prot · GO0962 · 2001-02-07 00:00:00 — Men det är med sin maktpo-sition i området som har det moraliska huvudansvaretatt göra de eftergifter som krävs för att få fredspro-cessen på fötter igen. Det måste bli ett stopp för ut-byggnaden av bosättningar, och den etniska utdriv-ningen av palestinier från östra måste upp-höra. måste sluta med det övervåld som manhar tagit till i konflikten. Palestinierna måste göra sittyttersta för att stävja extremism och terror och värnaisraelernas rätt att leva inom säkra och erkända grän-ser. Det krävs politiskt mod från båda sidor och klok-skap av det slag som visade prov på. I detta kanSverige fortsatt spela en viktig roll som uppmuntran-de och stödjande land.Fru talman! är sista koloni.Landet är ockuperat av sedan 25 år tillbaka.Det var som västsaharierna i exilskulle återvända till och sluta sig sammanmed de ockuperade släktingarna och tillsammans gåtill valurnorna för att avgöra huruvida Västsaharaskulle bli en del av eller, vilket är mestsannolikt, välja självständighet.Men än en gång kom fredsprocessen av sig. Än engång var det tricksande som lade hinder ivägen. Förberedelserna för folkomröstningen harpågått , mängder av människorhar identifierats för att upptas i röstlängden, osv. Detär inte acceptabelt att det fortfarande finns kolonieroch ockupation. Det är inte heller acceptabelt att ettland som , som så tydligt vill värna sinarelationer till EU inte minst för att försäkra sig omEU-bistånd, så tydligt bryter mot folkrätten.Sverige bör bilateralt och genom EU talaklarspråk med . Vill man fortsätta att odlavänskap och givande relationer från sidamed och bör vissa krav kunna ställas,och inte minst ska man delta i den konstruktiva pro-cess som kan leda fram till att den överenskomnafolkomröstningen genomförs.Fru talman! Det finns naturligtvis också mångaljuspunkter att fästa uppmärksamhet på, t.ex. dengynnsamma fredsprocessen på Koreahalvön. Här voredet mycket önskvärt att se ett ökat svenskt engage-mang. Dörren står vidöppen, och det finns en roll attspela - önskad av såväl Nord- som Sydkorea.Ett annat glädjeområde är att se att det svenska bi-ståndet nu ökar. Den levande debatten på den social-demokratiska kongressen tillsammans medövrigt folkligt engagemang sätter nu avtryck i rege-ringens biståndsbudget. Det är uppmuntrande ochvälkommet. Det visar på att politiskt engagemangfrån gräsrotsnivå också kan bära frukt.Anf. 118 ():Fru talman! Vi är ständigt på resa, inte bara här iriksdagen. Vi gör resan tillsammans med alla andravarelser på denna gröna rymdfärja som kallas ,eller jorden. Vi förflyttar oss med den ofattbara has-tigheten av , och vi färdasrunt den stjärna vi är helt beroende av och älskarmest, nämligen solen. Det är den sol som ger ochalltid har givit oss all den energi vi behöver för attleva.Besättningen på rymdfärjan är nu sex miljarder avarten Homo sapiens, men det finns minst två miljonerarter till på rymdfärjan. De flesta av dem var här föreoss människor.Färden har pågått i fem miljarder år, och en jäm-vikt och balans har byggts upp som gör det möjligtför arten människa att överleva och ha det bra pådenna gröna rymdfärja. Exempelvis har syrehaltenvid jordytan stabiliserat sig vid . Hade den varit18 eller hade vi inte kunnat leva här. Hade denvarit skulle det rasat skogsbränder över helaklotet. Då hade vi inte heller kunnat leva här. Denbalans som har utvecklats är mycket känslig, ochredan små förändringar får oerhörda effekter.Fram till var det i prin-cip balans mellan den uppbyggande kraften fotosyn-tesen och nedbrytningen i naturen. Människan deltogpå naturens villkor i ett fungerande kretslopp. ärbalansen inte alls bra. Nedbrytningen i form av oord-nandet i naturprocesserna går tyvärr minst tusengånger snabbare än uppbyggandet.Varför tar jag då upp detta i en utrikespolitisk de-batt? Jo, jag tror att den framtida utrikespolitiken påett helt annat sätt än måste ta hänsyn till deförändringar i miljön som vår nuvarande livsstil gerupphov till. av jordens