prot · GO0998 · 2001-04-24 00:00:00 — Vi har från Centerpartietssida en lång rad motioner från förra riksdagsåret därvi just har föreslagit utlokalisering av statliga verk.Jag har fyra enkla tilläggsfrågor till Ulla-Brittsinterpellation.Är det är möjligt att uttala någon mer noterbarambition från regeringen när det gäller utflyttning avstatlig verksamhet? Det var den första frågan.Den andra frågan gäller något som jag kan kon-statera efter ganska lång erfarenhet av lokalt ochregionalt arbete. Det föreligger faktiskt stora hinderför att klara utlokaliseringar. Vi har exempelvis bris-ten på IT-utbyggnad, bristen på hygglig vägstandardoch bristen på prisvärda kommunikationer. Det härlandet finns nu bland dem med världens dyraste inri-kesflygpriser. Detta försvårar utlokaliseringar.Den tredje frågan är mer en detaljfråga, men denhar en princip inbyggd. genomförda utlokali-seringar tillåts i många fall ha dubbla kontor. Det ärför mig mycket förvånande. Exempelvis så är utlokaliserad till . Dit ärdet en timmes färdväg, men ett stort kontor finns kvari . Den nya institution som heter ITPS, dvs.den som ska ersätta bl.a. , finns i . Den ska enligt en enigriksdag lokaliseras till . Men fick viveta i näringsutskottet att den också ska ha kvar ettstort kontor i . Detta ger en mycket märk-lig bild av utlokaliseringar, dels när det gäller denförväntade sysselsättningseffekten på den aktuellaorten, dels ur effektiviseringssynpunkt.Jag vill fråga statsrådet om statsrådet tycker attdet är principiellt rimligt att utlokaliserade verk ochmyndigheter ska hålla sig med dubbla kontor.Den fjärde och sista frågan är: Finns det verkligennågon konsekvensanalys av de senaste årens nybilda-de myndigheter, institutioner och statliga verksam-heter? Enligt den statistik som vi har fått tillgänglig ärexpansionen av statlig verksamhet störst i . Det är någontinghelt annat än vad svaret till interpellanten innehöll.I övrigt håller jag med om slutklämmen i statsrå-dets svar. Det står att den ojämna utvecklingen i lan-det riskerar att skapa klyftor . Men det ärju faktiskt inte så, utan det gäller . Det finns enuppenbar risk för att det här landet håller på att klyvasbåde regionalt och socialt.Anf. 31 Statsrådet ():Fru talman! ställde frågan omjag tror att det är viktigt att statlig utlokalisering ock-så sker på ett noggrant sätt, precis som om jag i inter-pellationssvaret hade låtsats något annat. Jag villverkligen understryka att staten har, och ska ta, ettansvar som arbetsgivare. Det skulle vara orealistisktatt tro att man kan utlokalisera verksamheter, var deän finns och vad de än gör, till en plats där det intefinns regionala eller lokala förutsättningar för verk-samheterna att växa. En sådan hänsyn måste mansjälvfallet ta.Då tror jag, precis som , att degrundläggande förutsättningarna för företag och fö-retagande är oerhört viktiga. Här ser vi en skillnadmellan regioner i vårt land. Om man tittar på förut-sättningar för alla regioner att utvecklas och växa, ärju en viktig del just infrastrukturen. Det handlar intebara om vägar, järnvägar och flyg, utan också om IT.Den nationella politiken måste ta regionala hänsynför att alla regioner ska få förutsättningar att utveck-las och växa. Jag tror att vi kan vara överens om attjust infrastrukturen är en viktig del i dessa förutsätt-ningar.Jag är övertygad om att statlig verksamhet är vik-tig därför att den skapar sysselsättning för bygdenlokalt och regionalt när den sprids över landet. Dentillför ett nätverk, en kompetens och människor somär viktiga för bygden. Den kan ge ytterligare tillskotttill det näringsliv som finns.Jag tror också att utlokalisering av statlig verk-samhet kan vara bra för verksamheten i sig. Det finnsförutsättningar för olika delar av vårt land att bygganätverk och kluster kring specifika frågor. Vi görockså detta. Om man kan mäta de frågorna mot var-andra, kommer också statlig verksamhet i många fallatt ha en fördel av att ligga utanför Storstockholmmed de krav och de