prot · GP0946 · 2001-12-12 00:00:00 — Vi föreslår därför ett extra stöd tillde kommuner som tappat allra flest invånare.Vi erbjuder också att staten kan ta ett än större an-svar för de tomma lägenheter som finns runtom i vårtland. är kostnaderna för de tomma lägenheternaen tung ekonomisk börda för många kommuner. För-valtandet av tomma lägenheter tar mycket tid ochkraft. Det är tid och kraft som i stället skulle kunnaägnas åt utveckling och att skapa en beredskap förden framtida utvecklingen. Genom att staten erbjudersig att ta en del av ansvaret ger vi kommunerna enmöjlighet att lägga energin på utvecklingsfrågor.Vi fortsätter också de senaste årens historiskasatsningar på utbildning. Våra regionala högskoloroch våra universitet är viktiga motorer runtom i vårtland. De är viktiga för enskilda personer, näringslivetoch för den lokala dynamiken. Vi tredubblar nu pri-slappen på distansutbildningsplatser. Vi stöttar kom-munerna i uppbyggnaden av lärcentrum. Vi föreslårpengar för mer samarbete mellan kommuner, hög-skolor och näringsliv.Trots de stora skillnader vi ser mellan olika plat-ser i vårt land finns det ändå likheter mellan det somväxer och utvecklas. Det är i miljöer där innovatörer-na, entreprenörerna, eldsjälarna och politikerna sam-arbetar och bygger nätverk som idéerna också får enchans att utvecklas. Det är där man har och får förut-sättningar för samarbete som det önskvärda också blirmöjligt.Vi tillsätter nu en arbetsgrupp med uppgift att pre-sentera ett förslag till lånegarantisystem som gör detmöjligt för små företag att få tillgång till pengar förinvesteringar så att de kan göra det önskvärda möj-ligt. Vi föreslår att de framgångsrika kluster somfinns kring biltestverksamheten i inland,träförädling och mineralutvecklingsindustrin ges stödi sitt utvecklingsarbete.Vi vill också göra en stor satsning på den näringsom växer allra snabbast i vårt land, nämligen turist-näringen. Vi vill förädla och utveckla våra starkavarumärken. Vi vill locka fler att komma hit och njutaav det som är unikt för just oss. Vi vet att turistnä-ringen är en viktig tillgång också för den regionalautvecklingen.En stor tyngd i propositionen lägger vi vid de re-gionala tillväxtavtalen, eller tillväxtprogrammen, somde kommer att heta från nästa period. De regionalatillväxtprogrammen är en modern arbetsform. Det ärett sätt att samarbeta för tillväxt och utveckling mel-lan statliga myndigheter, kommuner, länsstyrelsereller regionledningar, näringsliv, fackliga organisa-tioner och andra aktörer på den lokala och regionalanivån.Trots den regionala utvecklingen är viljan tillsamarbete och förmågan att tänka nytt oerhört vikti-ga. Med de förslag vi nu presenterar ger vi nya verk-tyg för lokal utveckling. Vi tror inte att tillväxtenskapas via politiska beslut. Men vi vet att beslutenkan avgöra förutsättningarna. Vi vet att tillväxtenskapas lokalt. Vi vet att det runtom i vårt land finnsen otålighet och en väntan på att få chansen att för-verkliga idéer.Vi vill uppmuntra och uppmana till samarbete.Det är samarbete mellan enskilda personer och före-ningar, mellan föreningar och kommuner, mellankommuner och län, och mellan många andra. Enpolitik för tillväxt och livskraft handlar om de gene-rella förutsättningar och om att livsvillkoren måstevara rimliga. Ingen av oss tjänar på ökade klyftor varesig de är regionala eller sociala.Nu ställer vi stora krav på politiken. Vi stöttareldsjälarna och idéerna. Vi föreslår en politik förregional tillväxt som utgår från hela landet.Anf. 41 () replik:Herr talman! Det är bra att ministern säger att till-växten inte skapas av politiker utan av aktörer påmarknader runtom i landet. Men som jag ser det ärdet dock politikens huvuduppgift att skapa förutsätt-ningar för tillväxten.Jag tänkte i min huvudfråga inte beröra just dettautan mer det jag sade i mitt anförande. Den kris vi nuser uppstår på många orter runtom i - Gisla-ved, och det ena stället efter det andra.Företagen och jobben faller som käglor.Risken är att när