prot · GO0955 · 2001-01-24 00:00:00 — Det är förhoppningsvisockså en mycket kärleksfull relation som kan göra attdet är väldigt svårt att riktigt förklara läget.Vår reservation - jag understryker det om igen -har sin grund i att vi kan se situationer som är be-svärliga där barnets rätt måste gå före. Det måste varautgångspunkten för vilken metod man väljer när manska arbeta med den här typen av mycket svåra ären-den som rör en familj och hur den fungerar tillsam-mans.Anf. 92 () re-plik:Fru talman! Den sista meningen i det brev jag ti-digare nämnde lyder så här: Varför vill politiker slåundan benen på oss bofasta småfolk?Anledningen till att jag tar upp fastighetsskatten äratt även boendet är en viktig fråga just när det gällerbarn.Min fråga till är: Varför harman gjort så att det har skett försämringar i bostads-bidraget, så att flertalet barnfamiljer som bor i villainte får något bostadsbidrag?Anf. 93 ()replik:Fru talman! Vi förflyttar oss här från fastighets-skatten och till bostadsbidraget. Vi kan väl hanterafrågan om fastighetsskatten, som var den fråga jagställde, lite grann färdigt först.Det är naturligtvis så att vi som har barn bor väl-digt olika. Vi har olika möjligheter att välja var vi borpå grund av arbete och ibland också på grund avekonomiska skäl.Synen på fastighetsskatten är väldigt varierad. Hy-resgäströrelsen har sin syn på hur den drabbar dessmedlemmar. Man kan som fastighetsägare ha andrasynpunkter. Jag tror att det är viktigt när det gällerbarnfamiljer att se till att man har möjligheter att bopå det sätt som ska fungera för barnen och barnensverksamhet, om det nu är barnens situation vi disku-terar.När det handlar om bostadsbidragets utformninghar ju bostadsbidraget en barndel i sig som ger ettextra påslag när man har barn. Det har kristdemokra-terna velat öka på. Man har velat ta bort från det ge-nerella barnbidraget och öka på inkomstprövningenav barnbidrag. Där har ni valt att lägga ytterligare ennivå.Vi har försökt att se att det generella stödet harstörre betydelse än bostadsbidraget. Men jag harockså förstått, om jag får sluta med det fru talman, attdet här också är frågor som avvägs av den familjepo-litiska kommittén. Det ska bli intressant att se vadman har att säga i det här fallet.Anf. 94 () re-plik:Fru talman! Jag nämnde fastighetsskatten därföratt den fastighetsskatt vi har faktiskt förvägrarbarnfamiljer att bo där de har sin utkomst.Jag tänker närmast på och öarna. Denfamilj som skrev brevet är fiskare. De är ännu bero-ende för sin utkomst av föräldrarna, som är fiskare.Det handlar lite om att tänka på det sättet att ävenfastighetsskatten kan förvägra vissa barn att få bo därdet kanske är bäst för dem.Anf. 95 ()replik:Fru talman! Jag hoppas då att vi ska kunna finnaandra vägar att stötta de barnen i stället för att göra ensådan skatteväxling som skulle innebära att vi överförkostnader. Någonstans ifrån måste ju pengarna för deinsatser som vill göra tas.Om en familjepolitisk åtgärd ska vara att sänkafastighetsskatten är jag inte så säker på träffsäkerhe-ten. Jag är inte säker på en sådan ekonomisk insatsvad gäller att träffa de sämst ställda barnen och barn-familjerna.Anf. 96 () re-plik:Fru talman! Jag tror alldeles säkert att MargaretaIsraelsson och jag är överens om att det finns fog atthävda att ju sämre familjeekonomin är, desto merutsatta är barnen. Därför har , som jagredovisade i mitt anförande, ett flertal förslag påförbättringar. Vi prioriterar alltid i första hand debarnfamiljer som har den allra sämsta ekonomin. Detär därför som vi ivrar för garantinivån och som detkänns så fel när barnbidragshöjningen på mångaställen i praktiken uteblir för socialbidragstagare.Jag skulle därför vilja fråga: Varför prioriterar interegeringen - åtminstone inte av egen kraft - en höj-ning av garantinivån? Hur ser den diskussion som med fog har uppstått om barn-bidragshöjningen kontra socialbidragen?Också jag har läst protokollet från den allmänpo-litiska debatten, men jag tyckte