prot · GO0984 · 2001-03-22 00:00:00 — Det kanske t.o.m. är dags att startaen ny utredning som tar upp de reella levnadsförhål-landena för kvinnor när de ska förena familjebildan-det med t.ex. en akademisk karriär.Vi kristdemokrater har i det här betänkandet enreservation. Det är reservation 4 under punkt 6, somjag här vill yrka bifall till. Vi har gång efter annanpåstått att studenter är som vilka arbetstagare somhelst. De är vuxna, de deltar i det vanliga arbetslivetpå ett lärosäte. Därför bör jämställdhetsregler införasi högskoleförordningen som motsvarar jämställd-hetslagen.På detta sätt kommer också de att omfattas av enjämställdhetsplan som innehåller t.ex. åtgärder motsexuella trakasserier. Studenter är vuxna i lagensmening. De blir ofta allt äldre med tanke på universi-tetens roll i det livslånga lärandet. Vi finner ingensom helst anledning till varför inte samma princip ochregler inom detta område ska gälla både anställda ochstudenter.I övriga yrkanden som vi har haft i våra motionerhar skrivningarna i föreliggande betänkande täckt uppvad vi har menat. Vi är tacksamma över att på detsättet kunna få våra önskningar tillgodosedda.Anf. 233 ():Herr talman! Jämställdhet är en fråga som börprägla alla former av politisk debatt. Så grundläggan-de för demokrati och delaktighet anser jag den vara.Därför är det välkommet med den debatt som här kanföras i samband med utbildningsutskottets betänkan-de nr 11. Utan verklig jämställdhet i utbildningen ärdet svårt att uppnå en verklig jämställdhet i arbetsli-vet och livet i övrigt.Flickor och pojkar formas tidigt i könsroller ochdet är viktigt att de också får hjälp att använda desidor av sin begåvning som inte primärt tillhör denegna könsrollen. Redan i förskolan behöver manuppmärksamma de här frågorna och låta barnen tränapå det de inte självmant utövar. Flickor behöver övasig på att ta för sig, vara starka och våga pröva nyasaker. Pojkar behöver träna närhet, empati och tålmo-dighet. På det sättet kan vi få människor som kannyttja hela sin personlighet på ett bättre sätt än i dag.Pojkars språkutveckling är också ett område sombehöver uppmärksammas. Tar de till nävarna när deinte klarar av att argumentera med de språkligt tidiga-re utvecklade flickorna? Innebär detta att man redantidigt grundlägger ett könsmönster som sedan påver-kar hela livet för både pojkar och flickor? Lägger detockså grunden för användandet av könsord och andranedsättande uttryck i lite högre åldrar? Jag har intesvaren på de här frågorna men anser att de behöverbelysas mer. måste lärare vara uppmärk-samma på problemen. Varken flickor eller pojkar skabehöva utsättas för det språkvåld som förekommer imånga skolor i dag.Centerkvinnorna och ungdomsför-bund har här gjort insatser för att påtala och ändra påflera av de här attityderna genom sin kamp för ung-domsfrid och mot språkvåld. Vid besök i skolor gårdet ofta lätt att få i gång diskussioner om de här frå-gorna, och när man tränger lite djupare in i frågornakommer man för det allra mesta samfällt fram till attingen egentligen tycker om de attityder och förhåll-ningssätt som ändå förekommer. Många elever harinte funderat över hur motparten känner när någonskriker hora eller andra könsord efter en. Mer än enhar sagt att de ska sluta, för det känns fel när de verk-ligen har tänkt efter.Herr talman! I skolans värld kommer mycket avjämställdheten in . I all lärarutbildning är därförjämställdhetsperspektivet viktigt. Det ska finnas medi utbildningen som enskilda kunskapsmoment lika välsom att man praktiskt ska undersöka hur det ser ut iklasser där man gör sin verksamhetsförlagda utbild-ning eller att man själv som lärarstuderande elleraktiv lärare reflekterar över hur man behandlar man-liga och kvinnliga elever.Ett känt faktum är att barn inte gör som vi sägerutan som vi gör. Därför behövs både manliga ochkvinnliga lärare från förskolan upp till högskolan.Alla lärare behöver också vara medvetna om sin be-tydelse som förebilder för