prot · GP0941 · 2001-12-05 00:00:00 — ÖB avser att presentera dennautredning omkring . Som jag tol-kar tillkännagivande i ärendet stämmerdenna inriktning med utskottets intentioner. Jag delarutskottets mening att vi ska försöka finna lösningarmed hög ekonomisk rationalitet.Avslutningsvis vill jag peka på att de förändringarsom nu pågår i det svenska försvaret är en inriktningför ett modernt, flexibelt och rörligt försvar. Det är ettarbete som är i full gång i Försvarsmakten. Det kräverförändrade stridskrafter så att de motiverar de nyakrav som ställs både nationellt och vid internationellainsatser. Det gäller både organisation och materielan-skaffning.Till dem som hävdar att vi delvis bör hålla fast viddet gamla invasionsförsvaret i organisatoriska termervill jag säga att vi därmed skulle bygga fast oss i detgamla. Det är ingen framkomlig väg.Håkan Juholt har hanterat den frågeställ-ningen i debatten med företrädare. Jagmenar att vi kommer att lägga fram en gemensamstrategi så att operativ förmåga och kompetens ut-vecklas tillsammans och på ett kostnadseffektivt sättbåde för nationella behov och för internationellt sam-arbete. Det är innebörden i det som vi talar om ochbenämner insatsförsvar.Jag har i mitt anförande berört frågan om den ope-rativa insatsledningen. Jag hoppas att den fråga jagfick från härmed har fått ett till-fredsställande svar.Åke Carnerö har frågat mig om de nationellaskyddsstyrkorna. Jag har tagit del av utskottets skriv-ning. Min avsikt är att redovisa vilken utrustningdessa förband ska ha. Min bedömning är att hemvär-net ska spela en mycket viktig roll för de nationellaskyddsstyrkorna.Runar frågade mig hur jag avser attförbereda nästa proposition till , den somska komma i vår. Det är min avsikt att jag själv skavara i kontakt med Försvarsberedningen och redovisaför ledamöterna hur jag avser att föreslå den kom-mande propositionen för regeringen. Det är också minförhoppning att det ska vara möjligt för de ledamöteri beredningen som vill att ytterligare kunna ha samtalmed mig om inriktningen. Min avsikt är att så långtdet över huvud taget är praktiskt framkomligt gå framenligt den inriktning som nu avser att ställasig bakom.Till vill jag slutligen sägaatt Försvarsmaktens stöd till samhället är en mycketviktig fråga. fick jag ett be-tänkande från den särskilda utredaren . Det ska nu remitteras. Om remissutfalletblir gynnsamt kan det innebära att jag kan redovisainnebörden för samt att vi kan genomförade förändringar som kan krävas i berörda förordning-ar under våren.Anf. 176 () re-plik:Fru talman! Det ryckte till i mig lite grann när för-svarsministern gjorde ett Natoinlägg i mitten av dethär talet som jag tyckte var givande och bra. Detnämndes att hade påverkats på grund avhändelserna och fattat beslut sominnebär att närmandet till Nato är märkbart förändrat.Det har vi ju märkt också. Jag blev glad över att för-svarsministern nu också nämner att den svenska rege-ringen nu ser annorlunda på frågan. Man blev gladnär man såg statsministern stiga in i . Han hadekanske med sig ett löfte till presidenten att vi skatänka om i den här frågan. Kan jag ställa den frågan:Hade han med sig detta löfte till i förr-går? Det skulle vara glädjande om även nukunde närma sig så att vi inte blir ensamma tillsam-mans med om att inte ha intresse av Nato.När det gäller frågan om beredningen av nästaproposition tycker vi faktiskt att det är väldigt viktigtatt samsyn kan uppnås. Jag tackade försvarsutskottetför gott samarbete i mitt första inlägg om budgeten.Jag tror att detta är viktigt. Även om vi kritiserarvissa frågor är ju grunden för det hela ändå att försö-ka få en samsyn i försvarsfrågan. Det arbete som harpågått i Försvarsberedningen