ministrar rycker ut till höger ochvänster och ska åtgärda detta direkt kommer de ut-vecklingsmedel som står till landets förfogande i desshelhet att användas till brandkårsutryckningarna.Resonemanget i Regionalpolitiska utredningen ärkorrekt. Det är de långsiktiga förutsättningarna somska gälla inte kortsiktighet för att kanske släcka enbrasa som uppstår.Hur resonerar minister i de delarna?Anf. 42 Statsrådet () re-plik:Herr talman! Det krävs en långsiktighet och enuthållighet i politiken. Det krävs också en medveten-het om att trots att vi inte kan fatta beslut här i riksda-gen om att fördela tillväxten runtom i vårt land sittervi ändå på verktyg som är avgörande för att det skeren lokal och regional utveckling på de platser där detfinns idéer som bär så att det skapas tillväxt. Deverktygen är t.ex. infrastrukturen och den stora sats-ningen på utbildning som vi nu har gjort runtom ihela vårt land.Det är klart att kommuninvånare runtom i Sverigemåste ställa krav på sina folkvalda politiker att för-dela möjligheter till utveckling rättvist över landet. Påså sätt förfogar vi över en del av de verktyg sombehövs för att kunna möta svängningar i konjunktu-ren och för att kunna vara redo när det dyker upp nyautmaningar.Där menar jag att vi måste ställa stora krav på vå-ra myndigheter. måste det ske brandkårsut-ryckningar. Då ska de utryckningarna ske av personersom företräder via våra myndigheter, viaarbetsförmedlingen som finns på plats lokalt eller viaandra myndigheter som finns på plats lokalt.Politiken måste orka både att vara långsiktig ochatt ibland utifrån de behov som dyker upp fatta beslutom kortsiktiga åtgärder för att hjälpa tillmed en omställning. Men utan uthålligheten står vioss ganska slätt.Jag skulle uppskatta om kunde göraklart att han delar min syn på de krav som jag menaratt ska ställa på våra myndigheter. Jag blevlite förvånad när jag läste att t.ex. tyckeratt det är olämpligt att Rikstrafiken ska göra regional-politiska bedömningar. För mig är det olämpligt attmyndigheter inte tar hänsyn till att det finns olikaregionala förutsättningar i vårt land. Vilket perspektivska myndigheterna då ha?Anf. 43 () replik:Herr talman! Risken är alltid i sådana samman-hang att det blir en träta. I slutändan blirdet en soppa av det hela som varken leder rätt ellerleder framåt.Resonemanget om långsiktigheten känns väldigtbra. Det som vi har efterlyst är förbättringar för före-tag så att långsiktigheten verkligen har en grund attstå på. Att säga är en sak, men att göra är en annan.Det är där vi menar att bristen i propositionen finns.Det är väldigt mycket ord, delegationer, program, detena och det andra, men konkreta åtgärder som syftartill förbättring, till att stärka konkurrenskraft ochannat lyser med sin frånvaro. Lägger man fram ettförslag på det här sättet och talar om långisktighet blirdet en omöjlighet när man kommer till en situationdär det kan behövas brandkårsutryckningar. Har maninte lagt fram förslag om konkreta åtgärder är det enuppenbar risk att man hamnar i det läget att det bliren brandkårsutryckning och inte en långsiktig strate-gi.Sedan en helt annan sak - har en oerhört stor regionalpolitisk betydelse idet här landet. Varhelst vi befinner oss - i Lapplandeller i - finns det skog. Den här affären innebäratt man förstatligar en mängd skogsmark. De resone-mang som har förts åtminstone av ministrar, styrelse-ordförande och också representanter för storskogs-bruket ger tydligt vid handen att man är ute efter attpåverka priset och utbudet på ett eller annat sätt.Det här är oerhört allvarligt för de privata skogsä-garna därför att värdet på deras skog så att säga i alltväsentligt bestäms av industrins konkurrensförmåga.