eleverna.I anser vi att dimensioneringen avantalet högskoleplatser bör göras med utgångspunkt ihur högt söktrycket är. Som det ser ut finnsbetydligt fler utbildningar som är anpassade till mänsän kvinnors efterfrågan på utbildning. Många utbild-ningar är heller inte utformade så att de attraherarbåda könen. Utbildningsanordnarna är snarare köns-blinda än könsneutrala. De utbildningar som kvinnorväljer har ofta färre varianter och lägre status än desom väljs av män. Detta bör beaktas av universitetoch högskolor när man utformar sitt utbildningsut-bud.Herr talman! Utbildningsinnehållet måste ocksåanpassas till kvinnors och mäns intresse och förut-sättningar att delta i utbildningen. Bl.a. ingenjörsut-bildningarna har kritiserats för att i både teoretisktinnehåll och i praktiska övningar inte ta hänsyn tillkvinnors annorlunda syn på samhälle och verksam-heter. Kvinnor vill ofta ha överblick över en fråga ochen helhetssyn på problemen innan man sätter i gång.Utan detta kan de tappa intresset och anse att utbild-ningen förlorar sig i detaljer som de inte ser någonmening i. Ett annat angreppssätt kan lösa de här frå-gorna utan att det faktiska utbildningsinnehållet be-höver ändras särskilt mycket.Många kvinnor behöver dessutom uppmuntras närde kommer på nya tekniska lösningar och applikatio-ner. Ofta tror de att det inte är viktiga saker de kom-mit på eller att det inte kan bli någon ekonomiskframgång med deras idéer och förslag. Det är väl baraen liten förbättring som löser ett för dem själva när-liggande problem. Sedan kan det visa sig att de kom-mit på lösningar som andra funderat på utanatt ha kommit fram till något som fungerar.Tjänsteförslagsnämnderna är ett område där enjämn könsfördelning är av stor betydelse. Om det intefinns lika många av båda könen i nämnderna är riskenstor att män av tradition väljer män. Det är inte avillvilja, men traditionen är stark. Män värderar ocksåandra mäns kunskaper och kvalifikationer högre änkvinnors. Därför är det nödvändigt med en jämnkönsfördelning i tjänsteförslagsnämnderna.Herr talman! Jag står givetvis bakom samtliga re-servationer från men väljer att yrkabifall endast till reservation 1 under punkt 1 och re-servation 7 under punkt 9.Anf. 234 ():Herr talman! Låt mig inledningsvis konstatera attvi ändå har sett en hel del förändringar under senareår när det gäller jämställdheten i skolan. När jag självgick i skolan - och jag måste erkänna att det är en delår sedan - fanns inte ordet jämställdhet över huvudtaget. Än mindre diskuterades det i skolan, så vissthar det ändå skett framsteg. Det har skett inte minsttack vare det idoga arbete som många politiker underlång tid drivit när det gäller jämställdheten och viktenav att föra fram det i skolan. Det ger ändå resultat.Jämställdhet måste börja . Medvetenhetenom detta måste skapas redan i förskolan. Jag vet attdet i en del förskolor förekommer ett mycket syste-matiskt och bra arbete kring jämställdhetsfrågorna.Det ska sedan genomsyra skolan hela vägen upp. Mittintryck är att det går ganska bra men att problemenuppstår ju högre upp i skolan man kommer. Ojämlik-heten är större mellan pojkar och flickor i gymnasietän vad den är t.ex. i förskolan.Riktigt jobbigt blir det för kvinnor på universi-tetsnivå, särskilt när de kommer fram till att doktoreraoch sedan att söka de olika professurerna.Det är för oss alla självklart att män och kvinnorska ha samma inte bara formella utan också reellamöjligheter att göra sig gällande i den akademiskavärlden och att alla former av diskriminering måstebekämpas. Det är intressant att se att nu nästan 60 %av studenterna på grundnivå i den akademiska värl-den är kvinnor. Man ser det mycket tydligt när mantittar på traditionellt manliga utbildningar som t.ex.juridik, som har en majoritet av kvinnor.Läkarutbildningen, prästutbildningen m.fl. har nume-ra kvinnlig majoritet.Men på varje steg av karriärstegen blir det allt fär-re kvinnor, och i toppen, på professorsnivån, är detbara