är för oss som inte sitterdär, men i försvarsutskottet, ett mycket bra komple-ment för att bli informerade om vilken väg vi går iförsvarsfrågorna.Jag skulle vara glad om försvarsministern sadenågot annorlunda om hur samarbetet ska ske. Sker detpå samma vis som inför den liggande propositionen,eller finns det någon ny form av samverkan mellanFörsvarsberedningen och försvarsministern inför denkommande propositionen som jag tror blir mycketviktig?Anf. 177 Försvarsminister () replik:Fru talman! blev nog lite upp-spelt av det säkerhetspolitiska påpekande jag gjordeom att president , president samt premiär-minister och generalsekreteraren i Nato harinlett viktiga överläggningar som syftar till att Ryss-land ska få en starkare samverkansmöjlighet medNato. Jag anser att det är mycket bra. Det ökar säker-heten i vår del av världen. Jag anser att vi har ettmycket gott samarbete med Nato på de plan som vivill, nämligen fredsfrämjande samarbete och stöd åtandra länder som vill utveckla t.ex. sin försvarsmakt,sin politiska ledning eller sin demokratiska ledningöver försvarsmakten. Jag avsåg inte med mitt inläggatt göra någon förstucken plädering för medlemskap iNato. Jag har gjort ett inlägg på vår socialdemo-kratiska partikongress där huvudpunkten var att Sve-rige inte har något underskott av säkerhet och därför,kanske till skillnad från de flesta andra stater i Euro-pa, inte ser det som nödvändigt att söka medlemskap iNato.Vi är överens om att Försvarsberedningen harlämnat alla de texter som behövs för regeringenspropositionsarbete. Det gäller även Sårbarhetsutred-ningen och en mängd remissyttranden som har kom-mit in. Jag avser, och vill, redovisa för ledamöterna iFörsvarsberedningen hur jag arbetar med proposi-tionsarbetet så att jag kan lägga ett förslag till rege-ringen och till som har goda förutsättningaratt svara mot det som avser att samlasig kring.Anf. 178 () replik:Fru talman! Jag är glad över att försvarsministernnu har tagit tag i organisationsfrågan i högkvarteretoch att OPIL också får en lösning . Det tyckerjag är positivt.Sedan är jag inte riktigt säker på vad försvarsmi-nistern menar när han säger att skullehålla sig kvar vid ett invasionsförsvar. På s. 3 i vårförsvarsmotion står det alldeles tydligt vad vi tycker iden frågan. Det är precis tvärtom mot hur jag uppfat-tade att försvarsministern uttryckte sig.Det finns en annan sak som jag skulle vilja frågaom. Det har med förtroendet i Försvarsmakten attgöra som jag tog upp i mitt inledningsanförande. Närman är ute och träffar officerare och värnpliktiga utepå förbanden får man veta att mot bakgrund av detsom har hänt - och jag behöver inte upprepa det - harman inte resurser att utföra en utbildning på rätt nivå.Detta är destruktivt för de allra flesta anställda. Frå-gan är ju: Hur ska man kunna komma till rätta meddetta?När den nye ÖB:n tillträdde sade jag här i en de-batt i kammaren att det är stor och grannlaga uppgiftför den nya överbefälhavaren att nu skapa förtroende.Det var redan då på väg åt fel håll, och det är än värrei dag. Min fråga till försvarsministern är: Ser inteförsvarsministern det här som ett stort problem?Måste man inte ta krafttag i den här frågan för attförsöka få en arbetsmiljö och en kår av anställda påalla nivåer så att man verkligen kan klara av sin upp-gift att utbilda för en insatsorganisation?Anf. 179 Försvarsminister () replik:Fru talman! Tack för vänligheten i operationsled-ningsfrågan. Jag vill dock understryka att jag inteavser att lösa den frågeställning som nu hartagit upp genom att återgå till försvarsgrenarna. Omdet är det som något av partier anser kanjag inte gå in på det. Det vill jag deklarera så att detinte råder någon oklarhet mellan