prot · GO0970 · 2001-02-21 00:00:00 — Längre provanställ-ningar vill ha den här gången. Devill ha för behovsanställningar på upp om det är så att det finns arbetsanhopning.Det ökar flexibiliteten. Ja, det kan man väl säga.Det är ett slags extremt arbetsgivarperspektiv - an-ställd just in time utan rättigheter och utan trygghet.Men vad innebär det för den anställde? Det inne-bär social osäkerhet, svårigheter att få lån, svårigheteratt veta vad man har för inkomst och dålig försörj-ning. Det är ett socialt handikapp. Jag får lägre sju-kersättning. Jag har lägre a-kassa när jag väl blir utanjobb. Det återverkar på mina pensionstillgångar iframtiden.Det är som om a-kassan därmed ska subventione-ra vissa branscher. Det här gäller för övrigt ocksådeltider. För den som jobbar lite i form avdeltid eller den som jobbar och sedan gör uppehållnågra veckor får a-kassan eller något annat statligtförsörjningssystem komma till hjälp. Jag tycker attdet är en osund utveckling.Nästan alla arbetsrättsliga rättigheter försvinner.LAS har ingen funktion vad gäller turordning när jaghar korttidsanställning. Inflytandet är lika med noll.Jag saknar den fackliga gemenskapen.Men det är ju så bra, därför att det ger upphov tillnya jobb! Det är en språngbräda till nya fasta med en forskningsrap-port - Språngbräda eller segmentering - där man gårigenom olika typer av korttidsanställning: provan-ställning, vikariatsanställning, behovsanställning ochsäsongsarbete. Så listar man upp vilka människor somfinns i vilka fållor och ser vilka effekterna är. har gjort något motsvarande tidigare ochtittat på hälsoeffekter. Man finner att otrygghet skaparohälsa, stress och sjuklighet. Man finner att de som ärbehovsanställda och har korta anställningar inte allsövergår till fasta anställningar i någon vidare omfatt-ning. Det är segmentering som gäller.Vilka är det? Jo, det är kvinnor. Det är ungdomar.Det är invandrare. De har en extrem överrepresenta-tion i de anställningsformer som leder till dåliga re-sultat för individen och, vill jag påstå, för samhället.Är bekymrad över detta? Nej.Dagens verklighet är ingen utgångspunkt i den arbets-rättsliga diskussionen. Är det ett bekymmer att intevåga prata, att vara otrygg i anställningen, att intekunna ta lån för en bostad för att man inte vet vadman ska tjäna och att inte få fast förankring?Jag ser att det är skiktat efter klass och kön. Detgäller kvinnor, de som har kommit senast till Sverigepå invandrarbas och ungdomar mellan 20 och 25 år.Jag hade varit tvåbarnsfar länge när jag var 25. Undrapå att vi föder få barn i när unga kvin-nor, till största delen, går på otrygga jobb.Slutsatsen av en genomgång av korttidsanställ-ningarnas problematik, tycker jag, är att det byggermycket på myter om att det är jättebra och att folk villha det. Det är fel. Alla enkätundersökningar visar attfolk inte vill ha det - inte ens ungdomar. Man vill hafasta anställningar. Jag och tycker attanställningsbegreppet ska ha den karaktären. Att varaanställd är att vara anställd tills vidare på heltid.Men det finns ju kortvariga jobb. Ja visst - då av-talar vi ned tiden. Det finns ju vikariat. Ja visst, menlåt det bli en saklig prövning av om det ska vara and-ra anställningsformer än tillsvidareanställning påheltid.Utskottet tycker i betänkandet att det ligger myck-et i detta och förutsätter att den arbetsrättsliga utred-ning som har hand om tar itu med dessa saker.Man har i uppdrag att titta på korttidsanställningarnasproblematik. Men vi tycker att regeringen skulle hagett ett uppdrag - ett tilläggsdirektiv - som klart sadeifrån. Kom med ett lagförslag i enlighet med vad jagnyss har argumenterat för.Därvidlag är det samma situation när det gällerdeltider. Där gjorde vi en instats 1996 för att om-vandla vikariat. Det räckte inte till. Vi sade att de intekommer att räcka till. Vi föreslår en skärpning av dereglerna, men det räcker inte till. har viett deltidsarbetslöshetsproletariat, skulle jag viljasäga, och det är till könsbestämt. Det är