prot · GO0959 · 2001-02-01 00:00:00 — 29 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig vad rege-ringen avser göra under det svenska ordförandeskapeti EU för att förmå att respektera minoritetersrättigheter. Han har dessutom frågat mig vad rege-ringen avser göra för att tortyr och omänskliga för-hållanden i ska upphöra.Jag håller med om att situationen för de mänskligarättigheterna i är långt ifrån tillfredsställande.Detta har både den och EU vid ettflertal tillfällen tagit upp med den turkiska regering-en. anser jag att status som kandi-datland skapat en god grund att bygga vidare på. Föratt ska kunna inleda förhandlingar måstelandet först komma till rätta med de problem somlyfts fram i bl.a. översynsrapport.Det pågår just nu en intensiv debatt i om hurman ska klara av att uppfylla de politiska Köpen-hamnskriterierna.Regeringen representerar under ordförandeskapethela EU i relationerna med . Både EU ochSverige kommer att fortsätta ha en rak och uppriktigdialog med den turkiska regeringen om olika frågor,särskilt då mänskliga rättigheter. Som ordförandelandkommer att fortsätta att uppmuntra Turkietatt uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna.Respekt för och skydd av personer som tillhörminoriteter är centralt och ingår i Köpenhamnskriteri-erna, liksom i översynsrapportoch förslaget till partnerskapsdokument. I part-nerskapsdokumentet återfinns tydliga krav på vilkaprioriteringar den turkiska regeringen bör göra i sittarbete med att uppfylla Köpenhamnskriterierna. Av-skaffande av dödsstraff, förbättring av fängelseför-hållanden, TV- och radiosändningar på andra språkän turkiska, t.ex. kurdiska, förbättringar av yttrande-friheten, icke-diskriminering, ratificering av och respekt för kulturella rättigheter,inklusive utbildning, är några av de prioriteringar somåterfinns i förslaget till partnerskap.Den turkiska regeringen kommer attpresentera sitt nationella program för anpassning tillEU:s regelverk och då även de åtaganden man gjortför att uppfylla de politiska kriterierna för medlem-skap. Då får vi en indikation på hur den turkiskaregeringen avser att fortsätta sin reformprocess. Denpolitiska dialogen mellan och ger ocksåmöjligheter att ta upp frågor som rör personer somtillhör nationella eller etniska, språkliga och religiösaminoriteter och deras rättigheter.Den turkiska regeringen säger sig vilja komma tillrätta med förekomsten av tortyr och omänsklig be-handling. , EU, FN, och Europarådetkan bidra till att ändra de attityder som ligger bakomde allvarliga bristerna på MR-området. harunder , genom bistånd från Sida, stött tur-kiska frivilligorganisationer i deras kamp mot tortyr.Regeringen stöder också genom Sida ett samarbetemellan och i i syfte att skapa ett centrum förstudier i folkrätt och mänskliga rättigheter.Anf. 30 ():Fru talman! Jag vill tacka utrikesministern försvaret. Trots ett instämmande i sak med min inter-pellations beskrivning av förhållandena i Turkietandas det en sorts optimism om möjligheterna attförändra förhållandena i . Här talas om attsituationen för mänskliga rättigheter visserligen ärlångt ifrån tillfredsställande men att statussom kandidatland till EU har skapat en god grund attbygga vidare på. Man säger att landet måste kommatill rätta med de problem som bl.a. lyfts fram av . Man säger att kommer attfortsätta ha en rak och uppriktig dialog och fortsättauppmuntra att uppfylla Köpenhamnskriterier-na för medlemskap.Man säger också att den turkiska regeringen avseratt fortsätta sin reformprocess, att den turkiska rege-ringen säger sig vilja komma till rätta med före-komsten av tortyr och omänsklig behandling och attvi därför ska bidra till att ändra de attityder som lig-ger bakom de allvarliga bristerna på människorätt-sområdet.Det är, för att nu tala retorik, ganska milda ord.Det som pågår i är systematiska och långtgå-ende inskränkningar av mänskliga och demokratiskarättigheter och friheter.Det som är mest uppseendeväckande nu efter Ni-cetoppmötet är kanske att kurderna över