prot · GO0987 · 2001-03-28 00:00:00 — Förmig förefaller det som om Natoländerna genom dethär avtalet har kommit varandra närmare i ett viktigthänseende, materielsamverkan. Men det är klart att dehar det som är grunden i , nämligen ömse-sidiga garantier för varandra i händelse av att de blirangripna.Vi har behov av att kunna stå på vår alliansfriaposition och ha ett oberoende. Hur ska vi kunna värnadetta om vi icke kan vara säkra på att vi kan få im-portera den allra mest kvalificerade krigsmaterielm.m. som behövs för vårt försvar? Vi når genomsamarbetet i den här kretsen en mycket stor trygghet.Den tryggheten ger oss säkerhetspolitiska möjligheteratt vidhålla den säkerhetspolitiska alliansfrihet som vivill kunna stå kvar vid.Anf. 36 () replik:Fru talman! Som försvarsministern vet tycker vimoderater att det är ett bra avtal och att ramavtaletleder till flera bra saker, inklusive det ömsesidigaberoendet.Men jag tycker ändå inte riktigt att jag får ett svarpå frågan. Man kan tolka konsekvenserna på två sätt,antingen att vi blir mindre beroende eller att vi blirmer beroende. Min tolkning är att vi blir mer beroen-de och därmed hamnar i en alliansliknande situationmed de här länderna.Anf. 37 Försvarsminister () replik:Fru talman! Anta att vi inte hade avtalet. Det är juen position som drivs av och Miljö-partiet. Vad skulle vi då ha för situation om vi skullebehöva göra materielinköp men blev nekade därföratt exportörerna skulle säga att de har andra ordersom de låter gå före, därför att de går till regeringarsom tillhör Nato t.ex.? Det skulle vara en försvagadposition som, om den drevs långt, vore till skada förvår alliansfria position och vår säkerhetspolitiskafrihet.Min bedömning är att detta avtal, som är accepte-rat av de fem länder som tillhör Nato, ger oss en ökadmöjlighet att värna om vår handlingsfrihet.Anf. 38 ()replik:Fru talman! Att svensk försvarsindustri har ettstarkt behov av ökat samarbete såväl med europeisksom med amerikansk försvarsindustri framhöll jag imitt anförande. Jag tycker att det är viktigt att påpekaatt det endast är samarbetets innehåll och förutsätt-ningarna i det enskilda fallet som ska avgöra valet avsamarbetspartner.Jag skulle vilja fråga försvarsministern om det häravtalet på något sätt innebär några restriktioner förSverige att vid sidan av de andra fem länderna slutaavtal med t.ex. eller något annat land när detgäller försvarsindustrisamarbete.Det andra gäller . Det är vik-tigt att kommer in så tidigt sommöjligt i processen. Man kan ju tänka sig ett scenariodär kommer in lite sent i en pro-cess och därmed har svårt att påverka. posi-tion när det gäller att möta de andra fem länderna kanbli ganska bakbunden och innebära att intehar samma kraft utan passivt lägger sig. Därför är detviktigt att kommer in tidigt iprocessen, så att man redan då kan påverka utveck-lingen av samarbetet på ett speciellt område.Anf. 39 Försvarsminister () replik:Fru talman! Det kanske inte var en slump att dentidigare administrationen, Clintonadministrationen iFörenta staterna, börjadelägga fram förändringsförslag vad gäller tillämpning-en av de amerikanska exportreglerna. Min fråga harvarit: Skulle dessa förändringar ha kommit i gång omicke vi sex hade börjat vårt förhandlingsarbete ochdär mycket pekar på att vi kommer att lyckas?Förenta staternas administration lade fram vissaförändringar. Från den svenska sidan är vi bilateraltsett icke nöjda med de öppningar som har gjorts. Menjag har en viss optimism i frågan efter att ha talat medföreträdare för både den avgångna och den nytillträd-da administrationen. haren tendens att in i detalj reglera exportreglerna i För-enta staterna och med en rätt merkantilistisk hållning.Min bedömning är att om den här konstruktionenlyckas - särskilt givetvis om den fylls av reellt inne-håll i form av gemensamma projekt som icke behöverutesluta deltagande av industrier med t.ex. ett ameri-kanskt ägande - kommer det att öka incitamenten idet politiska systemet i att bejaka