prot · GO09109 · 2001-05-11 00:00:00 — Vi vet att på vissa universitet finns mycketav administrationen centralt, på andra universitetfinns mycket av administrationen långt ned i organi-sationen. Här är det svårt att hitta någon enhetliglösning.Jag hade snarare sett att vi hade låtit varje enskiltuniversitet förhandla kring detta men att man hadevarit tvungen att visa att man inte tullar på de fakul-tetsanslag som finns och att de inte ska ses som enmöjlighet att konkurrera på ett illojalt sätt med andrauniversitet och högskolor om forskningsmedlen.Det är två saker som oroar mig. Den ena är attriksdag och regering inte tycks veta på ett ungefärvad som ingår i de . Vi kan ha gissningar om hurmycket som är personaladministration, hur mycketsom är ekonomiadministration, hur mycket som ärbibliotekskostnader, IT-kostnader och en del andrasaker. Vi vet inte. Det gör att vi inte vet var de som vi kan ha politiska ambi-tioner att antingen lägga på den fria forskningen ellerlägga på den konkurrensutsatta forskningen är.Den andra saken som oroar mig är att de friamyndigheterna helt plötsligt sätter i gång en förhand-ling där vi inte har en aning om huruvida förhand-lingen leder till ytterligare underfinansiering eller tillatt fakultetsanslagen får en starkare ställning. Omoverheadkostnaderna läggs ihop och en schablon förhyror läggs på hamnar man på . Här har dettahelt plötsligt förhandlats ned till 30 %.Herr talman! Frågan är så principiellt intressant attjag ska be revisorer att ta en närmare tittpå hur detta går till. Jag kommer att gå till utbild-ningsutskottet och föreslå att revisorer fårtitta lite närmare på frågorna. De är centrala i svenskforskning.Anf. 18 Utbildningsminister ():Herr talman! Ja, det är riktigt. Där har jag och PerBill precis samma uppfattning. Detta är en centralklassisk forskningspolitisk frågeställning som hardebatterats i årtionden.Det är ingenting nytt att också våra forskningsrådanvänder sig av schabloner för kostnadstäckningen.Innan vi reformerade hela myndighetsorganisationenhade de tidigare myndigheterna också schabloner förkostnadstäckningen. De var som högsko-lorna hade kommit överens om gemensamt och en10-procentig schablon för lokalkostnader som ladespå. Det är ett arbetssätt som har funnits i högskole-världen som har fungerat, men det är en allmän be-dömning - regeringens bedömning och också riksda-gens bedömning - att det inte har gett tillräcklig kost-nadstäckning. Därför har ställt sig bakomregeringens förslag att höja den grundläggande scha-blonen.Att jobba på detta sätt är ett sätt att få det helapraktiskt i verkligheten. ESV föreslog en modell somi teorin antagligen i varje enskilt fall ligger närmarefull kostnadstäckning men som då blir så krånglig attjag bedömer att det inte skulle vara möjligt att använ-da den modellen i ett praktiskt arbete.Per tenderar att vilja höja kostnadspåslagetytterligare. Det är så jag tolkar Per Bills resonemang.Låt oss nu se hur förslag verkar i prakti-ken. Vi vet att våra myndigheter har gjort en överens-kommelse. fortsätter de arbetet med siktepå att titta på en mera detaljerad beskrivning av kost-nadstäckningen. Det verkar vara ett arbete som kange riksdag och regering en god plattform för att sedanutvärdera det system som vi nu har sjösatt. Min be-dömning är att vi inte i det här läget ska höja scha-blonen. Det är en viktig grundläggande princip att setill att genomföra förslag som är genomförbara ocksåi praktiken och inte för dramatiskt förändra spelreg-lerna i forskarsamhället.Anf. 19 PER ():Herr talman! Nej, jag vill inte att vi ska höja OH-kostnaderna. Problemet är att jag skulle vilja ha ettunderlag så att jag verkligen kan se huruvida vi skahöja dem eller sänka dem eller om vi ligger ganskanära en rimlig nivå. Eller så ska vi vara ärliga ochtydliga och säga att en trolig, riktig nivå är x %, menvi tycker att vi för tillfället inte ska gå dit utan vi skaligga på de vi har kommit fram