prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Rubriken på detta avsnitt av den all-mänpolitiska debatten är Barns och ungdomars möj-ligheter. Jag gör tillägget: Hur stärker vi deras möj-ligheter?Rubriken rymmer mycket. Jag tänker begränsamig till området utbildning i den här debatten.Låt mig börja med att konstatera att resultateninom förskola, grundskola och gymnasium borde varabättre än vad vi ser i dag.Det är nämligen så att aldrig harnågon generation varit under pedagogisk handledningså länge och i sådan omfattning som dagens ungdo-mar. Det börjar med dagis, förskola eller hos dag-mamma. Därefter är det grundskola och gymnasium.Således träffar barn pedagogiskt utbildad personali stort sett under de första femtonsexton åren av sitt liv.Det borde stämma till eftertanke.Varför ser det då ut som det gör på så många håll?Vi är många som söker svaren.Vi befinner oss i en ny tid i den meningen att vinu ser hur elever stämmer kommuner för att de harblivit mobbade och ingenting har gjorts. Vi ser ska-degörelse och vi hör rapporter om våldsbrott. Vi serelever med svårigheter - och de är många. Det bordestämma till eftertanke.Vad är det vi gör som vi behöver göra an-norlunda, eller vad är det vi gör som vi skullekunna göra på ett bättre sätt för att nå resultat som vialla är så överens om borde vara bättre?Jag gör gällande att samtliga partier ger uttryckför den åsikten, inte bara här i riksdag utanockså i kommuner och andra politiska församlingar.Det är också en uppfattning som vi delar med elever,föräldrar och personal i den svenska skolan. Hur görvi för att det ska bli bättre?Då måste vi väl börja med att ompröva det vi gör?Kanske inte allt, men något. Då handlar det inte baraom att säga att med en öronmärkning av någon ellernågra miljarder löser vi skolans problem. Jag villpåstå att vi måste ändra grundförutsättningarna.Jag tror att vi måste bli tydligare i kravet på re-sultat. Vi måste också bli tydligare i konsekvensernaav om resultat inte uppnås.Det är en föränderlig tid, visst är det det. Det finnsmöjligheter - inte i tillräcklig omfattning,tycker jag. Men vi ser hur människor efterfrågar and-ra lösningar och vill göra verklighet av sina önsk-ningar, trots vissa politikers motstånd.Skolor och andra verksamheter drivs i allt störreomfattning i alternativa former och i andra lösningar- egna lösningar utifrån vad föräldrar, elever ochskolans personal vill göra gällande.Det har visat sig vara bra för den svenska skolan.Därför är det lite oroande att nu se hur vissa politikerfylkar sig i ett motstånd mot den utveckling som vihar sett bara något lite av.Om vi ska uppnå de här förändringarna och ta va-ra på möjligheterna att skapa de bästa förutsättning-arna för barn och ungdomar och alla dem som arbetarmed unga människor måste vi som är politiker börjamed att ta ett steg tillbaka.Jag tror också att det handlar om att överlämnamöjligheter från beslutsfattare, i form av politiker ochtjänstemän, till dem som besluten berör, nämligenelever, föräldrar och personal. Vi ser i många kom-muner att man har s.k. kommunala skolpengar,där resursen knyts till eleven. Det tror jag är en förstaförutsättning. Jag tror, som jag tidigare sade, att för-utsättningen måste vara att resultat och resurs har ettsamband.Vi har kommunala skolpengar. Det är bra. Självdriver jag och Moderata samlingspartiet förslaget attstaten ska överta finansieringen av skolan via ennationell skolpeng. Men vi får väl än så länge jobbautifrån ett kommunalt perspektiv och med de kom-munala lösningarna beträffande skolpengen. Jag villpåstå att den utvecklingen har visat sig bra också förden kommunala skolan. Jag är inte ute efter att slåihjäl den kommunala skolan. Jag tycker att det påmånga håll är en bra skola. På många håll har detockså lett till att den kommunala skolan har visat sigöverlägsen den friskola som etablerat sig.På många håll i kommunerna är socialdemokrateroch moderater överens om att skolpeng är bra. Det ärnämligen det verktyg