enfördjupad samverkan, t.ex. bilateralt med Sverige.Och det är min avsikt att vi ska kunna gå den vägen.Anf. 40 ()replik:Fru talman! Jag får tacka för svaret. Det är denuppfattning som vi också har, att det är viktigt nu lyckas med detta och att man inte måste gåvia det här samarbetsavtalet för att sluta ett avtal medUSA, utan man ska kunna göra det bilateralt. Denöppningen måste finnas menar vi. De andra samar-betsparterna ska inte behöva påverka den utveckling-en.Jag har också en fråga som gäller som jag vore tacksam att få svar på. Det liggernågonting i mitt resonemang att det är viktigt attExportkontrollrådet kommer in tidigt för att vi ska haen bra förhandlingsposition och inte kommer nedmed bakbundna händer när vi ska diskutera avtal medde andra parterna. Det parlamentariskt sammansattaExportkontrollrådet kan då få ett reellt inflytande.Anf. 41 Försvarsminister () replik:Fru talman! Jag har inte den insynen i hur fungerar . Jag föreställer mig docksom en utomstående att det t.o.m. kan bli en fördelmed system som vi nu ska ha och som har kritiseratsfrån en del här i kammaren, nämligen med länderlis-tor per materielslag. Jag föreställer mig att det kan blien mer systematiserad form av beredning i vårt ex-portkontrollråd. Men jag får göra den reservationenatt jag inte har insyn i hur arbetet är upplagt.Får jag också göra ett påpekande och ge ett svarmed anledning av den förra diskussionsomgången.Jag ser framåt mot att vi ska kunna göra en liknandesamverkan med t.ex. de nordiska länderna. Det är minförhoppning att det ska vara möjligt att förhandlafram ett ungefärligen liknande system med våra nor-diska grannländer. Det ska vara ett system liknandedet som vi nu har liggande här för kammarens ställ-ningstagande.Anf. 42 () replik:Fru talman! fråga alldeles tillförsvarsministern om just risken för ett allt närmareallianssamarbete är intressant, och försvarsministernssvar är ännu intressantare.Försvarsministern konstaterar att vapensamarbetetblir allt fastare inom Nato. Det är något som mantidigare inte har haft. kommer också attdelta i det fastare vapensamarbetet. Genom avtaletskriver vi också under på att fortsätta att levereravapen även om militäralliansen hamnar i krig.Detta måste ändå betraktas som en otydlighetkring den svenska alliansfriheten. Jag undrar hur detstår i förhållande till de samtidiga deklarationernafrån utrikesministern om att ska bibehålla sinalliansfrihet och t.o.m. fylla den med ett nytt innehållnu när neutraliteten avskaffas.Jag får inte riktigt de två olika signalerna från re-geringen att gå ihop. Det måste ändå betraktas som ettproblem. Jag vill att försvarsministern utvecklar reso-nemanget lite kring den problematiken.Anf. 43 Försvarsminister () replik:Fru talman! Jag är säker på att det har redovisatsunder båda utskottens behandling. Men jag läggergärna fram regeringens bedömning här.Vi har fört en helt öppen förhandling med de and-ra fem länderna. Det har betytt att vi redovisat attSverige är ett icke allierat land. är ett landsom har möjlighet att i enlighet med internationell rättkunna välja t.ex. en förklaring om neutralitet, enposition som innebär att är icke krigförandeland eller annat i anslutning till det som vi önskarforma som vår säkerhetspolitik i händelse av krig.Det gäller både i vårt närområde och på annat sätt.Vi har redovisat detta. Det har de fem ländernaaccepterat. Det redovisas bl.a. i artiklarna 10 och 11som finns i avtalet. Densvenska säkerhetspolitikens möjligheter finns. Det ärt.o.m., vilket jag betraktar som ett betydande fram-steg, accepterat av våra samarbetspartner.Anf. 44 () replik:Fru talman! Jag märker att försvarsministern i sittsvar betonar ordet öppenhet i förhandlingarna. Minandra fråga till försvarsministern gäller just det. I ochmed att det inte strider mot avtalet att göra landlistor-na offentliga är min fråga: Varför inte låta dem varaoffentliga för insyn och samhällsdebatt?Det finns tre områden - kvinnoprostitution ochbarnsexhandel, narkotikaförsäljning