rikaste befolkning för-brukar av jordens resurser. Det ska jämförasmed att de fattigaste , och de är lika mångamänniskor som vi, förbrukar ungefär 1 ½ % av resur-serna. Detta är ojämlikheten i världen, nämligen 80 %mot 1 ½ % av resurserna - och vi är lika många.Fru talman! har ett speciellt ansvar i detinternationella miljöarbetet. Man kan säga att detbörjade på allvar i och med i Stockholm1972 då var ordförande. Redandå insåg man att den ojämlika resursförbrukningenoch effekterna av denna kommer att skapa kon-fliktrisker, svält och miljökatastrofer med stora flyk-tingströmmar som följd. FN följde upp konferensenmed Brundtlandrapporten . Man gjorde en brakartläggning av problemen som vi hade att brottasmed. Det viktigaste mötet var i , därman kopplade ihop de nödvändiga förändringarna avresursförbrukningen med ojämlikhet och demokrati.Hittills har det dock mest blivit ord och mycketlite handling. Skillnaderna mellan fattig och rik harinte minskat. Den orättvisa resursförbrukningen harinte heller minskat. Den internationella politiken harmisslyckats. De rika länderna har inte tagit sitt an-svar. Ojämlikheten i resurstillgång och exploateringav naturtillgångar drabbar olika. De som drabbasvärst är kvinnor och barn. Fattigdomens ansikte är enkvinnas, och fattigdomens ansikte är ett barns!FN-experterna har återigen fastslagit att klimat-förändringarna på grund av den obalans jag tidigarehar talat om nu är oundvikliga. Frågan är inte om utanhur stora de ska bli och vilka effekter de ska få. Detär en vetenskaplig bekräftelse av det som uppmärk-sammades redan på och20 år senare på Riomötet. Mänskligheten står inför enav de största utmaningarna i historia.Harry har skrivit följande.Naturens lagar är redan på vägatt ställa oss alla mot väggenDen väggen är lag av naturenDen saknar evangeliumDen stora sorgen måste vi alla delaDå blir den möjlig att bäraDen stora sorgen är den stora omsorgenDen måste vi alla läraDet finns bland alla bör och bordeett måste för allaAlla måste nu lära att sörja för världenNär människan nu fått makt nogatt ställa till världssorgdå är tiden inneatt bota världssorg i tidinnan all naturen blirsorgebarnet för allaDetta kallas omsorg i tidDen verkliga sorgenSom ser och inserDetta var ur Dikter om ljus och mörker från 1971.Fru talman! presenterade nyli-gen sitt sjätte miljöhandlingsprogram som ska varasvaret på de utmaningar vi står inför. Dessvärrepräglas också det av mycket ord och lite handling. Iprogrammet finns en hel del bra beskrivningar avläget och många goda intentioner, men kommissionenvågar inte ta striden och låta den ekologiska utveck-lingen vara överordnad den ekonomiska. Sverigemåste i EU och i alla andra internationella forumvåga ta den striden.I och EU har vi bestämmelser om att detföre förändringar ska göras en miljökonsekvensbe-krivning. Hade kommissionen nu vågat vara modigoch konstruktiv kunde man ha gjort en miljökonse-vensbeskrivning av den politik vi för i EU. För att nåresultat måste EU:s miljöpolitik kombineras ocksåmed en handelspolitik som ger möjligheter för ut-vecklingsländerna och inte hindrar dem.Jag tar mig friheten att citera en diktare till. Det ärMats Nörklit, som i gårdagens angående socker-tullarna inom EU skrev så här:Ack, frihet är det största ting,som sökas kan all världen kringoch handla fritt är allra störstför den som handlar först.Nu var det vi som först kom påatt hålla upp vår prisnivåmed tullars höga, hårda mur.Rätt fiffigt, eller hur?Den enes bröd, den andres död.Vi skyddar blott vårt överflöd.Och sött för mej är surt för dej.Tyvärr, det hjälpes ej:Allt fritt är våran grej.Fru talman! All utrikespolitik måste inriktas motett långsiktigt hållbart resursutnyttjande och fattig-domsbekämpning som ger också kvinnor och barninflytande.Anf. 119 ():Fru talman! valdes den ökände f.d. terroris-ten till premiärminister i . Resul-taten av det har vi inte sett , men man kan ana sigtill att det kommer att bli en jobbig utveckling. I sittsegertal sade han att