att socialförsäkrings-ministern svävade på den här punkten. Jag utgår frånatt inte svävar på målet.Anf. 97 ()replik:Fru talman! Tack för det förtroendet.Låt mig först när det gäller grundnivån i föräldra-försäkringen säga att vi har en grundläggande syn-punkt att vi inte ska bygga upp familjepolitiken på detsättet att vi skapar motverkande system för arbete ochbidrag på ett sådant sätt att det blir en marginaleffekt- för det mesta för kvinnan - när man efter föräldra-ledighet ska återinträda på arbetsmarknaden.Också den här frågan ses över av den familjepoli-tiska kommittén. Jag vill understryka att om manväljer att höja garantinivån måste man också peka påandra åtgärder som inte ska vidtas. Kostnadernamåste tas någonstans ifrån, och man måste vara klaroch tydlig över innebörden i den här förändringen.Anf. 98 () re-plik:Fru talman! Jag måste säga att på den här punkten svävade mer än vad socialför-säkringsministern gjorde. Jag tolkade ändå ministernså att hon uttalade sig för att garantinivån ska höjas,även om jag tror att det skedde med visst motstånd.Jag menar att det är viktigt att genom en höjning frånexempelvis till få upp dem som inte harkommit in i systemet på en nivå där de klarar sig utansocialbidrag. Jag tycker att detta känns väldigt ange-läget.Jag upprepar min fråga om barnbidragshöjningkontra socialbidrag. Jag vill ge att säga att hon är beredd att med kraft verkaför att vi får till stånd en ändring som leder till att desom har de största behoven prioriteras.Anf. 99 ()replik:Fru talman! Låt mig svara så här på andra replik.Vi behöver ta ett helhetsgrepp över den situationsom många utsatta familjer befinner sig i. Jag kan inte finna att detta helhetsgrepp skulle utgöras avatt vi lägger socialbidragsnormen ovanför barnbidra-get. Jag kan inte säga att det skulle vara lösningen, fördå skulle vi också förvänta oss ytterligare barnbi-dragshöjningar för att förbättra dessa familjers eko-nomiska situation. Jag tror att det kanske krävs ytter-ligare åtgärder.Om vi på allvar ska föra en bra diskussion om atthjälpa de här barnfamiljerna som inte kommer in isamhällsgemenskapen och som lever under knappaekonomiska förhållanden, med den oro som det ska-par, tror jag att det krävs mer än en höjd nivå på soci-albidraget. Det krävs insatser för att lyfta fram deknappa ekonomiska betingelserna och den oro somman skulle leva under även med en höjning av garan-tinivån med 100 kr.Jag vill avvakta till dess att vi får den tydliga hel-hetsbild som jag räknar med att den familjepolitiskakommittén kommer att ge, sammanvävd med de erfa-renheter som vi fått av välfärdsbokslutet. Då kan vidra de rätta slutsatserna om vilka insatser som krävs.Anf. 100 () re-plik:Fru talman! Vi har både och i barndebattenunder väldigt mycket kommit in på hurekonomin påverkar barnens uppväxtvillkor. Samtidigthar vi en debatt om höjningen av barnbidraget ochom garantinivån på socialbidraget. Vi har i vår mo-tion föreslagit en utredning som ska titta på hur debeslut som fattas i riksdag, landsting och kommunerpåverkar varandra, med marginaleffekter osv. Detsvar som vi har fått i betänkandet är att det är som ska titta på detta.Tycker verkligen att det ärBarnombudsmannen som ska försöka ta detta hel-hetsgrepp på dessa beslut? Borde vi inte se till att fåen utredning som verkligen tar tag inte minst i deekonomiska frågorna, så att vi undviker att fatta be-slut som på olika nivåer drabbar barnen?Anf. 101 ()replik:Fru talman! Det är svårt att få en helhetsbild överde ekonomiska insatser och politiska beslut som berörbarn. Det är en av de frågor som vi brottas med motbakgrund av kravet på en barnbilaga i budgeten. Vil-ka insatser görs på barnområdet? Hur slår statligabeslut om bidrag till kommuner och landsting? Vilketutfall får åtgärder för utveckling för barnets bästa?Det är inte så enkelt som fram-ställer det här.Barnombudsmannen har till uppgift att ta framstatistik som ska ge oss en bild av barnens situation,så att vi tydligt kan utläsa