mig och kammaren.Vad jag menade med att jag ställde mig bakomHåkan Juholts inlägg var att kun-de visa att i alla organisationsbestäm-mande ställningstaganden har legat kvar vid ingaförändringar. Då blir ju resultatet ett invasionsförsvar.Det var det som kunde fästa kammarensuppmärksamhet vid.Fru talman! tar upp frågan omförtroende. nämner också våra över-befälhavare. Låt mig då säga att jag anser att det är fördel att vi har haft en överbefälhavare, , som har haft en skarp blick för förändring-ar.Låt mig säga att jag anser att det är en stor fördelatt vi i har haft en överbefälhavaremed en skarp blick för förändringen. Jag anser att detär en stor fördel att vi har en överbefälhavare som haren djup demokratisk och konstitutionell kunskap,vilken han har fått ytterligare fördjupad under sittarbete i . Han vet att en organisationmåste styras också i ekonomiska termer.Jag vill också säga att vår överbefälhavare är enperson med stor operativ erfarenhet från internatio-nella insatser, det som talare efter talare har lyftfram betydelsen av. Jag anser att vår överbefälhavarehar alla förutsättningar och egenskaper för att kunnautöva ett riktigt ledarskap i ordets bästa mening i denförsvarsmakt som genomgår sina stora förändring-ar.Anf. 180 () replik:Fru talman! Vi kommer kanske inte längre i denfrågan, försvarsministern. Jag anser fortfarande attdetta är en oerhört stor och viktig fråga både för för-svarsministern och för överbefälhavaren, samtidigtsom den i princip gäller för oss alla.Jag har också en ny fråga, som jag inte hann taupp i mitt anförande, och den gäller helikopterfrågan.Helikopterflottiljens fredsorganisation i försvarsbe-slutet innefattade utbildningsplattformar påtre platser: Malmen, och . Dessutombeslutades om helikopterbasering på andra ställen,bl.a. Säve.Man har köpt in 18 nya helikoptrar, som skaplaceras på två ställen, medan den tredje platsen blirutan. Jag kan förstå att det kan vara svårigheter för-enade med detta, men jag tänker på personalen pådessa utbildningsplattformar. Eftersom de gamlahelikoptersystemen ska fasas ut och nya ska kommain, blir det en skillnad mellan de anställda på denplats som inte får utbildning på de nya helikoptrarnaoch de övriga anställda. Det blir, som jag ser det, enform av diskriminering av vissa inom försvaret.Tre partier har tagit upp denna fråga i en reserva-tion. Reservationen avser i någon mån detta menockså en del annat. Jag förstår att försvarsministerninte kan bestämma var helikoptrar ska placeras - detskulle bli en form av ministerstyre - men jag villunderstryka att man bör följa det beslut som riksda-gen fattade om de tre utbildningsplattformar-na. Har försvarsministern några kommentarer tilldetta?Anf. 181 Försvarsminister () replik:Talman! Låt mig säga att helikoptersystemen ären av dagens försvarsmakts mindre tillfredsställandedelar. Detta redovisas ärligt. De uppköp som vi hargjort betyder mycket stora förändringar och förbätt-ringar. Jag har talat med överbefälhavaren om fråganom helikoptrarna, och hans mening är att detta är enkomplicerad fråga, där beslut är enviktig förutsättning för att åstadkomma effektivise-ringar inom hela helikopterflottiljen.