ska förbli odelatför evig tid. Det är ingen bra början på fredsproces-sen. Det bryter dessutom mot FN:s resolutioner, somgår ut på att ockupationen av palestinsk mark måsteupphöra och att flyktingarna måste få återvända hem.Självklart ska vi inte ge upp hoppet om fred idetta område. Däremot kan jag känna en oro för attAriel kan innebära dödsstöten för fredspro-cessen. Han är känd som f.d. krigshetsare och f.d.terrorist. Mest känd är han för ,då han lät libanesisk milis urskillningslöst döda män,kvinnor och barn i flyktinglägret där.Sharon ödelade också för ett par månader sedanfredsprocessen genom sin provokation på . Han tågade in på de muslimska palestiniernasheliga plats . Det var detta som leddetill att kriget kom i gång igen.Det som är ännu mer tragiskt än bak-grund är att av israelerna vill ha honom och nuhar röstat fram honom. Det innebär att de stöder enfredslinje, men det är en fredslinje som innebär ned-kämpande av motståndaren, dvs. av palestinierna, ochinte den linje som jag hade hoppats på, nämligen fredgenom försoning.Om det nu går så illa som man kan befara tror jagatt det skulle kunna leda till fortsatta och förvärradeövergrepp mot palestinierna. Det kan också leda tillatt desperata palestinier runtom i världen utför terror-dåd. Det kan också leda till att blandarsig ännu mer i konflikten än vad fallet är i dag.Redan i dag är det så att palestinierna har en be-drövlig situation. Jag skulle vilja jämföra med situa-tionen i och med hur de svarta hade detunder apartheidtiden. De var också berövade mänsk-liga rättigheter, och de bodde på små fläckar på kar-tan som var deras s.k. hemländer. På samma sätt leverpalestinierna i getton omringade av israelisk polis.Deras försörjning kommer huvudsakligen av att dekan tjäna som gästarbetare i Israeldominerade områ-den.Att apartheid tillämpas mot palestinier bekräftasav f.d. chef för hemliga polisen. Han benäm-ner just politiken som apartheid.Ytterligare led i denna apartheidpolitik är att is-raeliska militärer och poliser är ansvariga för terro-ristdåd över hela världen. Det rör sig om mord påpalestinska ledare och ibland på helt oskyldiga somkommer emellan, systematisk tortyr av fångar, kon-fiskering av land, rivning av hus, kollektiva bestraff-ningar, tidsmässigt obegränsade fängslanden utandom av palestinier och många andra brott mot folk-rätten.Ett speciellt anmärkningsvärt brott är brottet motVanunu, som avslöjade förekomsten av kärnvapen iIsrael. Han kidnappades av företrädare för Israelsregering i Italien.Nu har vi sett att t.o.m. krigsförbrytare kan blipremiärministrar i . var det Begin, somär medansvarig för mordet på , ochnu är det , med de brott mot folkrätten han harbegått.Jag tycker att det är dags att vi börjar se på situa-tionen som den faktiskt är, nämligen precis så somsituationen var i med apartheid. Jag tyckeratt vi självfallet ska ge fredsprocessen ytterligare enchans men därefter överväga sanktioner. Dessa sank-tioner skulle kunna gå ut på ungefär samma sakersom sanktionerna mot , nämligen i förstahand vapenembargo och i andra hand ekonomiskasanktioner.Jag tycker att det måste kosta staten att fort-sätta ockupera palestinsk mark, fortsätta driva utpalestinier och fortsätta övergrepp mot palestinier,dvs. den apartheidpolitik som det rör sig om.Jag hoppas naturligtvis att FN kan enas om sådanasanktioner om det blir nödvändigt. Jag vill betona attjag inte önskar det, men det blir kanske nödvändigt iframtiden om situationen urartar. Kanske mer realis-tiskt är att EU skulle kunna enas. Jag hoppas att man,om det skulle gå så långt, kan få till stånd ett enandeinom EU på detta område.Jag skulle vilja avsluta med att säga att jag vill attdiskriminering och förföljelse ska bekämpas på allafronter. Om man nu reagerar mot staten över-grepp får det på intet sätt innebära att kampen motantisemitism och judeförföljelse blir mindre. Det ärtvå helt olika saker. Jag tycker tvärtom att vi skafortsätta kampen för människovärde och rättvis be-handling