förutsättningar som finns här.Därför tror jag också att man så långt som möjligtska undvika att t.ex. ha dubbla kontor. Man ska sålångt som möjligt undvika att låtsas som att man kanbedriva verksamhet på två platser. Det klart att detfinns förutsättningar för att vara mycket tuffare iutlokaliseringspolitiken om det finns en politisk viljabakom.Under 70-talet fattade en rad olika be-slut som innebar att vi utlokaliserade statlig verksam-het. Det var inga enkla beslut då. De följdes av mångaoch tuffa debatter där enskilda personer ibland kändeen stor oro för att deras arbetsplats skulle flytta. Menvi kan ändå konstatera att politiken hade effekt. Denutlokalisering som genomfördes fungeradeöver och en bit in på 90-talet.Det är naturligtvis oerhört viktigt att de utredning-ar som görs på ett mer seriöst sätt ser över de vill-kor och förutsättningar som finns för regionalpolitis-ka hänsyn. Man ska titta på omlokalisering och utlo-kalisering. Det händer tyvärr då och då att offentligautredningar inte följer sina direktiv fullt ut. Det hän-der ibland när det gäller jämställdhetsaspekter, ochdet händer när det gäller regionalpolitiska aspekter.Då får vi i efterhand ta den hänsynen och göra envidare utredning på departementet, och det gör viockså. Men det är ingen tvekan om att staten somarbetsgivare har en viktig roll både när det gällerkompetensförsörjning och när det gäller möjligheterför våra myndigheter att växa och utvecklas i allaSveriges regioner.Anf. 32 ():Fru talman! Jag är glad över att fram infrastrukturen och vägarna. Vi skullebehöva en vägminister som verkligen tog tag idetta. Jag är också glad att ska ta tag idetta på ett tuffare sätt.Man kan gå tillbaka och försöka ge en samlad bildav den utlokalisering eller omlokalisering av statligaverk som har skett. Det finns uppgifter över nyamyndigheter i Statskalendern, men varken på Justi-tiedepartementet, Statskontoret eller Arbetsgivarver-ket finns det samlade uppgifter. Man kan hitta vissauppgifter i Staten i omvandling 1998.År 1995 handlade det om elva myndigheter. Det handlade om Styrel-sen för internationellt utvecklingsarbete, , förkommunikationsanalys, EU-program inom utbildningoch kompetensutveckling, , Rådet förarbetslivsforskning, Delegationen för utländska in-vesteringar i , , Turistdele-gationen och Fastighetsmäklarnämnden.Statsrådet säger i svaret: "I vartfall bör en annan lokaliseringsort än över-vägas." Då frågar jag om det har gjorts. sägerUlrica att det ska göras.År 1996 handlade det om fyra myndigheter somalla lades i , nämligen Inspektionen förstrategiska produkter, ,och Insättningsgarantinämnden.Fru talman! hände något märkligt. Dethandlade om 14 olika myndigheter, varav nio gick tillSöderhamn. Det var cen-tral för kund- och marknadsundersökningar, arkiv,telefon, information och arbetsplatsintroduktion,FoU-program, Jordbruksverketsdjurhållningsregister, Patent- och registreringsverketsvarumärkesavdelning, och , , i ,samt tillfälligt för . Här har verk-ligen funnits en strategi som jag önskar en kommen-tar från om.Göteborg fick ett sekretariat för genusforskning,vilket stämmer väl överens med Sahlgrenska univer-sitetssjukhusets forskningsområde. fick utvärdering, ochStockholm tre myndigheter.Jag går vidare. handlade det om tio myn-digheter, varav fem lokaliserades till Stockholm.Statens energimyndighet gick till . gick till , och Sydsverigesenergiförsörjning fick ett fäste i . Sedanhandlade det om högskolor.Det senaste året jag har med är 1999. Då handladedet om , och ochStatens kvalitets- och kompetensråd till gick till , Statensmuseer för världskultur till , Centrum förkunskap om ekologisk hållbarhet till samtRikstrafiken till Sundsvall.Jag vill fråga varför nio av totalt44 myndigheter har lokaliserats till underen femårsperiod. Det är drygt en femtedel. Varför harendast 20 myndigheter hamnat utanför ?Det är knappt hälften. Varför blir såförfördelat? Det är mina frågor. Jag hoppas nu att detblir en förändring, och jag tror på . 