prot · GO0969 · 2001-02-20 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:69Tisdagen den 20 februariKl. 14.00 - 15.13Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 13 och 14 februari.2 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2000/01:237Till riksdagenInterpellation 2000/01:237 av () om svenskt bistånd.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den6 mars 2001.Skälet till dröjsmålet är semesterledighet och EU-relaterat möte.Stockholm den 15 februari 2001UtrikesdepartementetMaj-Inger KlingvallInterpellation 2000/01:250Till riksdagenInterpellation 2000/01:250 av om tillsyn av äldrevården.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den6 mars 2001.Skälet till dröjsmålet är plenifritt i riksdagen.Stockholm den 15 februari 2001SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 2000/01:227Till riksdagenInterpellation 2000/01:227 av ()om obegripliga regler.Interpellationen kommer att besvaras den 13 mars2001.Skälet till dröjsmålet är på grund av resor.Stockholm den 13 februari 2001NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2000/01:238Till riksdagenInterpellation 2000/01:238 av ()om svensk sjöfart.Interpellationen kommer att besvaras den 13 mars2001.Skälet till dröjsmålet är på grund av resor.Stockholm den 13 februari 2001NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2000/01:234Till riksdagenInterpellation 2000/01:234 av ()om utlovade arbetstillfällen till Fårösund.Interpellationen kommer att besvaras den 13 mars2001.Skälet till dröjsmålet är på grund av resor.Stockholm den 13 februari 2001NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschef3 § Svar på interpellation 2000/01:230 om bok-stavsbarnens behovAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har frågatvilka åtgärder jag ämnar vidta för att skapa en skol-miljö som gör att de barn som benämner bokstavsbarn tas om hand på ettprofessionellt sätt så att skolan kan vara den hållbaralänken i en vårdkedja. tari sin fråga även upp oron för att skolans bristandekunskap gör att alltfler barn skrivs in i särskolansverksamheter.Jag anser att det är av yttersta vikt att dessa barnges adekvat stöd och hjälp i skolan. Man kan utantvekan säga att det är en värdemätare på en skolaskvalitet hur den tar emot och följer upp barn i behovav särskilt stöd. Vi vet att antalet barn som fått dia-gnosen DAMP, ADHD och Aspergers syndrom harökat. Detta kan bero på en faktisk ökning av antaletbarn eller på att möjligheterna att fastställa diagnosblivit bättre, eller på en kombination av båda dessasaker.En bra skola måste ha både kompetens och ettbemötande som stärker barnet utifrån hans eller hen-nes egna förutsättningar att nå skolans mål. Dettamåste ske i samverkan med alla som arbetar i skolanoch med barnets vårdnadshavare. En bra samverkanmed andra myndigheter som på olika sätt kommer ikontakt med barnet är också mycket viktig.Det är av avgörande betydelse att eleverna under-visas av utbildad personal. Skolan måste också anpas-sa och utveckla sin pedagogik och sin lärande miljöför att kunna hjälpa elever i behov av särskilt stöd.Den nya lärarutbildningen betonar vikten av special-pedagogisk kompetens hos alla lärare och vikten avatt lärare kan identifiera problem, där det kan varaaktuellt med särskilt stöd. Undervisningen måsteanpassas till elevernas skiftande behov. Samarbetemellan olika lärargrupper och skolans elevvårdsper-sonal är viktigt. Specialpedagogen har här en särskilduppgift och kan bidra till lösningar utifrån sin särskil-da kompetens. Jag vill också peka på att bestämmel-serna om åtgärdsprogram för elever i behov av sär-skilt stöd har förstärkts och gäller i alla skolformeri den obligatoriska skolan och gymnasieskolan.Regeringen har kraftigt ökatstatsbidragen till kommunerna och därmed ökatkommunernas möjligheter att göra insatser för bl.a.elever i behov av särskilt stöd. Regeringen har vidaregenom fördelat särskilda medel tillkompetensutveckling av lärare, där