Överbefälhavaren har sagt till mig att det som harkommit fram i medierna, bl.a. genom chefen för heli-kopterflottiljen, icke är att betrakta som Försvar-smaktens sista ord i saken. ÖB vill lägga ned åtskilligtid och energi för att kunna skapa balans mellan ma-teriel och personal och de uppgifter som Försvar-smakten ska ha i enlighet med de fyra huvuduppgif-terna. Detta gör att jag tar fasta på det som nu har sagt och som även jag i muntliga ochskriftliga svar till kammaren har framhållit, att jag fördagen stannar vid att följa frågeställningen. Vi haråtskillig tid framför oss för att kunna bedöma att viframför allt inom Försvarsmakten fattar sådana beslutsom gör att de nya systemens stora investeringarkommer till nytta på det sätt som Försvarsmaktensfyra huvuduppgifter pekar på.Anf. 182 () replik:Fru talman! Det senaste som försvarsministernsade om helikoptrarna gläder mig. Vi kristdemokraterhar i årets kommittémotion inte fört fram det här, menjag vill påminna försvarsministern om vår hållning idessa frågor. Vi menar att det bör finnas ett perma-nent helikopterförband på , i . Rege-ringen nämner här nu verksamhetsorterna ,, , och , men jag noterar attFörsvarsmaktens sista ord är tydligen inte sagt i denhär frågan.Jag vill ta upp frågan om nationella skyddsstyr-kor, som försvarsministern svarade på efter ett inläggav mig i ärendet. Jag vill ta upp det som gäller strid ibebyggelse. Både Försvarsberedningen och regering-en i sin proposition tar upp detta, och regeringen villnu lägga ökad vikt vid och utveckla förmågan attklara detta. Strid i ort omfattar mycket kompliceradeinsatser, där civilbefolkningen, dvs. den enskildamänniskan, på ett fruktansvärt sätt kan beröras.Det kommer i propositionen fram att regeringennu vill ställa olika krav på förbandens förmåga. Vissabör placeras vid de operativa insatsförbanden, medanandra bör tillhöra de nationella skyddsstyrkorna.Enligt förra årets beslut med anledning av proposition30 ska de ligga i de operativa insatsförbanden. Är detnu tänkt att de ska komplettera hemvärnsförbandennär regeringen överväger en ny fördelning? Kommerinte alla att få samma utrustning?Anf. 183 Försvarsminister () replik:Fru talman! Jag vill gärna klarera den här saken.Jag har fått klart för mig att det som är det som gäller, dvs. fram till nu ska detilltänkta stadsskytteförbanden ska ligga i de operati-va insatsstyrkorna. Jag avser dock att låta Försvar-smakten överväga de här frågorna ytterligare ett varv.Det kan - jag säger kan - vara lämpligt att förläggavissa delar inom de operativa insatsstyrkorna ochandra inom de nationella skyddsstyrkorna. Men jagsäger att det är icke så som dagsläget är. Jag tycker attdet är klokt att utreda frågeställningen.Min bedömning är densamma som ,att det finns ett mycket stort behov av att Försvar-smakten kan bekämpa väpnade angrepp men ocksånaturligtvis stödja det civila samhället i storstadsom-rådena. Jag delar bedömning att det dåställs speciella krav. Jag är mycket angelägen om attFörsvarsmakten ska utveckla stadsskytteförbandetsom funktion, så att vi här kan ha förband som hållerhögsta kvalitet i den svenska försvarsmakten. Jag vetatt ett sådant utvecklingsarbete kan gå vidare.Jag vill avrunda med att säga att frågeställningenom organisatorisk tillhörighet och därmed eventuelldifferentiering är en fråga för utredning och bedöm-ning framöver.Anf. 184 () replik:Fru talman! Jag har uppfattat det så att det voreolyckligt att redan nu göra ingrepp i insatsorganisa-tionen. Man kan överväga en sak, men det är rimligtatt inte göra stora ingrepp innan den har börjat byggasupp.Jag vill ta upp en sak till, och det gäller luftvärns-systemet Bamse. Jag nämnde i mitt inledningsanfö-rande obemannade flygfarkoster och Försvarsmaktensoperativa förmåga att motstå fjärrstridsmedel. Dettanämndes även i budgetpropositionen under rubrikenRobotstrategin. Jag menar att det nu är väldigt viktigtatt i ett kompetensperspektiv analysera det här myck-et noggrant. Det gäller ett projekt som har levt underhela 90-talet. Stora summor är nedlagda i det, ochsom jag och vi kristdemokrater ser det finns det iFörsvarsmakten ett behov av denna förmåga inomluftförsvaret.Min fråga är: Hur ser försvarsministern på det härpå kort sikt men även på ?Olika