som elever och föräldrar harmöjlighet att använda sig av. Men det är också verk-tyget för en professionalisering av skolan som måstegå längre än vad vi ser . Då borde det inte varhelt omöjligt, menar jag, att moderater och socialde-mokrater kommer överens när det gällerfinansieringen av skolan i den riktning som jag hargett uttryck för.Vi talar om elevinflytande. Det handlar oftast omatt man ska ha elevråd och träffa rektorn och kanskeingå i en styrelse. Menar vi allvar med elevinflytandehandlar det om det verktyg med hjälp av vilket eleverkan utöva det yttersta inflytandet, nämligen att resur-sen är knuten till eleven. Då blir eleven också synligpå ett helt annat sätt än i dag.När det gäller skolan och skolans resultat måstedet handla om ett individperspektiv. handlar deti alltför stor utsträckning om skolan i egenskap avfastighet, sett ur ett kommunalt fastighetsbolagspers-pektiv, eller sett ur ett perspektiv av en organisa-tionsmodell.Sätt resursen närmare eleven så får vi en utveck-ling som ger de resultat som vi alla vill se.Anf. 312 () re-plik:Fru talman! säger att resultatenborde vara bättre, och har ett långt resonemang omhur resursfördelningen inom skolan enligt Modera-terna skulle kunna se ut.Jag blev inte riktigt klar över vad tyckte om öronmärkningen och att det är ettsätt att stärka resurserna inom skolan genom att sägaatt det är ett specialdestinerat statligt bidrag.Samtidigt som kanske kan varakritisk till det säger att det egentli-gen finns en central organisation som ska ta hand omalltihop och att det är en nationell skolpeng. På vilketsätt kan det göra det lättare för professionen ute iskolan att påverka innehållet i skolans vardag?Anf. 313 () replik:Fru talman! När vi pratade om Socialdemokrater-na och öronmärkning av pengar har jag sagt att det ärfel väg. Jag menar att ni har öronmärkt pengar utifrånatt det ska vara fler vuxna i skolan. Ni talar därmedom för de kommuner som ni betalar ut pengarna tillatt det är så de ska användas, annars får man inteanvända dem.Nu är ni inne och petar i detaljerna igen. I helamitt anförande utgick jag från att politikerna måstelämna ett utrymme när det gäller resursfördelning ochhur pengarna används inom respektive skolenhet.Jag har också den uppfattningen att den instanssom sätter upp målen, när det gäller skolan , också ska svara för finansieringen. Jag anserockså att vi måste skilja på finansiering, drift ochutvärdering. är det alltför ofta kommunen somsköter alltihop och dessutom mycket dåligt.Anf. 314 () re-plik:Fru talman! Enligt resonemang skavarje elev följas av en speciell skolpeng. Vilket be-sked ger då till en elev som harproblem som medför behov av stöd i större omfatt-ning än genomsnittet, så att elevens peng har tagitslut? På vilket sätt löser man det i en moderat skol-värld?Anf. 315 () replik:Fru talman! Jag förstår inte riktigt frågan vad somhänder när pengen tar slut. Vi har t.ex. kommu-nala skolpengar. Även i ett nationellt finansierings-system måste skolpengen bestå av två delar: en som istörsta utsträckning täcker elevkostnaderna och ensom är knuten till elever med särskilt behov. På detsättet får man den resursgaranti som eleven och sko-lan saknar.Anf. 316 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Fru talman! Enlargement, environment, employ-ment och förhoppningsvis equality ska främjas, menvar finns den minister som lyfter fram education?Tillsammans med familjen spelar skolan en ovärder-lig roll för barns och ungdomars välfärd. Därförmåste de mest kompetenta stimuleras att välja lärar-yrket. har ett ypperligt tillfälle att utveckladen pedagogiska debatten tillsammans med andraeuropeiska länder under vårt ordförandeskap, men detär tyst om education.Den pedagogiska debatten har dränkts i debattenom skolans misslyckande och diskussionen om huralla ska klara godkända betyg. Denna debatt är i sigvällovlig, eftersom alla krafter måste samlas för attingen elevs självförtroende ska knäckas i skolan.Skolministern har dock ett