kvinnor. Till viss del kan den här mycketojämna könsfördelningen på de högre nivåerna för-modligen förklaras av ojämställda förhållanden i detförflutna. Genom det strikt hierarkiska meriterings-system som råder inom högskolan lever historiskaförsyndelser kvar och påverkar statistiken.Det är uppenbart så att män, som ju har en sådominerande ställning på högre poster inom univer-sitetsvärlden, ser på detta med mäns glasögon. Manbrukar tala om att man kan sätta på sig kvinnligaglasögon och manliga glasögon, men män tenderarväl att behålla sina manliga glasögon på sig helatiden.Det finns också tecken på att det pågår dis-kriminering i samband med tjänstetillsättningar. I enmycket uppmärksammad studie kunde Göte-borgsforskarna att kvinnor systematiskt hade förfördelats närMedicinska forskningsrådet skulle tillsätta forskaras-sistenttjänster. En kvinna behövde ha producerat igenomsnitt två gånger mer än en manlig sökande föratt anses vara lika kompetent som en man. Undersök-ningen visade också att personliga kontakter meddem som bedömde ansökningarna påverkade utfallet.Det var detta som var så upprörande.I syfte att öka den kvinnliga andelen professorerbeslöt om ett trettiotal nyaprofessurer, de s.k. Thamprofessurerna. Kritiken motdem riktade sig både mot principerna och mot kon-sekvenserna för enskilda forskare. Diskrimineringinom högskolevärlden drabbar, precis som på allaandra håll, i första hand individer, inte kollektiv. Dethandlar om kvinnliga individer, inte om kvinnor somett kollektiv.En situation där en kvinna förbigås för en mindrekompetent man kan inte kompenseras av att en annanman i en annan situation diskrimineras, därtill medstöd av lagen, till förmån för en annan kvinna. Yttersthandlar det om två individer.Den liberala jämställdhetspolitiken syftar till attstoppa diskriminering av individer, inte till att skapastatistik balans mellan olika könskollektiv.I juli förra året konstaterade ocksåi en principiellt viktig dom att det var fel att ge enprofessorstjänst vid till enkvinna trots att en man som också sökte tjänsten hadebättre meriter. Detta innebar i praktiken dödsstötenför Thamprofessurerna.Med utgångspunkt i grundtanken att diskrimine-ring av individer ska bekämpas finns det en rad libe-rala jämställdhetsbefrämjande åtgärder som vi vill segenomförda. För det första visade Wold-Wenneråsundersökning att bristen på öppenhet och insyn bi-drog till de missförhållanden som de avslöjade. vägrade länge att lämna utde bedömningar på vilka det grundade sina ställ-ningstaganden. Ökad öppenhet och klarhet när detgäller urval och antagningar skapar förutsättningar föratt bryta upp interna brödraskap och stävja svågerpo-litik.För det andra ska de kriterier utifrån vilka tjänstertillsätts vara tydliga och formellt reglerade. Det för-svårar avsevärt för informella manliga nätverk att, påoklara grunder, gå förbi kompetenta kvinnliga sökan-de.För det tredje ska de nämnder som svarar för till-sättningar inom högskolan i görligaste mån ha enjämställd representation av kvinnor och män. Närkvinnor är med i konkurrensen måste detta vara hu-vudregeln.För det fjärde måste den reform som ge-nomförts enligt vilken det är möjligt att befordras tillprofessor utan att det finns en särskild tjänst tillgäng-lig säkras fullt ut. Reformen innebär en anpassningtill internationella förhållanden, exempelvis i ,där professorstiteln utdelas utifrån en strikt merit-prövning. Den borde även ge positiva följdverkningarfrån jämställdhetssynpunkt.