huvud tagetinte nämns. I den rapport om kurdernas rättighetersom presenterades i , och som ska ligga till grundför fortsatta förhandlingar, talar man över huvud tagetinte om den del, nästan en tredjedel, av befolkningensom har kurdiskt ursprung och har kurdiska som sittmodersmål. I stället talar man om minoriteter på ettsätt som alltid självt har gjort. Man förnekaregentligen kurderna deras rättighet att bli erkändasom en språklig och kulturell minoritet. Den här all-männa formuleringen om kulturella rättigheter till allaturkiska medborgare brukar skriva under påutan problem. Men om man nämner det kurdiskafolket och dess rättigheter brukar det vara svårare attfå med på skrivningarna.Det är nämligen så att i är det förbjudet attt.ex. föreslå förändringar av grundlagens skrivningarom statens och nationens odelbara enhet. Det är alltsåt.o.m. så att man inte får föreslå förändringar. Det ärstraffbart att föreslå att grundlagen i den meningenförändras. I författningen står det i § 42 att inget an-nat språk än turkiska får användas av och undervisastill turkiska medborgare i undervisnings- ochskolväsende. Lagen om politiska partier innehåller en§ 8 där det står: Politiska partier får ej påstå existen-sen av minoritetsgrupper grundat på nationella, reli-giösa, kulturella, språkliga eller andra olikheter iTurkiska republikens territorium.Turkiet har alltså en mycket lång och avskyvärdhistoria av förtryck mot såväl kurderna, assyriernaoch syrianerna som andra minoriteter. Det som be-skrivs i interpellationen om brott mot mänskliga rät-tigheter och demokratiska rättigheter var alltså sådantsom skedde -efter det att processen om medlemskap hadepåbörjats. Därför tycker jag att utrikesministern bordekunna gå längre i sin kritik av just i dag.Anf. 31 PER ():Fru talman! och jag ingår ien grupp som kallas för den svenska stödkommitténför mänskliga rättigheter i . Vi kommer inomkort att överlämna en rapport till utrikesministern omvårt besök i i november.Sammanfattningsvis väldigt kort kan jag säga attsituationen inte blir bättre. Den blir sämre. Det allrasenaste som hände visar på den tenden-sen. Det är mycket allvarligt med de hungerstrejkersom pågår, de dödsfastor som pågår. Så sent som fick jag reda på att det är 2 000 som hungerstrej-kar, 300 av dessa är dödsfastare. Det är oerhört all-varligt. Varför gör de på det här viset? Jo, därför i har byggt s.k. F-type-fängelser. Man flyttar de politiska fångarna tillisoleringsceller. Där kan vad som helst ske, det finnsingen insyn. Detta är man livrädd för. Där kan sketortyr och trakasserier, något som vi vänder oss emot.Mänskliga rättigheter vill vi försvara så långt vi nå-gonsin kan.Det pågår alltså trakasserier, en dödsfasta som äroerhört allvarlig. Ett tag såg det ut som att utrikesmi-nistern var på väg att diskutera hur man skulle lösa dehär problemen, fram till . skedde stormning-en av 20 fängelser. kan vi se resultatet: 32 döda,ca 140 mer eller mindre svårt skadade. Det är ettresultat som talar sitt eget språk.Nu gäller det för som ordförandeland attta upp dessa frågor allvarligt. Köpenhamnskriteriernamåste man leva upp till. Man måste ställa de ansvari-ga inför rätta för stormningarna av fängelserna. Dia-log måste upprättas mellan fångarna, fängelsemyn-digheterna och justitieministern. En oberoende kom-mitté måste tillsättas för att se vad som är orsaken tilldetta, om man använder kemiska ämnen och annat.Det förekommer en massa underliga rykten och in-formationer som jag inte alls är säker på inte är sanna.Därför måste man undersöka detta.Man måste upphöra med de s.k. legala trakasseriersom pågår. Sådant där får inte förekomma. MR-avdelningar stängs i . Det måste manockså ingripa mot. Det får inte vara på det viset. Detär MR-avdelningar som bl.a. stöder.Situationen är tyvärr oerhört allvarlig. Jag ska intesäga att jag kräver det, utan jag utgår ifrån att utri-kesministern handlar så långt det över huvud taget ärmöjligt, utan att för den delen slå igen dörren tillTurkiet.Anf. 32 ():Fru