kvin-nor.Därav reservation nr 9. Avsikten med den är att fåen bättre beredning av ett lagförslag om hur man kanskapa trygga anställningar och på vilket sätt man görundantag från det. Vi vill se sakliga skäl. Det är ocksåskälet till att vi har en reservation som jag för tidsvinnande inte yrkar bifall till men naturligtvis stårbakom, nämligen reservation 13, där vi menar att manska ta bort den godtyckliga regeln om överenskom-men visstidsanställning. Vi var emot den när den kom1996. Vi sade att den inte kommer att ha någon ver-kan. Snarare kommer den i vissa fall att kunna ledatill rättsövergrepp mot den enskilde, och framför alltöppnar den porten för ett godtycke. Det är ingen dis-kussion om varför man ska ha kortare anställnings-former.Jag tycker att alla skäl efter utvärderingar pekarpå att den ska tas bort. Jag tror att den socialdemo-kratiska gruppen egentligen tycker som jag, men detfinns väl lite prestige i frågan än så . Vi får hop-pas att utredaren kan hjälpa oss på traven.När det gäller reservationerna tycker jag att deenbart uttrycker en vilja att försämra arbetsrätten settur löntagarperspektiv och införa en serie godtycke.Man visar en total brist på förståelse för kollektivav-talsprincipen och för att vi har vetoregler för att eli-minera osund konkurrens genom osunda företag sominte lever upp till de regler som ska finnas på svenskarbetsmarknad. Varje utvidgning av rättigheternaavvisas. I stället vill ni individualisera alla avtal.Det är som om ni inte förstår vilken maktrelationsom skulle ha rått mellan arbetsgivare och arbetstaga-re om man inte hade lagstiftning och kollektivavtaloch om man inte hade en stark fackföreningsrörelse ibotten. Det är som om ni tror att det är som att köpaoch sälja vilken vara som helst. Det handlar faktisktom en total maktobalans till arbetsgivarens eller ar-betsköparens fördel. Det är det arbetsrätten ska varatill för att eliminera.Jag yrkar bifall till reservation 9.Anf. 130 ():Fru talman! Majoriteten, med socialdemokraternai spetsen, sjunger alltsomoftast framgångens lov. Vadhelst man företar sig kvittrar man glatt om sina väldi-ga framgångar. - ja, nästan aldrig - hör vinågra självkritiska molltoner, utan allt besjungs i englädjens serenad.De är inte så konstigt att den enskilda människanute på landsbygden känner att han eller hon inte hörhemma i den rödgröna rörans verklighetsuppfattning.Var finns insikten, och var finns åtgärderna för atthjälpa de 700 000 som är arbetslösa eller som villarbeta mer än ? Var finns åtgärderna för att gles-bygden ska slippa bidragsberoende och genom exem-pelvis flexiblare arbetsrätt få möjlighet att själv vändatrenden och skapa jobb i sin egen hembygd? Vadämnar majoriteten göra för att förbättra matchningen,så att de av arbetskraften som är arbetslös ellervill jobba mer ska få dessa möjligheter? När tänkermajoriteten sluta med att placera oppositionsförslag idiverse mer eller mindre seriösa utredningar, samti-digt som man förklarar att allt är väl?Fru talman! För oss kristdemokrater finns detframför allt tre viktiga vägar som kommer attleda till en bättre fungerande arbetsmarknad, där bådeglesbygdens och storstadens behov av arbetskraftsäkras.För det första måste det ske en satsning inom ut-bildningsområdet. Där är det viktigt att vi ser helhe-ten och investerar i framtidens välstånd alltifrånförsta klass till den på ellerhögskolan. Men förutom dessa grundläggande inves-teringar i kunskap måste samhället underlätta föromskolning, matchning, validering, lärlingssystemoch utbildningskonto, m.m. Genom en helhetssyninom utbildningsområdet, där man ser både tillgrundutbildning och möjligheten till omskolning,garanterar vi ett bra arbetskraftsutbud.Nästa stora fråga som avgör framtidens arbets-marknad är skattesystemet. Det måste löna sig attjobba. Utbildning, omskolning och vidareutbildningmåste leda till konkret resultat i lönekuvertet. Denkristdemokratiska skattepolitiken, som prioriterarsänkt skatt på jobb, är således en av de absolut vikti-gaste