prot · GO09106 · 2001-05-08 00:00:00 — Ocksådet medför i längden att deras population minskar.Från kriget i Kosovo finns vittnesmål om hur djur,bl.a. boskap, skjutits och stympats av serbiska solda-ter. I vissa områden har det handlat om så många somnio-tio djur. Kor har också dödats och skadats avminor. Många djur med skador och sjukdomar som ivanliga fall hade gått att bota dör på grund av brist påmedicinsk utrustning.De oljeutsläpp som orsakades av döda-de 15 000-30 000 måsar, doppingar och skarvar. AvKuwaits 10 000 kameler överlevde endast 2 000. Destora mängder saltvatten som använts för att släcka debrinnande oljefälten täcker landet med salt som sedanblir ett hot mot grundvattnet och mot många djurslivsbetingelser.Inbördeskriget i har haft stor inver-kan på boskap samt sällskaps- och djurparksdjur. AllaKabuls veterinärkliniker har förstörts, och veterinärerhar ingen tillgång till medicin eller utrustning. Enundersökning av for the Protection ofAnimals 1995 visar att de flesta djurägare förloratupp till en tredjedel av sin boskap. Det är kameler,getter, får och kor. Också snöleoparden har hotats avutrotning på grund av minor.Den här listan kan göras mycket längre. Mitt syfteär inte att med dessa uppgifter utse vissa länder tillsyndabockar utan just att visa på att djur lider svårt avkrig och deras verkningar och att detta får alldeles förlite uppmärksamhet. Det handlar om rent och skärtdjurplågeri, så jag skulle önska att statsrådet ville taden här frågan på mer allvar än vad jag kan utläsa avsvaret. Jag upplever att det man hänvisar till i den härforskningsrapporten gäller husdjurens situation. Minfråga är vidare än så.Anf. 26 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är riktigt att jag i mitt svar utgickmycket från ÖCB:s rapport. Den handlar om djurensmöjligheter att klara av exceptionella situationer,exempelvis svält, vattenbrist och låga respektive högatemperaturer. Den handlar också om vårt internatio-nella och nationella sätt att hantera exceptionellasituationer såsom allvarliga djursjukdomar, radioak-tivt nedfall och översvämningar.Listan över nationella och internationella myndig-heter och organisationer som är verksamma inomområdet finns också beskriven här. Ett exempel ärWorld Society for Protection of Animals, som harvarit verksam och har ca 80 länder anslutna.Denna organisation har verkat till fördel för djurenunder krig i en hel del länder, t.ex. i ,, och . Men det finns ocksåandra internationella organisationer. själva Röda korset. Andra organisationer ärHuman Society of the US, , osv.Även om vi kanske inte har diskuterat detta, eftersomdet är ett nytt debattämne, åtminstone i , i denallmänna debatten, så har olika organisationer upp-märksammat det. Och ÖCB har gjort denna rapport.Jag tycker att det är alldeles utmärkt.Men oavsett om det är fred eller krig eller annankatastrof så gäller vår djurskyddslag, och där står detbl.a. att djur ska behandlas väl och skyddas mot onö-digt lidande och sjukdom. Och vi har i ocksåen särskild sorts beredskap för att hantera fredstidakatastrofer. Det är och som bär ansvaret för detta.Det är också där som dessa planer finns.Jag vill också nämna att vi har en väldigt känd or-ganisation i som heter Blå stjärnan. Den är istort sett rikstäckande och bildades . Blå stjär-nans syfte var då att vårda hästar i krig. Men efterförsta världskriget vidgades uppgiften till att gälladjurvård i krig och i fred. Blå stjärnans medlemmarkrigsplaceras som djursjukvårdare och djurvår-dare inom lantbruket. Organisationen har ungefär5 000 medlemmar som naturligtvis på sitt sätt gör enväldigt stor insats för just det som ef-terlyser.Anf. 27 ():Fru talman! Jag uppskattar också väldigt mycketdet arbete som Blå stjärnan har bedrivit under mångaår. Men organisationen har huvudsakligen varit in-riktad på skydd av husdjur. Jag tror att det är ett vik-tigt område som kan vara en grund för att arbeta vida-re. Men finns det en annan medvetenhet omdjurs situation, och det finns också ett