prot · GP0946 · 2001-12-12 00:00:00 — Någrasifferuppgifter:Den svenska produktionen av barrträvaror uppgårtill till ett värde av 25 miljar-der. Den verksamheten sysselsätter 14 000 personer.Detta ska jämföras med möbelbranschen som baraförbrukar råvara och sysselsätter12 000 personer, men genererar ett produktionsvärdepå . Snickerinäringen i sin turförbrukar , sysselsätter 8 000personer och skapar ett produktionsvärde på 7 miljar-der kronor.Fru talman! Enligt uppfattning ärdet nu hög tid att utvecklar ett nationellthandlingsprogram för ökad användning av trä. Såda-na program finns i , , Frankrikeoch . Möjligheten för en ökad användning avträ inom europeisk byggindustri är stor. I Europabyggs det ungefär 1,8 miljoner bostä-der. Av dessa kan anses vara byggda i trä jäm-fört med i . En ökning till mot-svarar 180 000 lägenheter, dvs. tio gånger fler än densvenska marknaden . Det skulle motsvara 20 %av den totala volymen av sågade varor i Sverige.För att svensk träindustri ska kunna överlevakrävs att man förmår möta de nya krav som kundernainom bygg- och byggkomponentindustrin ställer. Detkräver i sin tur ett ökat samarbete mellan de svenskaföretag som har en gemensam kund. Det behövs inteminst ett ökat samarbete utanför den traditionellaträindustrin, liksom nya organisationslösningar för attverksamheten både ska bli konkurrenskraftig ochlönsam. Därför är förslaget om bildandet av ett natio-nellt träkluster positivt.Lyckas träindustrin möta de nya utmaningarna vi-sar erfarenheter från möbel- och snickeriindustrin attproduktionsvärde och sysselsättning har mycket liteatt göra med råvarusituationen. Om man lyckas kandet bli en dubblering av antalet sysselsatta. Det gyn-nar sågverks- och snickeriindustrin och skapar regio-nal tillväxt där den som mest behövs.Fru talman! Jag vill dessutom yrka bifall till re-servation 15. Den handlar om en utredning som gällerförutsättningar och möjligheter att använda medelfrån vattenkraften till att skapa regionala fonder föratt stimulera sysselsättning och tillväxt i de regionerdär vattenkraften skapats. Jag vet av egen erfarenhetoch hygglig kännedom om landet i dessa områden attdet är behovet av riskvilligt kapital som är det störstaproblemet när det gäller att investera och utveckla.Jag tycker personligen att det är trist att vi intekunde få till en utredning. Jag vill inte i förväg sägavad resultatet skulle bli, vi borde ha fått utreda fråganordentligt. Tillgången till riktigt riskvilligt kapitalskulle kunna underlättas i dessa regioner om manskapade fonder utifrån de avkastningar som jag harpekat på. Det är en fråga som jag vet att Regionalpo-litiska utredningen har tangerat, men inte utrett.Med det sagda yrkar jag alltså bifall till reserva-tionen 15.Anf. 58 () re-plik:Fru talman! Låt mig instämma i att det känns nå-got märkligt att efter det briljanta anförandet av gene-ralsekreterare diskutera regionalpolitik.Men kanske är det så att regionalpolitik och regionaltillväxt som fördelas lika över hela landet bidrar tillatt effektivare och mer generöst också kanskapa förutsättningar för en solidarisk värld. I såmåtto finns det en idémässig koppling mellan det vinu diskuterar och det vi tidigare hörde.Den regionalpolitiska utredning som jag satt ikom mycket riktigt fram till att det sannolikt behövsen översyn av kreditsystemen när det gäller hur före-tagen ska växa i vårt land. Ett av förslagen som vitittade närmare på var kreditgarantiföreningar. Detkommer såvitt jag har blivit underrättad att kommanågon form av utredning, tankar om bildandet av flerkreditföreningar.Den fråga jag har att ställa till sig av att jag, när jag läser reservationernatill de här två betänkandena, ser att iden reservation till betänkande nr 4 som gäller före-tagsstöden tillsammans med , säger att "för de företags-stöd som trots allt behövs anser vi i likhet med denregionalpolitiska utredningen att inriktningen i hu-vudsak bör ligga på generella stöd". Det måste jag harespekt för.Men när jag sedan tittar på