prot · GO0962 · 2001-02-07 00:00:00 — Resultatet av denfruktansvärda stormningen av säkerhetsmilitäreninnebar att 32 människor dog och drygt 140 männi-skor blev illa skadade. Vi vet inte allt om hur dettagick till. Vi vet att det finns uppgifter om kemiskavapen, och det finns en rad andra otäcka historieromkring just stormningarna.Därför menar jag att inte bara ska levaupp till Köpenhamnskriterierna. Det är självklart omlandet ska bli medlem i EU. Man ska också se till attde ansvariga för illdåden ställs inför rätta. Man ska setill att det tillsätts en oberoende kommission somundersöker vad som hände under stormningen.Jag vill ställa en fråga till . Honnämnde att borde kunna skicka någon repre-sentant. Vore det inte lägligt att i en sådanoberoende kommission hade med en representanteller tog initiativ till detta? Jag har frågat utrikesmi-nistern tidigare om man inte från svensk sida, nu närman är ordförande i , kunde ta initiativ till en så-dan oberoende kommission. Det är väldigt viktigt attdetta blir utrett och att dialogen mellan de politiskafångarna och myndigheterna återupprättas. Det måstevi göra allt vi kan för att få till stånd.Jag har en fråga som kanske kan sva-ra på. Den handlar om en landstrategi för . Jaghörde att frågade utrikesminis-tern tidigare om detta men att hon inte fick någotriktigt svar. Om möjligen har ett svarskulle vara intressant att höra.Turkiet har ett nationellt program för anpassningtill . Det vet vi att man arbetar med,men vi vet inte när det nationella programmet kom-mer till stånd. Jag har frågat utrikesministern omdetta tidigare, men hon hade inte något direkt svar pådet. Det är viktigt. Vi som har varit där har påtagligtupplevt att man säger en sak men gör en annan sakoch att man tror att det är tillräckligt. Det är något vimåste sätta tummen på. Vi accepterar inte att mansäger en sak men gör en annan sak, framför allt intenär det gäller mänskliga rättigheter.Fru talman! Min talartid rinner ut. Jag skulle gär-na ha tagit upp förhållandena i , men jag hinnerinte i det här anförandet. tog upp fråganom förtryck av tidigare. Det är kolossaltoch har pågått sedan ett halvt sekel. Vi ser ingenljusning. Därför måste ta initiativ i den fråganför villkorslösa förhandlingar. FN bör ha med enrepresentant i sådana förhandlingar mellan Dalailama, exilregeringen och kinesiska ledningen.Anf. 97 () replik:Fru talman! Per tar upp frågan om land-strategi för . Det är mycket riktigt att denfrågan är väckt. Frågan finns med i den skrift somberör omvandlingen av generalkonsulatet i Istanbulsom lämnade ifrån sig alldeles nyligen.I och med att det finns med i paketet, strategi gente-mot och samarbete genom generalkonsulatetsomvandling, är det ingenting som det har fattats be-slut om. Det kommer, som Per förstår, att dis-kuteras framöver. Jag kan inte föregripa det beslutet.Det kommer tillbaka. Det finns anledning att ta uppdet här när vi diskuterar förändringar av ambassaderoch generalkonsulat i utskottet på ett kommandesammanträde.Jag skulle främst vilja tacka Per för att hantar upp förhållandena i fängelserna i . Vi harförsökt att ta upp frågan om från lite olikautgångspunkter. Jag har valt att koncentrera mig påassyrier/syrianerna . Jag har ett engagemang förden syrisk-ortodoxa prästen . Meneftersom jag och , en kollega, ånyoska resa ned till - jag tror att det var det PerLager syftade på - har vi möjlighet att på plats stäm-ma av stämningarna och vad som sker när det gällersituationen i fängelserna om den inte är löst till den22 februari. Tyvärr ser situationen ut att bli alldelesför långvarig.Jag är, på samma sätt som Per , djupt oroligför vad som sker i och i de turkiska fängel-serna. Vi har ofta nämnt . Det finns andrafångar som vi har engagerat oss för på olika sätt.Vi tycker att det är viktigt att ha en sådan standardatt det motsvarar europeisk standard. Men kravet påen ökad standard får inte innebära att vi sänker kra-ven när det gäller att folk ska känna sig säkra ochtrygga i fängelserna. Tortyr och övergrepp i fängel-serna är naturligtvis helt oacceptabelt.