arbetsmarknadsåtgärderna. Framför allt är detviktigt för glesbygden med en sund skattepolitik, dådet ger bättre förutsättningar för det lokala näringsli-vet att erbjuda jobb. Storstadsregionerna har andrakomparativa fördelar, vilket gör att de har större för-utsättningar att klara dagens höga skattetryck.Det tredje politiska område som avgör framtidensarbetsmarknad är givetvis arbetsrättslagstiftningen.Fru talman! Inom detta viktiga område vill vikristdemokrater se ett antal viktiga förändringar. Meninnan jag går in på dessa vill jag börja med att slå fastatt för oss kristdemokrater är det självklart att vi skaha en fungerande arbetsrättslagstiftning som tar hän-syn till de anställdas rättmätiga krav på likabehand-ling och trygghet som lagen respekterararbetsgivarens behov av flexibilitet och möjlighet tillsnabba förändringar.Dagens lagstiftning har tyvärr landat i en situationdär arbetsgivarna upplever att deras möjligheter tillflexibilitet är begränsade. Många småföretagare upp-lever också att lagen är krånglig och svåröverblick-bar. Det är därför enligt vår mening viktigt att manser över den nuvarande lagstiftningen. För att vi skafå en modern och bra lagstiftning borde en parla-mentarisk utredning se över de nuvarande lagarna.Men i väntan på att även regeringssidan inservikten av en samlad utredning, i stället för alla mini-utredningar man för tillfället håller på med, anser viatt man ska förbjuda sympatiåtgärder och ställa kravpå att stridsåtgärder ska ha en rimlig proportionalitet iförhållande till den skada de förorsakar både företagoch tredje man. Vi vill också ha förändrade turord-ningsregler och ett avskaffande av den fackliga veto-rätten. Genom denna typ av förändringar, tillsammansmed de tidigare nämnda utbildnings- och skatteför-ändringarna, kommer arbetslösheten och flask-halsproblematiken att minska.Fru talman! Förutom dessa viktiga frågor måstejag bara beröra ytterligare ett par ämnen som är vikti-ga för att vi ska lyckas skapa en fungerande arbets-marknad.Först gäller det AMV:s och arbetsförmedlingarnasnuvarande regler och arbetssätt. Det är inte bra meddagens situation där det existerar ett trettiotal olikaarbetsmarknadspolitiska program. Vi kristdemokraterhar vid ett flertal tillfällen pekat på behovet av för-ändringar som gör att det införs färre åtgärder ochtydligare regler. Detta skulle underlätta för verket,arbetsförmedlingarna, företagarna och framför alltden arbetslöse själv.Det är också viktigt att vi alla följer arbetet medde nya individuella handlingsplanerna så att den en-skilde arbetssökande verkligen får det stöd man be-höver och har rätt till.Vad det gäller det nyinrättade medlingsinstitutetanser vi att det är ett bra försök att skapa förutsätt-ningar för en fungerande löneutveckling. Men vad detgäller förändringen kring vem som ska ha ansvar förinsamlandet av relevant statistik ser vi ingen anled-ning till att detta skulle flyttas bort från SCB. Enligtvår mening är det snarare en fördel om statistikensamlas in på liknande sätt som tidigare.Fru talman! Vi kristdemokrater har med viss för-våning konstaterat att den enda motion som utskotts-majoriteten tillstyrker är ett förslag om politisk in-formation på betald arbetstid. Detta är ytterligare enhelt irrelevant regel som knappast kan anses vara enarbetsmarknadspolitisk fråga. Denna typ av informa-tion ska givetvis ske utifrån frivillighet. Man måsteockså fråga sig varför just politisk information ska haett lagstadgat skydd. Finns det andra behjärtansvärdainformationskampanjer som majoriteten vill lagstiftakring inom just arbetslivet?Fru talman! Medan regeringskoalitionen fortsätteratt sjunga välgångens lov frågar de arbetssökande ochföretagen efter konkreta åtgärder som leder till enbättre fungerande arbetsmarknad. Men majoritetenssvar på alla oppositionens förslag går lätt att samman-fatta med ett ord: utredning.Detta svar hittas redan på s. 1under stycket Sammanfattning: "Övriga motioneravstyrks huvudsakligen med motiveringen att