reservationen till detandra betänkandet, nr 2, där det handlar om avskaf-fandet av småföretagarstödet, det stöd som den regio-nalpolitiska utredningen också föreslog skulle avskaf-fas, säger att det stödet inte behöveravskaffas, utan det ska vara kvar. Då vill jag veta:Var står egentligen när det gällerföretagsfrågorna?Anf. 59 () replik:Fru talman! Det är klart att vid skilda tillfällen kandet uppstå nyansskillnader. Min personliga bedöm-ning är att vi fortfarande behöver ha kvar vissa for-mer av selektiva stöd. Jag vet mycket väl att vi hardeltagit i den allmänna beskrivning som ReynoldhFurustrand har återgivit här. Men därifrån till utgifts-området behöver vi enligt min egen uppfattning fort-satt ha kvar vissa selektiva stöd.Anf. 60 ():Fru talman! Jag vill säga att jag hade samma fun-deringar som när vi förut lyss-nade på . Det var stora bekymmer, och endel av det vi sysslar med här är relativt små bekym-mer. Men det kan också finnas skäl att knyta ihop dethela. Jag vill minnas att det är den återigenaktuelle som sagt: Think global and actlocally. Då finns det väl all anledning att vi för attkunna skapa en bra värld också agerar på ett fint sättpå det lokala planet.När jag läste propositionen, som är huvudaktenbakom det vi sysselsätter oss med i den härdebatten, kom jag osökt att tänka på ochen inte helt obekant replik från : Ord, ord, ord.Jag tror att det var som tidigarei debatten använde uttrycket halvmesyr. Det är ändå ivissa avseenden en ganska snäll bedömning.Jag hade väntat mig någonting helt annat. Närman tittar på de två motioner av mig som finns med ibetänkandet kan man fråga sig hur jag å ena sidan kankomma med förslag och å andra sidan yrkar avslag.Motionerna är skrivna i omvänd ordning. Jag hadefortfarande en förhoppning när jag väckte motionN232 att jag kunde påverka och skicka med några ordpå vägen. Så kom det som sedan ledde till att jagväckte en motion med rubriken - fast det något överdrivet känsliga kammar-kansliet ändrade på rubriken. Men jag tyckte exakt attdet blev en tummetott. Efter allt detta utredande ochallt detta arbete hade jag väntat mig lite mera.Jag tror att det var som tidi-gare talade om att alla ska ha lika möjligheter - ivarje fall sade statsrådet det. Jag tycker inte heller attdet ska vara några särsatsningar eller särlösningar.Det som ska skapas är lika möjligheter.Jag är skärgårdsbo. Jag kan konstatera attberoende på var man bor har man olika möjligheter.För lika belägna öar finns ansvarsvägarfram till en färjehamn och vägverksvägar på öarna.På vissa sträckor går det att fortsätta eftersom manhar betalat sin vägskatt, man kan ta med sig fordonetutan kostnad och köra det när man kommer fram tillön. På grannön går det inte att göra.Det har gjorts en utredning på området. Förra åretnär jag frågade fick svaret att utredningen var pågång. Det var ungefär som betänkandetlades fram. Resultatet av det skulle visa sig i kom-mande propositioner. Där blev det inte ens en tum-metott, fru talman.Det går att peka på många sådana frågor som detfanns alla skäl att bearbeta. På grund av att det är ettstort område som behandlas i propositionen och ibetänkandet är spretigheten ganska påfallande.I en av mina båda motioner som är aktuella isammanhanget tar jag upp frågan om att använda sigav på ett bättre sätt. Det finnsnumera många titlar på folk som arbetar med sam-hällsfrågor. Jag har talat med en s.k. skär-gårdsutvecklare. Vederbörande konstaterar efter attha varit i kontakt med sina kolleger i andra delar avlandet att det är väldigt många kommuner som intehar någon som helst aning om hur de ska bete sig föratt få del av de många slantar vi betalar in. De säger:"Vi ska hämta hem EU-pengar." Jag säger: "Vi skahämta hem de pengar vi har betalat till EU. Vi harlika stor rätt som någon annan att få dem." Där finnsett stort arbetsområde för statsmakterna att se till lokalt och regionalt är medveten om - eftersomman själv ofta saknar kapacitet - hur man ska ta varapå möjligheterna.Vi har betalat