prot · GO0974 · 2001-03-06 00:00:00 — Däremot vill vi ha expansionenpå sikt.På universitet och högskolor arbetar man hårt föratt ta emot fler studenter, som en hög kva-litetsnivå i undervisningen ska vidmakthållas. För attklara detta är en god lärarpersonal mycket viktig. Jagfrågar då utbildningsministern vilka åtgärder han kantänka sig att vidta för att högskolor och universitetinte kommer att lida brist på kompetent lärarpersonal.När jag får statsrådets svar upptäcker jag att han hartolkat min fråga som om den gällde kompetensen hosbefintliga lärare, dvs. Jag kanförstå, och jag ser av kroppsspråket, vilken stolthetutbildningsministern känner över allt som är gjort påforskarsidan, när det gäller forskarutbildningen ochnär det gäller forskningen. Men min fråga gälldefaktiskt läraryrket och hur det skulle kunna bli attrak-tivt för människor. Det handlar om, om man får sägadet så banalt, att fylla tomma stolar eller lediga tjäns-ter.Det finns något märkvärdigt i att försvara sig medvilka satsningar man gör på forskningen när jag frå-gar efter läraryrket. Kan utbildningsministern tänkasig en framtid på ett universitet med forskare ochstudenter, dvs. att vi inte har några lärare? Ett lekto-rat, som den största delen av lärartjänsterna är, inne-bär de facto att man vanligtvis har forsk-ning. Vi bygger ju inte in i något annat skolsystem utbildar sig till för en hel tjänst. Forskarut-bildningen krävs naturligtvis för de ,men är det just den som krävs för att vara en godlärare på universitet och högskola?Sammantaget uppfattar jag att utbildningsminis-tern svarar på min fråga om brist på lärare med utbildar forskare. Det är egentligen den fråganjag tycker är aktuell nu: Ska inte högskolans lärare haen utbildning som är relevant för deras arbetsuppgif-ter, liksom inom alla andra yrken? Kan man tänka sigatt just forskarutbildningen är den utbildning sommotsvarar relevansen för lärararbetet på högkola ochuniversitet? I så fall faller ju en rad uppgifter som omfattas av en lektors tjänstgöring.Det var några frågor som jag gärna ville ställa isamband med att jag tackar för svaret.Anf. 57 ():Herr talman! Utbildningsministern säger att det ären viktig fråga som tar upp. Detkan jag instämma i.Problemet är att vi är inne i då det råderbrist på lärare inom praktiskt taget alla områden. har vi fått larmsignaler om att förskolan inte kanerbjuda tillräckligt många utbildade förskollärare. Närvi får maxtaxa krävs det förmodligen betyd-ligt fler utbildade förskollärare, och då finns de inte.I ungdomsskolan är problemet liknande. Lite se-nare ska vi diskutera lärarsituationen i ung-domsskolan. Situationen när det gäller olika lärosätenoch olika utbildningsområden varierar - som utbild-ningsministern säger. När jag har pratat med folk påfältet säger de att teknik, ekonomi och språk är exem-pel på ämnen där det är svårt att rekrytera lärare. Detär lättare i t.ex. biologi, kemi och fysik. Pensionsav-gångarna är ett mycket viktigt skäl till bristen, ochmed en hög åldersfördelning kommer många att slutamed ålderspension inom bara några få år.Utbildningsministern lyfter fram forskningspropo-sitionen som det Columbi ägg som ska lösa proble-men. Han pekar särskilt på forskarskolorna. När manlyssnar till folk ute i landet är tonen en annan. Mångasäger på högskolor och universitet att forskarskolor ärmycket av centralstyrning. fattar beslut omvad man ska forska om och med vem man ska samar-beta. Det är inte riktigt förenligt med en fri forskning.När jag talar med ansvariga för en mindre hög-skola säger man att man ser små fördelar med attinlemmas i en forskarskola. För den högskolan skulleett eget vetenskapsområde betyda mycket mera närdet gäller t.ex. att knyta goda forskare och lärare tillhögskolan.Vi har som bekant fått flera nya universitet påsistone. Det blir säkert beslut om ytterligare nya uni-versitet före nästa val. Hur ser utbildningsministernpå högskolor som inte strävar efter universitetsstatusmen verkar för att bli mycket bra, även