till. Det är ocksåen rimlig slutsats.Det som oroar mig är att vi som politiska besluts-fattare inte har det beslutsunderlag vi borde ha för attkunna fråga oss om det är för lite, lagom eller förmycket. Jag är förvånad över att det uppstår förhand-lingar helt ur det blå. Jag har stor förståelse för att deforskningsfinansierande myndigheterna finns med påena sidan, men jag är inte den enda som tycker att detär konstigt att en ideell förening är den andra för-handlingsparten. Det är en god tingens ordning omRiksdagens revisorer får titta på detta, just för att fåreda på hur det verkligen förhåller sig och att vi påsikt kan bli klarare i vad som ingår och vad som inteingår och vem som bör förhandla och vem som intebör förhandla.Anf. 20 Utbildningsminister ():Herr talman! Just frågan om principen om kost-nadstäckningen är, precis som också Per menar,en viktig central fråga. Vi har med det förslag som vihar lagt fram till och som harställt sig bakom, minskat den urgröpning av fakul-tetsmedel som har pågått och därmedvarit ett långsiktigt hot mot fri grundforskning. Dettaär ett led i regeringens strävan efter att stärka den friagrundforskningen i Sverige.Sedan måste detta praktiskt utformas så att dettagår att använda i praktiken. Vi vet, både Per ochjag, från universitetslivets verklighet, att det finns enönskan att undkomma extra påslag om man har varitlyckosam att få externa medel till individuella fors-kargrupper. Det är inte alltid så lätt för universitetenatt genomdriva kostnadstäckningen. Då är det bra attdet finns användbara metoder. Schabloner är en sådanmetod. Låt oss titta på och utvärdera hur den metodenfungerar framöver. Jag är övertygad om att det ärviktigt med kostnadstäckningen för den fria forsk-ningen.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2000/01:389 om ef-fektivisering av CSN:s verksamhetAnf. 21 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig vadjag avser att vidta för åtgärder i syfte att effektiviseraCSN:s verksamhet.En väl fungerande studiestödsadministration prio-riteras högt av regeringen. Det var anledningen till attCSN fick ett resurstillskott på ca 100 miljoner kronori ekonomiska vårproposition. Utöver dettahar regeringen på olika sätt arbetat mycket aktivt medatt förbättra situationen för de studerande.Den 1 juli 2001 införs ett reformerat och sam-manhållet studiestödssystem. Det innebär att studi-estöden studiemedel, särskilt vuxenstudiestöd förvuxna (svux) och särskilt vuxenstudiestöd för arbets-lösa (svuxa) ersätts med ett nytt studiestöd som kallasstudiemedel. Det nya systemet, som bl.a. innebär attbåde bidragsdelen och det s.k. fribeloppet höjs, blirmer överblickbart för de studerande somdet blir lättare att administrera för CSN.Vidare inrättades, med stöd av studiestödslagen(1999:1395), en ny myndighet, . Inrättandet av dennya myndigheten förväntas innebära en minskadarbetsbelastning för CSN, som det ger stu-diemedelstagarna möjlighet att överklaga beslut iärenden om tilldelning eller återkrav av studiestöd.För att förbättra servicen till allmänheten fickCSN i uppdrag av regeringen attinrätta ett servicecenter för studiestöd i . Cent-ret ska vid full volym omfatta 80 årsarbetsplatser.CSN:s resurser förstärks med sammanlagt 70 miljo-ner kronor för detta ändamål.Enligt ska revisorerha kritiserat CSN för dess långa handläggningstider.En närmare läsning av revisorernas skrivelse visardock att det är endast långa handläggningstider iåterkravsärenden som regeringen har uppmärksam-mats på, dvs. en mycket liten del av det totala antaletärenden. CSN angav som anledning till detta bl.a.resursbrist och stor arbetsbelastning. Jag har tidigareredogjort för de resurser som har tillförtsmyndigheten, och det kan också konstateras att ar-betsbelastningen , enligt CSN:s årsre-dovisning för , minskat något.Telefontillgängligheten är och har varit ett pro-blem . Den nedskärning av telefontidensom CSN genomförde innebar i