utvecklingen över tiden.Detta är ett av de inslag som finns med i arbetet påhur en ny barnombudsmannaorganisation ska se ut.Vi förväntar oss ett förslag med ledning av den utred-ning som har gjorts på det området, och där kommerockså frågan om statistikuppgifterna att tas med.Anf. 102 () re-plik:Fru talman! Jag kan konstatera att tycker ungefär som jag men inte riktigt vethur man ska hantera problemet med svårigheterna attskapa en helhetssyn och att slippa marginaleffekter iolika sammanhang. Som jag ser det måste barnom-budsmannaorganisationen växa ganska ordentligt föratt kunna ta ett sådant här helhetsgrepp. Jag tror attdet skulle behövas en ordentlig genomgång för att förframtiden undvika att olika beslut kolliderar, någotsom till slut blir negativt för barnen.Anf. 103 ()replik:Fru talman! Låt mig avsluta med den korta kom-mentaren att den samordningsfunktion som finnspå och som har till uppgift att"med barnrättsögon" granska olika förslag bör kunnaanförtros den här typen av uppgifter. Det blir då frågaom hur beslut från statligt håll kan påverkas av beslutsom fattas på en lokal eller regional nivå.Anf. 104 ():Fru talman! betänkande behand-lar regeringens skrivelse Barn här och samt en radmotioner från allmänna motionstiden om barnfrågor.Jag tänker börja med att kommentera skrivelsen, somhar tagits fram i ett samarbete mellan regeringen ochVänsterpartiet.Skrivelsen redovisar arbetet med barnkonventio-nen, barnens situation och barnpolitiken i ett natio-nellt perspektiv. Den innehåller också en redovisningav det arbete som pågår för att nå det mål som äruppsatt, att barn i ska växa upp under godaoch trygga förhållanden.Fru talman! För mig och är detviktigt att barnpolitiken lyfter fram de grupper avbarn som inte har det så bra. är helt klart ettland där barn i allmänhet har det bra. I ett internatio-nellt perspektiv har barnen i landet det mycket bra.Då är det viktigt att konstatera, precis som barnskri-velsen gör, att det fortfarande finns grupper som vibehöver lyfta fram som vi också ska redovi-sa vilket arbete som pågår för att förbättra situationenför just de grupperna. Det gör barnskrivelsen.I barnskrivelsen lyfter man fram och redovisar attdet finns barn med funktionshinder och pekar påderas rätt till habilitering, rehabilitering och hjälpme-del. Det handlar om utsatta barn, barn till missbruka-re, barn till föräldrar som sitter i fängelse. Det handlarom psykisk ohälsa bland barn och orsakerna därtill.Det handlar om asylsökande barn, vad som görs ochbehöver göras för att stärka deras rätt till bl.a. skol-gång. Det handlar om barn till dem som lever medknappa ekonomiska marginaler, barn till ensamståen-de, barn som misshandlas, barn som utsätts för sexu-ella övergrepp, barn i minoritetsgrupper. Ja, listan kangöras lång över grupper av barn som behöver bådeuppmärksamhet och olika former av stöd och funge-rande regelverk för att deras livsvillkor ska bli bättre.Skrivelsen redovisar en rad satsningar som pågår,t.ex. inom skolans och förskolans område. Där hand-lar det dels om ekonomiska förstärkningar, dels ominförandet av en allmän förskola för fyra- och fem-åringarna. Det handlar om rätt till förskoleplats ävenför barn till arbetslösa och föräldralediga - en rättig-het för barnet att inte skiljas från sina kamrater baraför att mamma eller pappa blir arbetslös.Inom andra områden pågår eller har redovi-sats utredningar som har till uppgift att kartlägga ochredovisa förslag för att förbättra barnens situationt.ex. när det gäller familjestödet eller utredning omvad som döljer sig bakom att barn misshandlas. Påandra områden förbereds nu propositioner med kon-kreta förslag, t.ex. när det gäller asylsökandes barnsskolgång.Jag vill särskilt lyfta fram de gömda barnens rätttill sjukvård och tandvård. Det finns nu fog för att troatt det kommer att fungera, efter att regeringen slutitett avtal med Landstingsförbundet.Det pågår faktiskt en utveckling som redovisas idenna barnskrivelse. Det förtjänar att påpekas.En