talman! Jag tackar för svaret på interpellatio-nen.Jag instämmer naturligtvis i allt det som LarsOhly och Per har sagt här. Vi i vår kommittésom jobbar med dessa frågor är överens om att det ärviktigt att ha en positiv och konstruktiv syn i dialogenmed för att inte måla in dem i något hörn ochför att föra processen framåt.Samtidigt måste vi i det läget vara medvetna omatt nästan jämt talar med dubbla tungor. Oftablir man så besviken. kan man tro att det finnsen ärligt vilja till förbättringar. Jag tror att det finnsdet hos väldigt många människor. Det finns mångabra människor, forskare och många andra som viträffar, som verkligen vill göra någonting för att för-bättra situationen för kurderna i första hand. Sedanhör man allt det här dubbelspelet, situationen går iverkligheten åt ett annat håll. Man blir så besviken.Exempel på detta är fängelserna. När nu fängel-serna byggs om för 60 miljoner till moderna fängelserav europeisk typ undrar man varför folk hungerstrej-kar. Varför gör de det? Jo, de vill har fängelser somär som fängelser i . Det får vi höra från Turki-et. Men då ska man veta att i deras lagstiftning, iantiterroristlagens artikel 16, står det tydligt att fäng-elserna inte kommer att vara öppna för besökare ochatt det inte ska finnas några möjligheter till kontaktereller relationer på något sätt mellan fångarna. Det ärdetta man är livrädd för. Om cellerna sedan skulleråka vara bättre och modernare är en annan sak, mendet är detta man är livrädd för. Med tanke på hur dethar varit i förstår man detta. Det var över-läggningar på gång mellan fångarna och regeringen.Helt plötsligt avbröt man dem, gick in och användemaskiner och grävskopor. En fånge fick armen avsli-ten i den här stormningen. Det var ett regelrätt krigsom vi kunde se, anhöriga som släpades bort på ga-torna.Efter de rapporter som vi har fått är det mycketsvårare för MR-organisationerna att arbeta i Turkiet.Det finns olika sofistikerade sätt att försöka att tystadem som vill protestera. Det är viktigt att EU ochregeringen är medvetna om det dubbelspel som be-drivs. Jag vet att utrikesministern har varit i Turkietoch vet vad som hände dagen efter - man fängsladeborgmästaren. Det är ganska utmanande beteende.Informationen är en sak, men det måste vara möj-ligt att på plats se vad som händer. Därför är det såviktigt med en expertgrupp som åker ned, får se justde fängelser där stormningarna äger rum och därhungerstrejkerna pågår, får ställa de ansvariga tillsvars. Det sker ingenting av detta. Det behöver Sveri-ge driva på, på ett konstruktivt sätt. Det kan inte varaså att det gäller att ställa mot väggen så attallting går så att säga baklänges. Men sådana härsaker kan vi inte acceptera helt enkelt, utan vi måstedriva på saken. Jag skulle vilja ha svar på den frågan.Anf. 33 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan instämma med alla de tre fö-regående talarna och i att det finns långtgående ochsystematiska missförhållanden, som säger.Vi ser problemen när det gäller grundlagen och övriglagstiftning. Jag kan instämma med Per ochMarianne när det gäller missförhållandenaför organisationer, för kurder och inte minst när detgäller situationen i fängelserna och vad som har häntkring det.Frågan är vilken utgångspunkt man sedan har närman diskuterar och de oerhörda missförhål-landen som vi ser. På låter det som att detvar fel att vi försökte ha en positiv utgångspunkt, attvi ändå vill uppmuntra att reformera.Jag tror att det är en viktig signal till attdet ändå är utifrån en positiv vilja till förändring ochatt vi positivt skulle vilja se som medlem iEU den dag man uppfyller Köpenhamnskriterierna.Skälet till att jag tror att det är viktigt att vi ger Turki-et den positiva signalen är att det ibland finns i de-batten - inte i men i andra länder - en under-liggande ström av att ett land som har en majoritetmed muslimer inte kommer att accepteras i EU. Detleder naturligtvis till en väldigt stor misstro och reak-tion i . Därför tror jag att det är viktigt att