praktiken att likamånga mantimmar avsatts för telefonarbete som tidi-gare, men . Enligt CSN var skälet tillförändringen att skapa goda förutsättningar för attinföra det nya studiestödssystemet på ett bra sätt. Dethar dock visat sig att tekniken inte klarade att ta handom alla inkommande samtal. Detta är naturligtvis intetillfredsställande. Inrättandet av servicecentret i Kiru-na kommer dock att förändra CSN:s telefonstrategifrån grunden. Det kan på goda grunder antas att detfr.o.m. igångsättandet av servicecentret också finnsmöjligheter för de studerande att åtminstone undernormal arbetstid kunna nå CSN. Det görs också andraansträngningar av CSN för att minska behovet avdirektkontakt med en handläggare. in-troducerades CSN:s nya hemsida. Där ges en bättremöjlighet än tidigare att hitta relevant information omstudiestöden och också möjlighet att följa det egnaärendets gång.Ana påstår vidare att låntagarna de-biteras en straffavgift när en delåterbetalning är endag försenad. Det är inte korrekt. Enligt 8 kap. 5 §andra stycket studiestödsförordningen (1973:418) skaCSN skicka en påminnelse när ett årsbelopp inte harbetalats senast efter förfallodagen. AnaMaria Nartis förslag om att införa ett motsvarandesystem för sena beslut från CSN, som en kraftfullåtgärd för att effektivisera myndigheten, kan jag inteansluta mig till. Enligt CSN:s årsredovisning 2000beslutades av ansökningar om studiemedelinom från ankomstdatum och inom28 dagar. Ett beslut om studiestöd förutsätter dess-utom att CSN har ett fullständigt beslutsunderlag,vilket ofta inte är fallet. Det är därför inte möjligt att iförväg ange vilken tid det bör ta att fatta beslut i ettenskilt studiestödsärende.Jag anser att de åtgärder som regeringen har vid-tagit och de åtgärder som myndigheten själv har tagitinitiativ till kommer att förbättra situationen för CSNoch därmed även för de studerande. När åtgärdernafår effekt kan vi förvänta oss bättre tillgänglighet ochsnabbare handläggning. Jag anser i motsats till AnaMaria Narti att regeringen har varit mycket aktiv föratt effektivisera CSN:s verksamhet och därmed för-bättra de studerandes situation.Anf. 22 ():Herr talman! Det är mycket bra att man förändraroch förbättrar systemet. Men så stora förändringarsom de som äger rum skulle inte ha varit motive-rade om systemet fungerade tillfredsställande. Vi iFolkpartiet bråkar inte bara för bråkets skull. Vi vetatt det finns brister, och vi vet att de här bristerna kandrabba mycket hårt, framför allt studerande frångrupper som har mindre möjligheter att försvara sinarättigheter och intressen.Vi har alla på TV sett berättelsen om en vuxen-studerande som plötsligt såg enorma ansträngningaroch en svår kamp för kunskap gå till spillo på grundav en blankett. Det var inte hans fel att det var felblankett som hade använts i det här sammanhanget,utan han hade fått fel blankett från en rådgivare. Ändåvar det svar han fick när det här fallet diskuterades imedierna absolut blankt nej. Fel blankett betyderförlorad möjlighet att fullborda studierna.Jag hoppas att den stora förändring som just ägerrum också ska fästa uppmärksamhet på den mentali-tetsförändring som är absolut nödvändig för att rela-tionerna mellan myndighet och unga eller vuxnamänniskor som vill få kunskap ska fungera.Sedan finns det också en principfråga bakom denhär interpellationen. Vi i står på den lillamänniskans sida, på individens och den lilla gruppenssida. Vi tycker att när de här grupperna och indivi-derna behandlas illa av myndigheter ska myndighe-terna tvingas ta sitt ansvar. Det är inte bara medbor-garen som har skyldigheter; också myndigheterna harsina skyldigheter. Då är det väldigt viktigt, och prak-tiskt konkret, med straffavgifter. Det visar att myn-digheten har gjort fel.Vi vet alla att i väldigt många sammanhang upp-träder tjänstemän på olika myndigheter med en lik-giltighet, med en kall respekt för formella samman-hang, som drabbar den