annat intressesom är bredare. Jordbruksministern ska senare besva-ra en interpellation om djurtransporter. Detta tydlig-gör det breda engagemang som finns för djur påett nytt sätt i det svenska samhället. För mig handlardetta naturligtvis väldigt mycket om utrikespolitik.Jag ser detta som ett viktigt komplement och stöd tilldet freds- och nedrustningsarbete som man bedriver,där svenska organisationer och vi politiker kan bidratill att ytterligare påvisa krigs och konflikters skadligaeffekter, inte bara på människor, som vi naturligtvisprioriterar, utan också på djur. Detta kan vara ett stöd,och man kan också fånga upp det intresse som finns.Dessa frågor hamnar på det departementsom kan ta hand om dem, eftersom man har upplevtatt de ligger mellan de båda departementen. Och imångt och mycket gör de det. Men det gäller att hittasamarbetsformer.Jag tror att det är viktigt att vi politiskt tydligt tartag i denna fråga. Detta är en fråga som kommer attväxa, och därför är det bra att vi är med i ett inledan-de skede och visar att vi har ett äkta engagemang ochatt det finns mycket att bygga vidare på, även om justdenna fråga faktiskt inte är omhändertagen. De flestafrågor som politiker tar upp har ändå tagits om handpå ett tydligt sätt. Men man vill bygga vidare på det.Här känner jag att det finns en lucka i det arbete somvi bedriver. Det är viktigt att vi vidgar detta arbetefrån att handla om skydd för husdjur i konflikter ochkrigssituationer till att handla om djurriket i störstaallmänhet i ett bredare sammanhang och att vi frånministern får ett tydligt svar på vad hon kan göraytterligare - om hon tänker ta upp dessa frågor vidmöten med djurrättsorganisationer och om det finnsnågon möjlighet att komplettera detta till att omfattaden myndighet som man har sagt ska börja jobba meddjurens välfärd år 2002.Anf. 28 Jordbruksminister ():Fru talman! Man skiljer ibland på djurskyddet isig och frågan om krig och fred. Det är möjligt inte borde göra det, men det gör vi ju. Som jagsade i mitt tidigare inlägg så är det klart att djurskyd-det också gäller i krig, i krigsliknande tillstånd ellervid andra katastrofer. Men när det gäller katastrofer,krig, svält, översvämningar och annat har vi varitväldigt inriktade på människors lidande. Det har så attsäga överskuggat det arbete som ändå pågår och somrör våra djur men som inte har varit lika framträdandei debatten därför att det har ansetts vara viktigare medskyddet, hjälpen och stödet för människorna.Detta är också en vidare fråga än så, eftersom detockså handlar om vår relation till djuren. Vad harmänniskan för värde visavi djuren? Detta har vi ar-betat med på departementet och försökt utveckla i enliten skrift beskriver att vi har kommit så långtatt vi , till skillnad från , tillmäterdjuren ett eget värde på ett annat sätt.Vi har fört en diskussion med djurrättsorganisa-tioner och djurskyddsorganisationer i hela EU om vaddetta ställer för krav på människan när vi nu värderardjuren högre än vi gjorde . Det är inteså att vi likställer människans värde och djurens vär-de, men människan har ett särskilt ansvar, eftersommänniskan är den som kan tänka, ha en framförhåll-ning och planera osv. Det ställer ett särskilt krav påoss människor hur vi ska förhålla oss och hur vi skabehandla djuren. Det gäller djur såväl i fred som ikrig eller i krigsliknande tillstånd.Jag delar nog uppfattningen att den fråga som Ca-rina nu har initierat kommer att växa i debatten.Och är det väl bra att vi har haft denna diskussionnu, så får vi se var vi hamnar om ett tag. Men jagtycker att det var ett bra initiativ att ta upp dennanågot udda men ändå så viktiga fråga.Anf. 29 ():Fru talman! Det är som statsrådet säger, att dettahar varit en fråga som nog har betraktats som liteudda. När jag har sökt information och kunskap omdetta har jag haft väldigt svårt att hitta det och hittanågon som har känt att detta är en fråga som man villta om hand på så sätt att man vill ge mig stöd ochhjälp att forska vidare. Naturligtvis