Är man då som leverantör som ett stort statligt skogs-bolag inne på att påverka prisbilden kommer det attstöra hela den regionala utveckling som vi talar om.Anf. 44 Statsrådet () re-plik:Herr talman! säger att man påverkarpriset på deras skog. Skälet till att regeringen nu harföreslagit att staten ska visa ett större intresse förskogen är att vi ser att det är vår skog, att det är enviktig gemensam naturtillgång och en stor viktigbasnäring som skogen står för. Mer av statligt enga-gemang i skogspolitiken är ett tecken på vårt behovav att just markera värdet och vikten av skogen, bådesom en viktig arbetsmarknad och som en viktig rike-dom för var och en av oss, rikedom i form av att vi nuköper upp mer av naturreservat, och att vi anslår merpengar till nyckelbiotoper och mycket annat för attuppgradera synen på skogen som en gemensam rike-dom.Jag tycker att gjorde en bra liknelse ireplikskiftet med om tåget ochvagnarna. Jag tycker att vi skulle kunna fortsätta detresonemanget lite längre. Det är klart att man kanjämföra företagandet i vårt land med ett lok som drarmånga vagnar bakom sig. Det som bekymrar mig idet resonemang som för är att han låtsasom att vagnarna inte är så viktiga, att loket kan tuffaoch fara i alla fall. Det är inte sant. För att det härloket ska ha ett mål att gå till är innehållet i var ochen av vagnarna avgörande för att man ska orka fram.Det måste finnas en barnomsorg, en fungerande in-frastruktur, en kommersiell service i våra kommuner,och det måste finnas en skola. Allt det här är förut-sättningar för att fler innovatörer, fler entreprenörerska kunna förverkliga sina idéer och skapa förutsätt-ningar för mer tillväxt. Det går inte att låtsas om attdet gemensamma och det offentliga inte är viktigt föratt också det privata entreprenörskapet ska kunnautvecklas. Det ena är en förutsättning för det andra.Vi behöver varandra.Anf. 45 () replik:Herr talman! Enligt min uppfattning är en rege-rings främsta uppgift att föra en sammanhållen poli-tik. Statsrådet talade i sitt anförande mycket ochlänge om att ge människor, regioner, utvecklings-grupper, kommuner osv. förutsättningar att utvecklasig själva och sin region.Jag skulle vilja fråga hur det stämmer överensmed innehållet i en annan proposition som just ärföremål för behandling, nämligen propositionen omde framtida regionerna. Där avlövar samma regeringregionerna och tar ifrån människorna beslutsmakt ochdär man i stället stärker centrala myndigheters infly-tande över utvecklingen i olika delar av vårt land. Hurstämmer dessa två propositioner överens med varand-ra?Anf. 46 Statsrådet () re-plik:Herr talman! vet precis som jagoch alla andra ledamöter i kammaren att vi undernågra år haft försök med olika former av regionaltsjälvstyre. Vid varje försök har villkoren varit olika.Vi kan inte jämföra de försök som har varit iSkåne med dem som har varit i elleri . Vart och ett av dessa försök ger oss erfa-renheter som vi måste reflektera och fundera över. Påvilken nivå ska besluten fattas bäst? Vadska man förfoga över kommunalt? Vad ska vi be-stämma över regionalt? Vad ska vi besluta om natio-nellt? Och inte minst: I vad påverkas våra beslutsni-våer av EU och vårt EU-medlemskap?Nu har vi lagt fram ett förslag som innebär att intebara de kommuner och regioner som har varit en delav försöket utan också alla andra kommuner runtom ivårt land som är beredda att bilda kommunala sam-verkansorgan också får en chans att fatta mera avbeslut på lokal och regional nivå.I den proposition som vi debatterar säger vitill de kommunerna att om de bildar kommunalasamverkansorgan för vi över en del av anslagen frånlänsstyrelserna till dem att bestämma över. Om defortsätter samarbetet i de tillväxtprogram som vifortsätter med ger vi dem möjligheter att prioriteraoch bestämma om resurserna också där. Varför skaman låta bara några kommuner eller regioner ut-veckla mer av självstyre när vi är överens om att olikadelar av ser så olika ut?Anf. 47 () replik:Herr talman! Men de här båda propositionernastrider ju mot varandra. I den proposition som handlarom de framtida regionerna centraliserar man maktenoch ger makt till centrala organ och fråntar människormöjlighet att påverka sin egen framtid likväl som sinegen vardag genom att man inför dubbelkommandon,ersätter folkvalda organ med indirekt valda