levande relationen mellanmyndighet och medborgare. Det är därför den härinterpellationen har skrivits.Anf. 23 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag tror inte att för bråkets skull. Jag kan också känna igenmig i delar av den beskrivning som hon ger, att myn-digheten inte har gett tillräckligt bra service till destudenter som har vänt sig till myndigheten. Det ärockså därför som regeringen har varit väldigt aktiv iatt se till att förstärka resurserna och göra det möjligtatt också via telefonsamtal nå myndigheten på be-kvämare tider och snabbare än vad man kan göra idag.Det är också viktigt för att göra det möjligt förmyndigheten att jobba med de kvalificerade utred-ningar som ibland måste göras och kunna användasina mest kvalificerade handläggare till det. Många avde frågor som kommer till myndigheten är av dennaturen att de är enkla att besvara bara man får tag påen person att resonera med.Därför har jag förhoppningar om att myndighe-tens satsningar på ett telefoncenter i nu kom-mer att vara en viktig del i att underlätta tillgänglig-heten.Sedan är en av CSN:s, liksom alla svenska myn-digheters, absolut viktigaste myndighetsuppgifterservicen till medborgarna och att leda medborgarerätt om man har använt fel blankett eller missat någoninformation på något sätt. Den skyldigheten har na-turligtvis också CSN.Vi ska också komma ihåg att CSN är en myndig-het som i praktiken har gjort det möjligt för miljontalsmänniskor i att få kunskap, och ofta heltproblemfritt.Det finns mycket att göra för att förbättra CSN:sservice. Men jag kan konstatera att man med tanke påden mängd av medborgare som har en relation tillCSN för många också gör ett väldigt bra jobb.Min slutsats är att CSN som servicemyndighetmåste stärkas. Tillgängligheten måste stärkas. måste få svar på sina frågor. Om man själv görmisstag och använder fel blankett eller annat måsteman ha rätt att få hjälp från myndigheterna att hamnarätt. Kunskap ska inte hindras av svårigheter medbyråkrati.Anf. 24 ():Herr talman! Jag ska berätta en historia - inte föratt fastna i ett enskilt fall, utan därför att historien harvissa ingredienser som belyser principfrågor.Förra sommaren åkte en liten flicka till föratt studera på en mycket avancerad danshögskola.När hon åkte visste hon att alla som hade åkt tillsamma skola hade fått stöd från CSN. Men på någotsätt försvann just hennes papper någonstans, så honsatt i och kunde inte betala tuition - av-giften. Hon hade bakom sig belastningen av omkost-nader som redan hade kommit av resan, osv. vardenna familj tillräckligt stark ekonomiskt för att kun-na hjälpa flickan innan det byråkratiska trasslet haderetts ut. Men detta skulle för en studerande från enfattig familj ha betytt en absolut katastrof. Vad görman med en unge som redan finns på andra sidanAtlanten när en sådan situation uppstår och man intesjälv har pengar för att hjälpa sitt barn?Jag måste också säga att sonen i familjen några årtidigare hade åkt till med hjälp av CSN. Då hadedet inte förekommit någon komplikation. Jag tror atten försämring hade inträffat på de fem somhade gått, och det var väldigt synd att denna försäm-ring i service hade inträffat.Men de principiellt viktiga frågor som jag villlyfta fram med denna helt äkta historia är att det finnsen risk för att kunskapsinhämtning från andra delar avvärlden blir ett privilegium för de rika om inte CSNfungerar utomordentligt bra, framför allt när det gäl-ler studier i utlandet.Vi upplever alla i samma tacksamhetgentemot detta system som öppnar möjligheten atthämta kunskap i andra länder för alla utan åtskillnadnär det gäller socialgrupp och ekonomi. Men justdärför måste systemet fungera utomordentligt bra ochvara väldigt effektivt.Därför ville jag berätta historien för utbildnings-ministern.Anf. 25 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag har samma uppfattning som AnaMaria Narti. Myndigheten måste fungera utomor-dentligt bra och