stort ansvar för att stimule-ra den pedagogiska debatten.Efter landsomfattande debatter om , skolansinre arbete, LTG, läsning på talets grund, och PBI,problembaserad inlärning, tycks den pedagogiskadebatten ha tystnat så när som på det som avser"ITis". Jag utmanar skolministern att samla den euro-peiska skolkompetensen för en omfattande pedago-gisk debatt. Barns och ungdomars möjligheter ärnämligen till mycket stor del beroende av skolan.Fru talman! Familjen har den grundläggande be-tydelsen för barns och ungdomars möjligheter, menskolans roll kan inte förringas. De elever som lyckasbygga upp ett eget självförtroende och känner sigtrygga i sin roll har skapat en bas för sin fortsattautveckling. Jag vill här börja med att uttala Skolver-kets förre chef pedagogiska credo:Skolan ska ge en kunskapsgrund och en värdegrund.Kunskapsgrunden avser grundläggande kunska-per. Vi behöver dels kunskaper för att kunna kommu-nicera, dels kunskaper för att förstå sammanhang ochför att kunna skapa bra bilder och modeller överkomplicerade tekniska, sociala, kulturella och politis-ka processer.Skolan ska ge utrymme för möjligheter för ska-pande, för möjlighet att uttrycka sig. Varje individ harmöjligheter att uttrycka sig och att skapa. Varje indi-vid har rätten att känna att det går att lära, att lära ärlustfyllt. Det som lärs kan brukas och utvecklas.Skolan ska också skapa en trygg och harmoniskuppväxt. Behovet av skolan som samhälle, som socialoch kulturell miljö, kommer bara att öka.Fru talman! Jag vill därför i denna debatt lyftafram lärarna, en mycket viktig profession i vårt sam-hälle. Lärarna är en ovärderlig grupp. Tänk er enyrkesgrupp som ska vara stilbildande föredöme, för-hindra mobbning, främlingsfientlighet, rasism, tobak,alkohol, narkotika, anabola steroider, ätstörningar ochtinnitus och som arbetar i trånga loka-ler med dålig innemiljö! Denna yrkesgrupp har fått taöver mycket av kuratorers och psykologers arbete isamband med alla neddragningar.Yrkesgruppen ska spela en mentorsroll och kunnafölja all utveckling. Se bara på den infekterade de-batten om DAMP! Vem har rätt? Lärarna måste kun-na hjälpa de berörda elever som har behov av särskiltstöd och kunna stimulera och stödja elever med be-hov av särskilt stöd över huvud taget. De måste kunnalära eleverna att klara källkritik i det enorma utbudsom finns inte minst genom IT-utvecklingen, stå förjämställdhet, likvärdighet och allsidighet, bekämpaklasskillnader och känna det mångkulturella samhäl-lets alla olikheter.Lärarna, denna yrkesgrupp, ska främja samverkanmed föräldrar och mellan grupper, främja gemenskapoch kamratskap och social kompetens och självklartkunna diagnostisera och betygsätta. Allt detta är nöd-vändigt för att de ska kunna utföra den huvudsakligauppgiften, nämligen att skapa inlärningstillfällen förbarn och ungdomar och lära dem att värdera kunskap.Lärarnas status och auktoritet måste höjas. Lärar-na är föräldrarnas förlängda arm vad gäller kunskaps-förmedling och fostran. Vi behöver en vidareutveck-lad demokrati, där skolan blir tredimensionell, harredskapen för att tillgodose andliga, kroppsliga ochsjälsliga behov. Här behövs tre parter: elever, lärareoch föräldrar.Fru talman! tillsatte programberedningen Kommunerna ochskolan. En skrift, Kommunerna och lärarbristen,handlade om personalförsörjningen i skolan medtonvikt på den hotande lärarbristen under 90-talet.Man kom fram till att behovet av att rekrytera läraretill kommer att öka drastiskt. Andelenlärare i utan lärarutbildning uppgick till10 %. Man konstaterade att examinationen från lärar-utbildningen fram endast skulle täckahälften av rekryteringsbehovet.Skriften avslutades med följande synpunkter:"Läraryrket måste bli attraktivt för att locka såvälungdomar som äldre att skaffa sig en behörighetsgi-vande utbildning. De höga lönelyften från förra av-talsrörelsen behöver följas av satsningar på att ut-veckla yrkesroll, arbetsinnehåll och arbetsmiljö.Kompetensutveckling och lagarbete bör särskilt