33 ():Fru talman! Jag vill försöka hålla detta på ett prin-cipiellt plan. Jag tror att vi är väldigt överens ommånga saker. Jag vill bara återkomma till ambitionen.Är det en uttalad ambition att trycka på och fortsättamed dessa utlokaliseringar? Jag vet att det kommeratt finnas fog för att arbeta i den riktningen med hän-syn till den omstrukturering som kommer att skeinom Försvarsmakten.Det finns många exempel på att omlokaliseringarär bra för verksamheten. Vi har fått rapporter tillnäringsutskottet att man har upptäckt rationalise-ringsmöjligheter. Man har kunnat minska kostymen,omfattningen, av en del administrativ verksamhet ochändå klarat samma uppgifter.Vi i hade förslag på utlokaliseringav 22 statliga myndigheter och verksamheter. Ettexempel där just närheten till verksamheten är positivgäller den geotekniska verksamheten. Vi har ju våramalmfält i norra delen av . Därför tyckte jagatt SGU, , kundeligga i den delen av landet. Jag vill inte gå in på orterhär.Sist och slutligen: Infrastrukturpropositionenväntar vi med spänning på. Budgettekniskt tror jaginte att det är möjligt att tillföra pengar. Då det intefanns några pengar reserverade nu inför vårproposi-tionen torde det inte heller komma några extra pengarunder 2002. Kan vi få ett klarläggande på just denpunkten? Kommer infrastrukturpropositionen attinnehålla något mer än en vacker beskrivning?Anf. 34 Statsrådet ():Fru talman! förstår jag inte vad Ulla-BrittHagström egentligen vill fråga om. Först kritiserarUlla-Britt det faktum att så mycket av destatliga verksamheterna finns i och lokaliseras tillStockholm. Sedan frågar migvarför en del av de verksamheterna har lokaliseratstill eller varför en del har lokaliserats tillNorrköping. Är det bra, eller är det inte bra att vilokaliserar verksamheter utanför ? Vimåste ju först fundera på vad vi vill uppnå.Vi har tittat på t.ex. . Därhar staten gått in och tagit det ansvar som arbetsgiva-re som jag menar att staten ska ta och som privataarbetsgivare ska ta. Vi ställer exakt samma krav påEricsson när man lägger varsel med de omloka-liseringar som man gör. och många andrakommuner som har blivit berörda av det förra för-svarsbeslutet får exakt samma stöd och hjälp som vihar givit tidigare.Vi har en medveten strategi för när staten drar sigtillbaka som arbetsgivare från ett område, i det härfallet försvaret. Staten har då ett ansvar för att se tillatt det fortsätter att finnas en statlig kompetens i detområdet. Så gjorde vi i när vi utlokalise-rade en del verksamheter som hade förutsättningar föratt växa just där. Så gör vi nu i . Dit har viutlokaliserat CSN med 80 platser. Så har vi gjort iSollefteå, där har etable-rat sig med 45 platser. Så har vi gjort på , ditStockholms läns försäkringskassa har utlokaliseratsmed 120 platser. Och så ska vi fortsätta att göra.Vi har ett extra stort ansvar för de platser som nutappar kompetens när statlig verksamhet drar sigundan. Då har vi en skyldighet att också tillföra nyaarbetsuppgifter och nya tjänster med staten som ar-betsgivare.Jag tycker att det finns skäl att fundera övermånga av de lokaliseringar som gjordes 1995, somUlla-Britt också nämnde här i sitt inlägg.Då var både och jag ledamöterav denna riksdag. När de utlokaliseringarna utreddes1993-1994 kanske både och jagkunde ha varit tuffare i debatten. Det är lätt att varaefterklok. Det är svårare att ändra ett beslut som re-dan har fattats.Jag välkomnar om vi allihop blir bättre på att taregionalpolitiska hänsyn och också se till de förut-sättningar som gör det möjligt för statlig verksamhetatt finnas i alla regioner: infrastruktur,kommunikationer, IT, utbildning och mycket annat.Anf. 35 ():Fru talman! börjar jag känna igen . Jag tycker att hon med inlevelse går in för detta.Det känns bra. Men faktum kvarstår att endast 20 av44 statliga verk lades utanförStockholm.Jag var inte riksdagsledamot mer än tio månader1995. Men stred jag benhårt föratt skulle finnas på en annan plats -jag vill just nu inte säga var. Men det fick