ge service till medborgarna. Därför ärdet viktigt med de åtgärder som görs: resursinsatserför att förstärka möjligheten att ge god service till allamedborgare som har en relation till CSN och förenk-ling av studiemedelssystemet från , somockså ger större möjligheter för myndigheten atthantera sina uppgifter på ett väldigt bra sätt. Det är ettstudiemedelssystem som genom att det blir mycketgenerösare antagligen efter hand kommer att lockaalltfler att gå vidare till studier. Då blir det än viktiga-re med en väl fungerande myndighet.Det exempel som ger visar pånågonting som icke får ske, enligt min mening. Detska naturligtvis vara så att myndigheten ger de ersätt-ningar och de studiemedel som studenten har rätt attkräva när man har fått in de uppgifter som myndig-heten har rätt att begära. Därför blir det svårt att gå ini det enskilda fallet, men det är oacceptabelt om män-niskor hamnar i situationer där de har lämnat de upp-gifter som kan krävas men ändå inte får ut sina studi-emedel.Jag har förhoppningar om att det kan bli bramycket bättre för CSN:s del under den kommandeperioden tack vare de satsningar som regeringen gör.När det gäller utlandsstudier har vi också skäl attkänna en väldig stolthet, tack vare att vi har drivitstudiemedelssystemet till att bli ett av de mest gene-rösa i världen. Rätten för svenska studenter att ta medsig svenska studiemedel vart som helst i världen föratt studera, vilket är unikt i världssammanhang, hargjort att det har gått ifrån några hundrasvenska utlandsstuderande till närmare 30 000. Dethar varit en mycket stark utveckling. Det har CSN:sverksamhet bidragit till.Det ska vara god service till alla, mer resurser -som man nu också har fått - och ett klimat i CSN därservicetanken är en av de verkligt vägledande tankar-na. Jag vet att ledningen ser det som väldigt viktigt.Anf. 26 ():Herr talman! Jag tycker att vår korta dialog i dagär stimulerande och givande. Jag hoppas att den poli-tiska kritiken inte alltid upplevs som ett angrepp baraför angreppets skull, som jag har sagt. Menjag vill en gång till påpeka att det är väldigt viktigt atten mentalitetsrevolution äger rum i CSN och i andramyndigheter när det gäller respekten för individen,respekten för medborgaren och respekten för invåna-ren.Den andra mycket viktiga fråga som jag vill på-minna om - jag har redan sagt det - är att vi ska tänkapå dem som inte har en mycket stark social position isammanhanget. Det första exempel jag berättade om,som är ett mycket känt exempel, gällde en invandraresom hade drabbats mycket hårt av blankettraseriet.Det andra var ett exempel som fick mig att tänkaväldigt mycket på vad en familj med svag ekonomiskulle ha gjort i en sådan situation.För att systemet ska fungera som det var tänktmåste vi ha denna mentalitetsförändring. Då tror jagatt våra avgifter skulle ha varit ett bra redskap för attskapa en större uppmärksamhet kring myndighets-utövande tjänstemän.Anf. 27 Utbildningsminister ():Herr talman! Service är en grundläggande uppgiftför CSN - en uppgift som man sköter till stora delarbra men där det fallerar på grund av att man inte harorkat med de viktiga uppgifter man har haft både medett nytt studiemedelssystem och när det gäller att varatillgänglig för medborgarna. Tillgängligheten blircentral t.ex. när en medborgare som har en relationtill CSN har lämnat en felaktig uppgift. Då måste manha möjlighet att resonera med myndigheten för attledas rätt. Det är det som vi har valt att sätta in kraf-ten på - på att öka tillgängligheten. Därmed bedömerjag att det också blir möjligt att snabbare kommafram till beslut och utbetalningar.Jag har förhoppningar om att CSN kan komma attbli allt bättre på detta i takt med att det nya studieme-delssystemet slår igenom och i takt med de väsentligaförstärkningar som regeringen och hargjort. Det är en väldigt viktig uppgift.Jag vill också säga att det är grundläggande ochviktigt att det är en statlig myndighet