Åtminstone har det varit så att kvinnorofta har missgynnats i urvalsförfaranden där flerapersoner konkurrerar om en enda plats. Kvinnan fårinte den platsen. Därför är det angeläget att de nyabefordrade professorerna inte ses som en andra rang-ens professorer i relation till innehavarna av de tradi-tionella fasta professorerna. Ekonomiska resurser börockså avsättas, så att dessa professurer, som man kankalla befordningsprofessurer, ges ordentligt utrymmeför egen forskning. Det är kolossalt viktigt för profes-sorer att visa att de producerar egen forskning.För det femte måste en stor del av det praktiskajämställdhetsarbetet bedrivas på varje separat arbets-plats inom högskolan - inom den enskilda institutio-nen. Det är där som grunden läggs för jämlika villkorför kvinnor och män i forskningens vardag. För störreinstitutioner ska det vara självklart att ha en formelltutarbetad jämställdhetsplan. I jämställdhetsplanenkan man t.ex. ta upp hur reglerna för antagning avdoktorander ska gå till så att inte kvinnor missgynnasoch hur förläggningen av viktiga seminarier ochsammanträden kan påverka föräldrars förutsättningaratt delta i det vetenskapliga arbetet.Herr talman! Jag yrkar med detta bifall till reser-vation 6.Anf. 235 ():Herr talman! Under det här året har jag ganska noga följtdebatten och uppmärksamheten i massmedierna kringinternationella . Den gavs ett väldigtstort utrymme när det gällde lägesbeskrivningen avskillnaderna mellan män och kvinnor. Alla politiskapartier fanns med på banan.Jag har tagit detta mycket klart till intäkt för attjämställdhetsfrågorna har ryckt upp på dagordningen.De har kommit betydligt högre upp i viktningen avfrågor efter om de är vinnarkoncept eller inte. Vad jagtycker mig ha kunnat slå fast vid årets internationellakvinnodag är att jämställdhet är ett vinnarkon-cept.Alla är, som sagt, med på banan. T.o.m. modera-terna finns med när det gäller begreppet jäm-ställdhet. De talar om jämställdhet, vilket inte alltidhar varit fallet.Jämställdhetsfrågorna har utvecklats såtillvida attvi nu också i den politiska debatten liksom även inomforskningen har fått ett nytt begrepp att förhålla osstill, nämligen till begreppet feminism.Jag konstaterade vid årets internationella kvinnodagatt det inte längre endast är socialdemokrater ochvänsterpartister som använder sig av begreppet fe-minism utan även . Man vill dock markeraatt det är liberalfeminism det är fråga om, inte socia-listisk feminism.Man kan säga att den internationella kvinnodagenfrån början var ett socialistiskt begrepp. Det var soci-alistiska kvinnor som 1910 i Köpenhamn sjösattebegreppet för att markeraatt man nu tänkte genomföra en samordning av kam-pen för kvinnlig rösträtt.När man talar om feminism talar man samtidigtom att man ser att det finns en struktur och ett systemi samhället som med automatik diskriminerar flickoroch kvinnor. Ser man jämställdhetsfrågor som ettstrukturellt problem och ett systemfel resonerar manockså med utgångspunkt från det.Vi diskuterar alltså lite olika, skulle jag vilja på-stå. Vi har fortfarande i debatten från vissa håll, fram-för allt från , en tyngdpunkt på kvinnansegen inneboende kraft och egna meriter. Det är väl-digt ofta förekommande uttryck i den här debatten.Inför dagens debatt har jag ägnat mig lite grann åtatt titta lite närmare på motioner och reservationer föratt se om detta förhållningssätt återfinns i de motionervi ska behandla. Jag anser nog att det finns ettklart mönster i vårt sätt att se på de här frågorna. Jagska försöka att beskriva vad jag ser. Klockan ärmycket, och jag ska försöka att göra det så kompri-merat som möjligt.Jag ska börja med skolan. Utskottets majoritet harnu i betänkande efter betänkande när det gäller jäm-ställdhetsfrågor talat om att jämställdhetsfrågan iskolan är en värdegrundsfråga och en pedagogiskfråga. När vi talar om en värdegrundsfråga talar vifaktiskt om jämställdhet som en del av demokratin.Vi är i det hänseendet också inne på att jämställdhetär en fråga om samhällsstruktur. Demokrati är ju iallra högsta grad en fråga om samhällsstruktur. Menvi har också sagt att pedagogiken i skolan är verkty-get för att omsätta de grundläggande värdena i prakti-ken. Man måste se på flickor och pojkar efter degivna förutsättningar de har när de kommer in i sko-lans värld. Värdegrundsfrågorna är alltså en mycketviktig del i hela den här problematiken.En annan sak är också intressant. Jag har ägnatmig åt att gå tillbaka lite