och vapenför-säljning - som är de mest lukrativa branscherna ivärlden. De har en sak gemensamt. Det är att de trivsbäst i mörker. Det är ljusskygg verksamhet. De tvåförstnämnda har vi inga problem med, eftersom de ärförbjudna enligt lagstiftning. Men just krigsmaterie-lexporten är tillåten med restriktioner.Varför tillåter vi inte att landlistorna blir offentli-ga i ? Därigenom möjliggör vi en offentligdebatt där beslutsfattarna faktiskt kan ställas till svars,svara på folkets frågor och försvara besluten. Varförska denna verksamhet ske i skymundan, dold bakomhemligstämplar?Anf. 45 Försvarsminister () replik:Fru talman! Låt oss tänka på vår egen import. beredda att minutiöst redovisa all vår krigsmateri-elimport? Det är inte så säkert. Det beror på omstän-digheterna och det säkerhetspolitiska läget. Vi befin-ner oss ändå i en del av världen där omständigheternai betydande utsträckning är förutsägbara, där det råderlåg spänning och där vi har demokratier som grannar.Hur är det i andra delar av världen? Det gälleräven länder som också är demokratier. Är deras för-utsättningar lika gynnsamma för import? Det är vadsom har gjort och gör att många länder sig vilja ha enrestriktiv syn. Jag menar egentligen att detta ickegäller utifrån ett exportperspektiv utan från ett im-portperspektiv.Det är min förhoppning att samsningen mellan desex länderna och samarbete inom EU-kretsen ochkanske inom det s.k. Wassenaarsystemet kan succes-sivt leda till alltmer av öppenhet. Vi avser att försökaövertyga våra kolleger om att det är bättre att gå denvägen. Men kan regeringen inte föreslå riksda-gen annat än det som ligger i avtalet, dvs. listorna kaninte vara offentliga.Däremot har vi i vårt land ett som vi anser gottparlamentariskt kontrollsystem och en god redovis-ning inför både offentligheten och kammaren varje årav huvuddragen i vår exportinriktning.Anf. 46 ():Fru talman, bästa ledamöter och åhörare! LarsOhly har tagit upp de övergripande frågorna kringavtalet. Jag ska ta upp den tråden och spinna vidarepå den.Det föreliggande förslaget till avtal bygger på vill utveckla en konkurrenskraftig försvarsin-dustri i . Det ska i första hand ske i de sexländer som initialt ratificerar avtalet, men det skaockså kunna skrivas under av andra. Regeringen ochutskottet menar att man sedan på lika villkor skakunna konkurrera med . Kan man inte konkurre-ra kommer köparna i stället att gå till andra säljare.Som en liten jämförelse kan nämnas att sat-sar bara på försvarsforskningjämfört med de europeiska Natoländernas 11 miljar-der dollar. Men det är inte bara för att konkurreramed den helt dominerande amerikanska försvarsin-dustrin som avtalet kommit till. Man vill också hamöjlighet att samarbeta på lika villkor, som mansäger, med USA.Avtalet är inte bara till för att ge de europeiskaförsvarsmakterna billigare produkter. Det är natur-ligtvis också så att man vill bevara vunna export-marknader och vinna nya. Propositionen och utskot-tets betänkande, och här också försvarsministern,andas tillförsikt att avtalet ska ge möjlighet att behållade svenska reglerna för vapenexport. Vi som är emotavtalet hyser inte samma tilltro.Vad gäller vapenexportkontrollen är det enligtVänsterpartiet i synnerhet tre aspekter av avtalet somger anledning till oro. Avtalet riskerar att leda till enliberalisering av krigsmaterielexportpolitiken, mins-kad öppenhet samt stora svårigheter att stoppa ex-porten om situationen i destinationslandet förvärras.Men den svenska kan besluta om åtgär-der för att värna om öppenheten och en restriktivexportpolitik. I vår motion visar vi på en mängdpunkter där vi ser hoten mot de svenska reglerna ochföreslår att ska agera.Sex europeiska länder med olika tradition ska en-ligt avtalet för varje försvarsindustriprojekt i konsen-sus utarbeta s.k. vita listor över de godkända destina-tionsländerna. är i sammanhanget ett litetland. Ska man samarbeta om försvarsexport och få ettkonsensusbeslut måste en gemensam nämnare skapas.Därmed