har jag haft kon-takt med en del av de organisationer som vi vanligtvismöter när vi jobbar med dessa frågor. Och jag vet attdet finns ett intresse där. Men de är också ibland litefamlande. Jag har haft kontakt med dem, trots att jagibland i andra sammanhang har kritiserat dem för demetoder som en del personer i dessa organisationerhar stött och för de prioriteringar som de gör. Jagtycker att det är viktigt att man lägger sin kraft påfrågor som är av mycket stor vikt, och jag tycker attdetta är en viktigare fråga än mycket av det som vihar sett aktivism kring.Det är oerhört viktigt för mig att det fungerar. Jagjämställer inte på något sätt människor och djur, utanför mig är det ändå skillnad på folk och fä. Men vihar ändå ett ansvar som vi som människor måste taäven för djur och natur. Dessa saker hänger ihop. Detsom drabbar djuren drabbar också oss människor. Detvar någonting som jag kom i kontakt med när jag påallvar började jobba med minfrågor och såg att det förett litet hushåll med små omständigheter var en kata-strof om den enda kon fick sitt ena ben bortsprängtoch tvingades nödslaktas. Detta var en katastrof förhela denna familj. Vi kan se vad som hände medelefanterna på i den inbördes konflikt sområder. Det är en djurras som är mycket utsatt ochpressas av en regeringssida och en gerillasida, och imitten står elefanterna på minfältet. En elefant drab-bas oerhört hårt och får lida väldigt mycket när denhar fått ett ben eller någon annan kroppsdel bort-sprängd.På punkt efter punkt har jag kunnat se detta. Go-rillorna är utsatta i , osv. Men det finnsingen samlad kraft, ingen som fångar upp detta.Jag skulle vilja fråga hon har tänkt att konkret ta tag i denna fråga.Anf. 30 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag har fortlöpande diskussioner medde svenska organisationerna men också med de orga-nisationer som finns på EU-nivå. Jag ska ha ett nyttrundabordssamtal med dem . Jag lovar att jagska lyfta fram även denna fråga då för att se vilketengagemang det finns och om de är villiga att disku-tera och möjligen fortsätta att arbeta med denna fråga.Det lovar jag.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:408 om jäm-ställdhet med förhinderAnf. 31 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilkakonkreta förslag för att radikalt förbättra kvinnorssituation i samhälle och arbetsliv som jag är bereddatt föreslå.I interpellationen hänvisas till de stora löneskill-naderna, till kvinnliga företagares situation, till än-kornas situation, till nedskärningarna i Posten, till attkvinnor diskrimineras inom medicinen, till diskrimi-neringen i högskolorna, till problemet med våld motkvinnor och till ensamstående kvinnors utsatta situa-tion.Som framgår av denna lista behandlar interpel-lanten en rad områden där vi ser en brist på jäm-ställdhet. Regeringen har i sin skrivelse 1999/2000:24Jämställdhetspolitiken inför 2000-talet redovisat allasamhällsområden ur ett jämställdhetsperspektiv. Sominterpellanten själv konstaterar har i en inter-nationell jämförelse nått förhållandevis långt gällandejämställdhet men jag kan vara enig med om att det trots detta återstår mycket att arbetaför.Eftersom integrering av ett köns- och jämställd-hetsperspektiv är den arbetsmetod som regeringenanvänder sig av, dvs. att varje minister ansvarar förjämställdhetsarbetet inom sitt politikområde, måstejag i detta svar begränsa mig och ta fram två viktigaområden som regeringen prioriterat under senare tid:frågan om löneskillnader mellan kvinnor och mänoch regeringens insatser för att minska mäns våld motkvinnor.När det gäller frågan om löneskillnader antogriksdagen det förslag till skärpningar ochförtydliganden i jämställdhetslagen som regeringenlagt fram. Ändringarna som gäller från iår innehåller bl.a. regler om lönekartläggning, sominnebär att de oklarheter som tidigare gällt har undan-röjts. Vidare ska arbetsgivaren upprätta enhandlingsplan för jämställda löner. Målsättningen skavara att de lönejusteringar som behövs ska