det specialpeda-gogiska området är särskilt prioriterat. Kommunernasom har ansvar för kompetensutveckling har härige-nom fått ökade möjligheter att ge personalen nödvän-dig kompetensutveckling.Särskolan är viktig för utvecklingsstörda barn somhar behov av mycket stöd och hjälp. Målen och peda-gogiken i särskolan är anpassade till dessa barns be-hov. Många föräldrar uttrycker sig mycket positivtom särskolan och tycker att barnet får den hjälp ochdet stöd som behövs för att utvecklas optimalt.Skollagen anger att det är barn som är utveck-lingsstörda som ska tas emot i särskolan. Vad somsägs om utvecklingsstörda i skollagen ska även gälladem som har vissa andra bestående begåvningsmässi-ga funktionshinder samt personer med autism ellerautismliknande tillstånd. När ansvaret för särskolanfördes över från landstingen till kommunerna angavsi motiven (prop. 1991/92:94, 1991/92:UbU21) attendast elever som tillhör särskolans personkrets skatas emot i särskolan och att beslut om särskoleplace-ring ska baseras på pedagogiska, psykologiska ochvid behov medicinska utredningar. Kommunernamåste därför, för att kunna fatta korrekta beslut ommottagande av en elev i särskolan, ha tillgång tillkompetent personal med goda kunskaper både ompsykiskt utvecklingsstörda elever och om särskolan.Ett beslut om mottagande ska med andra ord grundaspå en noggrann prövning och bedömning. Enligtlagen (1995:1249) om försöksverksamhet med ökatföräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skol-gång kan utvecklingsstörda elever dock, om intevårdnadshavaren ger sitt medgivande till att barnentas emot i särskola, i stället fullgöra skolplikten igrundskolan.Elevökningen har varit stor i särskolan. Den varie-rar dock kraftigt mellan kommuner och län. Det finnsflera tänkbara förklaringar till elevökningen, bl.a. attkommunaliseringen har inneburit att tillgänglighetentill särskolan ökat. har i undersökningardock kunnat konstatera uppenbara brister inomsärskolan avseende utrednings- och urvalsförfarandeoch kommer därför att rikta insatser till de kommunersom uppvisat brister i ansvarstagande. Även mergenerella insatser kommer att genomföras. Jag åter-kommer i min replik till vilka aktiviteter som pågår.Jag anser att det behövs ytterligare insatser för attstärka den enskilda elevens rätt att bli mottagen i, förden enskilda eleven, rätt skolform. Regeringen hardärför gett i uppdrag att ta fram allmännaråd eller informationsmaterial om rutinerna för utred-ning och beslut om mottagande i särskolan. Jag sermed stort intresse fram emot att ta del av Skolverketsredovisning och avser att återkomma ifrågan därefter.Anf. 2 ():Fru talman! Tack så mycket för svaret, statsrådetWärnersson.Det kanske inte stod så mycket som jag hade hop-pats om vårdkedjan. Om barn får en medicinsk dia-gnos är skolan en del i en behandlingsmodell. Detsades inte så mycket om ny forskning och nya meto-der, utan mer att vi ska se till att de som inte harutbildning ska få utbildning. Det stod inte heller såmycket som jag hade hoppats när det gäller oron föralla dessa barn som skrivs in i särskolan. Mendet kanske kommer något i replikerna.Låt mig börja med att säga att jag väldigt ofta fåren kommentar ute i skolorna där lärarna säger tillmig: Det är så jättebra om går till doktorn ochfår en diagnos, för då kommer han tillbaka med enlapp där det står ADHD, DAMP osv. och då kan jaggå till skolnämnden och begära mer resurser.Det verkar i många skolor och klasser finnas entilltro till att diagnoser på något sätt ska lösa de härbekymren för fröken snarare än för . Men omKalle får en felaktig diagnos blir också undervisning-en felaktig. Gör skolan rätt saker med rätt barn ?Det är det jag undrar. Det är det min interpellationhandlar om.När det gäller de medicinska diagnoserna och hurman diagnostiserar barn ser vi att det finns en väldigfight i land mellan olika uppfattningar,och däremellan ser jag barnet som står med sina pro-blem. Den medicinska