Än en gång: Jag är glad att frågan har lyfts framså att vi har haft tillfälle att markera att vi har kravoch förväntningar på i frågan.Anf. 98 PER () replik:Fru talman! Det är märkligt att fängelser medisoleringsceller, byggda med en högre standard, skaväcka ett sådant motstånd. Det är för oss i väst, iEuropa, ganska obegripligt. Det beror på att vi intehar traditionen av tortyr bakom stängda dörrar somman har därborta. En stängd dörr innebär livsfara.Här kanske den innebär en trygghet i fängelserna. Härmåste vi tänka oss för när vi pratar om modernise-ringen av fångvården i ett land som Turkiet.Dödsfastan är fruktansvärd, katastrofal. Världenmåste säga någonting. Världen måste protestera.Sverige som ordförandeland i EU måste ta initiativtill en högljudd protest, en märkbar, kraftfull protest.Man kan göra det genom att kräva en oberoendekommission. Man kan erbjuda att ta med represen-tanter från t.ex. Sverige.Det är viktigt att göra rent hus med händelsen.Den var så pass svår och fruktansvärd att vi måstekomma till botten med vad som hände.Anf. 99 () replik:Fru talman! Finns det en möjlighet för attspela en positiv roll är vi naturligtvis beredda att tadet ansvaret. Sedan kan det finnas olika vägar att varaen del i en positiv process när det gäller en lösning avfängelsekonflikten i Turkiet.Per använder sig av argument och storaförhoppningar om EU. Då kan jag som socialdemo-krat här i kammaren säga att jag bejakar att vi använ-der EU som redskap för att förbättra de mänskligarättigheterna och situationen i de turkiska fängelser-na. Men Per är i en annan situation. Han beja-kar inte EU. Då måste det vara svårt att använda EUsom ett möjligt redskap i den situationen. Hur ser PerLager på dubbelheten, att det man säger inte hängerihop i det ena eller andra forumet?Anf. 100 PER () replik:Fru talman! Det är inte svårt att svara på det. EUfinns, och är medlem i EU. är ordfö-rande i EU just , oavsett vad jag och mitt partianser om detta. Vi har ett oerhört stort inflytande justnu när det gäller utvidgningen av EU, framför allt omkandidatländernas MR-situation.Det är där man kan göra insatser. Där ska Sverigegivetvis göra insatser. Det är självklart. Det har ing-enting med min och mitt partis inställning till EU ochtill medlemskap att göra.Anf. 101 ():Fru talman! När TV-kamerorna slocknar ochmassmedierna inte längre bevakar tappar vi ganskasnabbt intresset för olika delar av världen. Jag tänkteatt jag skulle fokusera på ett av de områden som vitidigare såg på TV var och varannan kväll men somvi inte hör så mycket av , och det är Östtimor.Efter många år då ingenting hände som förde frå-gan om framtid framåt påbörjade man 1998diskussioner om någon form av självstyre och mins-kad militär närvaro. En del politiska fångar släpptesockså, men den indonesiska militären behöll fortfa-rande i ett fast grepp. För att stärka mot-ståndet mot självständighet för beväpnadestusentals civila ur den minoritet av befolkningen somville att området skulle förbli en del av Indonesien.När frågan om en folkomröstning på allvar börja-de diskuteras valde den indonesiska rege-ringen att flytta frihetsledaren frånfängelset till husarrest för att han skulle kunna med-verka till en lösning av problemen. Då hoppades vialla på en fredlig lösning, men det året utbrötvåldsamma demonstrationer i Dili och andra städer.De riktades mot planerna på en folkomröstning ochgenomfördes av milis som var lojal mot Indonesienoch som beväpnats av den indonesiska armén.Slutligen bestämdes ändå att en folkomröstningskulle hållas . Milisledarna för-klarade att de aldrig skulle acceptera att Östtimorskulle bli en självständig stat. De visade sitt missnöjegenom upprepade våldsdåd.När resultatet av omröstningen redovisades avFN:s generalsekreterare inledde milisen utan ingri-panden av indonesisk polis eller militär våldsammaterroraktioner. Människor mördades och fördrevs frånsina