pengarna. De ska vara till för att ut-veckla regioner även i vårt land. Det händer ingen-ting. Pengarna fryser inne, och vi vet av alla de ytt-randen som har kommit från dem som har bedömtarbetet inom EU-området att vi tillhör de sämre närdet gäller att utnyttja de gemensamma fonder ochresurser som finns.Det är mycket av detta som hade kunnat finnasmed i propositionen och som borde ha beaktats ibetänkandet. Det nyttjar inte mycket till att nu stå ochåter kräva avslag på propositionen. Min motion i denfrågan är den första som avstyrks i betänkandet.Fru talman! Jag är mycket besviken över det akt-stycke i form av denna proposition som har lagts framav regeringen. Den kommer inte att lösa många av deproblem som vi har i stora delar av vårt land. Det ärnästan ett hån att tala om att detta är ett sätt att få helalandet att leva. Det kommer det inte att göra så längevi inte ger alla delar av landet samma möjligheter.Det gör vi inte i dag.Anf. 61 ():Fru talman! Mitt anförande handlar om jämställd-hetsstrategin i den regionalpolitiska propositionen Enpolitik för tillväxt och livskraft i hela landet somnäringsutskottet har behandlat i sitt betänkande.Vänsterpartiet står, som bekant, bakom både sam-arbetspropositionen med s, v och mp och betänkan-det, med undantag för en reservation om utökad an-vändning av bygdemedel och återföring av del avvattenkraftsvinsten. Mitt anförande ska ses som enliten komplettering av den jämställdhetsstrategi somfinns i betänkandet.Moderaterna skriver i sin motion att regeringen iden regionalpolitiska propositionen rör sig bort frånen jämställdhetspolitik som innebär särskilda åtgärderför kvinnor. Men kritiserar propositio-nen för att det regionalpolitiska jämställdhetspro-grammet nästan uteslutande består av särskilda åtgär-der för kvinnor - t.ex. affärsrådgivare för kvinnor ochresurscentrum för kvinnor.Jag vill i detta sammanhang upplysa om att det ipropositionen framgår som en av nio utgångspunkteratt politiken ska bidra till ökad jämställdhet. Detframgår också att i det praktiska arbetet användsframför allt två metoder för att uppnå målet för jäm-ställdhetspolitiken. De två metoderna är dels main-streaming, dvs. integrering av könsperspektiv i samt-liga samhällsanalyser, dels särskilda insatser förkvinnor.De här två strategierna har dock visat sig medföraproblem. De åtgärder som riktar sig till kvinnor äralltför begränsade för att ha möjlighet att få en reellförändring till stånd. De särskilda åtgärderna harockså ofta fått stryka på foten till förmån för main-streaming. För att mainstreaming ska fungera i prak-tiken krävs att man har kunskap om den rådandekönsmaktsordning som vi lever i. Jämställdhetspoliti-ken har som uppgift att bryta en samhällsstruktur somexisterar och ständigt reproduceras, där män har stormakt och kvinnor har liten makt, där män är överord-nade och kvinnor är underordnade, där män är normoch kvinnor är undantag.Bland de nationella jämställdhetsmålen är jämnfördelning av makt och inflytande och lika möjlighe-ter för kvinnor och män vad gäller t.ex. eget företa-gande centrala aspekter. Båda könen ska vara repre-senterade inom alla samhällsområden och på allabeslutsnivåer för att både kvinnor och män ska kunnapåverka samhällsutvecklingen på lika villkor.Detta är också en viktig makt- och resursfråga.Sverige, som internationellt räknas som föregångs-land när det gäller jämställdhet mellan kvinnor ochmän, har när det gäller näringslivet en mycket långväg kvar. Det gäller både representation i bolagssty-relser och möjlighet till makt över sin försörjning somföretagare.Fru talman! En expertgrupp har utarbetat en rap-port, Om regionalpolitiken blev jämställd - jäm-ställdhetsperspektiv på regionalpolitik. I ett pressmeddelande från gruppenlyftes följande förslag fram:· Regionala utvecklingsresurser bör kvoteras.· Statliga bidrag till regional utveckling hålls inneom inte rättvis resursfördelning för kvinnor re-spektive män uppnås.