internatio-nellt, inom vissa mycket begränsade områden? Är detinte lämpligt att ge dem ett eget vetenskapsområde,vilket direkt, menar de som jobbar på skolorna, ökarmöjligheterna att rekrytera bra forskare och lärare?Anf. 58 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag uppskattar verkligen YvonneAnderssons fråga och inlägg. Jag tror att det är någotväldigt viktigt som spårar efter:Hur kan vi stärka utvecklingen för våra högskolelära-re? Det är fråga om utbildning, kompetensutveckling,och under ett helt yrkesliv den stimulans man behöverför att vara en god lärare.Det finns en paradox i högskolan i den meningenatt forskningen har en mycket stark ställning inomhögskolevärlden. Men den stora verksamhet somutbildningen är har inte riktigt samma ställning närdet gäller status. Det är en viktig fråga som man intelöser med en handvändning eller enkla klubbslag.Men det går att göra en hel del för att stärka högsko-lelärarens ställning.Först och främst ska högskoleläraren och hög-skoleforskaren vara samma person. Lektoraten är enviktig del av vår tradition, precis som talar om, där en del av lektorstjänsten ärundervisning, en del forskning. Naturligtvis går detatt resonera om hur mycket det bör vara av varje. Jagtror att vi kommer att se en stor variation framöveroch kanske också över arbetslivets längd, dvs. att manvarierar den del man ägnar åt forskning och den ägnar åt undervisning under sitt yrkesliv. Det ärklart att det är viktigt att se till att jobba för att höjakvaliteten både på utbildning och på forskning genomatt se till att lärare har möjlighet till forskning undersin lärarperiod.Den andra viktiga frågan gäller vilken förberedel-se man får för att bli högskolelärare. upptäckerman att man plötsligt är högskolelärare. Så fungerarvårt system . Man går enforskarutbildning, och plötsligt är man också lärareför en grupp studenter. Det kan bli alldeles lysande,och det kan bli mindre bra. Jag menar att vi måstestärka den utveckling som vi har haft under senare åratt också ge utbildning och kompetens i att vara lära-re, dvs. en pedagogisk och didaktisk kompetens i attvara en god högskolelärare. Det blir än viktigare närvi ser att också alltfler kommer till högskolan. Dettaär en viktig och intressant diskussion, som det finnsanledning att föra vidare, tillsammans med YvonneAndersson, när vi lägger fram en högsko-lepolitisk proposition som ska ta upp frågorna.Lars inlägg är intressant. Det visar ettpolitiskt parti, , som just nu är ganskaförvirrat i högskolefrågan. Man har vänt från den PerUnckelska tiden när allt utanför de ärevördiga univer-siteten var skumt och något som man inte skulle satsapå - det var bara regionalpolitik - till att söka sigfram i det nya landskapet. Det syns att Mälardalenshögskola, /, och fler orterhar fått starka högskolor som bidrar väldigt väl tillbåde forskning och näringslivets utveckling i de regi-onerna.Jag håller inte med när säger att allaska få ett eget vetenskapsområde - möjligen somambition. Men för mig är kvalitetskraven viktiga.Högskoleverket är den oberoende myndighet som skagranska om man har nått den kvalitet som krävs föratt bedriva forskarutbildning. Det är det som veten-skapsområde är. Har man nått den kärna i forskning-en som gör att man kan bedriva en bra forskarutbild-ning? Dit har inte alla nått . Det är där som det blirviktigt att få samarbeta med dem som har rätt att geforskarutbildning. Det är för att de egna studenternaska få en chans att gå vidare till forskarutbildning ochför att få de nätverk som behövs för att stärka denvetenskapliga miljön på högskolan. harinte bara gått cirkeln runt, han har också lämnat detsom måste vara ett fundament, nämligen kvalitetskra-ven. Det är det landskap vi nu har byggt och somkommer att fungera väl, nämligen ett starkt incita-ment att profilera sig, höja kvaliteten för att sikta efterett vetenskapsområde. Då ska det vara en tuff pröv-ning från sida för att se om målethar nåtts eller inte. Jag hoppas att efterhand kan ansluta sig