grann i protokollen för attfölja hur positionerna har förskjutits, och jag måstesäga till att jag är lite orolig överFolkpartiets syn på de här frågorna. Jag upplever attvi har haft en ganska lång gemensam historia, t.ex.när det gäller kvinnors rösträtt, kvinnors rätt till yr-kesarbete och kvinnors rätt till barnomsorg. Jag haräven tidigare i debatterna upplevt att vi lagt lika storvikt vid skolans värdegrund och, som jag tolkat det,haft samma syn på demokratin som en samhälls-struktur som främjar jämställdhet.När jag nu läste protokollen blev jag lite förvånadöver ett folkpartistiskt inlägg - visserligen några årgammalt, , men ändå. Det var en debatt sominitierades av här i kammaren. Hon talade med utgångs-punkt från sin roll som lärare och beskrev den frust-ration en lärare ibland kan känna i det snabba temposom skolan faktiskt har:"Man önskar ibland när man står där i klassrum-met att man kunde trycka på en stoppknapp och stan-na allting, så att man hann tänka efter. Jobbar jag nuegentligen med att fostra demokratiska medborgaresom har respekt för varandra och för människovär-det? Fostrar jag nu inför jämställdhet? - - - Lär jagdem till demokratiska medborgare? "På det svarar representant:"Hon", alltså , "funderade på omhon har lärt eleverna att bli demokrater, om de skallrespektera varandra och om de skall vara jämställda.Men hon funderade ingenting på kunskap. Jag tror attskolan skulle vinna på om vi skalade bort väldigtmycket av blomsterspråket och var otroligt tydliga ivår uppgift till skolan. "Jag kan inte tolka det på annat sätt än att Folkpar-tiet nu anser att skolans uppgift är att förmedla äm-neskunskaper. För vad är det vi ska skala bort i"blomsterspråket"? Är det demokratin? Är det re-spekten? Är det jämställdheten? Jag upplever alltsåinte riktigt att vi har den där gemensamma grundsy-nen längre. Jag hoppas dock att det här bara var enlapsus i debattens hetta. kanske kanrätta till detta om det nu är missvisande.Jag ska då gå till högskolan, för där blir det litemer komplicerat. Jag ska ta upp tre saker som vilyfter fram när det gäller högskolan och jämställd-hetsfrågor i högskolan.Det första är sexuella trakasserier. Det upplevstydligen som någonting som är på ett mycket indivi-duellt plan. Ändå behandlar vi inte detta som i förstahand en pedagogisk fråga. Vi talar alla om attitydersom utgångspunkt för åtgärder. Sexuella trakasserierär en del av en gammal maktstruktur där den somkänner ett övertag kan kränka den som uppfattas somberoende. Det är jag helt övertygad om. Vi uttryckerinte detta som ett problem som den som kränks kanlösa "av inneboende kraft" och "på egna meriter".Där talar vi faktiskt allihop om ett systemfel någon-stans, om ett strukturellt fel. Där är vi överens.Så kommer jag till rekryteringen. Vi talar intelängre om kvinnors möjligheter generellt att söka tillhögskolan. Där är vi överens om att det ska finnaslikvärdiga möjligheter att söka till högskolan. Nutalar vi i stället om den könsmässiga snedrekrytering-en.Men även här koncentrerar vi oss faktiskt på vär-degrundsfrågor och på attityder. Genom olika projektoch förändring av ämneskombinationer ska vi ändrapå flickors och pojkars attityder, flickors till naturve-tenskap och teknik, pojkars attityder till vård ochomsorg. Vi säger inte att det här får flickor sköta medhjälp av sin inneboende kraft och sina egna meriter.Där verkar vi också vara ganska överens.Men kommer vi till karriärmöjligheten. Nukommer vi in på ett område där vi verkligen talar omegen kraft och egna meriter. är överty-gade om att kvinnor har den inneboende förmågan attgöra akademisk karriär av egen kraft och på sina egnameriter.Då kan man fråga sig: Har kvinnor inte haft egen kraft och egna meriter? Vad har häntmed kvinnors inneboende kraft ? Jo, vihar börjat arbeta med strukturerna. Vi har satt upprekryteringsmål för lärosätena när det gäller att re-krytera kvinnor till olika positioner inom lärande ochforskning. Detta har varit ett mycket