· Fortsatta satsningar på lokala eller regionala kom-petens- eller utvecklingscentrum för kvinnor, af-färsrådgivare för småföretagare, bättre möjlighetertill småskaligt riskkapital och stimulans till små-skaligt företagande.I slutet av rapporten finns ett förslag som är mind-re känt men som jag tycker är värt att ta till sig. Detgår ut på att det skulle behöva göras en mer heltäck-ande genusanalys av regional utveckling. Genusana-lysen "bör mera ingående utvärdera resultaten av denhittills förda regionalpolitiken för kvinnor och män.Målet med en sådan utredning är att ta fram underlagför att framtidens regionalpolitik skall fungera likaväl för kvinnor som för män. "Expertgruppen har letts av jämställdhetsdirektörSimone , i detta vill jag ha sagt att det återstår en hel del attgöra för att få en jämställd regionalpolitik.När jag läser utskottets ställningstagande vadgäller resurstillskott på somska gå till basfinansieringen av regionala och lokalaresurscentrum nämns bara den ena metoden för enjämställd politik, dvs. Jag saknarmotivet som grundar sig på den andra metoden, dvs.särskilda insatser för kvinnor. I klartext handlar denutökade satsningen om att skapa förutsättningar föratt finansiera basverksamheten för regionala ochlokala resurscentrum, dvs. personal, lokaler och ad-ministration. Syftet är att göra det möjligt för dessacentrum att i större utsträckning än ha den orga-nisation som krävs för att utveckla, driva och redovi-sa projekt.Fru talman! Vad finns det för ytterligare åtgärdersom är steg i rätt riktning för att få en jämställd regi-onalpolitik? Låt mig nämna några av dem.· När det gäller regionala partnerskap, arena församverkan och samråd, framgår att andelen kvin-nor som är med måste öka avsevärt i förhållandetill dagens situation. Ett jämställt partnerskapfrämjar samhällets demokratiska utveckling. Detär av vikt att partnerskapen tar till vara olika aktö-rers kompetens och erfarenheter, t.ex. länsstyrel-sernas jämställdhetsfunktion och lokala och regi-onala resurscentrum för kvinnor.· När det gäller regionala tillväxtprogram framgårdet i propositionen att de bör utarbetas i part-nerskap vars sammansättning bör breddas medjust lokala och regionala resurscentrum och läns-styrelsernas jämställdhetsfunktion.· När det gäller ingår deti direktiven att kommittén ska utgå från ett jäm-ställdhetsperspektiv med utgångspunkt i Jämitsslutbetänkande Jämställdhet - transporter och IT.· Vad gäller kunskap och kompetens bidrar till-gången till utbildning och en högre utbildningsni-vå hos befolkningen till både ökad jämlikhet ochjämställdhet i samhället. Möjligheten till flexiblastudier och tillgång till lärcentrum innebär att bå-de kvinnor och män kan kombinera studier ochdelat ansvar för hem och barn.· När det gäller kapitalförsörjning har studier visatatt kvinnor upplever större problem än män i låne-situationer. De använder riskkapital förhållandevismindre än andra grupper av företagare. När detgäller mikrolån som införs är det en förbättring avde tidigare s.k. företagarlånen till kvinnor.· När det gäller stärkt företagsamhet och ett ut-vecklat entreprenörskap ska åtgärderna utgå frånde nationella jämställdhetsmålen och såledeskomma kvinnor och män till del i lika stor ut-sträckning.· När det gäller affärsrådgivning för kvinnor gällerprincipen att främja kvinnors företagande genomsärskilda åtgärder, och det har visat sig leda tillframgångar. Affärsrådgivning till kvinnor bör där-för även fortsättningsvis vara en del av det lokalaoch regionala utbudet av näringslivsservice.