till detta.Anf. 59 ():Herr talman! Jag tycker att diskussionen är intres-sant. Det finns tre punkter som jag skulle vilja spinnavidare på.En punkt är statusen. Alla kan nog dela bilden upplever att undervisning har varitett sätt att försörja sig i forskarutbildningen. be-hövs det inte längre. Då får vi ett annat dilemma.Då blir genast frågan: Kan en forskare som harforskningen som huvuddel komma vidare? Karriärs-vägarna är närmast oändligt beroende på hur manlyckas med sin forskning. Men den lärare som läggerned mycket energi på att undervisa studenterna, attvara med och påverka deras utveckling, kommer iprincip inte vidare. Den lilla del i deras lektorat somhör till forskning kan aldrig ge den kvalitet på forsk-ningen så att de kan gå vidare karriärsvägen. Detta ärett dilemma som måste lösas.Jag har en liten fundering på utbildningsminis-terns synpunkt om samma person. Finns det forskaresom kanske inte är lämpliga som lärare? Finns detlärare som helt enkelt tycker att det är passionen att fåvara med och utveckla andra människor och att det ärmindre intressant att få vara forskare? Kan vi hittaforskningsanknytningen i andra former? Jag kan självse framför mig - jag har tidigare professionell erfa-renhet inom området - att studenter kommer med påseminarier, de får vara med i brytningen på forskar-seminarier där forskarstuderande diskuterar tillsam-mans med sina handledare. Det borde vara en ordent-lig och god praktikplats för en student.Det är jätteviktigt med pedagogisk kompetens.Det som händer är att den kommer först närman är lärare. Skulle man kunna tänka sig att faktisktha rätt att välja att bli lärare på ett universitet, gärnamed forskarerfarenhet? Men skulle man kunna väljaden yrkesvägen? Forskarstudier är ändå en forskarut-bildning som primärt leder till att bli forskare. Kanman då tänka sig en utbildning där man väljer attutbilda sig primärt till lärare? Observera att jag fortfa-rande anser att kvalitetskraven och forskningen skafinnas kvar.Jag har själv grunnat mycket på detta. Hur ska viöka karriärsvägarna för dem som väljer att stimuleraandra människor att gå vidare i forskningen, menändå ha forskaranknytningen uppenbar och klar ochdär människor kan utveckla sina intressen tillsam-mans?Herr talman! Jag vill lyfta fram en del till i det häranförandet. Det gäller konkurrensen på arbetsmark-naden. Titta t.ex. på våra tekniska högskolor. Duktigaforskare blir erbjudna höga löner ute i näringslivet, påarbetsmarknaden, i olika former. De blir erbjudnaarbetsvillkor som är långtifrån de som vi meddagens studentpeng kan erbjuda på lärosätena. Hurser utbildningsministern på det problemet?Anf. 60 ():Herr talman! Jag vet inte om utbildningsministernmedvetet missförstod mig. Jag sade inte alls att allahögskolor ska få egna vetenskapsområden. Jag sadeatt om en högskola har ett mycket bra program, sominternationellt sett står sig, alltså spetskunskap somkanske bara finns på några högskolor, är det då inteett bra underlag för att man ska få ett eget vetenskap-sområde?Kvalitetskravet driver vi mycket hårt. fått kritik från socialdemokrater attvi driver det för hårt inom högskolan och universi-tetsvärlden. Det var den frågan jag ställde, om detinte är lämpligt att sådana högskolor kan få ett egetvetenskapsområde och inte sträva efter att få en jätte-stor bredd att alla ska bli universitet -som i vissa kretsar anses vara finare än att vara hög-skola, vilket jag inte tycker.När det gäller lärarutbildningen är det lite egen-domligt om vi nu kräver väldigt kvalificerad lärarut-bildning av alla från förskollärare och uppåt men inteen enda veckas pedagogisk utbildning för högskolelä-rare. Jag tycker att det är ganska konstigt.Chalmers har prövat på en obligatorisk pedago-gisk utbildning för alla som ska undervisa som lärare.Det kanske är en väg att gå. Även om man börjarganska försiktigt med fem eller är det ändåen bra början. Men det är obligatoriskt för att man skafå en lärarroll på tekniska högskola.Jag stannar med detta och vill