genomfö-ras senast . Lagen har därmed förutsätt-ningar att bli ett verkningsfullt verktyg för att aktivtkunna undanröja osakliga löneskillnader mellan kvin-nor och män som utför arbete som är att betrakta somlika eller likvärdigt.Genom propositionen Kvinnofrid (1997/98:55)har en mängd åtgärder vidtagits för att motverka detkönsspecifika våldet mot kvinnor. Lagstiftningen harförbättrats och skärpts, förebyggande åtgärder harvidtagits och insatser har gjorts för att ge utsattakvinnor ett bättre bemötande. Initialt satsade rege-ringen . De vidtagna åtgärderna,som genomförs både inom ochinom , finns beskrivna i ett fak-tablad. Uppföljningen av kvinnofridsreformen finnsäven den beskriven i ett faktablad.För att förstärka regeringens arbete med att mot-verka mäns våld mot kvinnor inrättades våren 2000Nationellt råd för Kvinnofrid. Rådet är ett rådgivandeorgan och ett forum där regeringen utbyter erfaren-heter och idéer med företrädare för organisationer ochforskare som är engagerade i frågor som rör mänsvåld mot kvinnor. Rådet ska även uppmärksammaproblem som behöver åtgärdas.Jag vill sammanfatta med att säga att den jäm-ställdhetspolitik som regeringen står för kommer attförbättra kvinnornas situation. Men för att jämställd-het ska bli verklighet på alla områden i samhälletkrävs det en vilja till förändring och en aktiv medver-kan av både kvinnor och män. Därför satsar vi ävenpå att försöka förändra mannens roll och få männenaktivt med i jämställdhetsarbetet. pågår ett projekt om män och jämställdhetjust för att öka kunskapen om vilka hinder som finnsoch vilka ytterligare insatser som behövs för att ökamäns deltagande i jämställdhetsarbetet.Jag tror dock inte på att vi på kort sikt och enbartmed politiska satsningar kan förändra situationenradikalt - trots att jag gärna skulle se det hända. Jäm-ställdhetsarbetet kräver tålamod och långsiktig plane-ring.Anf. 32 ():Fru talman! Jag påstår i min interpellation att detfinns en rad hinder i arbetet med jämställdhet mellankvinnor och män, särskilt i det s.k. vardagliga jäm-ställdhetsarbetet ute på basplanet. Därför har jagefterlyst vad regeringen, som har ett långtgåendeansvar för detta arbete, tänkt göra. Jag tackar försvaret.Jag har efterlyst besked om vilka konkreta förslagför att förbättra kvinnors situation i samhälle ocharbetsliv som jämställdhetsministern är beredd attlägga fram men jag får ett högst mediokert svar. Ru-briken på interpellationen, Jämställdhet med förhin-der, är en realitet. Jag finner föga tröst i att statsrådet- förmodligen som en ursäkt för uteblivet resultat -säger: "Jämställdhetsarbetet kräver tålamod - - -. "Det är tur, fru talman, att det är kvinnorna som ärden förfördelade parten. Vi karlar hade aldrig stått utså länge.Nu gör jämställdhetsministern en dygd av att i re-geringen minsann har integrerat jämställdhetsarbetetsom en särskild arbetsmetod. Jag har varit runt ochställt frågor och interpellationer och även deltagit idebatter med en rad ministrar. Men de flesta räddarsig undan genom att säga: "Det där är inte mitt områ-de." När nu också den ytterst ansvarige för det över-gripande jämställdhetsarbetet hänvisar till andra blirjag extra bekymrad.Låt oss titta på de två områden som statsrådet be-gränsar sig till.Först gäller det löneskillnaderna. Skärpningar harföretagits i lagstiftningen när det gäller lönekartlägg-ning, och en och annan oklarhet har röjts undan. Menatt undanröja orättvisa löner är bara en del. Av tradi-tion tjänar ju kvinnor mindre än män. Dels är det oftaorättvisa och omotiverade löneskillnader. Dels arbetarkvinnor inom kvinnodominerade yrken, främst inomden offentliga sektorn.Från liberalt håll har vi otaliga gånger upprepat attdet är angeläget att bryta det offentliga de facto-monopolet, vilket skulle göra det möjligt för flerarbetsgivare att utföra offentligt finansierade tjänsterinom t.ex. vården och skolan. Vi menar att det ärmycket viktigt att kvinnor ges möjlighet att självavälja mellan flera arbetsgivare - dessutom i störreutsträckning