· Åtgärder för att stärka kommuner och landstingmed befolkningsminskning handlar om att främjasamverkan - där finns medel avsatta - mellankommun och landsting, och där kommer särskiltjämställdhetsperspektiven att beaktas.Anf. 62 () replik:Fru talman! Jag har en fråga angående jämställd-heten och selektiva företagsstöd. I den regionalpoli-tiska utredningen konstaterade man att de selektivaföretagsstöden missgynnade tjänstesektorn och mjukasektorer i näringslivet, medan stöden konserveradegamla industristrukturer. Därmed drog man ocksåslutsatsen att de selektiva stöden missgynnade kvin-nors företagande.Min enkla fråga till är denna: AnserSiv Holma att vi ska slopa de selektiva företagsstödenför att på det sättet gynna kvinnligt företagande?Anf. 63 () replik:Fru talman! Problemet med mainstreaming, somOla egentligen förespråkar, är att man måsteha medvetenhet om att det råder en viss könsmakts-ordning. Läser man då motion ser manatt de inte på något sätt ens vill synliggöra att detfinns en könsmaktsordning där kvinnor underordnas.Om man har en medvetenhet om att det finns enkönsmaktsordning vet man också att i det system somvi har missgynnas kvinnor på grund av denkönsmaktsordningen. Men har man också den med-vetenheten att man vill göra något åt det måste manockså vidta åtgärder som riktar sig särskilt till kvin-norna.Jag skulle vilja fråga : Anser han ochModeraterna att det råder en könsmaktsordning isamhället som missgynnar kvinnor?Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag ställde en fråga och fick en mot-fråga. Jag kan säga, utan att överdriva, att könsmaktinte är mitt gebit. Däremot känner jag väldigt mycketför lika förutsättningar, vare sig det gäller företagandeeller något annat.Min fråga gällde just att de selektiva stöden miss-gynnade kvinnor, enligt utredningen, och frågan gäll-de då om är beredd att avskaffa de selekti-va stöden. Hon har chansen en gång till att svara påden frågan rakt upp och ned.Den andra frågan gällde att vi har skrivit i en re-servation att om man öppnade för konkurrens i denoffentliga sektorn - vård, omsorg och allt detta -skulle det skapas enorma möjligheter för kvinnligtföretagande. Vi vet att av de anställdai den sektorn är kvinnor. Är det en åtgärd, enligt SivHolma, som skulle främja kvinnligt företagande ochdärmed mer av jämlikhet när det gäller företagande?Anf. 65 () replik:Fru talman! Jag tolkar svar så att haninte ser att det finns en speciell könsmaktsordning.Jag är också för lika förutsättningar för människor attleva ett bra liv och driva företag, men jag utgår frånatt vi har en könsmaktsordning där kvinnor är under-ordnade och män är överordnade. Därför tycker jag,precis som jag sade förra gången, att det behövs sär-skilda åtgärder. Vi klarar inte av att få den här jäm-likheten och jämställdheten med generella åtgärder.Den andra frågan var om den öppna konkurrensenska skapa enorma möjligheter för kvinnligt företa-gande. Jag tror, fru talman, att det är en överdriventro på att det skulle vara lösningen på de behov somfinns i t.ex. kommunsektorn. Kommunsektorn harstörre behov av att få mer resurser för att kunna höjade låga kvinnolönerna.Jag kan bara säga, utifrån ett regionalt perspektiv,att jag tror inte att om man t.ex. privatiserade envårdcentral i skulle det innebära mer jobb förkvinnor. Det visar sig dessutom att om man lägger detpå entreprenad blir det åtskilligt mycket dyrare. Detinnebär att det inte är något alternativ, speciellt inte isådana områden där det privata inte har ett tillräckligtkundunderlag för att kunna få vinstintressen. Det är judet som är drivkraften i att utsätta de här områdenaför konkurrens. Då är offentlig sektor en viktig del isolidariteten, att även ha vård, skola och omsorg i deområden där det inte finns så många människor.Anf. 66 ():Fru talman! Ämnet vi diskuterar nu är en politikför tillväxt och livskraft i hela landet. Regionalpolitikinnebär för mig som centerpartist att fast-ställer vissa ekonomiska ramar för att skapa likvärdi-ga villkor för utsatta regioner. Därutöver behöverriksdagen ta beslut som ger mer befogenheter tillregioner och kommuner. Genom att flytta ut maktenoch ansvaret till regionerna tar vi bäst till vara delokala förutsättningarna och initiativen och kan stop-pa den regionala och sociala klyvningen i landet.Detta främjar också jämställdheten.Många av dagens utflyttningsregioner tillför storaekonomiska resurser till storstäderna i form av skatterfrån vattenkraften, malmen, skogen och näringslivet.Men