hem. Butiker och offentliga byggnader förstördesoch plundrades. FN-personal och kontor attackerades.Tusentals människor flydde upp i bergen, där de sak-nade skydd, mat och vatten. Över 200 000 flyktingarfraktades av militären över gränsen till Västtimor, därde placerades i läger.Efter omvärldens fördömanden av terrorn ochuppmaningar till den indonesiska regeringen att åter-ställa ordningen meddelade president atten FN-styrka kunde sättas in och att regeringen äm-nade respektera folkomröstningens resultat.Efter starka påtryckningar från omvärlden tillätsösttimorianska flyktingar i Västtimor att återvändahem, men repatrieringen har gått långsamt, och fort-farande finns flyktingar kvar i läger i Västtimor.De östtimorianska flyktingar som ännu inte kun-nat återvända måste ges möjlighet att komma tillbakatill sina hem, och måste avväpna ochupplösa de milisgrupper som fortfarande sprider ter-ror och skräck omkring sig.Om vi tittar på hur situationen är kan vi seatt vädjade till deindonesiska säkerhetsstyrkorna om bättre skydd,sedan minst tre människor mist livet i sammandrabb-ningar mellan anhängare och motståndare till själv-ständighet nära i den östtimorianskahuvudstaden . flyr på nytt tusentals människorpå grund av de nya våldsutbrotten.Tidigare har avvisat alla förslag om attsläppa in utländska fredsstyrkor i området med hän-visning till att de egna soldaterna klarar situationen påegen hand. Den indonesiska presidentens närmasterådgivare rapporteras nu ha uttalat att det vore värt attöverväga en fredsbevarande FN-styrka om läget iÖsttimor förvärras ytterligare.Det är angeläget att den följerutvecklingen och agerar i FN om inte den indonesiskaregeringen förmår avväpna de milisstyrkor som terro-riserar befolkning. Det är också en angelä-gen uppgift att stödja en försoningsprocess som ledertill att människorna på lyckas bryta dendjupa misstro som tidigare rådde och som utgjort enav grunderna för det våld som drabbat människornaså hårt. Det är genom försoning som ett nytt Östtimorkan finna hopp för framtiden.Tyvärr var jag lite sen med att begära replik tidi-gare. Eftersom jag har tid kvar passar jag på nu istället. Tyvärr har , som höll sitt anfö-rande tidigare, lämnat kammaren, men han taladeväldigt mycket om situationen i . Jag ville gärnabemöta det lite grann. Den gör enhel del för att bygga upp kontakter och föra en dialogmed den kinesiska regeringen och med det kinesiskafolket.Förra våren - - skickades ett antal delega-tioner till . Det var representanter för näringsliv,handel, kulturlivet och för akademikerna och utbild-ningssektorn över huvud taget. Vi parlamentarikerinbjöds att ingå i en delegation som sändes från diskutera demokrati ochmänskliga rättigheter i Kina.Tyvärr avstod både och Folkpartietfrån att delta i den delegationen. Det var jag och enrepresentant från kd som var i . Det var inte allsså att vi undvek att diskutera vare sig demokrati,mänskliga rättigheter eller dödsstraffet. Vi underströkvikten av folkrörelser och vad folkrörelser har betyttför den svenska samhällsutvecklingen. Vi diskuterademänskliga rättigheter, och vi talade också om att vigång på gång och ända tills man förändrar sin inställ-ning till dödsstraffet kommer att ta upp frågan omdödsstraff med kineserna.De parlamentariker från som vi träffade be-rättade för oss att det var första gången som de somparlamentariker hade möjlighet att diskutera medparlamentariker från västvärlden denna typ av frågorom mänskliga rättigheter.Jag tror att det är väldigt viktigt, om man ser attdet i ett land råder en situation som inte är bra förbefolkningen, att föra en dialog med dem som fattarbesluten i det landet om man vill nå en lösning -annars når man inte något bra resultat.Anf. 102 (m) re-plik:Fru talman! Jag var den parlamentariker somskulle ha rest till . Jag vill säga att anledningentill att jag inte åkte inte var att jag inte ville åka elleratt partiet tyckte att jag inte skulle åka utan att jagfick förhinder av helt annan