sti-muleras. "Vad har hänt ? har detblivit fler elever per lärare. Aktuellt om skolan frånSvenska pekar på en brist på ca10 000 lärare . Mångalärare känner sig lurade av det nya löneavtalet. Ar-betsmiljön är eftersatt i skolorna, och under 90-taletsnedskärningar har arbetsbelastningen ökat. En 4-procentig lönehöjning är mycket låg med tanke påsamhällets utveckling. Riksgarantin ges inte kom-munvis eller för individer. Flera äldre lärare i kåren ärmycket besvikna över avtalet. På grund av svårighe-ten att rekrytera lärare går löneutrymmet till yngrelärare, vilket ju är positivt, men tyvärr på deäldre lärarnas bekostnad. Det börjar bli alltmer van-ligt att nyanställda har högre lön än lärare som arbetatlänge på skolan.Fru talman! Om föräldrarna verkligen tänkte sigin i att lärarna är deras förlängda arm för utvecklingoch fostran av deras barn, skulle de tillsammans kun-na bilda en mycket stark rörelse för en bättre skola.För att lärare ska trivas och stanna kvar vid sin upp-gift i skolan krävs nämligen mycket av förändringinom skolans verksamhet. Man kan inte oförmärktbara skära bort nästan två lärare per 100 elever. Detgår inte att ha hur stora elevgrupper som helst. Detbehövs också en stab av medarbetare med sociala,hälsoinriktade och kurativa uppgifter, något som intealla kommuner tycks förstå.Om inget görs kommer rektorerna att få fortsättaatt söka med ljus och lykta efter lärare också nästahöst och nästa och . Så skolministern!Education är ett viktigt e . Jagkan inte fatta varför enlargement, environment,employment och förhoppningsvis equality inte hörihop med education.Anf. 317 ():Fru talman! är ett bra land att växa upp i.Det beror på att vi har ett mycket väl utvecklat väl-färds- och utbildningssystem som gör att våra barnoch ungdomar internationellt sett och som gruppbetraktad har bästa tänkbara möjligheter till en brauppväxt och ett rikt liv.Detta visar en mängd olika resultat bl.a. i flerainternationella jämförande studier. Ett exempel är detomdöme som den svenska förskolan fått i en . Den visar på att kvalitet och innehåll i våraförskolor håller mycket hög klass. Man konstaterar attförskolan verkligen är anpassad för barnen och att detdär bedrivs verksamhet utifrån barns behov och påbarns villkor. Den svenska förskolan får ett myckethögt betyg totalt sett.Ett annat exempel är den jämförande studie somgjorts inom EU som visar att den svenska skolanhävdar sig mycket bra. Inget annat land ligger ge-nomgående så bra till som i denna studie.Exempel på indikatorer där ligger i topp är iIT-undervisning, läsning, kunskaper i främmandespråk, antalet studenter som slutför gymnasiet ochockså när det gäller faktorn som handlar om utvärde-ring av skolor.Talet om kris i svenska skolor, som ofta tas uppav oppositionen i denna kammare, har ingen grundutifrån de olika internationella utvärderingar somgjorts. Det är också djupt orättvist mot alla de lärare,förskollärare, elevassistenter, rektorer, ja all den per-sonal som vi har ute i skolorna och som görengagerade insatser och ett förnämligt arbete. Men vikan aldrig vara nöjda så länge som det finns olikaolikheter mellan vad skolorna presterar. Vi ska ocksåhålla en hög ambition.Fru talman! Vi socialdemokrater har med stöd avVänsterpartiet och här i kammaren lagtfram en av de mest expansiva budgetar vad gällersatsningar på barn, ungdomar och familjepolitik lagtsfram . Det är en viktig satsning, specielltsom vi kan konstatera att klyftorna i samhället harökat under krisåren och att det har drabbatinte minst barn och ungdomar.I fredags presenterades en undersökning som ge-nomförts av barnläkaren på uppdragav kommittén mot barnmisshandel. Den visade gläd-jande nog att aga som uppfostringsmetod kraftigt harminskat i omfattning och att antiagalagen och kon-ventionen om barns rättigheter har gett positiva ef-fekter. Men vad rapporten visar är också att de barnsom utsätts för misshandel, bevittnar våld i hemmeteller mobbas av jämnåriga i stor utsträckning kommerfrån