maninte bör föregripa resultatet av ett antal utredningar. "Nästa gång kommer det vid Allmänna arbetsrättsligafrågor m.m., där det står att frågan "bör övervägas aven utredning". Vid Visstidsanställningar m.m. heterdet att utskottet "hänvisar i huvudsak till en pågåendeutredning".På detta sätt skulle man i och för sig kunna sam-manfatta större delen av regeringens och majoritetenspolitik. För tids vinnande och av andra skäl tycker jagdock att det räcker med dessa exempel.Fru talman! Jag står givetvis bakom kristdemo-kraternas samtliga reservationer, men för tids vinnan-de yrkar jag bifall enbart till reservation 2.Anf. 131 HANS () replik:Fru talman! För det första målar jag inte alls allt iljusa färger. Jag sade tvärtom att vi har ett misslyckatdecennium bakom oss, där massarbetslösheten gjortatt de här frågorna inte har kunnat drivas och där enmängd nya problem har uppstått. De problem somhandlar om yttrandefrihet, anställningstrygghet, an-ställningsformer och allt detta jag nämnde är ju frågorsom nu äntligen utreds för att vi ska nå ett resultat.Jag är glad därför att det sker på grundval av motio-ner som vi har väckt, både när det gäller yttrandefri-hetsfrågor, när det gäller integritetsfrågor och när detgäller de allmänna arbetsrättsliga frågorna. Därför ärdet väl inte så mystiskt att man hänvisar till att dessautredningar pågår och kommer att avlämna resultatunder året.För det andra konstaterar jag att varje förslagkristdemokraterna ställer urholkar arbetstagarnasställning och fackföreningsrörelsens position. Detta ärinte att gynna arbetstagare vare sig i glesbygd eller istorstad.När det gäller korttidsanställningar vill jag ställaen fråga. Ni vill ju utvidga dem som varjeutredning talar om vilka problem de innebär, hur dehar marginaliserat stora grupper på svensk arbets-marknad och hur de tenderar att segmentisera arbets-marknaden. Vad har att säga omdetta?Anf. 132 () re-plik:Fru talman! får ursäkta, men allt-somoftast när man lyssnar på er är det inte bilden avprobleminsikt som lyser fram. Bilden är tyvärr enviss, låt oss använda ordet, självgodhet.När det nu gäller de konkreta frågorna är ju di-lemmat hos er i att ni står väldigt fastpå just vänster ben. Ni får aldrig ned högerbenet ibacken, för ni ser i princip bara två problem: trygg-heten och långtidsarbetslösheten. Men dilemmat ärju: Vad är det för trygghet att inte få jobb? Det är därden kristdemokratiska politiken hänger ihop. Vi för-söker stå på både höger och vänster ben. Självklartvill vi ha trygghet. Men den största tryggheten finns iatt få jobb, och då hänger detta samman: utbildnings-politik, skattepolitik och arbetsmarknadsregler.Anf. 133 HANS () replik:Fru talman! Det där var inte särskilt begripligt.Jag är inte självgod, men jag säger så här: Om nå-gon säger att med dagens arbetsrätt och skattereglerfår vi ingen sysselsättningstillväxt svarar jag: Vi haren rekordartad sysselsättningstillväxt. Om någonsäger att lönebildningen med vår typ av kollektivavtalär omöjlig och leder till elände svarar jag: Det harunder senare år lett till den lägsta inflationen i Euro-pa, till den högsta tillväxten i och till denbästa utveckling av realinkomster vi haft på lång tid.Vi hade ett väldigt dåligt läge i början av 90-talet.Men så här är det. Det är inte jag som är självgod,utan så är det.Däremot är det utomordentligt stora problem vikan se. Jag ser dem också på lönebildningens område,framför allt därför att lönespännvidden ökar.Vi tar inte igen lönediskrimineringen av kvinnor.Under den senaste femårsperioden har manliga tjäns-temän inom industrin ökat sina löner med 33 %.Kvinnliga kommunalarbetare har ökat sina löner med19 %. För mig är det ett jätteproblem. Jag ser ingen-ting i era motioner eller reservationer som ens andasom att det är något problematiskt. Ingen synpunkt harni på detta.Må vara att står på båda benenhär. Jag är tacksam för det, så att han inte ramlaromkull. T.o.m. jag står på både vänster och högerben. Men, jag tror att man måste välja sida i politiken.Det har ni tyvärr gjort, även om ni står på två ben. Nistår på den högra sidan, arbetsgivarsidan. Ni står intepå rättvisesidan. Det är en viss tragik för ett kristde-mokratiskt parti, därför att jämlikhet och rättfärdighetborde vara utgångspunkten för det politiska tänkan-det.Anf. 134 () re-plik:Fru talman! 