ändå ha ett svar påfrågan om utbildningsministern inte tycker att det ären lämplig väg att gå att högskolor som vill satsa hårtpå god kvalitet, internationell kvalitet och spetskom-petens får ett eget vetenskapsområde.Anf. 61 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag vet inte om följermed i den högskolepolitiska diskussionen. Det land-skap vi nu har är precis det som jag beskrev i mittförra inlägg, med universitet som har generella exa-minationsrättigheter i forskarutbildning, med ett antalhögskolor som har fått vetenskapsområden specielltinriktade på det som de är starka på och med ett antalhögskolor utan vetenskapsområde men med fastaforskningsresurser så att de kan utföra sitt profile-ringsarbete för att inom väldigt väl inriktade områdenkunna bli starka. I det här systemet är den naturligadrivkraften att man försöker bli så stark att man kanklara en prövning för att få vetenskapsområde.Under min tid som utbildningsminister har fyrahögskolor lyckats med detta: ivetenskapsområde teknik, i naturvetenskap,i teknik och i naturveten-skap. Det har de gjort på grund av ett långsiktigt hårtarbete för att profilera sig, för att bli så skickliga attde klarar den vetenskapliga bedömning som gör. Det är det system vi nu har som jagtror kan bli en väldig styrka för Sverige.Jag vet inte vad är ute efter, men detär min princip att det ska vara kvaliteten, profilering-en och ett granskningssystem som gör att de vet hurvägarna går. När man når detta och får forskarutbild-ningsrättigheterna har riksdag och regering också ettansvar att se till att man bygger upp forskarutbildningdär, för de har fått ytterligare ett nationellt uppdrag.Det är ett starkt system som jag tror väldigt mycketpå.Yvonne fortsätter med väldigt intres-santa inlägg kring hur vi kan stärka rollen som hög-skolelärare. Jag tror att det i praktiken är precis såsom säger, bortsett från våra ide-al, att det är samma person med kopplingen mellanlärandet och forskningen, att alla forskare passar inteså bra till lärare och vice versa.Det är viktigt att det i högskolemiljön blir så att viinte får en stor lärargrupp som kopplas bort frånforskningen, som inte får möjlighet att följa med iforskningsutvecklingen. Det blir väldigt avgörandeför kvaliteten i föreläsnings- och seminariesalarna omman får den möjligheten eller inte. Vi har ju exem-pelvis en ganska stor mängd adjunkter i vårt högsko-leväsende som har fått möjligheten att gå en forskar-utbildning under sitt yrkesliv. Vi har sett många godaexempel på att man har kunnat ta en forskarexamenoch därmed också utvecklats som forskare. Alternati-vet är att man måste få en stark möjlighet till vidare-utveckling i sitt arbete via bildning och via vidareut-bildning.De här frågorna tar upp i sin ut-redning kring pedagogisk förnyelse som kom för ettpar veckor sedan, och dem arbetar vi med för att sehur vi kan fortsätta att stärka lärarrollen på högsko-lorna. Det är ett väldigt viktigt och intressant område,som jag tror att det finns skäl att fortsätta att resoneraom efter detta.Konkurrensen på arbetsmarknaden, som YvonneAndersson tar upp, är naturligtvis stor i de områdendär vi nu börjar få en väldigt stark utveckling inomnäringsliv och offentlig sektor. Det är klart att detkommer att visa sig bli svårigheter att rekrytera läraretill de allra hetaste områdena, eftersom näringslivetnaturligtvis kan betala helt andra löner. Men högsko-lan har en stark fördel - åtminstone en - i den kon-kurrensen, och det är att det är en värld som kan er-bjuda en väldigt utvecklande miljö och en miljö därjobbet kan kännas som väldigt meningsfullt och vik-tigt. Kombinerat med möjligheter till egen forskningblir det en ganska stark konkurrenskraft. Och vad jagtror är viktigt är att högskolan måste se omvärldenoch låta också löner differentieras i förhållande tillden konkurrens som man möter - annars får manväldigt svårt att möta den hårdaste konkurrensen omarbetskraft.Anf. 62 ():Herr talman! Jag uppskattar det här svaret. I mininterpellation