jag intenågot vidare gehör för.Det är viktigt att vi har ett levande land, att allaregioner är levande och att vi får möjlighet att spridaut oss över landet. Det ska inte vara bekymmer medkommunikationer. Det borde finnas. Tågen skullekunna utvecklas mycket mer, framför allt vägarnaskulle kunna utvecklas mer. Flyget skulle inte behövavara så dyrt i . Då skulle det vara mycketsmidigare. Med den IT-utveckling som är skulle detkunna vara mycket smidigare att arbeta på det sättet.Det ser vi ju i regionen . Trots attvi har stora avstånd och 1,5 miljoner invånare växerdet fram ett bra samarbete där avstånden faktiskt inteär så försvårande som man vill ut-trycka.Nu överlämnar jag med varm hand frågan tillstatsrådet . Jag vill också att UlricaMessing tittar på hela landet. Jag vill att hon ser övervart de statliga verken har lokaliserats och vilka om-råden som är vita fläckar som inte har fåttnågra resurser. Det är ju inte bara att få, utan det ärockså att ge. Det handlar om att vara med och ut-veckla något för hela inom det område manbor. Jag tycker att det är en väsentlig fråga i det härsammanhanget att man är med och utvecklar.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2000/01:367 omNorrbottenAnf. 36 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vad jagavser att göra för att motverka vad han, inspirerad aven utgiven , kallar"enkelriktningen" i . Härmed avses att denframtida regionala befolkningsutvecklingen, enligtrapportens prognoser, kommer att leda till en alltstörre koncentration av befolkning och verksamhetertill de tre storstadsregionerna och några högskolere-gioner.Låt mig först säga att jag, i likhet med , är mycket bekymrad över de ökade regionalaskillnaderna, bl.a. beträffande befolkningsutveckling-en, som olika prognoser pekar mot.Jag kan dock inte hålla med omatt huvudorsaken till den negativa utvecklingen inorra är regeringens och ageran-de. Tyvärr är det, enligt min mening, mycket starkarekrafter som till stor del bestämmer villkoren för nä-ringslivet och därmed också på lång sikt befolknings-utvecklingen. Den ekonomiska utvecklingen gåralltmer mot internationalisering och globalisering.Detta leder till en, från tillväxtsynpunkt önskvärd,ökad strukturomvandlingstakt, som dock samtidigtutsätter näringslivet i många små och medelstoraorter för ökade påfrestningar. Många orter, som t.ex.är beroende av en stor arbetsgivare eller där en stordel av näringslivet fungerar som underleverantörer tillstora internationella företag, blir därmed alltmer sår-bara.Skillnaderna vad gäller befolknings- och syssel-sättningsutveckling mellan framför allt och resten av landet har ökat på senare år.Näringslivets utveckling är en viktig förklaring.Samtidigt är det, enligt den regionalpolitiska utred-ningen, till stor del frivilliga beslut som ligger tillgrund för människors flyttmönster. Det är främstunga människor som flyttar, och deras preferensertycks i stor utsträckning vara storstä-der och universitetsorter.Olle tar även upp frågan om regler ochbidrag till enskild väghållning. Regeringen har tillsatten utredning med uppdrag att se över dessa. Utred-ningen ska vara klar . I uppdragetingår bl.a. att se över gränsdragningen mellan enskildväg och allmän väg. Ett av syftena med utredningenär att se till att de anslag som rör det lokala vägnätetgör största möjliga samhällsekonomiska nytta. Eftersedvanlig beredning av utredningens förslag kommerriksdagen att få ta ställning till såväl ändringar avregelverk som förslag till anslag.Det är riktigt att den nuvarande ojämna utveck-lingen mellan olika delar av riskerar att iframtiden skapa ökade klyftor mellan människor ochregioner. Regeringen anser att hela landets resurserska tas till vara på ett sätt som främjar den samman-lagda tillväxten. kommer rege-ringen att lägga fram en proposition som innehålleren förnyad regionalpolitik för hela landet.Anf. 37 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret på mininterpellation. Jag hoppas också att debatten