än som är möjligt. Vidare handlardet om att kvinnorna tillåts att själva bestämma ar-betsformerna. Med konkurrens mellan arbetsgivarnaskulle lönenivåerna också för kvinnor i kvinnodomi-nerade yrken höjas.För egen del har jag under de se-naste åren påstått att vi också måste öppna för nyaarbetsmarknader. Så har vi ju gjort för yrken som ärmansdominerade, inte sällan med statsbidrag ochskattelättnader. Men när det gäller att göra någotliknande för kvinnor har det varit hinder.När sagt att vi borde stimulera servi-cetjänsterna, turistnäringen och utbudet av hushåll-snära tjänster har många socialister - förvånansvärtmånga kvinnor - rusat ut och sagt att : "pigor" ska viinte ha. Så kan man blir sina idéers - eller ska vi sägafördomars? - fånge, så att nytänkandet och reform-förmågan helt stannar av. Tala om jämställdhet medförhinder!I en morgontidning kan man läsa:"Kvinnor får av allt riskkapitalsom satsas i svenska företag. Det visar en rapport frånSvenskt näringsliv - - -.Riskkapital flödar till teknikorienterade företag,som ofta startas av män." - Detta är beskedet. "Kvinnor driver ofta företag i tjänstesektorn ochanvänder sig av en annan typ av finansiering, tillexempel banklån", påpekar en verkställande direktörenligt samma morgontidning.Statsrådet hänvisar beträffande mäns våld motkvinnor också till propositionen Kvinnofrid och till deåtgärder som där föreslagits och som god-känt. Men även här gäller det för den högra handenatt veta vad den vänstra har för sig. Kvinnovåldet harju också i sin tradition och historia med flera kompo-nenter. Inte minst droger - det gäller då främst alko-holbruk och -missbruk - är en viktig orsak. Jag be-klagar att statsrådet inte nämner detta i sitt interpella-tionssvar som en viktig och svår orsak.Anf. 33 Jordbruksminister ():Fru talman! Jämställdhet i vardagen, vad är det?Det är viktigt att definiera vad jag åtminstone troddeatt vi var överens om och som jag därför hävdat,nämligen att det svenska perspektivet handlat om attse till att alla, både kvinnor och män, har ett egetarbete och en egen lön att försörja sig på och därmedhar pengar i handväskan eller plånboken och såledeshar sin frihet - frihet att bo ihop med någon som mantycker om eller frihet att bo ensam. Detta är frihet -åtminstone ur, som jag trott, hela perspektiv.Detta är ju inte självklart i alla andra länder.Det här har vi drivit både envetet och envist, ochvi kan också se att vi har lyckats. Vi kan nu se att detarbetslöshetsmål som vi satte upp 1996 har nåtts - vinådde det . Vi kan också se att arbetslöshetenbland kvinnor nu är lägre än arbetslösheten blandmän. Vi får alltså inte glömma bort det basala, detsom är grunden.Jag säger att jämställdhet kräver tålamod och jaginsisterar på det därför att det inte bara handlar om attstifta en lag här i , utan detta är något somhar med våra värderingar att göra och som har skapatde strukturer som vi lever i - det gäller både i Sverigeoch i världen - och som säger oss att män är mervärda än kvinnor.Det handlar inte bara om löner, utan det handlar omallting i vårt samhälle. Detta går igen överallt. Jag harsom kvinna känt av det ett otal gånger, och jag vet attalla kvinnor som väljer att se och inte blunda ocksåhar sett det.När det gäller mainstreaming ska varje ministervara sin egen jämställdhetsminister. Jag vill gärna habesked om vem som har sagt att detta inte är hanseller hennes område. Sådant ska inte förekomma.Handlar det om sociala frågor är det socialministerneller socialförsäkringsministern som är ansvarig förjämställdheten. Handlar det om försvaret och någon-ting som har med jämställdhet att göra där är detförsvarsministern som är ansvarig.Vad jag har att handskas med i regeringen är att setill att den övergripande jämställdhetspolitiken till-lämpas och att den nya metoden gender mainstrea-ming blir verklighet. Det tar också lite tid, men main-streaming har kommit för att stanna.Sedan säger att en och annan oklar-het har undanröjts i den nya jämställdhetslagen. Detlåter