skulle med stor sannolikhet restrik-tivitet minskas. Som, kära åhörare, i ett äktenskap såkommer kantighet och hävdandet av den egna åsiktenatt slipas för husfridens skull.Samtliga av de länder som initialt ska omfattas avavtalet har vapenexport till , ,, och . Några av ländernahar dessutom export till , och Kina.I denna familjs tradition och bland dessa försvarsin-dustriella förväntningar ska samarbetet ske. Det ärsvårt att se hur med ramavtalets nuvarandeutformning ska kunna förmå de andra länderna attutesluta destinationsländer som alla samarbetsländerutom godkänt för vapenexport tidigare.Inom EU har alla länder anslutit sig till den s.k.uppförandekoden för vapenexport. Det är ett fantas-tiskt dokument! Man har formulerat rekommendatio-nen i åtta kriterier.Om länderna levde efter detta dokument skulle viinte behöva diskutera frågorna längre. Men problemetär att det inte efterlevs. Enligt reglerna i den europe-iska uppförandekoden skulle , ,och de andra destinationsländerna som jagräknade upp inte godkännas för vapenexport. Mentrots att alla länder i har undertecknat kodenså bryter man emot den.Försvarsindustrin har en stark ställning i -också här. Den trycker på för att få exportera sinaprodukter till så många länder som möjligt. Svenskvapenexport satte rekord , kunde man läsa i enartikel . En talesman för uttryckte sin glädjeöver ett bra resultat. När hemmamarknaden viker harsvensk försvarsindustri lyckats sälja bra utomlands,sade man.Fru talman! har en reservation till-sammans med där vi avslår förslaget tillavtal. Men vi kräver också förändringar i syfte att häri öka öppenheten och behålla en restriktivexportpolitik.Nu övergår jag till de krav som vi har ställt genommotionerna.V, fp och mp har en gemensam reservation där viföreslår att ska offentliggöra landlistorna övergodkända exportländer efter det att de godkänts avavtalsländerna. Detta är en demokratifråga. Dethandlar om att allmänheten ska få insyn i vilka länderSverige är med och exporterar vapen till. Här hänvi-sar utskottet till sekretess och påtalar att riktlinjen påområdet bör vara så stor offentlighet som möjligt medrespekt för det som parterna i ramavtalet har kommitöverens om.Vi anser att detta är en mycket viktig och allvarligfråga. Utskottets svar rimmar illa med den svenskaregeringens målsättning att öka öppenheten i Sverigeoch i EU. Vi ser ingen anledning till att inte offent-liggöra listorna. Det är ju efter det att beslutet är fattatav de olika länderna som detta skulle ske.Det kan förflyta en avsevärd tid mellan det att enlandlista är antagen och till dess att export ska ske.Men det finns ingen rutin inbyggd för förnyad pröv-ning av listorna. Utskottet anser det olämpligt attregelmässigt överpröva ett lämnat förhandsbesked iett slutskede. Man hävdar att en förändrad slutsats idetta skede kan ge upphov till stor förtroendeskadasåväl för som land som för industrin.Utskottet säger att man ska uppmärksamma för-ändringar och då genomföra enny prövning. Vi håller naturligtvis med om att manska se förändringar . Men förövrigt delar vi inte ståndpunkten.Vi anser att också ska ha rättatt utvärdera landlistorna innan ett definitivt beslutfattas. I avtalet står att ett land får strykas endast ombetydande förändringar av dess interna förhållanden,t.ex. fullt inbördeskrig eller en allvarlig försämring avläget för de mänskliga rättigheterna, skett.Man räknar med att det tar ungefär tre månaderinnan beslut om att ta bort ett land från listan kanfattas.Erfarenheten visar att förändringar kan ske myck-et snabbt när en konflikt utvecklas. Under denna tidkan många människoliv spillas. Det är till större ska-da för förtroendet om export sker till länder som harutvecklat en konflikt. Därför anser vi att ska granska listorna när produktionen ärklar och innan export sker.Vänsterpartiet har i ett särskilt yttrande tillsam-mans med och tagit upp far-hågorna för att redovisning av exporten av materielsom producerats tillsammans kommer att försämras iländernas årliga