700 000, eller , vill ha mer jobb,. De har inte fått det . Jag glädermig oerhört mycket över att arbetslösheten har gåttned. Men med internationella mått mätt är vi fortfa-rande på . När jag gick ur gymnasiet var det2 %. Vi har fortfarande en hög arbetslöshet. Fram-gångarna beror, mycket riktigt, på det Hans Anders-son sade. Vi utgick från ett ännu värre läge. Men detdåliga blir inte bra för att det kom från något som varsämre. Det dåliga är och förblir dåligt.Vi har i våra motioner pekat på flaskhalsproblem.Vi har i våra motioner pekat på en tudelning, HansAndersson. Hur ska vi göra med invandrarna för attde ska få komma in på arbetsmarknaden? Vad ska vigöra med kvinnorna? Vad ska vi göra mellan stad ochland? Vårt svar är fortfarande delat på tre mycketviktiga bitar: Vi måste se på utbildning, vi måste seöver skattereglerna och vi måste se över arbets-rättslagstiftningen. Då måste det innebära någon formav viktning mellan arbetsgivare och arbetstagare.Jag förstår frustration när vi sä-ger att arbetsgivarna behöver får det lite lättare. Detär inte samma sak som att inte bry sig. Skillnadenmellan och mig är att jag bryr mig.Därför vill jag se en förändring.Anf. 135 ():Fru talman! Arbetsrätten behöver kontinuerligt sesöver. Förhållandena på arbetsmarknaden förändrasständigt, och därför behöver regelverket också sesöver kontinuerligt. EU-medlemskapet medför att vibehöver en större samklang med de regler som råder idet övriga . Därmed är det inte sagt att detalltid är svenska regler som ska ändras. Å ena sidanligger det ett stort ansvar på regeringen att arbeta föratt de regler som finns i införs i andra delarav om vi har bättre arbetsförhållanden här ände som råder i andra EU-länder. Inom jämställdhets-området behöver å andra sidan ta efter vadsom sker på EU-nivå.Morgondagens arbeten kräver andra regler än da-gens. sade att detbehövs en förmåga till nytt tänkande för att lösa deproblem som gårdagens tankar ställt till med. Detstämmer i hög grad även på arbetsmarknadslagstift-ningen.Centerpartiets motioner i ämnet har behandlats isamband med bl.a. budgetpropositionen. Därför harjag inga egna motioner att stödja mina reservationerpå. Däremot har andra borgerliga partier motionersom vi kan instämma i eftersom de har samma ellerliknande innehåll som de Centermotioner som redanhar behandlats.Proportionaliteten i stridsåtgärder är en sådan re-gel som behöver omprövas. I dagens verksamheter äri stort sett alla arbetstagare någon form av nyckelper-soner. Att ta ut några få arbetstagare i strejk ellerblockad kan leda till stora förluster för motparten ochäven för tredje man, även om det inte leder till storakostnader för den egna organisationen. Denna regelbör tillsammans med andra regler ses över i en allmänöversyn av arbetsrätten. De lagar och avtal som i daggäller passar inte för alla verksamhetsformer somfinns . Uthyrningsföretag, soloföretagande ochprojektanställningar leder till problem för vissa grup-per. Där kan lagstiftningen t.o.m. behöva skärpas.Trygghetssystemen med t.ex. a-kassa är inte avpassa-de för den formen av arbete. Det finns många männi-skor - sade för en stund sedan700 000 - som inte kommer in i systemet. Vi behöverse till att de människorna kommer in i systemet ochfår känna trygghet precis som alla vi andra. Lagen omföräldraledighet och andra lagar som ger rätt tilltjänstledighet behöver ses över för att alla ska omfat-tas av de förmåner de lagarna ger. Mycket av dettahåller på att utredas under detta år och kommer för-hoppningsvis att leda till propositioner med förslagtill ändring av lagstiftningen i de fall det är lämpligt.På andra områden behöver flexibiliteten bli större,inte minst behövs det i olika sammanhang överens-kommelser på lokala plan mellan arbetsgivare ocharbetstagare.Vi avstyrker förslaget i betänkandet att utredarätten till politisk information. Vi tror inte att detfinns behov av en sådan lagstiftning. Vi tror att detfinns möjligheter att lösa detta genom överenskom-melser mellan arbetsgivare och arbetstagare utan attbehöva lagfästa detta.