vitalar med en tunga och säger att självklart kräver viatt ska uppfylla Köpenhamnskriterierna. Vikommer att protestera mot alla de missförhållandensom vi ser, och vi anser att det är grava missförhål-landen. Men vi välkomnar att vara med i EU,vi välkomnar att fortsätta reformprocessen.Den dag man uppfyller Köpenhamnskriterierna ser viockså det som någonting positivt för EU att ett landmed en majoritet av muslimer kan bli medlem i EU.När det sedan gäller dagens situation kan jag somsagt återigen instämma i beskrivningen av kanske intedubbelspelet men av att vi ser ett dubbelt agerande,för det är olika krafter som agerar. Vi har i en tidigareinterpellationsdebatt varit inne på att vi å ena sidanhar dem som faktiskt vill genomföra förändringar ochsom bl.a. ligger bakom förändringarna av lagstift-ningen. Å andra sidan ser vi andra krafter som väldigttydligt motsätter sig att man faktiskt fortsätter refor-merna, som gör en lagförändring ena dagen på natio-nell nivå och genomför på lokal nivå mas-sarresteringar, tortyr och gripanden som inte alls står iöverensstämmelse med det som de just politiskt haråtagit sig.Här är det naturligtvis viktigt att vi fortsätter attfölja att man genomför en bra lagstiftning och att manfaktiskt också genomför den i praktiken.Vi räknar med att när EU har fattat det formellabeslutet om partnerskapet så kommer vi att få Turki-ets svar. Och det blir ju mycket intressant att se hursvaret utformas, därför att det också är avgörande förhur snabbt kommer att kunna uppfylla Kö-penhamnskriterierna och därmed också kommer attkunna komma närmare EU.Anf. 34 ():Fru talman! Jag är övertygad om att vi har gemen-samma utgångspunkter, och jag är övertygad om attdet i denna riksdag finns en oerhört stor enighet omvikten av ett som reformeras och ett Turkietsom kan leva i harmoni med resten av medrespekt för mänskliga och demokratiska rättigheter.Det som bekymrar mig är att det som harkommit ut av den process som har pågått under ettantal år - man kan säga att den sköt fart ordentligt ioch med tullunionsavtalet 1995 - inte har lett tillnågra väsentliga förbättringar. Tvärtom ser vi på vissaområden försämringar. Vi ser svårare förhållandenför människor och svårare förhållanden för minorite-ter. Vi ser att yttrandefriheten kläms åt ytterligare. Viser hur , den assyriske prästen, ställdesinför rätta , och rättegången kommer attfortsätta . Han ställdes inför rätta en-bart därför att han sade att folkmordet omfattadebåde armenier och assyrier/syrianer. Så lågt i tak ärdet för yttrandefriheten i i dag.Turkiets strategi tycks grunda sig på att vi interiktigt menar allvar från svensk sida eller från EU:ssida med kraven på respekt för mänskliga rättigheter.Turkiet har fått tullunionsavtalet. Man har enomfattande rörelsefrihet för kapital och tjänster. har kunnat etablera sig i en rad län-der. Och det finns en risk att vi bara går vidare ochser det positiva utan att ställa krav på reella föränd-ringar. sitter fängslad i Anka-ra. pågår förtrycket i Turkiet.Detta berör också svenska medborgare. De politiskafångar som har hungerstrejkat och vilkas uppror se-dan brutalt har slagits ned har flera anhöriga i Sveri-ge, människor som är oroliga över vad som nusker i det tysta men som uppmärksammades straxföre jul.Just då, , sade utrikesministernenligt TT med anledning av den hårda nedslagningenav fångarnas hungerstrejk: Även om situationen ärsvår så finns en politisk vilja hos regeringen att för-bättra den. Men de lokala och regionala myndigheter-na lever inte upp till vad regeringen lovar.Det är en väl positiv syn på en regim som faktisktgång efter annan visar att mänskliga rättigheter ärnågot som är försumbart och något som inte står påagendan som en prioriterad fråga.Därför har jag några förslag som inte minst gällerkurdernas rättigheter, att man verkar för att ett doku-ment om partnerskap för anslutning från sidatill EU faktiskt innehåller skrivningar om kurdernasrättigheter i uttalad form, att kurdernas representanteri turkiska och i får möjligheter attåtminstone delta som observatörer i olika samman-hang i anslutningsprocessen och att de bidrag somTurkiet får från EU reserveras för investeringar iturkiska och för kurderna. På det sättetskulle vi visa att vi menar allvar med våra krav pårespekt för mänskliga fri- och rättigheter och förminoriteters rättigheter.Anf. 35 PER ():Fru talman! Jag ska börja där jag slutade. Detgäller alltså inte att sparka igen en dörr, men det gäl-ler att tala oerhört rakt. Att tala med dubbla tungoreller att måla en vacker färg över en rutten vägg, osv.