sakkunskapen är alltså inteenig.Det finns ett stort antal barn med ADHD,DAMP och Aspergers syndrom, men är de så mångasom vi ser eller har det gått inflation i diagno-ser?Vilket ansvar har skolan? Vilka pedagogiska me-toder finns det att tillgå som passar barnet, som passarjust ? För det har väl inte gått så långt att vibehöver diagnoser för att kunna undervisa?Jag oroar mig för att dessa diagnoser ställs för oftai dag och för att de rätta metoderna inte finns att till-gå.I dag kan lärare i t.ex. en sjätteklass ställas infören helt omöjlig arbetssituation. De ska undervisaelever i olika mognadsålder och som är olika gamla.Då ska de vara lågstadielärare och mellan-stadielärare. De ska vara högstadielärare och kansket.o.m. gymnasielärare, som de ska varaförskollärare, särskollärare eller speciallärare. Det ären ganska omöjlig situation i dag.När så en del barn med speciella problem sökersig till mindre skolor och friskolor för att möta enannan inlärningssituation hör jag väldigt många ropfrån socialdemokraterna. Man talar om segregationoch säger usch och fy i stället för att se det som enmöjlighet att hjälpa de barn som skolan intehjälper.I min kommun - - planerar mannu en friskola för barn med just läs- och skrivproble-matik. Jag tycker att det hade varit väldigt kul omstatsrådet hade kunnat säga att det verkar väldigt braoch att det är trevligt för barnen och att hon hoppasatt de ska må bra i den skolan med speciell pedagogikoch med en lärare som har entusiasm.Men var finns forskningen på detta område? Detfrågar jag mig. En lektor vid skrivertill mig att det inte finns så mycket forskning. Honsäger att lärarna inte är tillräckligt duktiga.Särskolan kommunaliserades 1996. Det var me-ningen att särskolan skulle ingå som en naturlig del igrundskolan, men tendensen är klar . Utredning-ar och inskrivningar av barn sker på alltför lättvindigtsätt. Det medger också statsrådet i sitt svar.Man säger att tolkningarna är för trubbigt formu-lerade för att man ska kunna skriva in barnen. Detfinns för många barn som kommer in i den grå zonen.Det är barnen med ADHD, DAMP och Aspergerssom skrivs in i denna gråzon. Det är därför barnenkommer fel och det blir för många barn i särskolan.Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig först understryka att jag ochCristina Husmark är helt överens om att detinte får vara de medicinska diagnoserna som ska styravad som händer barnet i skolan. Detta påpekade jag iden utvecklingsplan som jag lämnade till riksdagennär jag tillträdde om skolminister. Det är de pedago-giska bedömningarna som ska vara avgörande. Vi togockså upp detta i den s.k. FUNKIS-propositionen omfunktionshindrade elever i skolan.Många föräldrar säger att de måste ha denmedicinska diagnosen i handen för att kunna få stödetfrån skolan. Jag ser det som oerhört olyckligt ompolitiker och skolan har det synsättet. Det ska intevara så. Det är ju skolan som har möjligheten att görabedömningen. Sedan kan det vara så att förälder, eleveller skola måste gå vidare för att kanske få en be-kräftelse eller för att få veta vad det är som liggerbakom barnets eller elevens uppträdande, beteendeeller svårigheter. Det kan kännas nödvändigt för för-äldrarna, men det ska aldrig vara förutsättningen.För sedan fick jag - jag har inte kunnatsätta mig närmare in i den - en rapport från ettOECD-möte som hölls i på temat LearningSciences and . Här fanns en mycketerkänd forskare som heter . DenneJames säger att slutsatsen egentligen är attden biologiska forskningens framsteg öppnar förmöjligheter att göra mer precisa bedömningar beträf-fande vad som är biologiska orsaker och vad som ärpsykosociala orsaker och därmed kunna ge rätt be-handling.Vi vet också att det i just och Storbritan-nien finns ett oerhört stort antal elever som har fåttdiagnosen DAMP. Så är det inte i andra länder. Dåmåste man ställa sig frågan hur det kommer sig attdiagnosen har fått detta stora genomslag just i och i . Jag har inget svar på