annan styrka med skrivelsen är att den lyfterfram att pojkar och flickor ska behandlas rättvist, attsamhällets resurser och verksamheter ska kommabåde pojkar och flickor till del på lika villkor. Skri-velsen lyfter fram att även barn har kön, att de köns-rollsmönster och den resursfördelning som finns ivuxenvärlden återspeglas bland barn och ungdomar.Man pekar också på att huvudtemat för Barnom-budsmannens årsrapport till regeringen kommeratt vara pojkars och flickors lika och olika villkor.Först sker alltså en kartläggning för att man sedan skakunna vidta åtgärder, precis som vi har arbetat meddenna fråga när det gäller vuxenvärlden.Det finns naturligtvis mycket annat att lyfta fram idenna, nästan heltäckande skrivelse. Till det räckerdock inte tiden. Låt mig konstatera att det fortfarandefinns mycket kvar att göra för att alla barn ska ha detbra i , att mycket är på gång, att en del ligger iutredningar och att det ur de utredningarna - förvän-tar jag mig - kommer förslag för hur vi ska förbättravillkoren för de barn som fortfarande diskrimineraspå något sätt eller som särskilt behöver stöd. Jag ochVänsterpartiet kommer att arbeta för att så sker. Detär min bedömning att regeringen har samma ambitionpå området.Låt mig kort kommentera behandlingen av någramotioner.Ett enigt utskott ger regeringen till känna angåen-de självmord och barn att de riktlinjer som WHOutarbetat om hur självmordsförebyggande arbete börbedrivas ska omsättas till svenska förhållan-den. I barnskrivelsen behandlas bl.a. barns psykiskaohälsa och man visar att den har ökat. Dessvärrestannar skrivelsen därvid, och man uppmärksammarinte det tragiska faktum att alltför många barn ochungdomar tar sitt liv och att vi måste utveckla ettstarkare och bättre självmordsförebyggande arbete.Det är bakgrunden till utskottets tillkännagivandesom samtliga partier står bakom.En majoritet i socialutskottet bestående av Miljö-partiet, , , Kristdemokraternaoch står också bakom ett tillkännagi-vande att familjerådslag eller annan liknade arbets-modell ska vara en självklar rättighet för familjen isamband med beslut om sociala ingripanden eller omstödåtgärder. Tillkännagivandet bygger på en motionfrån där man skriver följande: "Detmåste bli en rättighet vare sig det gäller ett beslut somtas med stöd av socialtjänstlagen eller LVU", dvs.lagen om vård av unga.Vad man säger är alltså att oavsett om ingripandetsker för att skydda barnets liv eller på grund av sexu-ella övergrepp eller någon annan allvarlig omständig-het ska i vissa fall förövaren ha ett avgörande infly-tande över vilka åtgärder som ska ske. Är detta rim-ligt? Är det med barnets bästa för ögonen?Vi menar att familjerådslag är en bra arbetsmodelli många fall. Men det kan aldrig blir en absolut rät-tighet för alla familjer. Vi menar att man alltid måstebeakta portalparagrafens skrivningar i socialtjänstla-gen om hänsynen till barnets bästa. Det måste stå föreoch över de vuxnas rättigheter.Självklart är det alltid önskvärt att åtgärderna skaske i nära samarbete med familjen. Det står också i12 § i socialtjänstlagen. Vi vet att det ibland brister isocialtjänsten. Här måste det till ett arbete för attutveckla den delen. Vi vet också att det ibland, avhänsyn till barnets bästa, är nödvändigt att söka lös-ningar på allvarliga problem utan att familjen har ettavgörande inflytande.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 33.Vänsterpartiet har två särskilda yttranden till be-tänkandet. Det ena gäller frågan om en särskild barn-bilaga till statsbudgeten. Vi anser fortfarande att enbarnbilaga kan vara ett bra redskap för att säkerställaatt barnperspektivet beaktas i det statliga beslutsfat-tandet men har ställt oss bakom den strategisom redovisas i barnskrivelsen, att barnkon-sekvensanalyser ska göras vid alla beslut som rörbarn. De flesta politiska beslut rör faktiskt barn på etteller annat sätt. Vi ser det som ett första steg för attsäkerställa att barnperspektivet beaktas. Fungerar