art. Jag vill bara att det iprotokollet ska framgå att det var på det sättet. Detvar alltså ingen demonstration från min sida att inteåka med.Jag tror i likhet med talaren att man vinner mycketpå att föra en dialog och på olika sätt vara tydlig idenna dialog. Jag håller helt med om analys av och dess angelägenheter,men icke desto mindre förespråkar jag gärna att manpå olika sätt kommer till tals och också då är tydlig.Anf. 103 () replik:Fru talman! Jag tror att vi är ganska överens idenna kammare om hur situationen ser ut i . Viär alla medvetna om att man har dödsstraffet kvar.Man åsidosätter mänskliga rättigheter. Man har inteföreningsfrihet. Man har inte åsiktsfrihet på det sättsom vi menar att man ska ha i en demokrati.Men som jag sade tidigare är det viktigt att vi fören dialog med dem och får dem att förstå att om de pånågot sätt ska kunna bli accepterade av världssam-fundet så måste de också leva upp till mänskliga rät-tigheter och demokrati.Anf. 104 (m):Fru talman! Jag tänkte ta upp kurdfrågan litegrann utifrån perspektivet norra . Det beror på attjag själv är engagerad i en biståndsorganisation somarbetar i norra . Jag gör resor där ett par gångerper år och känner ett särskilt engagemang för justsituationen i norra ni alla vet etablerades ett slags frizon efterGulfkriget. Det skedde ett uppror. En stor flykting-katastrof uppstod. Hundratusentals människor gicköver gränsen till och för att söka skyddmot de repressalier som regeringen i tillfoga-de de kurdiska provinserna. Man etablerade en s.k.icke-överflygningszon, non flying zone, över dennorra delen av det här området. Därvid kunde manockså etablera ett slags frizon, en zon där man fickmöjlighet att utöva ett eget styre. Man kan väl sägaatt det var ett slags safe haven.Det fanns en viss närvaro av den gamla konstella-tionen, som då bestod av , , ochFrankrike, som hade ett kontor i norra . Likasåetablerades det ett system med FN-poliser som skullekunna hjälpa alla frivilligorganisationer när det gälldeatt återuppbygga norra , så att människor skullekunna återvända från flyktinglägren i grannländerna.Jag vill påstå att det var ett av de mest lyckade åter-vandringsprojekt som har ägt rum somhar varit efter . Vi talar här om överen miljon människor som faktiskt återvände till norraIrak sedan en viss trygghet hade etablerats och storahjälpinsatser hade kommit till stånd.Man ordnade också fria val 1992. Det resulteradei att de två stora partierna, KDP och PUK, ingick ettslags regering för att handha angelägenheter i det härområdet. Partierna PUK och KDP kom så småningomi konflikt med varandra, och en hel del skärmytsling-ar ägde rum, för att inte säga att det var ett inbördes-krigsliknande tillstånd. Det kom till en uppdelningmellan de här två partierna. Det ena partiet tog densödra delen, och det andra partiet tog den norra delen.Nu har man två regeringar, två styren. Och stora in-satser har gjorts av framför allt och föratt försöka få ihop de här två partierna för att återigenetablera ett samstyre. Det finns ett s.k. Washingto-navtal som man nu försöker implementera. Just nu ärsituationen rätt så lugn. Man har närmat sig varandra,och det finns förhoppningar om ett gemensamt styreigen. Vi har däremot inte sett att det har blivit någotsådant ännu.De omgivande länderna har ju intressen i det härområdet. Det gäller , och i någon månSyrien och naturligtvis framför allt regeringen i Bag-dad. Som alla vet har det satts in sanktioner mot helaIrak och därmed också norra . Utöver det harregeringen i infört restriktioner för norra ,så man kan säga att det finns dubbla sanktioner. Tilldetta kommer att PKK, som väl inte längre harnågon stor militär aktivitet i , har tagit sintillflykt till norra och opererar därifrån.PKK som är en terroristorganisation och ingentingannat stör nu situationen i norra , och man använ-der kanske norra som bas för aktiviteter i Turki-et, även om de just kanske inte är så stora.Jag vill direkt säga att jag har en mycket stor