organ ochgenom att man framför allt centraliserar makten överlänsstyrelserna och gör länsstyrelsernas styrelserenligt förslaget till något slags insynsorgan beståendeav ett mindre antal människor än vad som är fallet förnärvarande.Anf. 48 Statsrådet () re-plik:Herr talman! I sin inledning talade väldigt väl om vikten av att det finns livskraft ochlivsmöjligheter i olika kommuner. talade också väl om vikten av kultur, avfolkrörelser, bygdegårdar, byutveckling och av idéersom gör att människor kan göra fler saker i sitt liv änatt bara arbeta eller bara sova. Jag delar uppfattning i just den delen. Det är dettasom en del av de regionförsök som har varit fårmindre inflytande över, nämligen kulturen. Där ärden stora skillnaden från de försök som har varithittills och de försök som ni ska fortsätta framöver.En del av de försök som har varit tillfälliga och tids-begränsade ändrar vi förutsättningar för. Men vi sägerockså att försöken ska fortsätta för att vi ska kunnasummera erfarenheterna och för att vi ska kunna tamed oss dem i en fortsatt översyn av besluten, påvilken nivå besluten fattas bäst . Samtidigtsom vi säger det säger vi till de andra kommunernaruntom i land att det inte är bara de platsersom har haft försök utan hela landet som vi vill geförutsättningar för mera av samarbete och samverkan.Jag hoppas att de som vi fat-tar beslut om i dagens proposition och som finnsavsatta för ett försök med samverkan skaanvändas, varenda krona, till otraditionella sätt attsamverka kring räddningstjänst, kring äldreomsorgeller kring andra saker. Vi ger verktygen , inte baratill försökslänen utan till hela landet. Och vi ger intebara verktyg, utan vi säger också att vi inledningsvisär beredda att betala för att kommunerna verkligenska komma till skott. Den signalen hoppas jag blirtydlig i och med dagens debatt.Anf. 49 () re-plik:Herr talman! Jag ska ställa en kort fråga.Statsrådet nämnde i sitt huvudanförande de mel-lankommunala och statliga skatteutjämningssystem-en. Det är ju ett både och här. I propositionen läggerman, om jag får uttrycka det så, böterna på systemeteftersom regeringen anser att det fattas pengar för attklara befolkningsminskningen.Vi kristdemokrater förordar ett rent statligt sys-tem, där inte kommunerna får tampas med varandra,konkurrera och uppleva påsamma sätt. Vi föreslår en utredning om eller ettsystem med ett rent statligt utjämningssystem. Vi troratt det vore bättre. Vad anser statsrådet om det?Anf. 50 Statsrådet () re-plik:Herr talman! Allra först vill jag passa på att önskaHarald en god jul och ett gott nytt år. Jaguppskattade den hälsningen i i talarstolen.Jag vill också säga att i propositionen har vi före-slagit en rad olika områden där vi säger att det ärrimligt att staten tar ett större ansvar på områden därkommunen inte råder över förutsättningarna, nämli-gen det faktum att det dör fler människor i mångakommuner än det föds nya invånare. Den utveckling-en ser vi i ungefär 200 av landets 289 kommuner.Den slår extra hårt mot ungefär hälften av de 200kommunerna, därför att de har tappat avsin befolkning.Därför har vi sagt att vi menar att det är rimligt attunder en övergångstid hjälpa till med omställningengenom att fördela än mer pengar till dessa kommuner.Det betyder inte att kommunerna slipper jobbigabeslut som de ändå måste fatta om att t.ex. stänga ettdagis eller lägga ned en skola, därför att det hängerihop med befolkningsutvecklingen.Men det kanske innebär att man också kan fattanågot roligt beslut, som att behålla elleratt ha öppet också . Det menar viatt staten kan hjälpa till med. Samma resonemangligger bakom vår ambition att ta ett större statligtansvar för tomma lägenheter. Kommunerna råder inteöver den befolkningsutveckling som vi ser . Demåste anpassa kostymen till den, men staten kan varamed och hjälpa till och ta ett större ansvar för befolk-ningen i landet.Anf. 51 () re-plik:Herr talman! Jag konstaterar att jag egentligeninte fick något svar på frågan.Vi underkänner inte åtgärder som hjälper