ska bliän mer klargörande.Låt mig först säga att de synpunkter jag har tagitupp i interpellationen gäller i stora delar av landet.Men jag har valt specifikt eftersom det ärmin valkrets.TCO-rapporten Det enkelriktade kommeregentligen inte med några nyheter. Att de regionalaskillnaderna ökar år konstaterade redan entidigare statlig utredning. Problemet är kanske attskillnaderna accelererar. Det har dessutom i dagarnakommit en utredning som Svenska Kommunförbun-det, och hartagit fram. Den heter Arena för tillväxt. Den exempli-fierar också alla dessa skillnader som är ett stort pro-blem.Jag noterar att statsrådet är bekymrad över ut-vecklingen, men det räcker inte enbart med att varabekymrad. Det måste vidtas åtgärder, och kraftfullasådana. TCO skriver: "måste politikerna ta sittansvar för att bryta enkelriktningen. Det är mycketallvarligt, eftersom välfärd och tillväxt i höggrad avgörs av huruvida hela landet kan delta i ut-vecklingen." Det är lätt att instämma i det som TCOskrivet.Statsrådet vill naturligtvis inte hålla med mig omatt det är regering och riksdag som bär ansvaret förden negativa utvecklingen, det kan jag förstå. Menjag hävdar fortfarande att det i vart fall har stor bety-delse vilka beslut som fattas i denna kammare, menockså i Regeringskansliet.Om hela landet ska kunna leva, som vi alla hartalat om, kan staten inte vara den som först avvecklarverksamheter i glesbygden. Så var det ju under sane-ringen av ekonomi, vilken i och för sig varnödvändig. Men det var i glesbygden som indrag-ningar och nedläggningar skedde. Det gällde försva-ret, polisen, tingsrätterna, skattemyndigheterna, pos-ten m.m. De flyttades till i bästa fall länshuvudstäder-na och i sämsta fall till regionscentra och storstäder.Det här betyder mycket.Ett sådant handlande skapar inte den optimismoch framtidstro som man vill ha och som också ärförutsättningen för att man ska få företagare att satsa,för att människor ska vilja bo kvar i den del av landetdär det finns en hög arbetslöshet.Vi har dessutom haft ständiga energi- och bräns-leskattehöjningar som vägnätet på grund avbristande resurser hamnat under den s.k. skamgrän-sen. Jag får kanske anledning att komma tillbaka tilljust den delen.När det gäller det här med regionalpolitiken hadejag min första interpellationsdebatt meddåvarande näringsminister omdessa frågor. hade jag en interpella-tionsdebatt med . Det visar att vi intehar gjort som man har gjort i och därman har värnat den del av landet som har stora svå-righeter med bl.a. kargt klimat och långa avstånd.I , vårt västra grannland, har man genomförten reform som har gynnat inflyttningen till de norradelarna medan vi i har en utflyttning. Jagskulle vilja fråga: Nog måste väl ändå statsrådet hanågon uppfattning om hur man ska kunna förändradet här och förhindra den kantring av somfaktiskt pågår?Anf. 38 Statsrådet ():Fru talman! Jag börjar med att konstatera - ocksåkanske och jag kan bli överens omdet - att människor flyttar av en rad olika skäl. Deflyttar för att de får ett nytt arbete, för att de ska ut-bilda sig, för att de kanske söker en ny livsstil ellerför att de blir kära. Då kan vi fortsätta att fundera påhur man kan uppmuntra människor att inte bara flyttaåt ett håll, till de stora städerna, utan också att någongång i livet flytta också åt det andra hållet.Om vi vill att människor ska tycka att det är lätta-re att flytta, inte bara till en storstad utan också frånen storstad till mindre orter eller till landsbygden, trorjag att man måste fokusera politiken på vad som dåkrävs. Vad förväntar sig människor på en ort för attde ska tycka att de lever ett bra liv där? Det handlarom vägar, om service, om affärer, om apotek, ompost, om dagis till barnen, om skola och om mångaandra saker.Jag tror att det är där som den nationella politikenhar det största ansvaret för att se till att det finns för-utsättningar för alla våra regioner att ge människordet som de förväntar sig av ett samhälle och en kom-mun och det som de