för-ståelse för att som stat vill skydda sig från enterroristorganisation och menar att PKK är ett oros-moment för alla inblandade parter i hela regionen.PKK används också delvis av olika stater för att så attsäga slänga in grus i maskineriet. Därmed är det intesagt att jag står bakom hur rent allmänt be-handlar kurderna när det gäller mänskliga rättigheter.Någon har sagt tidigare att har att följa ochleva upp till Köpenhamnskriterierna om man ska fåinträde i EU. Det tror jag att man är medveten om.Det sker en etnisk rensning av kurder inne i självaIrak. Hundratusentals människor har fått lämna sinahem i , som gränsar till det här om-rådet, och blir då ett slags internflyktingar. Där be-hövs stora insatser av humanitär art. Det finns ocksåett stort antal, flera tiotusentals personer, som åter-vänder från . Kurder som har funnits i längeåtervänder, så det är en stor migration som sker. Ut-över detta lämnar många området, som alla vet. Var-för gör de det? Jo, därför att de inte vet riktigt hursituationen kommer att bli. Även om det rent materi-ellt har blivit lite bättre och även om demokratise-ringsprocessen i norra är positiv är det fortfaran-de en otrygghet. De vet inte vad som kommer atthända på lång sikt. De känner sig otrygga och vet intevad framtiden har i sitt sköte.FN har en stor roll i och med att man förvaltarde här oljepengarna. Det gör att humanitära insatserkan komma till stånd. Frågan är vad man gör . KanSverige, EU, andra länder eller FN börja diskutera omsanktionerna ska upphävas? Jag tycker faktiskt måste komma i dialog med regeringen i Bagdadså gott det går för att försöka upphäva dessasanktioner som slår så oerhört blint gentemot befolk-ningen.Man kan kritisera hur pengar används. Men fak-tum är att det är befolkningen som får ta stryk. Sveri-ge och EU bör försöka komma till något slags enighetkring hur man ska handlägga sanktionsfrågan. Mensanktionerna kan inte bara upphävas ensidigt rakt uppoch ned. Det måste också finnas någon politik om vadsom händer efter. Och ordentliga garantier för kur-dernas kulturella rättigheter och självbestämmandemåste då naturligtvis komma till stånd.Sverige har en bra profil där nere och kan göranytta. Jag hoppas verkligen att , tillsammansmed andra EU-länder, vill öka sin närvaro i området.Det har nämligen en mycket stor psykologisk bety-delse. Det skulle också vara intressant att arrangeraen delegationsresa dit ned. Tack, fru talman!Anf. 105 () replik:Fru talman! Jag har inget i sak att invända mot närdet gäller den beskrivning som gerav situationen. Jag vet att det finns ett engagemangfrån sida i de här frågorna, och detär ett engagemang som vi naturligtvis gärna vill stöttafrån vår sida.Men jag har en fråga eftersom jag vet att Gustafvon också har täta kontakter med företrädareför den kurdiska sidan. Jag tycker att det är oerhörtviktigt att man uttalar sitt stöd för deras mänskligarättigheter men också att man i de här dialogerna tarupp hur de i sin tur skapar bra levnadsvillkor förassyrier/syrianer, alltså andra minoriteter som finns isamma område. Vi vet att assyrier/syrianer fortfaran-de flyr från . Ofta anger de ju som skäl attde i sin tur känner sig förtryckta av kurderna.Vi har ett fall som är polisanmält i ochsom gäller död och de frågetecken somfinns kring vad som försiggick före hennes dödsfalloch varför det inte sker någon rättsprocess nere iKurdistan runt de här frågorna. Vi har också fråganom hedersmord och kvinnornas situation.Tar von upp de här frågorna i sin di-alog med företrädare för kurderna? Jag har själv gjortdet, inte minst med talmannen från . Men vibehöver bli fler som lyfter fram även de här frågorna.Anf. 106 (m) re-plik:Fru talman! Det finns en rad olika minoriteter -assyrier, syrianer, kaldéer, turkmener, yazider ochkanske vissa andra grupper. Personligen träffar jagföreträdare för dessa minoriteter nästan varje gång jagåker ned, så jag har god kännedom om förhållandena.Det är naturligtvis inte lätt att vara en minoritet