta dem till oss, och därmed skärps kravet pådramaturgi för att nå fram.Mediesamhället tenderar att karakteriseras av till-spetsning och konkretisering, vinkling, personifie-ring, intensifiering och polarisering, och i spåren pådetta också någonting som vi brukar kalla mediedrev,dvs. att alla medier dras åt samma håll och med sam-ma vinkling. Denna utveckling kan i flera avseendenhota enskildas integritet och värdighet. Ett förstärktskydd borde övervägas. Vad som diskuteras på andrahåll i är en laglig genmälesrätt. EG:s TV-direktiv förordar för övrigt i viss mån en sådan rätt.Det finns också i den svenska radiolagen möjlighettill beriktigande. Men den regeln är ganska tandlös,för den gäller nämligen "när det är befogat", dvs.mediet som sådant bestämmer helt och hållet om detär befogat eller inte. Det brukar inte alltid vara såbefogat.För övriga medier finns inte motsvarande regler,men det finns branschinterna etiska normer. Det byg-ger också på gummiparagrafstänkandet "när det ärbefogat".Det behöver övervägas en mer detaljerad och sub-stantiell genmälesrätt på området. Ett antal människorfår formligen sina liv krossade av dramaturgin i me-diesamhället. skulle det kunna hävdas, vilketutskottsmajoriteten gör, att detta är en inskränkningav den ansvarige utgivarens ensamrätt. Jo, det är detpå sätt och vis, fast den rätten är en san-ning med modifikation. Utslag av t.ex. och TV har ett publiceringskrav påsig. Utslagen från har ocksåett publiceringskrav på sig även om det inte formelltär lagstadgat som tvingande. Det är vår inställningfrån sida att man borde åtminsto-ne överväga en genmälesrätt generellt på medieområ-det. kan man förstås hoppas på självsanering,men imponerar inte det arbetet.Fru talman! Det har ibland riktats befogad kritikmot och TV medhänvisning till att nämnden tycks rutinmässigt ochutan närmare analys avfärda en del anmälningar ochkränkningar inom sitt område. Det är allvarligt omlag och avtal uppställer krav på opartiskhet, saklighet,allsidighet, granskning och relevans och sedanGranskningsnämnden underlåter att ta hänsyn tillsådana kriterier i sina bedömningar av anmälda pro-gram. Därför har vi velat se till att det genomförs enallsidig och relevant utvärdering av verksamhet. behöverockså sin granskning.Fru talman! Uppbyggnaden av det digitalamarknätet för TV-sändningar är en riktig åtgärd. Rentkommersiellt har det inte varit en framgång,och det har kantats av en del strategiska misstag. Mennågon gång kommer de analogasändningarna att slopas. Då är det viktigt att det finnsett praktiskt taget heltäckande digitalt nät som kanförmedla åtminstone public service-kanalerna. Fördetta har staten som stat ett infrastrukturellt ansvar.Ett sådant nät är nödvändigt för att tillgodose de re-surssvagas behov av grundläggande information. Allahar inte råd eller viljan att satsa på parabollösningar,som dessutom är snävare eller begrän-sande i sitt utbud. Detsamma gäller i viss mån ävenkabelutbud.För att det digitala TV-nätet ska bli ett attraktivtalternativ torde det vara en fördel om TV-konsumenterna fick klart för sig när det analoga TV-nätet ska släckas ned. har tagit ett sådantbeslut. Regeringen bör därför lägga fram ett förslagtill om detta snarast.Fru talman! Vi kristdemokrater har fogat tre re-servationer till betänkandet, men för tids vinnandeyrkar jag enbart bifall till reservation 4.Fru talman! Jag har en sista synpunkt. var inne på mediekoncentrationsfrågorna, ochdet är klart viktiga frågor. Jag kan inte underlåta attgöra den kommentaren att den verkliga mediekon-centrationen hade vi under det gamla, tidiga etermo-nopolet.