kom-munerna, men vi tror att hjälpen är lättare att hanteraom man inte upplever att man straffas fören utveckling där man har lyckats rätt bra så att mansedan får betala till en annan kommun, ta en bit avden egna utvecklingen. Det är den vi vill komma ifrån.Anf. 52 Statsrådet () re-plik:Herr talman! Det som villkomma ifrån tror jag är omöjligt att uppnå. Låt oss istället säga att oavsett var de gamla och oavsett var deunga bor i vårt land får vi ta ett gemensamt ansvar. finns ingen balans mellan landets kommuner närdet gäller medelåldern. De flesta barn och unga finnsi de stora städerna. De flesta äldre finns i de orter somockså upplever en stor befolkningsminskning. Om vivill hålla ihop vårt land, måste det finnas någontingsom tar ett gemensamt ansvar och som har en gemen-sam utgångspunkt för det. Och vad skulle vara bättreatt ta ett gemensamt ansvar för i landet än landetsinvånare? Vi tycker att det är rimligt.Sedan kan man därutöver säga att oavsett om enkommun sjunker i antal invånare eller om den växer,ställs kommunens resurser på hårda prov. Då måste visjälvklart också vara beredda att stötta kommunersom växer. Det är t.ex. oerhört viktigt att komma tillskott med en rad olika infrastrukturobjekt också här iStockholm. Det gäller SJ:s bangård, så att tåg runtomi landet har möjlighet att komma in, och , såatt flyg runtom i landet har möjlighet att landa därosv.Vi får inte ställa landsorten mot staden. Vi måstehålla ihop det. Ett sätt att hålla ihop det är att ta ettgemensamt ansvar för befolkningsutvecklingen.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av förstevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 12.00 skulle FN:s generalsekreterare hålla ett kort anförande i plenisal.Anförandet som följdes av frågor från riksdagsle-damöterna skulle fogas som bilaga till det slutligaprotokollet.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 12.54.8 § (forts.) Regional utjämning och utvecklingsamt en politik för tillväxt och livskraft i hela lan-det (forts. NU2 och NU4)Anf. 53 () re-plik:Fru talman! Det känns naturligtvis lite futtigt attefter den här timmen gå tillbaka till svensk regional-politik. Jag ska fatta mig väldigt kort.Ulrica understryker, precis som statsrå-det gjorde i bostadsdebatten för ett par veckorsedan, hur viktigt regeringen tycker att det är att stöttakommuner som har problem med sina kommunalabostadsföretag. Jag kan inte hålla med om att dentypen av stöd till oerhört höga kostnader är något somfrämjar tillväxten. Enligt min mening borde 3 miljar-der kunna användas bättre. Anser verkligen statsrådetatt det här stödet är tillväxtbefrämjande?Anf. 54 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag vill instämma i den känsla somYvonne beskriver. Vi kan naturligtvishoppas att om vi skapar förutsättningar för människorhär hemma att lokalt och regionalt kunna bestämmaöver sin vardag och påverka sin utveckling så blirförutsättningarna än bättre att man också är beredd attta ett ansvar för att andra människor ska få möjlighe-ten att göra samma sak. I det perspektivet är regional-politiken, trots det fina anförande vi nu har hört, ändåviktig.Jag tycker att det förslag till större statligt enga-gemang som vi lägger fram i propositionen och sombehandlas i det här betänkandet är viktigt. När vi tittarpå utvecklingen i landets kommuner ser vi att dekommuner som tappar i befolkning också får mångatomma lägenheter. Får man många tomma lägenheterkostar de tomma lägenheterna mycket pengar. Närkommunen måste lägga mycket pengar på tommalägenheter får man sitta och ta energi från tjänstemänoch politiker för att hitta poster där man kan dra nedpå verksamheter som egentligen är viktiga - ett bad-hus, en musikskola, ett bibliotek, stöd till lokala ung-domsorganisationer och mycket annat.Det är därför vi säger att det vore rimligt om sta-ten hjälpte till och tog ett större ansvar på områdendär enskilda kommunpolitiker inte kan rå för denutveckling man sitter i. Om det t.ex. dör fler invånarei kommunen än