familjer med svag ekonomi.Det indikerar att den ekonomiska stress sommånga föräldrar lever med riskerar att drabba barnen ihemmet men även i skolan och . Detta ärbara en av de signaler som visar på vikten av att ha enväl fungerande fördelningspolitk och ett medvetetfokus på barns uppväxtvillkor. Den successiva ökningav barnbidragen som genomförs tillsammans medandra förstärkningar av barnfamiljernas ekonomi ärdärför en helt riktig prioritering. Att kunna erbjuda enarbetslös förälder ett jobb är naturligtvis den allrabästa åtgärden.Maxtaxan och den allmänna förskolan är ocksåutomordentligt viktiga reformer. Men vi måste kom-ma ihåg att de reformerna först och främst utgår frånbarnens rätt till förskola med en bra pedagogisk verk-samhet. Föräldrarnas plånböcker påverkas visserli-gen, men det är inte huvudmålet. Det är att det skavara möjligt för alla barn - oavsett föräldrarnas in-komster - att kunna delta i förskolan.Fru talman! Att satsa på skolan med särskild in-riktning på de elever som har behov av särskilt stöd ärenligt vår bedömning en viktig rättvisefråga. Dettavill vi göra t.ex. genom att få fler vuxna i skolan. Detkan vara flera lärare, men det kan också handla om attvi får fler specialpedagoger, psykologer, logopedereller andra som har specifika kompetenser för att gekvalificerat stöd och hjälp till de barn och ungdomar-na som bäst behöver det. Det är viktigt att skolan haren kompensatorisk roll och har förmåga att ge mer tillde som behöver mer. Vi ska utbilda fler psykologer,fler lärare och fler specialpedagoger för att möta denökade efterfrågan.Samtidigt gör vi en kraftig satsning på forskninginom området utbildningsvetenskap. Det förväntas gebättre kunskaper om hur vi lär och utvecklas. Dennatyp av tvärvetenskaplig forskning har speciell bety-delse för att utveckla kompetenser för att bättre kunnamöta de funktionshindrade barnens och ungdomarnasolika behov.Fru talman! Vi har anledning att se mycket posi-tivt på det mesta av den utveckling som vi nu kan seute i våra skolor, men vi kan inte vara nöjda. Vi skaarbeta vidare med att utveckla skolan utifrån ett tyd-ligt barnperspektiv. Alla barn ska kunna känna sigtrygga och välkomna i skolan som de skakunna ha roligt och känna att de växer och utvecklas.Anf. 318 () replik:Fru talman! sade att densvenska skolan hävdar sig bra i internationella jämfö-relser. Det är riktigt när det gäller de områden somTorgny tog upp i sitt anförande. Men deträcker inte.Det är direkt oroande att vi t.ex. har mycket sämreresultat i matematik. Vi har en låg utbildningsnivåhos män . Vi ser alltfler som miss-lyckas i grundskolan.Internationella jämförelser i all ära. Det är inteden ambitionsnivån vi ska ha, att hävda oss. Vi skaligga betydligt bättre till än vad vi gör . Detkräver åtgärder som vi inte ser.Anf. 319 () re-plik:Fru talman! Att vi ligger bra till i internationellajämförelser kan aldrig ligga skolan till last. Jag tyckeratt det är väldigt viktigt att få en motbild till den kris-bild som ständigt målas upp när det gäller skolan.Kris är ett mycket starkt ord.Att vi ska ha en hög ambition och att det finnsmycket ogjort i skolan är jag helt överens om. Mendet är en misskreditering av alla dem som jobbardagligen i skolan att säga att den svenska skolan harmisslyckats.Sedan kan vi göra mycket för att nå längre. TomasHögström tar t.ex. upp matematikundervisningen somett område. Det handlar också om att finna nya meto-der och en pedagogisk utveckling som kan ske ute iskolan.Det är ett utvecklingsarbete som vi ska stödja ochsom sker ute i skolorna. På det viset kan vi också höjakvaliteten utifrån de förutsättningar som finns påvarje enskild skola. Det tror jag också är viktigt att tavara på.Anf. 320 () replik:Fru talman! Det jag framförde i min del av debat-ten var att resultaten inte var tillräckliga. Då är detglädjande att, som jag tolkar honom, att i varje fall instämmer i den slutsatsen. Sedankan vi båda konstatera att det finns överord från bådahåll, men inte från och mig här ikammaren i dag.Vad jag fortfarande efterlyser och vad jag saknar iTorgny redovisning och i regeringensredovisning över aktuella åtgärder är de förändringarsom är nödvändiga och som jag har redovisat. Det serjag ingenting om. Det är ett fattigdomsbevis när detgäller svensk utbildningspolitik från socialdemokra-ternas sida. Det ansvaret bär . 