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 5.Anf. 136 ():Fru talman! "Svenska välfärden byggdes av före-tag, stat och starka fackliga organisationer i samspel.Vi som medlemmar i facket spelade en viktig roll idetta bygge. ""Den nya tekniken bjuder oss på nya utmaningaroch ny stimulans i jobbet. För många av oss har job-bet blivit rikare. Men för andra har arbetsförhållande-na försämrats när bemanning skurits ned och ar-betstakten ökar. ""Vi vill bejaka lösningar i arbetslivet som stärkerden enskildes ställning och utgår från att olika männi-skor vill olika saker under olika tidsperioder. Vi troratt regelsystem i arbetslivet ska utgå från detta och gestort utrymme för flexibla lösningar där den enskildesmakt ska stärkas. Vi är en samhällsförändrande kraftsom ska stärka den enskildes ställning och möjlighettill professionalism.Vi stödjer och kommer att stödja krafter som ver-kar i den riktningen. "Detta är några satser ur en verksamhetsplan somen stor facklig organisation har satt på pränt. Somliberal politiker känner jag stor sympati för det jagnyss har citerat.Fru talman! En modernare arbetsrätt är en stor fri-hetsfråga. stängs människor ute från arbets-marknaden för att reglerna i praktiken hämmar till-komsten av nya arbeten. Utrymmet för individuellabehov och önskemål har blivit för litet i ett system därkollektivtänkandet drivits till sin yttersta spets. Bris-terna i arbetsrätten har bidragit till tre stora problem.För det första misslyckad lönebildning. Långa pe-rioder har löntagarna trots stora nominella löneök-ningar knappast fått några reallönehöjningar på grundav inflation och devalveringar. Utbildning har lönatsig dåligt. Bristande flexibilitet i lönebildningen harlett till att vissa branscher och företag har hämmats avstora svårigheter att rekrytera arbetskraft.För det andra finns utanförskapet. Mycket högabarriärer för nytillträdande på arbetsmarknaden harlett till bestående ekonomiskt utanförskap för storagrupper och ökande segregation.För det tredje är det ett alltför svagt företagskli-mat. Den arbetsrättsliga regleringen skapar kostsambyråkrati och utrymme för maktmissbruk. Det häm-mar utvecklingskraften, framför allt för småföretaga-re.Utmaningen för politiken är att skapa en arbetsrättoch ett skyddsnät där friheten och rörligheten är stormen där alla arbetstagare kan känna rimligtrygghet. För att lyckas med detta måste förändringargöras i de system som byggdes för industrisamhället.I dag hämmas arbetsmarknaden av gammalmodigaoch stelbenta regleringar som hindrar oss från attutnyttja de möjligheter som finns i vår tid.I en ny tid krävs att regler och lagar på arbets-marknaden förändras. Det är också ett fackligt intres-se, och det är det betydligt mer än tidigare.Historiskt har liberalerna och våra fö-regångare aktivt medverkat till tillkomsten av degrundläggande lagar som reglerar den svenska ar-betsmarknaden. Kollektivavtalslagen , MBLoch lagen om anställningsskydd, LAS, och även rege-ringsformen där fackliga stridsåtgärder definierassom en medborgerlig rättighet kan nämnas.Våra grundläggande värderingar är desamma , men de lösningar som fungerade på gårdagensarbetsmarknad fungerar inte lika bra . Därför harFolkpartiet en uppgift i att verka för en reformeringav arbetsmarknadens regelverk.Under 1990-talet har delar av den arbetsrättsligaregleringen bidragit till en allt tydligare kategoriklyv-ning på arbetsmarknaden. Under krisåren i början av90-talet förlorades mer än en halv miljon jobb ochmöjligheterna för nytillträdande att få jobb var utom-ordentligt små. Även under högkonjunkturen i dagvisar sig arbetsrätten otidsenlig.