detta,för det har lagts fram för mig, men jag vet attdet finns olika vetenskapliga artiklar runt det temasom tar upp. Jag ser detockså som mycket angeläget att den forskning sombedrivs blir tillgänglig för den personal som finns utei skolorna. Därför avsatte vi i propositionen om funk-tionshindrade elever i skolan - beslutadeockså om det - 6 miljoner enbart till forskning motjust dessa elever. Sedan har vi fortsatt att i budgetenlägga ytterligare pengar till forskning om elever ochelevers uppträdande i skolan.Eftersom interpellationen handlar om denna gruppbarn tror jag att det är kunskapen och tillsammansmed den forskningen som måste in i skolan, så attlärare också känner sig säkrare när de ska göra denpedagogiska bedömningen av hur man på bästa sättska kunna möta dessa elever.Anf. 4 ():Fru talman! Jag välkomnar statsrådets vilja attförsöka bredda denna diskussion och få fram ett mertvärvetenskapligt synsätt för att hjälpa och stödjadessa barn. Får de en diagnos är skolan en del i be-handlingen och måste så vara.Jag återgår till särskolan och till det ökade antaletgråzonsbarn. De har alltså ökat i särskolan, medan barnen i vanliga skolor barahar ökat . Särskolans elevkrets, har vi sagt,är ett vitt begrepp, och det finns väldigt många barn igränslandet.Kommunerna har i enkät till rapporte-rat att av kommunerna har sagt att den gruppelever som går i särskolan har förändrats och att barnmed ADHD, DAMP och koncentrationssvårigheterhar kommit dit. Jag säger inte att de barn som har fåttdiagnos inte ska gå i särskolan, men får väldigtmånga barn alltför lättvindigt en diagnos - ADHDoch DAMP - som inte är medicinskt accepterad. Detär det jag är rädd för, dvs. att skolan alltförlättvindigt sätter denna diagnos, och så slipper manbarnet i klassen.Jag har en fråga till, statsrådet, och det gäller barnsom skrivs in i särskolan. har framstått somett av problemen. Man har sett att väldigt många barnhar skrivits in. Det gäller inte bara ADHD- ochDAMP-barnen utan också invandrarbarnen. Man harsett att barnen har diagnostiserats via tolk. Det kanvara väldigt missledande.Jag har en bekant som är lärare för svenska 2 iGöteborg som säger att man diagnostiserar just viatolk. Jag är väldigt orolig för att man kan kommaalldeles fel. Blir diagnosen fel blir också insatsernafel.Det är inte bara invandrarbarnen som har ökat iantal i särskolan i , utan det är faktiskt ocksåADHD- och DAMP-barnen. I har särskole-barnen ökat . ska titta speciellt på , men jag hoppas också tittar på landet i övrigt och undersöker hurvi sätter diagnos på barnen. Vilka är diagnoskriterier-na? Ska det vara en allmänläkare? Ska det vara enspecialistläkare? Räcker det med psykologen? Det är flummigt, och jag är fortfarande räddför att för många av våra s.k. bokstavsbarn nu ocksåblir gråzonsbarn.Tänker statsrådet på något sätt ta upp problemati-ken att vi har luddiga och trubbiga instrument när vigör bedömningen och ställer diagnosen i skolan närbarn ska söka in till särskolan?Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! Vi har också ansett från regeringen attdet är viktigt att vi tittar över varför ett utökat antalelever söker till särskolan och också särskolan gene-rellt. ingår det också i uppdrag att seöver särskolan. Det var ett av de områden jag upp-märksammade när jag började som skolminister.Vi har tittat på varför denna elevökning sker.Skolverket redovisade detta . Rappor-ten kallades Hur särskild får man vara? En analys avelevökningen i särskolan.Nu arbetar man vidare utifrån det här och också idet perspektivet som . Vi vet att vi givetvis har fler barnsom har en utländsk bakgrund än vad vi har haft an-nars. Det ställer givetvis ökade krav på såväl särsko-lan som t.ex. specialskolan, där vi har de döva elever-na. gäller det som vi kanske tidigare barapratade om i, om man får säga så, den vanliga grund-skolan och i gymnasiet. Det är precis samma kompe-tens som krävs inom särskolan och i våra special-skolor. Det