321 () re-plik:Fru talman! Det är helt klart att jag tar ansvaretför den skillnad som finns mellan den politik somförs av socialdemokraterna, eller den majoritet som vihar i , och den politik som moderater-na går i bräschen för. Det är en skillnad.Vi tror inte på att man ska införa en nationellskolpeng som följer varje elev. Vi tror på en annanmodell. Vi tycker att det är viktigt att bygga under-ifrån. Bestämmanderätten och inflytandet över skolanska finnas ute i kommunerna, och fördelningen avresurser ska ske efter behov. De skolor som har störstbehov ska också få de resurser som de behöver. Deelever som har störst behov ska få de resurser som debehöver.Att det ser olika ut är en av de stora utmaningar vihar. Om vi säger att vi har ett bra resultat generellt såär skillnaden mellan de olika skolorna stor i vissa fall.Det är viktigt att ta tag i det och se på vilket sätt vikan utjämna skillnaderna.Anf. 322 () replik:Fru talman! Hur kan det då komma sig att ni i erpolitik redovisar ett ovanifrånperspektiv? Det är justdet ni gör t.ex. med förslaget att öronmärka pengartill kommunerna. Det är detsamma som att erkännaatt det nuvarande resursfördelningssystemet när detgäller finansieringen av skolan inte fungerar.Anf. 323 , men egentligen var replikväxlingen av-slutad. Därmed får i konsekvensens namn ocksåTorgny en replik.Anf. 324 () re-plik:Fru talman! Det särskilda statsbidrag som införsnu som en satsning på att öka antalet vuxna i skolaninförs för att vi ser attskolan just nu behöver återhämta en del av det somman har tappat under krisåren . Sedankommer pengarna att finnas kvar, men de kommer attingå i det generella statsbidraget. Det är också så attvarje kommun bestämmer över hur man kommer attanvända de pengar som är till personalförstärkning.Anf. 325 ()replik:Fru talman! pekar positivt påinternationella jämförelser. Då är jag väldigt förvånadöver att man inte lyfter fram utbildningen när Sverigehar ordförandeskapet i EU.Sedan handlar det då om kris. Tack vare dem somarbetar i skolan är det inte kris, men det är faktiskt såatt högskolorna har rekryteringsproblem. Vi har utslagning i skolan, där många på gymnasiesko-lans individuella program inte kan känna sig betydel-sefulla och värdefulla som individer. Regeringen harvarit försumlig. drar regeringen i gång med resur-ser, men med en mycket släpande bromssträcka.Varför segar man ut det så i tiden? Varför satsar maninte direkt?Anf. 326 () re-plik:Fru talman! Satsningen på skolan har pågått underen men det är först , ,som vi fått ett utrymme att med egna och inte lånadepengar kunna förstärka ekonomin ute i kommuneroch landsting med syfte att pengarna ska gå just tillskolan, vården och omsorgen.Ulla-Britt tog i sitt anförande upp be-hovet av att fler lärare skulle komma ut i skolan. Honsäger också att det är många som inte klarar av attrekrytera till högskolorna. Men det gäller inte lärarut-bildningen. När det gäller lärarutbildningen har vibetydligt fler sökande än vad det finns platser ute ihögskolorna och på universiteten. Undantagen ärutbildningarna i naturvetenskap och teknik.Ulla-Britt har ju pratat om att lärarnahar en svår arbetssituation. Stämmer det då inte medUlla-Britt politik att satsa mer pengar påatt just förstärka inom skolan när det gäller personal?Anf. 327 ()replik:Fru talman! Visst gör det det, har tre och en halv miljardkronor mer än regeringen i budgeten för kommuneroch landsting. Det beror på att vi tror på den kommu-nala demokratin och självstyrelsen. Man ska självfördela och inte ha öronmärkta pengar.Det är också ett problem med högskolan. Men vadjag menade var att rekrytera elever.