rapporter om krigsmaterielexport. Vibefarar att det i den svenska rapporten bara kommeratt redovisas utförsel till samarbetsländerna, och inte ivilket land den slutliga produkten hamnar. är rapporten begränsad och innehåller inte såmycket information som man i vissa andra av deavtalsslutande länderna ger sina parlament. Därföranser vi att export som är gemensamt produceradockså ska redovisas i regeringens årliga rapporter.Fru talman! Det är åsikt att Sveri-ges deltagande i detta avtal kommer att leda till attsvenska vapen eller vapendelar kommer att exporte-ras till länder som inte exporterar till.Det är länder där mänskliga rättigheter kränks och därkonfliktrisken är stor. Vi tror att detta kommer attförsvåra våra möjligheter till förebyggande konflikt-lösning och att vår trovärdighet i detta avseendekommer att ifrågasättas.Vapen är inte varor i vanlig bemärkelse. Vapenanvänds inte bara till att ha ett defensivt försvar omman blir angripen, eller av en försvarsmakt för säker-hets skull. Vapen används offensivt i konflikter dåländer med våld behärskar grannar eller den egnabefolkningen.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tionerna 2, 3 och 5.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §. )10 § Mänskliga rättigheter m.m. - länder, om-råden och enskilda folkgrupperFöredrogsutrikesutskottets betänkande 2000/01:UU10Mänskliga rättigheter m.m. - länder, områden ochenskilda folkgrupper.Anf. 47 ():Fru talman! Låt mig först säga att jag inte heterLiselotte Wågö, utan . LiselotteWågö var den som skulle föra debatten för Modera-terna, men hon har tyvärr blivit sjuk. Jag har hastigtfått hoppa in i hennes ställe.Låt mig också nämna en ren ordningsfråga. Detgäller reservation 10 under mom. 68 i betänkandet.Den handlar om officiellt utbyte med , ochden reservationen står också bakomtillsammans med , och Miljöparti-et. Det ligger ett rättelseblad på bänkarna.Bertil kommer för vår del att beröra frå-gor vad gäller och mänskliga rättigheter. StenTolgfors ska tala om - ett område som innehål-ler många reservationer. ska beröradiskrimineringsfrågor.Därmed har jag berättat något om den moderatauppställningen i dagens debatt.Fru talman! Det råder bred enighet om betänkan-det - och det är en stor sak. Det är en viktig styrka attkunna ha en bred enighet när man diskuterar mänsk-liga rättigheter i och när man agerar inter-nationellt i detta. Jag vill bara erinra om att detta ärett relativt sent fenomen i den svenska . Dethar funnits tider när mänskliga rättigheter inte alls harvarit något lika självklart enande i , utantvärtom ganska delande.Vi behöver inte gå tillbaka så i historien,utan bara till mitten av då vi hade en soci-aldemokratisk utrikesminister som faktiskt förklaradeatt vi inte fick kritisera systemet i östra -enskilda händelser må vara, men inte systemet. Detvar antisovjetiskt att tala för högt om demokrati ochmänskliga rättigheter. Och det var det naturligtvis,eftersom systematiskt förtryckte sittfolk och bröt mot de mänskliga rättigheterna. I Sveri-ge hade vi tyvärr en låg profil när det gällde demänskliga rättigheterna. Det är lätt att glömma bortdet , och man kan lätt i efterhand försöka säga attvi alltid har stått upp. Men så har det alltså inte varit.Vi hade också en lång strid om frågan om ifallSverige fullt ut skulle vara med i kon-vention om mänskliga rättigheter och fundamentalafriheter. Jag tror att det var först i början på 1990-taletsom fullt ut kom med i det viktigaste systemsom vi har i , nämligen systemför att skydda mänskliga rättigheter och göra detmöjligt för enskilda svenskar att få ett skydd om denegna statsmakten skulle svika.Vi hade också länge en debatt om u-världen. Detansågs näst intill oförskämt att säga att bistånd vartveksamt om det gick till regimer som förtryckte sittfolk och att vi borde ha en mycket mer ingåendedebatt om villkoren för biståndet. Det var t.o.m. så attåtskilliga, kanske inte i den här kammaren men idåtidens kammare, hade något slags beundran