handlar t.ex. om att kunna möta just in-vandrarbarnen.Jag har gett flera uppdrag som ligger och skaredovisas från . Ett annat uppdrag är atttitta på kvalitet i särskolan. Det gäller såväl den obli-gatoriska särskolan som gymnasieskolan. Man skakomma tillbaka , men man har också fått iuppdrag att göra uppföljning och utvärdering av dens.k. förlängda försöksverksamheten, den som gerföräldrar större möjlighet att påverka. Man ska ocksåtitta på, vilket vi inte har gjort, individintegreringen,när en särskoleelev går individintegrerad i grundsko-lan och följer särskolans kursplan. Hur är det i för-hållande till att vara gruppintegrerad eller enbart gåpå särskolan?Det är väldigt viktigt att det sker en revidering avkursplanerna på särskolan. Det handlar om tillsynenav den obligatoriska särskolan. Och här har Skolver-ket granskat särskolan i tio kommuner,och man kommer också att komma tillbaka med enordentlig redovisning av hur det fungerar.Vi har också en informell grupp som består av re-presentanter från , , Kommunförbun-det och SCH. Syftet med den här gruppen är kanskeockså att uppmärksamma t.ex. det som tog upp, alltså vad som är på gångmen också det som är aktuellt och sker ute för att vihela tiden ska kunna få in signaler utifrån verksam-heterna och tidigt kunna uppmärksamma dem.När det gäller dessa barn, som inte är många, serjag att vi har en mycket viktig uppgift att se till att deockså får det bästa mottagandet men också att ge stödoch hjälp till den personal som arbetar inom särsko-lan. Vi vet ju att de barn som är där är precis som allaandra. De befinner sig på en lång rad olika nivåer.Ibland krävs det spetskompetenser även inomsärskolan för att man ska kunna möta vissa av barnen.Andra av de här barnen ligger kanske väldigt nära debarn som finns inom . Det handlar justom att vi har de olika kompetenserna bland persona-len, att vi ser till att det blir kompetensutveckling ochatt vi också har forskning och uppföljning av särsko-lan.Anf. 6 ():Fru talman! För det första gäller det individinteg-rerad undervisning. Jag är glad över att man tittar pådet för jag tror att det ibland har gått hysteri i detta,att barn till varje pris ska integreras även om de intemår bra av det.För det andra gäller det barn med utländsk bak-grund. Jag är rädd för att man kanske diagnostiserarfel därför att de här barnen har språksvårigheter emotsig. De har traumatiska upplevelser sedan tidigare.Vet statsrådet att det sitter barn i grundsko-lan med hörselskydd på sig? För att de ska kunna fålite lugn och ro sitter de med stora hörselkåpor på sig.I i har man uppmätt 110decibel i korridorerna. Och förskolepersonalen börjari dag använda hörselskydd.Ordning och reda och lugn och ro krävs för att vialla ska må bra i en inlärningssituation, inte minst förde här barnen med koncentrationssvårigheter. Jagmenar att vi också måste forska i vad ordning ochreda och lugn och ro i ett klassrum betyder för eninlärningssituation. Då skulle kanske de här barnenmed koncentrationssvårigheter kunna få vara integre-rade och få vara med i klassen, men de som är det sitter med hörselkåpor. Det kan hända, vilket jagär rädd för, att de här bokstavsbarnens diagnoser är eneffekt av en omänsklig skolmiljö.En kort fråga blir därför om skolministern anseratt skolan är en del i en vårdkedja. Vi har sett i svaretatt man pratar om att det från skolans sida är viktigtmed kontakt med familjen. Men vad är det för kon-takt med dem i vården, som har ställt diagnosen? Manhar nämligen ställt en medicinsk diagnos, och där-emellan är skolan. undrar jag om statsrådetanser att hörselskydd är ett pedagogiskt hjälpmedel.Tack!Anf. 7 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror inte ens att vi behöver forskai att det ska vara ordning och reda och lugn och ro.Jag tror att vi alla kan säga att det ska det vara omman verkligen ska kunna utvecklas. Det gäller precissom sade alla miljöer. Dåutvecklas vi bäst som människor. Det gäller i