- man har olika bilder för detta - är något som tur-karna är mästare på för att förklara sig. Det har jagoch vår grupp upplevt. De hade väldigt många finabeskrivningar, bl.a. från justitieministern, av hursystemet fungerar och av de nya paragrafer som manhar infört i brottslagstiftningen. Det är bara det att deanvänds på ett annat sätt än vad man förväntar sig attde ska. De döljer en verklighet som är oer-hört rå och hänsynslös och som inte alls har medmänskliga rättigheter att göra.Jag menar därför att , särskilt nu som ord-förandeland i EU, måste visa på ett initiativ till atthjälpa till när det gäller att få förändringarna att blipraktisk verklighet. Man kan strunta i detta vackra taloch säga: går vi till handling, nu måste vi se re-sultat. Det hjälper inte att utbilda eller att ha särskildastudieordningar för människor som jobbar inom fäng-elsemyndigheten. Det är nämligen ofta fel människorsom man utbildar. Det fick vi också klart för oss närvi var där.Beträffande utrikesministerns svar skulle jag viljasäga att det turkiska nationella programmet är oerhörtviktigt, inte bara att de säger att de ska ha det, utanman måste ta reda på när det kommer och hur detkommer att se ut i verkligheten med det programmet.Enligt utrikesministern säger den turkiska rege-ringen också att den säger sig vilja komma till rättamed förekomsten av tortyr och omänsklighet. Mendet har den sagt , under alla år. Därförmåste vi ha en tidsplan för det, rakt upp och ned.Anf. 36 ():Fru talman! Jag ser också fram emot Turkietssvar. Det är naturligtvis väldigt intressant att se vadman åstadkommer och skriver där. Men då är detockså viktigt att se vad som döljs bakom orden. Detär viktigt att visa att vi inte bara tar till oss allt gottsom sägs utan att vi också tittar på vad man egentli-gen menar. Jag tror att det är oerhört viktigt att tydligtvisa det för . Och vi vill verkligen hjälpa Tur-kiet, men då kan man där inte tala på ett sätt och göranågonting annat, eftersom man då förlorar i trovär-dighet.Jag vet att det är oerhört svårt för regeringen iTurkiet. Det ska vi erkänna. Bland befolkningen finnsju denna nationalism som har odlats under så mångaår. Det finns ingen folklig resning bland turkarna föratt ge kurderna möjlighet att tala sitt språk. Vi skaveta att situationen är sådan. Men det får inte innebä-ra att vi på något sätt ger efter i fråga om detta krav.Vi måste försöka att få dem att hjälpa till med någonform av opinionsbildning och få dem att förstå attdetta är sådana saker som verkligen kräver föratt man ska kunna gå med i EU och att det inte harnågonting med deras religion att göra. Det är ju väl-digt viktigt att visa på denna skillnad.Man skulle ju önska att medierna i kundefå vara så pass öppna att de verkligen skrev om detta,därför att det kanske egentligen behövs en folkbild-ningskampanj i för att få befolkningen att insedetta. Många är mycket medvetna. Men jag tror attdet är ett visst skikt. Det vore bra om man kundesprida detta i hela befolkningen.Att frivilligorganisationerna inte får lämna stödtill sydöstra är ytterligare en fråga som jagskulle vilja att utrikesministern tar upp under ordför-andeskapet och i samband med svaret. Vi har stött pådetta under vår resa.Anf. 37 Utrikesminister ():Fru talman! Självklart kommer den svenska rege-ringen att fortsätta att ta upp de allvarliga missför-hållanden som vi ser. Det kan vara alltifrån den assy-riske prästen som fängslades till övergreppen