oavsett folkgrupp. Oavsett om det är judareller palestinier som är utsatta, eller någon annanfolkgrupp, måste vi fortsätta den kampen. Men det fårinte innebära att vi inte kan kritisera övergreppmot folkrätten och brott mot FN:s resolutioner.Anf. 120 ():Fru talman! Utrikesminister inleddedagens utrikespolitiska debatt med att citera inled-ningen av FN:s allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna. Hon sade nämligen så här: "Alla män-niskor äro födda fria och lika i värde och rättigheter. "Ärade ledamöter! Så borde det förstås vara, menverkligheten talar tyvärr ett annat språk. Man kan seatt många barn har ett liv i misär och elände framförsig redan när de ligger i livmodern och inte har någonsom helst möjlighet att påverka sin framtida situation.Man kan se att hela mänsklighetens historia är enhistoria med tydliga inslag av förtryck, ekonomiskutsugning, våld, krig och exploatering inte minst avbarn och kvinnor. Kampen för att upprätthålla demänskliga fri- och rättigheterna måste därmed fortgåoch intensifieras. Brott mot de mänskliga rättigheter-na måste kritiseras oavsett var de inträffar i världen,utan ideologiska och partipolitiska skygglappar.Dödsstraffet är oacceptabelt oavsett var det verkställs,dvs. oavsett om det är i eller i . Tortyr blirinte mer acceptabelt om den sker i - ett avEU:s ansökarländer - än om det sker i ett från Sveri-ges håll sett geografiskt mer avlägset land.Sverige är nu ordförandeland i EU. Det märksockså tydligt i den utrikespolitiska deklarationen. 2 sägs t.ex. att det viktigaste verktyget för Sverigeär EU. På s. 9 och 10 kan man läsa att den svenskaneutralitetspolitiken tydligen ska ändras genom "enbättre beskrivning av vår säkerhetspolitiska linje".Även detta har uppenbart en koppling till vårt EU-medlemskap.Samtidigt som utrikesministern i sitt tal konstate-rar att fortsätter att tillämpa dödsstraffet och nudessutom har fått en president som är en ivrig före-språkare av detta omänskliga straff sägs det på ettannat ställe i deklarationen att den transatlantiskalänken och en fortsatt stark amerikansk roll i Europaoch vårt närområde är av stor betydelse för såvälSveriges som säkerhet.Denna tvetydighet speglar väl det beroendeför-hållande som finns och funnits mellan ochstormakten i väster inte och i går utan se-dan decennier tillbaka, även om då åtminsto-ne låtsades stå neutralt.Fru talman! Det är nu Berlinmu-ren föll och de socialistiska diktaturerna föll sammani . kvarstår, trots detta, fortfarande detfaktum att tiotals, ja hundratals, miljoner människorlever i stor misär, fattigdom och svält. Och de storaföretagens och de rika ländernas exploatering avmänniskor och hela kontinenter fortgår om än på merraffinerade och mer effektiva sätt . USAtillåts att agera världspolis världen över när det bordevara roll att leda arbetet med attlösa konflikter världen över. Jag och Vänsterpartietdelar därför uppfattning att skafortsätta att bidra till att FN moderniseras och blirmer effektivt - man kan tillägga att det också skademokratiseras till en viss del - och att det är nöd-vändigt att stärka FN:s kapacitet inom fred och säker-het. Frågan är då om är speciellt intresserat avdetta. betalningsvilja när det gäller FN har juinte varit speciellt stor under de senaste , för utbildning,vetenskap och kultur, har t.ex. länge saknat sommedlem. I detta FN-organ är just utbildning i demänskliga rättigheterna en viktig uppgift. Dess stadgafastställer att organisationen har att främja den all-männa aktningen för rättvisa och laglighet och förmänniskans grundläggande fri- och rättigheter. Fort-farande pågår FN:s årtionde för utbildning i mänskli-ga rättigheter. Det varar 1995-2004. deltar iarbetet i samarbete med FN:s kommissarie förmänskliga rättigheter. Men står alltså utanfördet här arbetet.Fru talman! långsiktiga mål är att skapaett brett system för utbildning i mänskliga rättigheter,demokrati och fred som omfattar alla utbildningsni-våer och som är tillgängligt för alla. Tyngdpunkten