med ett genomtänkt utjämningssystem kan endel av skattemedlen återföras till utflyttningsregio-nerna. Att utjämna kostnader och intäkter är ett brasystem för att hela landet ska bli livskraftigt. Statligtekonomiskt stöd till kommuner som , Årjängoch i gynnar även Stockholm.För att människor ska kunna bidra till en regionsutveckling krävs det insikt om vilka åtgärder som ärmest behövliga. De senaste årens eftersläpningar påvägunderhållet engagerar alla. Oavsett var i landet jagbefinner mig får jag frågan: När kommer det merpengar så att vägstandarden kan förbättras? Bra vägarbetyder väldigt mycket för människor runtom i lan-det. Det kan också vara avgörande för var man skabosätta sig och var man väljer att investera i företag.Det behöver också kompletteras med ett ökat reseav-drag för att människor ska bli mer välvilliga till attpendla mellan bostad och arbete.Bra kommunikationer med olika transportslag bi-drar till en utvidgad och stark arbetsmarknadsregion.Vi behöver såväl bra järnvägsförbindelser med om-världen som en väl fungerande sjöfart. För Värmlandoch utgör Vänersjöfarten ett viktigttransportslag för transporter av skrymmande godssom inte kan fraktas på annat sätt. För oss i Värmlandär det en viktig regionalpolitisk fråga.En regions tillväxt är beroende av att människorhar arbete, att företag etableras och att befintligaföretag har vilja och förutsättningar att växa. stårvi åter inför dagliga varsel och stigande arbetslöshet.En hårdnande konkurrens från omvärlden gör sigdagligen påmind för oss i . När samhälletförändras i en allt snabbare takt är det viktigt att vitänker i nya banor och att samhällets resurser sam-ordnas bättre.Att förstärka det regionala och lokala ansvaret förarbetsmarknadspolitiken är en viktig och aktuell regi-onalpolitisk fråga. Det ska även innefatta större frihetatt använda statliga medel för att den arbetslöse ska fåen bra omstart. Vi vet att många slussas runt i sys-temet . Vi tror att genom en individuell hand-lingsplan som främst gynnar den arbetslöse bidrar viockså till en högre träffsäkerhet för att hitta rätt ut-bildningsväg. Det minskar också sammantaget kost-naderna i samhället.Den svenska arbetsmarknaden är världens mestkönsuppdelade. Det har bl.a. bidragit till löneskillna-der mellan män och kvinnor. Många kvinnor i vård-och omsorgsyrken har dessutom mistsina jobb, medan andra blivit kvar med en störrearbetsbörda. På många mindre orter har det varitmycket svårt att finna ersättningsjobb för de drabbadekvinnorna. Gemensamt för många av dessa kvinnor äratt man ställer sig frågan vad man ska göra i framti-den. Kan företagande vara ett alternativ?Vi vet sedan många decennier tillbaka att detfinns en könsmaktsordning i samhället. Oförmåganatt anpassa samhällets insatser till kvinnligt företa-gande har varit stor. Detta föranledde attta ett initiativ . Det var BörjeHörnlund som gjorde det med bistånd av MaudOlofsson. Där föreslog man särskilda satsningar iform av kvinnliga resurscentrum ute i länen och ettnationellt resurscentrum på . Behovet av attsamla kunskap var mycket stort, och är det fortfaran-de. Det här har också visat sig vara mycket lyckadesatsningar. Det gläder mig att man åter satsar på regi-onala centrum särskilt riktade till kvinnor.För att regioner ska utvecklas positivt behövs detbåde män och kvinnor. Det behövs tillgång till råd-givning, utbildning och finansieringsmöjligheter. Detbehövs bättre villkor för företagande i allmänhet ochför kvinnor i synnerhet för att verkligen få fart ochlivskraft i hela . , då kvinnors före-tagande var , har det skett en positiv ökning. finns det kvinnliga företagare.Nya typer av företag växer fram. De vanligaste fö-retagen som startas är inom vård, omsorg ochutbildning. Kvinnor har också en annan företagskul-tur än män. Kvinnor startar ofta sina företag somenskilda företag. De har också större svårigheter att fåriskkapitalförsörjning än vad män har. Av ca 3,2miljarder kronor utlånade medel gick tillkvinnliga företagare.