motkurder. åtalades en borgmästare därför atthon hade gett en intervju för en svensk tidning. Vi harockså hanterandet av organisationerna, där man harbeslagtagit arkiv, ochman har stängt kontor i flera delar av landet.Vi ska komma ihåg att diskussionen mellan EUoch egentligen bara har förts . EfterHelsingforsöverenskommelsen började den politiskadialogen på allvar med Turkiet.Samtidigt som vi ser totalt oacceptabla övergrepphar man en ny president som gör uttalanden som mansom privatperson hade kunnatfängslas för. Jag kan se en skillnad när det gäller denturkiske utrikesministern. När jag som svensk utri-kesminister träffade honom första gången vägradehan att ta ordet kurd i sin mun. Nästa gång han komtill överlämnade han en stor bunt böcker påkurdiska som exempel på att det gick att trycka kur-diska böcker. Sedan beslagtogs i och för sig en del avde böckerna i Turkiet.När han kom tillbaka till sade han att hantyckte att det var riktigt att man borde kunna ha TV-och radioutsändningar på kurdiska - som utrikesmi-nister. Någon annan gick då ut och krävde hans av-gång och menade att han borde fängslas för att hanhade uttryckt detta förbjudna krav. Vi ser verkligenen dubbel situation både med försök och, tror jag, enärlig reformvilja och med människor som fortsätteratt vilja att förtrycket lever kvar.Jag tror ändå att den politiska dialog som harbörjat - det partnerskap där EU på kort, medellångoch lång sikt har uttryckt vilka krav man ställer påTurkiet och där ska svara, inte bara allmäntutan på alla exemplifierade krav, vad man avser attgöra och när man avser att göra det - blir ett viktigtsteg framåt. Vi kommer naturligtvis som EU-ordförande att fortsätta att försöka se till att Turkiettar steg framåt när det gäller både lagstiftning och attfaktiskt implementera lagstiftningen.Till vill jag säga att i kommissionensöversynsrapport nämner man uttryckligen kurder. Därtar man upp situationen för kurder. Man väjer inte föratt ta upp just kurder och kurdernas situation. Det-samma görs i alla överläggningar som vi harmed . Skillnaden är att svarar man fak-tiskt också på frågor om kurder. Man försöker intelängre göra omskrivningar från den turkiska sidan.Anf. 38 ():Fru talman! Det dokument man beslutade om vidEU-toppmötet i innehålleringet krav om kurdernas rättigheter. Det nämner överhuvud taget inte kurderna som grupp. I däremot nämns kurderna.Då frågar man sig: Vad är det som har skett fråndet att publicerade sin rapport tilldet att fattade sitt beslut? Varför näm-ner man inte i anslutningsfördraget eller part-nerskapsavtalet kurdernas speciella situation som enminoritet bestående av nästan en tredjedel av Turkietsbefolkning - en minoritet som förvägras rätten att talasitt eget språk och att organisera sig politiskt?Sedan interpellationen skrevs har det också upp-märksammats att en svensk medborgare som for tillTurkiet för att se på fotboll greps och hölls fängslad.Det finns uppgifter om tortyr i fängelset. Det har skettpå ett sätt som säkert är vanligt för många människorsom dagligdags utsätts för övergrepp i . Detblir inte värre för att det är en svensk medborgaresom utsätts för det, men det gör naturligtvis att viuppmärksammar det lite speciellt.I dag tar också ordföranden i , utrikesministerns partikamratMaj-Britt , upp kvinnors rättigheter i en de-battartikel i . Hon menar att det är orim-ligt att inte ställa krav på att respektera kvin-nors mänskliga rättigheter innan man går vidare iförhandlingar om medlemskap.Som avslutning på den här interpellationsdebat-ten, som ändå har visat på en ganska stor enighet ifrågan om vikten av mänskliga rättigheter och mino-riteters rättigheter, skulle jag vilja förslå utrikesmi-nistern att gå vidare med att framhäva kurdernassärskilda ställning, assyriernas ställning och demo-kratiska och mänskliga rättigheter i klartext i för-handlingar med Turkiet.Anf. 39 Utrikesminister ():Fru talman! När det gäller EU:s partnerskap medTurkiet tar man upp rätten till utbildning på andraspråk än turkiska.