pekade jag på det långsiktiga problemetom man inte åtgärdar någonting . De frågor som vihar tagit upp här under debattens gång har handlat omatt man långsiktigt kan lösa ut delar genom att varamedveten om de faktorer man rör sig med.Jag tror att det är bra om man uppmärksammarfriheten för lärosätet vid lönesättning men också attlätta upp arbetsvillkoren, så att det inte blir pålagorutan man får uppleva den autonomitet som mångabehöver inom högskolan, inte minst forskare, och också inom ramen för sitt läraruppdrag kan fåuppleva en autonomitet och en frihet i sin tid. Jag trornämligen att det är också på de villkoren som vi haren chans att konkurrera på en bred arbetsmarknad omde goda krafterna.Jag har också funderat på en annan del, och jaghar inget svar men vill ändå lyfta fram den i debatten.Det är tilltron - tilltron från omvärlden till att lärarnapå våra lärosäten är goda och ambitiösa lärare, att deforskare som har arbetat med forskarutbildning ochannat är goda forskare och att de inte befinner siginom ett universitet därför att de inte har fått jobbnågon annanstans. Jag tror att vi alla kan hjälpas åt attskapa en ökad tilltro till den personal som arbetarinom de olika lärosätena för deras ambitioner. Allabehöver vi vara uppskattade i de uppgifter som vi har.Jag hoppas att det vi har tagit upp under den härdebatten får leva vidare i de förslag som regeringenoch utbildningsministern kommer med. Med dettackar jag så mycket.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2000/01:157 om kva-litetssäkring av den högre utbildningenAnf. 63 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att kvalitetssäkrahögskoleutbildningen.Regeringen har för verkat fören kraftig utbyggnad av den högre utbildningen ge-nom att tillföra nya permanenta platser till högskolan.Denna utbyggnad har en oerhört stor betydelse såvälför många enskilda människor som för samhället istort. Utbyggnaden med närmare 100 000 tillkom-mande platser är fullt finansierad, vilket innebär attanslagen till högskoleutbildningen t.o.m.2003 höjs med 6,6 miljarder kronor.Den kraftiga utbyggnaden av högskolan har ge-nomförts med oförändrade krav på kvaliteten i ut-bildningen, och viktiga kvalitetsförbättringar hargjorts och görs parallellt med utbyggnaden. I enlighetmed förslagen i regeringens proposition(1999/2000:28) om studentinflytande och kvalitetsut-veckling i högskolan har uppdrag attgranska kvaliteten i den högre utbildningen utvidgatsoch omfattar nu alla högskoleutbildningar, inklusiveforskarutbildningen. Ämnes- och programutvärde-ringar ska genomföras med en periodicitet om sex årför samtliga utbildningar för generella examina ochyrkesexamina. system för utvärde-ring ligger på en hög internationell nivå, och verketkommer i ökad utsträckning att bidra till att förbättrakvaliteten i utbildningen. De ökade möjligheterna förstudenterna att påverka utbildningens utformningbidrar också till att öka kvaliteten i utbildningen.Studenterna har numera enligt högskolelagen rätt attutöva inflytande över högskolans utbildningar, ochuniversiteten och högskolorna ska verka för att stu-denterna tar aktiv del i arbetet med att vidareutvecklautbildningen.En viktig satsning som bidrar till att långsiktigthöja kvaliteten och stärka forskningsanknytningen ihögskolans grundutbildningar är de ökande resurser-na till grundforskning och forskarutbildning. tillförs dessa verksamhetersammanlagt i höjda anslag. Un-der fördubblades det årliga antalet fors-karexaminerade i , och regeringens ambitionär att fortsätta denna utbyggnad. Därigenom läggsgrunden för en ökning av antalet forskarutbildadelärare i högskolanJag vill i detta sammanhang påpeka att Kristde-mokraterna vill att utbyggnaden av den grundläggan-de högskoleutbildningen minskas med 3 000 platserper år . förslagför den högre utbildningen innebär att universitetenoch högskolorna fråntas förgrundutbildningen och dessutom 150 miljoner förforskning och forskarutbildning. Jämfört med denbeslutade budgeten innebär