förrevolutionsromantik. Det fanns t.o.m. föreställningarom att förtryck nog var nödvändigt för att man skullefå mat på bordet. Det skulle vara ett sätt att bekämpafattigdom och svält.Jag vill säga detta eftersom jag tror att det är vik-tigt att se på vår egen situation och minnas vårt egetförflutna. är ju ibland snar att kritisera andra.Det är klokt att också minnas sina egna tillkortakom-manden. Därför är det viktigt att vi har detta i minnetnär vi nu diskuterar mänskliga rättigheter och åter-igen med glädje kan konstatera att det råder en bredenighet i de här frågorna.Frågan om mänskliga rättigheter och demokrativar alltså länge delande inte bara i utan ivärlden. Det var ganska få länder som faktiskt erkän-de mänskliga rättigheter och demokrati. I stora delarav världen ansåg man att det i grunden t.o.m. var fel.I dag har vi en situation där mänskliga rättigheter ochdemokrati sprider sig i världen. Det är ju en del avglobaliseringen. Jag tycker att man i globaliserings-debatten alltför ofta ensidigt för debatten som om detbara gällde marknadsekonomi, frihandel och friakapitalrörelser. Det är viktiga saker som är nödvändi-ga för att få bort fattigdom, men mänskliga rättigheteroch demokrati är också viktiga.Den andra stora saken som sker, fru talman, är attfrån att ha varit västliga värderingar, som de factobara har respekterats i en liten grupp länder på jorden,är mänskliga rättigheter och demokrati på vägatt bli en verklig global värdering. är det fåländer och få regimer som öppet säger att man interespekterar mänskliga rättigheter. Det finns de somfortfarande gör det, men de är mycket färre.Ett exempel på detta är debatten om s.k. Asianvalues, dvs. asiatiska värderingar, som framför alltMalaysias premiärminister har drivit. Den idén går utpå att man kan ha auktoritära regimer med hårdanypor bara de lyckas väl när det gäller utvecklingen.Man har sin legitimitet i sina prestationer, men manbehöver inte ha sin legitimitet i demokrati ochmänskliga rättigheter. Glädjande nog sker faktisktbetydande förändringar i hans eget område, Asien.Jordens fjärde största land, , befinner sig ien demokratiseringsprocess. Andra ärinte så våldsamt förtjusta i den Mahathiriska tesen.Det finns dock fortfarande länder som även direktförsvarar förtrycket, fast de är få. Det är enpartistater.De finns väl också i delar av den islamiska världen,men inte i hela. Jag tycker att man ska vara noggrannnär man säger detta. Det finns delar av den mer fun-damentalistiska islamiska världen som menar att detinte är demokrati och mänskliga rättigheter som gäl-ler utan att andra värderingar ska vara överordnade.Men det är återigen mera undantag än regel också iden islamiska världen. Det måste sägas så att vi intemålar en bred felaktig bild av detta.Fru talman! Det är en glädje att konstatera att detfinns en ganska stor global enighet om värdet avmänskliga rättigheter och demokrati. Det här blirverkligen globala värderingar, och det är en centraldel i globaliseringen. Det innebär inte att alla regimersom säger att detta är bra och att man ska respekteramänskliga rättigheter också gör det. Det fuskas ocksåav demokratiska regimer när det gäller efterlevnadenav mänskliga rättigheter. Det sker i smått, och iblandäven i stort.Därför är det så viktigt att vi har den här typen avdebatter i , i andra europeiska parlament ochöver huvud taget i andra parlament på jorden. Det ärviktigt att belysa detta och ha det öppna utbytet mel-lan demokratiskt valda parlament där vi tar upp var-andras tillkortakommanden.Vi moderater menar dessutom att man borde ha ensådan här debatt i . Det räckerinte med att ha en kommission för mänskliga rättig-heter i . Den gör ett väldigt viktigt arbete, menman borde också föra den debatten i själva hjärtat avdet internationella systemet, nämligen generalför-samlingen i . Fördelen med det skulle varaatt man tydliggjorde det som på engelska kallas nameand shame, dvs. att man tydliggjorde de länder somfaktiskt bryter mot mänskliga rättigheter.