iåtgärderna ligger på att hjälpa medlemsstaterna attutarbeta nationella strategier för utbildning i mänskli-ga rättigheter och på att ta fram och sprida läromedeli ämnet. Det yttersta syftet är att skapa en kultur sombygger på att vi alla sluter upp bakom de mänskligarättigheterna och demokratin, som grundläggandevärderingar, och på den verkliga och bestämda viljanatt vi alla värnar dessa värderingar i det vardagligalivet.Fru talman! Med anledning av detta har jag för-hoppningen att tydligare markerarFN:s roll för , och resten av världen påen rad avgörande områden och i mindre grad marke-rar t.ex. tullunionen, EU:s betydelse, för att inte talaom den transatlantiska länken och USA.Det är hög tid att vi alla, världen över, oavsettideologi, trosuppfattning, partitillhörighet osv., tydligtaccepterar och värnar en mångfald av åsikter ochuppfattningar. Vi må ha olika uppfattningar om hurverkligheten ser ut, hur den bör påverkas och vilketsamhälle vi vill ha. Det som vi borde kunna varaöverens om och uttrycka klart är att vi alla utgår frånde demokratiska spelreglerna och att vi värnar allamänniskors lika värde. Vi borde också kunna enas omatt överallt bekämpa fattigdom, förtryck, utsugning,exploatering, fördomar och en rad andra företeelsersom håller en stor del av världens länder och befolk-ning i ett förödande strypgrepp och som i sig sanno-likt är det största brottet mot de mänskliga rättighe-terna i går och . Morgondagen behöver därför enny ekonomisk världsordning.Jag vill avsluta med att hänvisa till en liten skriftom mänskliga rättigheter, frågor och svar av LeahLevin, som har gett ut. Någon som heterPlantu har gjort en liten illustration som visar enkorpulent herre som sitter vid ett bord och äter en finmiddag. En liten kille kommer fram och säger: Jag ärhungrig. Han får svaret: Sluta att prata politik!Det är dags att inse att det faktiskt handlar om po-litiska beslut om vi vill göra någonting åt den misärsom råder i delar av och framför allt i mångaländer i världen. Tack, fru talman!Anf. 121 ():Fru talman! Amnesty och många andra internatio-nella människorättsorganisationer har rapporterat omomfattande misshandel och tortyr i under desenaste åren, och tusentals människor har dömts tilldöden under de senaste åren.1998 inleddes en landsomfattande kampanj motvidskeplighet i . Medlemmar av kristna gruppergreps och dömdes till långa fängelsestraff. Även 1999och på vårt nya millennium fort-satte förtrycket, och många anhängare till andligaeller icke, som man uttrycker det, renläriga religiösarörelser skickades utan rättegång till fångläger föromskolning genom arbete. Människor som misstänksvara ledare för sådana grupper döms väldigt ofta tilldöden eller till mycket långa fängelsestraff.Under de senaste åren har meditationsgruppenfalungong utsatts för mycket brutala påtryckningarför att avsvärja sig sin övertygelse. 1999 greps tu-sentals medlemmar, och under detta år blev rörelsenockså förbjuden. Det uppskattades då att 70-100miljoner kineser var utövare av falungong. Det var ensnabbt växande rörelse, och hetskampanjerna motfalungong blev bara värre och värre. verkar detsom om varje tänkbart socialt, politiskt och ekono-miskt problem har lagts på falungongs axlar. Underåberopande av samhällelig ordning har regeringenplanerat och verkställt en brutal hetskampanj motdenna rörelse. Det kinesiska tycksockså framställa förföljelsen av falungong som enheroisk, ädel och nödvändig gärning. Det kinesiskastatsbärande partiet verkar använda sig av liknandeargument som en viss diktator gjorde i 30-taletsTyskland, och det som är verkligen allvarligt medKina är att verkar ha förloratförmågan att hantera kritiska frågor. Partiet kännersig inte säkert med existensen av någon social gruppöver huvud taget som utövar ett brett socialt inflytan-de.Det kinesiska folket måste tillåtas utöva trosfrihet,mötesfrihet och yttrandefrihet, och det är någontingsom man måste kämpa för i hela världen. Vi kan klartkonstatera att anklagelserna och