poli-tik att tusentals personer inte får den utbildning somde behöver och att resurserna till högskolan sänks.Anf. 64 ():Herr talman! Jag får först tacka för svaret. Jag harinterpellerat kring de problem som finns genomgåen-de i på universitet och högskolor, nämligenbrist på resurser. Jag har själv rest runt en del och fåttmig det medskickat. Det visar sig att alltfler studenterfår allt färre undervisningstimmar. På många håll ärdet så lite som lärarledd tid per vecka.När man bygger ut högskolan, som ministern tyd-ligt har angivit i sitt svar, ska man hålla högkvalitet, anser vi. Det innebär att man ibland får rättamun efter matsäcken, nämligen inte bygga ut såmycket att kvaliteten blir lidande.Den snabba utbyggnaden är inte förenlig med väl-utbildade lärare, om kvaliteten ska höjas. Ministernsäger i sitt svar att man har byggt ut högskolan medkrav på bibehållen kvalitet. Det säger egentligeningenting om hur kvaliteten har varit.Att kvalitetssäkra en utbildning handlar för migom att man anger den kvalitet som de blivande stude-rande ska kunna möta. Man varudeklarerar helt enkeltutbildningen genom att garantera att kvaliteten hålls.Statsrådet berättar om allt man gjort inom utbild-ningen. Det är mycket bra. Men min fråga rör hurman visar vilken kvalitet som finns och hur manhåller den. Vad är det studenterna möter? Den härinterpellationen är fokuserad kring vad studenternafaktiskt har rätt att kräva, vad de blir lovade och omdet löftet håller.I sitt svar talar också ministern om den nedskär-ning som han påstår att gör och omhur många som skulle bli utan utbildning. Det är intealls på det sättet. Vi vill förhindra det segregeradesamhället och ge de av ungdomarna sominte söker till universitet en utbildning med studiefi-nansiering. Där talar vi om olika saker. Vi talar inteom att alla ska gå till universitet och högskolor. Vivet att många inte orkar med det eller inte väljer detav andra anledningar. Vi vill ha en yrkeshögskolasom inte nödvändigtvis behöver ha allmän, generellbehörighet till högskolan som inträdesport. Därmedblir resonemanget annorlunda när det gäller vilkapengar man ger till högskolor och universitet.Sammantaget skulle jag önska att ministern delarsina tankar med oss omkring kvalitetssäkring förstudenten när studenten ska söka en utbildning och ettlärosäte. Vad kan studenten kräva? Är det t.ex. rim-ligt att söka sig till en annan bostadsort och sökaannan lägenhet, om man vet att man på lärosätet en-bart får tre timmars lärarinteraktion ? Jagvet att utredningen styrning visar att mankunde få . En del lärosätentar undan tid för mer krävande handledning i sam-band med uppsatsarbete. Det skulle vara intressant atthöra.Anf. 65 PER ():Herr talman! Jag ska försöka fatta mig kort efter-som det känns som om vi än en gång diskuterar kva-liteten i högskoleutbildningen. Det gör vi vid i stortsett varje budgetdebatt. Vi gjorde det också när vihade den stora forskningspolitiska debatten nu senast.Anledningen till att jag inte kunde motstå att gåupp är att det finns tre förslag i , som jag serdet. förslag innebär en långsam-mare takt i utbyggnaden men lika mycket pengar somsocialdemokraternas förslag. Socialdemokraterna harsina pengar och föreslår en snabb utbyggnad. Sedanhar vi det moderata förslaget som innehåller sammasnabba utbyggnad som socialdemokraternas mendrygt 1 miljard mera avsatt för grundutbildningsan-slag.Pengar i alla ära - det är inte allt. I ordet kvalitets-säkra kan man lägga in många olika saker. gör ett intressant arbete. Efter besök på har jag blivit stärkt i min tro att det är ettav de bättre fungerande verken i . Vi ska ock-så vara glada att tidningar som Moderna tider ochäven utländska tidningar börjar titta på de svenskautbildningarna och ta med dem i sina rankningar. Deär lite klumpiga i början, på sitt sätt. Man söker sigfram för att hitta rätt instrument.En tredje sak som kan få betydelse , fram-för allt om vi kan arbeta med frågorna gemensamt, äratt hitta benchmark-kriterier på EU-nivå.