synner-het när vi pratar om elever som behöver mer stöd änandra.Vi måste ha en skola som kan möta elever på oli-ka sätt. Det betyder att det inte finns en fast modell.Vissa elever behöver kanske under vissa delar av sinskoltid - i förskolan, eller gymnasie-skolan - vara i mindre grupper för att de krä-ver mer fasta rutiner, där ingenting får rubba sig, änvad deras andra klasskamrater gör. Det vet vi. Detgäller t.ex. den grupp barn som vi har pratat om. i att möta dessa barn handlar just om den här fastastrukturen. Det kräver givetvis att vi har mer personali skolan.Vi har haft mindre personal i de flesta kommunerunder 90-talet. Jag är därför glad över det förslag somregeringen nu har lämnat om att utöka personalen iskolan. De 15 000 tjänsterna, som även omfattarpedagoger, kuratorer och speciallärare, är välkomna.Jag hoppas att kommeratt stötta oss i detta förslag.Det andra gäller hur formerna ska vara, alltsåmetoderna. Det är kommunerna som ska ha det häransvaret. Om de här förskollärarna finns där medhörselskydden tycker jag att det är oerhört viktigt attde söker upp sina kommunpolitiker ochtar en diskussion med dem och ställer frågan om dettaär en rimlig arbetsmiljö. Jag vet att man gör de härmätningarna ute i skolorna. Där de här mätningarnaär gjorda och man har funnit att ljudnivån är för högär det en skyldighet för kommunpolitikerna att åtgär-da detta. De som går ut och gör mätningarna brukarinte heller ge sig.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2000/01:236 om för-slag till nytt kärnämne i gymnasieskolanAnf. 8 Statsrådet ():Fru talman! har frågat om jag ämnarlägga fram förslag om en förändring av gymnasie-skolans kärnämnen.Först vill jag ge en kort kommentar. Jag tycker attdet är bra att gymnasieskolan diskuteras. Att satsa påutbildning blir allt viktigare. Alla människor oavsettbakgrund ska få likvärdiga möjligheter till bra utbild-ning. Det är en mänsklig rättighet. Jag vill särskiltbetona skolans ansvar för de grundläggande frågornaom demokrati och tolerans. Varje ny generationmåste vinnas på nytt för demokratins idéer. Det är enlärdom man kan dra av projektet med gymnasiereformen, som inleddes ibörjan av , var att skapa en ny gymnasie-skola för alla. Vi vet att elever behöver olika mycketstöd och olika mycket tid. Det gäller särskilt eleversom kommer från studieovana miljöer. Detta gällerockså alla de unga människor som påbörjar sin ut-bildning sent i den svenska och harmycket att lära under kort tid.Lösningen ligger inte i att sänka ambitionsnivån.För att ge alla elever bättre och likvärdiga förutsätt-ningar att nå målen är såväl ämnenas omfattning sominnehåll avgörande. Jag vill passa på attpåminna om att , utifrån regeringens förslagi budgetpropositionen för , har beslutat att dengaranterade undervisningstiden ökas med 30 timmarpå det estetiska programmet, naturvetenskapspro-grammet och samhällsvetenskapsprogrammet. Påövriga nationella program ökas den garanterade un-dervisningstiden för eleverna . Beslu-tet träder i kraft i år.Jag menar att det finns flera skäl att överväga frå-gan om ett nytt gemensamt kärnämne. Arbetslivetställer krav på social kompetens, delaktighet och egetansvar. De etiska frågorna aktualiseras på nya sätt.Kultur och kulturarvets koppling till skolans värde-grund behöver belysas. Av granskning avundervisningen historia, ett regerings-uppdrag som myndigheten redovisade den 1 augustiförra året, framgår att varken grund- eller gymnasie-skolan beaktar nutidshistoria på ett fullgott sätt. konstaterar dessutom, i en temabild om värde-grunden Med demokrati som uppdrag publicerad år2000, att det finns en stor vilja och ett stort engage-mang för demokrati- och värdegrundsfrågor. Trotsdetta får inte eleverna den utbildning och demokratis-ka skolning de har rätt till. Alla elever behöver en godgrund för att fungera väl i samhället. Deras medbor-gerliga bildning behöver stärkas.Jag har svarat partikollegan samma ärende.Mitt svar är detsamma.