lite ynkligt, tycker jag. Tala om vad mer somFolkpartiet vill ha in i den nya jämställdhetslagen!Vad skulle mer kunna göras mera för att det inte baraär en och annan oklarhet som har undanröjts?Det var ett stort och välkommet steg som vi tognär vi skärpte jämställdhetslagen, det tyckte åtmins-tone de fackliga organisationerna. Arbetsgivarna varinte lika lyckliga.Sedan har vi den gamla käpphästen med offentligsektor. Bara den avregleras, bryts upp, privatiseras,bara kvinnorna får bilda egna bolag, då blir allt fridoch fröjd, säger man. Jag tror inte att det är så enkelt.Dessutom vet vi att de oskäliga löneskillnaderna ärstörst, inte i offentlig sektor utan i privat sektor.Som exempel kan jag nämna handelns områdesom ju verkligen är privat. Där konkurrerar manhemskt mycket med varandra. Då borde det ocksåvara en sektor där kvinnornas löner stiger, men inte.De handelsanställda tjänar väldigt dåligt.Sedan återkommer till de hushåll-snära tjänsterna. Jag har ingenting emot att kvinnorarbetar med att städa i andra människors hem. Men sålänge det finns äldreomsorg att åtgärda, så länge detfinns barnomsorg som behöver utvecklas, så länge detfinns köer inom sjukvården tycker jag faktiskt att detär viktigare att vi lägger våra skattepengar på de sju-ka, på de gamla och på barnen än att en sådan somjag, t.ex., skulle få subventionerad städning. Men dethandlar om prioritering, och regeringen har gjort sinprioritering. gör en annan.Anf. 34 ():Fru talman! Statsrådet ställde frågan vem som ha-de sagt att hon inte är ansvarig. Jag har läst det senasti interpellationssvaret.Under 1970- och 80-talen gjordes stora framstegpå jämställdhetens område. Liberala krafter - jagpåminde om det i min interpellation - drev fram detmot socialdemokraternas vilja. Men vi har ju blivitöverens . Det kopplades också till entydlig socialpolitisk ambition. Symtomatiskt var t.ex.att när Systembolagets grind drogs ned på lördagarskedde det med ett kvinnligt statsråd som proposi-tionsskrivare. Men det var en man från samma de-partement, men föga social i den här frågan, somöppnade upp grindarna.Jag återkommer till jämställdhetsministerns alibi,att varje minister nu ska ha ansvar för sitt eget områ-de. Men när det gäller att minska våldet mot kvinnorställer jag frågan till statsrådet: det inga kvin-nor i regeringen som engagerade sig för att kvinnofri-den efter skulle få ettinnehåll värt namnet?Fru talman! Såvitt jag förstår är jordbruksminis-tern inte särskilt glad åt att jag nämner de hushållsnä-ra tjänsterna. Jag har mött betydligt skapare motståndi ordval tidigare. Jag uppleveratt det är något mjukare . Jag inser ju att jag inte ärnågot gott kronvittne, men jag vill citera vad som rörsig i regeringen närstående kretsar.I en nyutkommen bok av HSB-ordföranden skriver hon: "Det är angeläget att desom har bistånd för att få hemtjänst utförd får möjlig-het att själva välja vem som ska utföra tjänsterna. Detbehövs större möjligheter att konkurrera om servicesom naturligt hör till verksamheten. är detprisskillnad mellan den biståndsberättigade verksam-heten och den som ligger utanför denna mycket stor. Igenomsnitt betalar vi av de totalakostnaderna för verksamhet som har kommunensbistånd medan tillval betalas till fullt pris och belastatmed i skatt. "Och författaren fortsätter: "Även barnhushåll ochandra har stora behov av tjänster att få utförda ihemmet. Det är en orimlig skillnad mellan de avsamhället definierade behoven och de av de enskildaönskade tjänsterna. "Och så slår författaren fast: "Det är bara de somhar mycket goda inkomster eller de som har ettmycket rymligt samvete som kan efterfråga hushåll-snära tjänster på den öppna marknaden. Det finnsgoda argument för att låta fler få möjlighet att ta delav dessa tjänster. En reform som innebär att hushållenkan vinna tid och spara på det som för många är denstörsta bristvaran, tillgång till tid för umgänge, av-koppling och vila. Det skulle dessutom komma åtsvartarbetet. "Det är, fru statsråd, inga dåliga .