de brutala brottenmot falungongutövarna och andra grupper i Kinastrider mot författning och motden världsomspännande deklarationen för mänskligarättigheter som den kinesiska regeringen har under-tecknat.I dag har över hundra falungongutövare dödats.Många av dessa har misshandlats till döds i fängel-serna. Det uppskattas också att tiotusentals finns iarbetsläger och att ca 50 000 sitter eller har suttithäktade. Förutom alla dessa människor har tusentalsav rörelsens medlemmar spärrats in på mentalsjuk-hus.Fru talman! Det verkar tyvärr vara så att den kine-siska marknaden lockar mer än solidariteten medmedmänniskor. Alltför många väljer att se mellanfingrarna när fredliga falungongutövare angrips ochtorteras. borde naturligtvis som ordförande-land i EU verka för att EU intar en kritisk och ytterstvaksam hållning när det gäller de mänskliga rättig-heterna och därvid särskilt granskar angreppen påmedlemmar av falungongrörelsen, situationen i Tibetoch tillämpningen av dödsstraff i Kina.Fru talman! Jag hoppas att världen kommer attsäga ifrån, så att rättvisa och respekt för den interna-tionella rättsstandarden säkras. 122 ():Fru talman! Jag ska inte bli så långrandig. Det varså att friden på arbetsrummet stördes av den social-demokratiska ledamoten som här italarstolen ondgjorde sig över nyvalde premi-ärminister . Hon ondgjorde sig inte baraöver honom utan över hans förflutna, över hansframtid, ja över hela det israeliska folk som haft detdåliga omdömet att med över 60-procentig majoritetutse en premiärminister som bestämtvill avråda från.Jag får säga att jag uppfattar det som lite häpnads-väckande att i ett demokratiskt parlament behövauppleva hur en socialdemokratisk ledamot står ochondgör sig över att folkmajoriteten i ett annat land harbehagat välja sin premiärminister. Jag vill gärna sägaatt jag tycker att , , Ara-fats rådgivare och grannländer visar betydligtmycket större klokskap och omdöme än det palestinska ledarskapet har den tydligasignalen kommit att man givetvis är beredd att talamed den som väljer att leda landets regering, respekterar det israeliska folkets rätt att självutse sina ledare. har på EU:s vägnarskickat lyckönskningstelegram till förvalet till premiärminister.Jag tror att det vore nyttigt om också började blicka framåt och inte bara bakåt. Minnsatt det var , förste premiär-minister från , som ingick fredsavtalet medEgypten. Det var kanske inte så många som hadeförväntat sig det. ska givetvis, i liksomannorstädes, döma ländernas regeringar på regering-arnas och premiärministrarnas egna meriter och intepå grundval av inskränkta fördomar.Anf. 123 ():Fru talman! Jag betonade i mitt inlägg att jag villge fredsprocessen en chans. Jag sade att vi inte skagöra någonting förrän vi har sett hur det har gått. Jaguttryckte dock en oro över förflutna och överdet budskap som han har fört fram i valrörelsen, somså tydligt är ett vägval - ett vägval för fred, men påpalestiniernas bekostnad.Det finns ju två vägar här: antingen försoning el-ler också nedkämpande av fienden till varje pris. Hanhar gett uttryck för att den linje han stöder är ned-kämpande till varje pris.Med den yttrandefrihet vi har i riksdagtycker jag att jag har rätt att uttrycka en sådan oro,speciellt med tanke på att jag inte har dömt utfredsprocessen utan säger att vi måste ge det hela enchans. Han kräver ju stöd i parlamentet för att kunnagenomdriva sin politik, och det kan ge visst hopp.Men jag känner en oro. Det var ju faktiskt han somsåg till att kriget kom i gång igen på Tempelberget.Det är precis som med situationen i Österrike:Man kan uttrycka rädsla för de högerextremister somdär finns, som man respekterar demokratin.Anf. 124 ():Fru talman! Jag bestrider ingalunda att yttrande-friheten ger rätt att säga dumma sakeri kammaren. Men samma yttrandefrihet ger ocksåmig rätten att påpeka detta.Om fredsprocessen i ska ha en chanskrävs det två parter som söker förståelse över degränser och barriärer som så länge har skilt dessaparter åt.