som ansvararför de mycket stora skattemedel vi avsätter för att allasvenskar ska kunna studera. Det är ett studiemedels-system som vid internationell jämförelse är mycketgeneröst. Den arbetsuppgiften bör skötas av en statligmyndighet.Det finns en debatt i borgerligheten om privatise-ringar och om banker och andra som ska komma in.Jag menar att bankerna har visat att de inte är intres-serade av service till den lilla människan utan avandra typer av aktioner. Då blir CSN som myndighetväldigt viktig när det gäller att se till att alla får likarätt och lika möjligheter till goda studier.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2000/01:416 omforskning om kvinnors ohälsaAnf. 28 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig omvilka initiativ jag avser att ta för att få till stånd forsk-ning för att klarlägga orsakerna till medelålders kvin-nors ohälsa. Bakgrunden till frågan är det ökandeantalet sjukskrivningar, där medelålders kvinnoranges svara för den största ökningen.Jag vill börja med att understryka att det ökandeantalet sjukskrivningar är ett allvarligt problem. Jagdelar den oro som ger uttryck för.Som även framgår av interpellationen pågår nu enutredning som görs av förre landshövdingen . En statsrådsgrupp har inrättats inom regering-en. Vidare har statsrådet på regeringensuppdrag tillsatt en arbetsgrupp inom Regeringskansli-et med uppgift att analysera den stora ökningen avarbetsrelaterad ohälsa som har samband med stressoch andra organisatoriska och sociala faktorer. Ar-betsgruppen kommer att lämna sin slutrap-port.Forskning om kvinnors ohälsa bedrivs på mångaolika håll i landet och stöds av flera olika forsknings-finansiärer. inrättades genom om-organisationen av de forskningsfinansierande myn-digheterna för arbetsliv och social-vetenskap, FAS. Rådets uppgifter är bl.a. att främjaforskning inom välfärd, socialförsäkring, folkhälsaoch arbetsmiljö, vilka alla har en stark koppling tillden forskning som efterfrågar. Rådetska fördela ca tillgrundläggande och behovsstyrd forskning inom sittområde.I regleringsbrevet för har FAS uppdragitsatt i samråd med andra viktiga finansiärer inom om-rådet, bl.a. och , utarbeta ett forskningsprogram kring fysisktoch psykiskt orsakade belastningsskador och rehabi-litering. Programmet ska utgöra underlag för såvälFAS som övriga finansiärers beslut om satsningar påområdet fr.o.m. år 2002.Mot bakgrund av utvecklingen i arbetslivet haräven det nyinrättade Verket för innovationssystem,, utlyst forskningsmedel till tillämpningsin-riktade projekt med inriktning på förebyggande arbeteför att minska stress, överbelastning och utbrändhet.Regeringen har i de två senaste forskningspolitis-ka propositionerna, Forskning och samhälle (prop.1996/97:5) och Forskning och förnyelse (prop.2000/01:3), tydligt markerat hur viktigt det är att haett genusperspektiv i forskningen. Regeringen haräven i Nationell handlingsplan för utveckling avhälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149) betonatvikten av könsspecifik kunskap kring människorsvårdbehov.Både FAS och har i sina förordningar in-skrivet att de ska verka för att genusperspektivetbeaktas i forskningen, liksom att de ska verka förjämställdhet mellan kvinnor och män. I all forskningmåste könsspecifika skillnader uppmärksammas, ochsärskilt viktigt är det inom medicin, vård och folkhäl-soforskning, där de biologiska skillnaderna mellankönen är tydliga. Inom arbetslivsforskningen ärforskning på kön som kulturell och social konstruk-tion särskilt viktig för att mäns och kvinnors olikavillkor, förutsättningar och behov på arbetsmarkna-den ska kunna belysas.Arbetslivsinstitutet är en annan viktig utförare avarbetslivsrelaterad forskning. Institutet har i uppdragatt främja forskning om kvinnors villkor i arbetslivet,att verka för jämställdhet mellan kvinnor och män iarbets- och samhällslivet samt att inom samtligaforskningsområden beakta dessa förhållanden.