det föds nya barn kan vi vara bereddaatt säga: Vi kan ta ett större ansvar för de tommalägenheterna. Men vi säger inte att ni slipper om-struktureringar och förändringar i kommunen. Detmåste en kommun alltid vara beredd att göra, oavsettom invånarantalet sjunker eller stiger.Vi ger nu kommunerna en möjlighet att läggaenergin på utvecklingsfrågor, att lägga energi ochkraft på nya idéer som kan främja entreprenörskap,som kan stötta idéer och som kan serva medborgarnaså att de som bor kvar i kommunen känner en stolthetöver den plats de bor på och har en möjlig-het att leva ett rikt liv.Anf. 55 () re-plik:Fru talman! Det låter väldigt vackert, mycket avdet som statsrådet säger. Jag kan hålla med:Visst behöver kommunerna mer pengar. Men jag ochFolkpartiet, och flera andra partier, tycker inte att dethär är rätt sätt att ge dem. Det blir så att vissa kom-muner får stöd och andra inte. Somliga har redanklarat av sina problem och sett hur det skulle bli.Därför tycker vi att det blir en orimlig snedfördel-ning. Vi tycker inte att det är bra.Anf. 56 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag får ha respekt för det. Men attstaten engagerar sig i bostadspolitiken är inget nytt,även om bostadspolitiken egentligen ska vara enkommunal angelägenhet. Vi har under flera års tidhaft ett arbete med det som kallas bostadsakuten, därvi har tecknat avtal med kommuner som har mångatomma lägenheter. Ingen av de kommuner som haftmöjlighet att teckna avtal har sagt till staten att dethär var onödigt arbete. Alla har sagt att det har varitnödvändigt, om än oerhört jobbigt.Vi har också från statens sida tagit ett större an-svar när man ska bygga studentbostäder och andralägenheter. Här föreslår vi nu en statlig subventionför de kommuner och verksamheter som är bereddaatt bygga på platser där vi har en stor bostads-brist. Jag tycker att också det har varit viktigt - ävenom jag, som jag sade inledningsvis, tycker att kom-munerna egentligen borde ta hela ansvaret. Varför skavi då inte kunna gå in och ta ett än större statligt an-svar på de platser där utvecklingen mot befolknings-minskning är tydlig och stötta de kommunala politi-ker och tjänstemän som finns där att lägga mer tidoch energi, och också lite mer pengar, på utvecklings-frågor? Om man inte förmår att trots minskande be-folkningstal ändå satsa på utvecklingsfrågor finns detingen möjlighet till livskraft eller tillväxt över huvudtaget.Anf. 57 ():Fru talman! Först vill jag kommentera NU2 Ut-giftsområde 19, där vi har ett annat budgetförslag änmajoriteten. Detta finns utvecklat i ett särskilt yttran-de. Det är ett finansierat förslag på 388 miljoner yt-terligare till regionala utvecklingsprogram. Dessaberör i korthet för det första utveckling av lands-bygdsturismen, där vi har stora möjligheter, för detandra utveckling av småskalig livsmedelsproduktion,vilket närmast är en förutsättning för att möta detkonsumentintresse och konsumentbehov som finns avlokal produktion och kortare transporter och därmedbättre hänsyn till miljön, och för det tredje utvecklingav träindustrin, vilket också är utomordentligt viktigtoch vilket jag återkommer till senare.Det handlar också om teknisk utveckling avbiobränsleområdet, som har stor betydelse för om-ställningen av energisystemet. Vi har som sagt ut-vecklat detta i ett särskilt yttrande.Jag har två kommentarer till NU4, En politik förtillväxt och livskraft i hela landet. Jag vill börja medatt yrka bifall till reservationen 10 som gäller ettprogram för det nationella träklustret. Jag noterar medtillfredsställelse att motion har fåttbistånd, om man får säga så, från ytterligare tre parti-er. Träområdet och den vidare utveckling som ärnödvändig finns även omnämnt i betänkandet. Jag villutveckla det lite här.Det råder inget tvivel om att det behövs statligasamverkansinitiativ för att utveckla träindustrin. För-mågan att anpassa sig till kundernas efterfrågan är enutmaning för svensk träindustri och ska möjliggöra enökad förädling och därmed ökade intäkter.