framgångsriktsätt att angripa systemfelen på.Under 90-talet har faktiskt, som flera har sagt,antalet kvinnliga professorer mer än tredubblats. Detär inte så mycket när man säger det i siffror för det ärfrån 84 kvinnliga professorer till 1998.Så nu börjar även vackla i sitt motståndmot strukturinriktat arbete. Det är med glädje jagkonstaterar att man tillsammans med Folkpartietanser att det måste göras en analys av de osynligastrukturer i det akademiska systemet som lägger hin-der i vägen för kvinnorna. Men för utskottsmajorite-ten måste jag säga att dessa strukturer har varit synli-ga . Vid nästa kammardebatt i de här frågornakanske även har tagit till sig begreppetfeminism.Den socialdemokratiska regeringen har gjort ochgör stora insatser för att förändra de strukturer somfortfarande bromsar flickor och kvinnor från att fulltut kunna utnyttja sin inneboende kraft och bedömasefter sina egna meriter. Jag yrkar därför avslag påsamtliga motioner och bifall till förslaget i betänkan-det.Anf. 236 () re-plik:Herr talman! Det var intressant att höra MajléneWesterlund Pankes långa och ideologiska analys avolika typer av feminism. Jag är själv mycket engage-rad i den debatten.Det finns skillnad mellan socialistisk feminismoch liberal feminism. Men låt mig få säga att liberalfeminism är betydligt mycket äldre än socialistiskfeminism. Den liberala feminismen är ingenting somFolkpartiet uppfann i samband med sinbok om liberal feminism. Den går tillbaks till över100 år innan den socialistiska feminismen kom tillgenom en mycket märklig kvinna som hette MaryWollstonecraft och som har skrivit en bok om dettasom jag varmt kan rekommendera att läsa. Den är mycket klok och står sigfortfarande. Det är en bibel för oss som är intressera-de av den liberala feminismen.Skillnaden mellan liberal feminism och socialis-tisk feminism är att vi, även om vi kanske har sammaproblemanalys, har något olika sätt att se på hur manska lösa problemen. För oss är det viktigt att se på deindividuella lösningarna, att se att varje kvinna kanutvecklas utifrån sina förutsättningar. Vi tror inte påstora kollektiva lösningar.Jag var mycket förvånad över att höra att MajléneWesterlund Panke oroade sig för att en folkpartistiskdebattör här i kammaren hade sagt att kunskap är bra.Det är självklart att skolan ska förmedla kunskap. Detstår vi för till också . Det är kun-skapen som ger en förutsättning, inte minst för kvin-norna, att hävda sig i samhället. Det är när kvinnornafår kunskap som de också kan kräva delaktighet,kräva att få de höga tjänsterna etc. Kunskap är enviktig förutsättning för jämställdhet.Anf. 237 () replik:Herr talman! Det är inte vi som har präglat be-greppet socialistisk feminism. Det är ett begrepp somFolkpartiet står för. När man har infört liberal femin-ism har jag uppfattat att det är för att markera att maninte riktigt delar värdegrunden med oss andra som hartalat om feminism under en lägre tid.När det sedan gäller feminismens ålder måste jagsäga att om man, som påpekar, haren tradition bakåt i tiden som är flera gammalkan vi undra ännu mer över inlägget i debatten om ser demokrati och jämställdhet som någontingsom i skolan har ett motsatsförhållande till äm-neskunskap. Talar vi om kunskap kan vi väl ändå intemena att det bara handlar blevskjuten eller vilket år blev skjuten.Kunskap måste faktiskt också vara att djupast innerstinne omfatta begreppet demokrati och jämställdhetoch inte kalla detta för ett blomsterspråk som manegentligen borde sortera bort när man diskuterarskolpolitik.Det var detta som gjorde mig djupt oroad, för jagsåg ett brott i tradition när det gällersynen på demokrati och jämställdhet.Anf. 238 () re-plik:Herr talman! Jag vet inte hur mycket feministisklitteratur läser, men var-ken termen socialistisk eller liberal feminism är nå-gonting som vi som politiker har hittat på. Det här ärvetenskapliga termer som används i den feministiskadebatten. Jag kan rekommendera att titta lite närmare på detta.