intedet får vi återkomma i frågan. Det händer mycket pådetta område . Det går i rätt riktning, och det är bra.Nu finns det faktiskt ett beslut om att det ska skebarnkonsekvensanalyser. Vi tjänar på att ta till oss deti alla politiska partier och se till att så sker.Vårt andra yttrande rör inkorporering av barnkon-ventionen. Fördelen med att använda den metoden äratt det blir tillämpligt i domstolar och myndigheter.Samtidigt har vi konstaterat att det just nu pågår ettaktivt arbete i kommuner och landsting för att synlig-göra barns behov i beslutsfattandet, alltså ett steg förelagstiftning, och att det ska ske mot bakgrund avbarnkonventionen.Nu avvaktar vi det arbetet för att se om det är ettbättre sätt att stärka och barnsrättigheter i . Men vi vill markera attom arbetet inte tar steg framåt inom en rimlig tidspe-riod vill vi hålla frågan öppen om en inkorporering avbarnkonventionen.Fru talman! Slutligen måste jag kommentera litegrann av inlägg tidigare idebatten. Det handlar om de mest fattiga och ekono-miskt utsatta familjerna. Där pekar på att man inte ska ha alla transfereringarna,fastän hon kanske uttrycker det på ett lite annorlundasätt.Jag måste lyfta det jag sade i debatten om barnpo-litiken . Jag redovisade där en internatio-nell undersökning som sade att levde avSveriges barn i fattigdom. Men det var efter det hade tagit hänsyn till de transfereringar som skeri samhället. Tog man bort dem skulle av famil-jerna ha levt i fattigdom.Såvitt jag förstår är det just politik,att ta bort transfereringarna. Det skulle öka fattigdo-men för en rad barnfamiljer i . Det skulle varaintressant att höra kom-mentera den utredningen.Anf. 105 () replik:Fru talman! Jag måste säga till un-gefär det som jag sade till . Ettfamiljerådslag är ett rådslag. Det är inte en beslutandeförsamling. Det viktiga är att man oavsett vad somhar hänt ska ha en rättighet att kunna uttala sig, dis-kutera en fråga och komma med ett förslag. Det härär frivilligt. Det är inget tvång.Om det är en familj där man har begått övergreppmot sina barn tror jag inte att man samlar ett rådslagmed hela släkten och diskuterar den frågan. Denkommer nog att hanteras på ett annat sätt. Om det nuskulle vara så ska gruppen trots allt komma med ettförslag som man lämnar för godkännande hos social-tjänsten. Det är alltid som har sistaordet.Jag förstår inte varför man skulle vilja neka någonen möjlighet till ett familjerådslag eller liknade.Anf. 106 () replik:Fru talman! Jag tycker fortfarande att Miljöpartieti sin motion och i sitt inlägg sätter devuxnas rättigheter före barnets. Det är frivilligt, sägerThomas . Ja, det är frivilligt för familjerna attdelta. Men det är också en rättighet som gör att detinte blir frivilligt ur ett barnperspektiv.Jag har för mig att har drivit kravet påatt barn ska ha ombud i rättsliga förfaranden. I densituationen intar inställningen att barnibland behöver ha någon som talar gentemot derasföräldrar i vårdnadstvister eller i andra tvister.När det gäller den här föreslagna lagstiftningenhar inställningen att vuxna har en absoluträttighet oavsett bakgrunden i familjen och oavsettproblemets karaktär, som gör att man kanske använ-der sig av LVU, att tvinga barnet att delta i någontingsom kanske inte alls är lämpligt.Thomas vet mycket väl att Vänsterpartiettycker att familjerådslag är en bra arbetsmetod imånga fall. I det förslag som socialutskottets majori-tet står bakom blir den rättigheten absolut. Det sker inågra fall på bekostnad av barnens ställning och sä-kerhet. Det kan vi inte stå bakom.Anf. 107 () replik:Fru talman! Jag tror inte att ochjag löser den här frågan på de minuter vi har till vårtförfogande här. Vi får nog ta en längre diskussion vidsidan av senare.Det är väldigt olika hur barnets deltagande i fa-miljerådslag sker. Jag har haft mycket kontakt meddem som jobbar med familjerådslag. Det är en sam-ordnare som håller i det. deltar barnen självadå de är lite större. Då avgör de ofta själva om de villdelta. När det