ställer krav på när det gällervälfärd, kommunikationer, infrastruktur och utbild-ning.Sedan har all nationell politik också regionala ef-fekter. nämnde detta med långa av-stånd. Det gäller en del orter i vårt land. Då kan vifundera över vad vi kan göra för att minska dessaavstånd och skillnader. Kan man underlätta för demänniskor som bor där på något sätt så att det blirmöjligt att bo och leva i hela vårt land? Det är jagövertygad om. Där måste alla politikområden samar-beta.I höst kommer två stora propositioner som jag vetär efterlängtade i många regioner i vårt land. Den enapropositionen innehåller en ny regionalpolitik förvåra olika regioner, och den andra propositionen är eninfrastrukturproposition. Båda dessa delar måstesamarbeta och samverka om vi ska kunna skapa för-utsättningar för tillväxt i hela landet.Vi måste komma bort ifrån den debatt som iblandkan tolkas som att det går att införa tvångsförflytt-ning. Det tror jag inte att vill, och detär inte heller så enkelt. Att människor flyttar och attvi rör på oss alltmer behöver bara inte vara negativt.Det stora problemet är att som många avoss flyttar alltmer för arbete och utbildning föder viallt färre barn. Just den kombinationen slår väldigthårt mot många kommuner i vårt land, och inte minstmot kommuner norr om , där vi ser en nega-tiv befolkningsutveckling och en utveckling sominnebär att de som bor kvar i dessa kommuner blir alltäldre.Det är klart att detta skapar problem för enskildapersoner, för kommuner och för näringslivet. Det ärsvårt att förverkliga och genomföra de drömmar ochde idéer som man har. Då behövs nationell politiksåsom infrastruktur och utbildning, men det kan ock-så behövas riktade åtgärder i form av en politik förvåra regioner för att stötta de idéer som ändå finns.Anf. 39 ():Fru talman! Vi är överens om att det är nödvän-digt att människor flyttar, och det är givetvis bra. Detvore naturligtvis ännu bättre om de flyttade åt bådahållen. Jag kan instämma i mycket av det som UlricaMessing nu talade om. Men till syvende och sist be-tyder vissa saker mer än andra i glesbygden. Vi talarom avstånd och kallt klimat. Vi har väntat på pro-positionen om en ny regionalpolitik , men detska jag inte belasta för.Skillnaderna mellan de tre nordiska länderna ärstora. på den västra sidan har noll i arbetsgi-varavgift. , som ligger mittemellan, har iarbetsgivaravgift. på den östra sidan har 24 %i arbetsgivaravgift. Det är klart att det är en väsentligkonkurrensfördel för våra grannländer, och det får viväl gratulera dem till. Men då måste man försöka attgöra någonting åt det här. Jag anser att det var olyck-ligt att regeringen tog bort de nedsatta sociala avgif-terna. Man kan kanske lösa det på annat sätt, men detvar en signal om att inte prioriterar detta.EU har ju träffat ett handelsavtal med somhar detta system för arbetsgivaravgifter. Om det hargått prestige i frågan eller inte kan jag inte svara på,men något är det. Då måste man hitta någon annanlösning för att komma till rätta med det här, för somdet nu är kan vi inte ha det.Sedan har vi detta med vägarna. Chefen för norra region, Reyier, skriver i en avNorrbottens tidningar om problemet under rubriken:Har man inte ens rätt att ha väg till sitt hem?För några månader var Reyier ute och talade omatt det behövs 7 miljarder i och Väster-botten för att man ska klara eftersläpningarna av våravägar. Vägarna i betyder oerhört mycketför massaindustrierna och för skogsnäringen sommåste få fram virke. Det ska också vara färsk råvaratill industrierna. Detta har skapat ett stort problem.När det är vägavstängningar i sju veckorinnebär det stora svårigheter, det tror jag att UlricaMessing känner till.Men då kan man inte vänta. har vi väntat i tvåår på infrastrukturpropositionen. I vårpropositionenstår det att det är en inriktningsproposition. Det tolkarjag som att det inte kommer att bli några pengar förr-än 2003 eller 2004. Det är mycket allvarligt för dendel av landet som har dessa bekymmer.Fru talman!