i etthav av majoritet. Men det är självklart att jag somföreträdare för biståndsorganisationen inte kanpeka finger. Jag är där för att administrera humanitärahjälpinsatser. Jag kan inte byta hatt en gång , utan jag måste vara väldigt noga med attinrikta mig på humanitär hjälp. Jag ser dock framförmig möjligheten att öka demokratiprojekten i områ-det. Det innebär bl.a. att uttrycker en vilja attdemokratisera , och då kan dessa frågor tasupp på ett annat sätt.Anf. 107 () replik:Fru talman! Jag har stor respekt för vonEssens roll och de begränsningar som finns utifråndet mandat han har. Men jag tycker också att det ärviktigt att ta vara på de möjligheter man har i förtroli-ga samtal om viktiga frågor att ta upp vikten av attskapa goda möjligheter för alla att leva och utvecklasi den här delen av världen. Jag tänker då inte minst påkvinnorna och den situation en del av dem, naturligt-vis inte alla, lever under. Hedersmorden är det yt-tersta beviset på att det sker ett förtryck som manborde kunna luckra upp och påbörja en förändring av.Jag ställer förhoppningar till att tartill vara de här tillfällena att lyfta fram både kvinno-frågan och frågan om andra minoriteter - jag förstodatt de var väl bekanta för - fram-över.Anf. 108 (m) re-plik:Fru talman! Det viktiga är att man är där, att manser och noterar. De vet att man ser och noterar, ochdet är bra i sig.Sedan hade jag anledning att medverka i ett sam-manträde i med högnivågrup-pen för . Jag rapporterade då om situationen inorra utifrån mina utgångspunkter och pekadesärskilt på vikten av att EU, ECHO, biståndsorgani-sationer och andra försöker öka sin närvaro för attförbättra situationen och också visa att man bryr sig.Jag pekade också på vikten av att man genomfördemokratiprojekt som syftar till att ge kvinnor störremöjligheter att delta i samhällslivet och också att manmer tydligt anlägger barnperspektivet på det man gördär nere. Det här tror och hoppas jag att regeringenska vara intresserad av. Jag har fått indikationer pådet.Anf. 109 ():Fru talman! Homosexuella män och kvinnor börutplånas. Det uttalandet fälldes av inrikes-minister.I ett tal till nationalförsamlingen sade han bl.a.följande:Det är min genomtänkta ståndpunkt att s.k. homo-sexuella rättigheter aldrig kan räknas som mänskligarättigheter. De åberopas felaktigt, eftersom det äroförenligt med sann namibisk kultur, afrikansk kulturoch religion. De bör räknas som mänskliga felstegoch som synd mot samhället och Gud.Pressen i rapporterade att kastrering avmanliga homosexuella var ett av de straff som skulleinföras av inrikesministeriet.Ytterligare tre homosexuella män halshöggs iSaudiarabien. Orsaken var det extrema brottet homo-sexualitet, som i enlighet med den stränga islamiskasharialagen är förbjuden i landet. Även denna gångangavs att männen klätt sig i kvinnokläder och ägnatsig åt övergrepp på barn.Förra året dömdes även nio unga saudiarabiskamän till 2 000-2 600 piskrapp och fängelse.Männen hade klätt sig i kvinnokläder och enligt upp-gift från en polis haft sexuellt umgänge med varand-ra. Männen kommer att piskas 48-52 gånger i 50omgångar med 15 dagars mellanrum.Fru talman! Det jag och åter villlyfta fram är de mänskliga rättigheterna, alla männi-skors lika värde och lika rättigheter. Utrikesministernhar lyft upp frågan om de mänskligarättigheterna och bl.a. påvisat viktiga arbeteoch viktiga roll i den internationella debatten. Mentrots att vi i är bra på att kämpa för demänskliga rättigheterna, i jämförelse med mångaandra länder, kan vi bli ännu bättre.Vi kan bli ännu bättre inte minst i hur vi behand-lar de människor som flytt till på grund av attderas mänskliga rättigheter har kränkts, att de för-följts och fruktar för sina liv. Det finns således inteenbart människor ute i världen som är rädda utanäven här hemma i , rädda för att utlämnas tilldet land de flytt ifrån. Vi kan inte ensföreställa oss dessa människors fruktan för sitt liv. Vikan förstå, och vi kan agera.Fru talman!