ibland är små barn brukar inte barnendelta. Det är helt enkelt en nätverksträff där mandiskuterar ett stort och svårt problem.Anf. 108 () replik:Fru talman! har inte någon möj-lighet till ytterligare replik. Det är synd, eftersom jaghar en fråga till . Jag kanske kan få svarsenare.Det är inte alltid som barnen deltar, säger . Det är nog sant. Men man lägger i Miljöpartietsmotion hela rättighetsblocket på familjen. Min frågablir då: Vem bestämmer om barnet ska delta ellerinte, om barnet inte själv yttrar sig?Hela den tilltänkta lagstiftningen lägger rättighe-terna hos familjen. I alla andra sammanhang, i varjefall inom barnpolitiken, brukar vi lägga rättigheternahos barnet och tänka på barnets skyddsbehov, rättig-heter osv. I den meningen är förslaget en litengökunge inom ramen för den svenska barnpolitiken.Anf. 109 () replik:Fru talman! och slagord i debatten är kön och lön. talarIngrid också om kön på våra barn. Att så ärfallet tror jag inte är oss främmande.När det däremot handlar om lön kan vi konstateraatt problemet är att föräldrarna och familjerna har litekvar i plånboken. Många familjer är fattiga. Det gäl-ler pengar men också begränsningar, dvs. att de harliten valfrihet.Ingrid tar i sitt anförande upp politikom-rådet barn och ifrågasätter det lite grann, som jagtyder det. Jag undrar om jag uppfattade det rätt. Jagkan i varje fall se tecken på det under debatten.Vi har varit inne på fastighetsskatt. Vi har talatom boendeformer. Vi har talat om socialförsäkrings-frågor och också om mycket som utskottet i dennadebatt inte kan påverka och som faktiskt helt klart rörbarn. Det visar detta.Ingrid anklagade också, som jag tyddedet, för att inte vilja ge fattiga familjerförutsättningar. Jag kan bara konstatera att avalla de transfereringar som ges ut går till 20 %av de fattigaste.Om vi tittar på den dåliga träffsäkerhet som soci-albidragen har gavs ut 4,3miljarder i socialbidrag. Mycket av det gick till en-samstående föräldrar. Men hade alla som leverunder socialbidragsnormen tagit ut socialbidragskulle det ha varit 25 miljarder kronor.Det visar att många lever fattigt och inte fårde transfereringar som de har rätt till. Vad vi ocksåser är att många lever över socialbidragsnormen ochändå får socialbidrag. har en annanpolitik som ger familjerna bättre möjligheter, valfri-het och större ekonomiska förutsättningar.Anf. 110 () replik:Fru talman! Jag förstod inte riktigt det första på-pekandet om lön och kön. Men har möjlighet att återkomma i den delen.Om man uppfattar mitt inlägg som att jag intetycker att det är bra med ett barnpolitikområde så harjag blivit missuppfattad. Jag tycker att det är mycketbra att vi samlar ett politikområde där vi samman-ställer konsekvenser och redovisar förändringar somsker just för barns villkor i i allmänhet. Såkan vi också se vilka de mest utsatta barnen är ochvar vi behöver vidta åtgärder. Sedan är det ju alldelessjälvklart att dessa förändringar har ett samband meddet som sker på andra politikområden. En del av dettaär också budgetfrågor.När det gäller de fattiga familjerna så hör jag attModeraterna ofta säger att man ska lösa problemetmed fattigdomen genom att minska skatterna ochminska transfereringarna. Det kan ju låta som ett glattbudskap. Men tyvärr är resultatet av detta att de skat-tesänkningar som de ekonomiskt mest utsatta famil-jerna skulle få är så små räknat i kronor och ören attfamiljerna skulle gå ekonomiskt back när man samti-digt förändrade transfereringarna.Det är i det läget som jag tycker att det är mycketintressant att se den internationella utredning somredovisas i Röda Korsets årsredovisning. Men ensådan politik skulle andelen fattiga familjer i Sverigemed siffror öka från till . Det äralltså en ganska drastisk omvälvning. Jag skulle viljahöra kommentera dendelen.Anf. 111 () replik:Fru talman! Vår absoluta uppfattning är att omman betalar skatt så ska man inte behöva ha bidrag.Vi ser exempel på heltidsarbetande som betalar23 i skatt och får i bidrag.