användningsområden har diskuterats, och dethar vi naturligtvis ingenting emot.Anf. 185 Försvarsminister () replik:Fru talman! Jag vill nämna att det på äralldeles riktigt att vi har behov av robotar med dennaräckvidd och även med längre räckvidd. De ska kun-na skjutas både från marken och från flygplan liksomsannolikt också från fartyg.Jag anser därför att beställning till re-geringen eller , villjag minnas, om att följa och se över luftvärnsfrågornaär mycket berättigad. Överbefälhavaren avser attinleda en mycket bred och djup utredning kring dettasom ska kunna redovisas och varaett viktigt ingångsvärde för nästa treårsperiod.Jag vill inte göra några kommentarer frånriksdagens talarstol om Bamsesystem annat än på enpunkt. Vi har ett mycket stort behov av de robotsys-tem vi har. Den industri vi har och den kompetenssom finns samlad där måste vi kunna tillgodogöra detsvenska försvaret . Men jag villinte gå längre och från talarstol göranågra kommentarer kring Bamse.Anf. 186 () re-plik:Fru talman! Jag vill understryka vikten av heli-koptrarna. Det är väldigt viktigt var man placerarhelikoptrarna och att alla förband får de nya helikopt-rarna. I den förra debatten tog jag upp stödet till sam-hället som är så betydelsefullt i helikopterverksamhet.Jag hoppas att försvarsministern tar med sig det hemtill departementet och arbetar vidare med detta.Den fråga jag egentligen skulle ställa handlar omden utredning om stöd till samhället i fred som ärklar och som ska ligga till grund för ett förslag. Enenig försvarsberedning säger följande: En sedan längei vårt land gällande grundsats att militärt tvång ellervåld inte ska kunna brukas mot den egna befolkning-en eller andra civila utgör en självklar begränsning.Militär personal ska inte ges uppgifter utanför dettraditionella militära verksamhetsområdet, osv.Detta har uttalat för ganska många årsedan, och Försvarsberedningen har ställt sig bakomdet. Jag skulle vilja fråga försvarsministern om det ärkristallklart var gränsen går när det gäller militärensstöd till samhället och om grundtesen fortfarande ägersin giltighet.Anf. 187 Försvarsminister () replik:Fru talman! Frågan om helikoptrar är synnerligenbetydelsefull. Jag vet alla krav som ställs inom För-svarsmakten: egen utbildning, egen övningsverksam-het, egen beredskap och sannolikt del i den interna-tionella krishanteringen, eftersom helikopterförbandär sådant som det är brist på i de internationella kris-hanteringsstyrkorna. Det finns självklart också kravpå territoriell integritet och stöd till samhället. Kravenär många.Det är min förhoppning att vi ska kunna lösa detmed bättre balanser mellan nya helikoptrar, personaloch servicepersonal. Sedan är det en annan fråga varde placeras i olika meningar. Var är deras huvudortmed större underhåll? Var kan de placeras temporärt,under vilka omständigheter och med vilka uppgifter?Alla dessa frågor ska vi självklart gå igenom, göra detså bra som möjligt och göra en avvägning. Det ska vigöra när vi får fler helikoptertimmar till vårt förfo-gande. har vi begränsningar i antalet helikop-tertimmar eftersom flera av våra system kort sagt ärutslitna.På den andra frågan vill jag svara att jag anser attAnn-Louise nya utredning löser den legalaregleringen på det sätt som efter-frågar och som Försvarsberedningen har ställt sigbakom. Det gäller gränsdragningen där Försvar-smakten icke utövar samhällets tvångs- eller vålds-makt inom riket utan är en stödjande resurs på sammasätt som den är det för räddningsverksamhetenoch också för polismyndigheten. Vi får se vad re-missyttrandena ger vid handen och om utredaren harkunnat klara uppgiften. Det är min förhoppning.Anf. 188 () re-plik:Fru talman! Det är oerhört betydelsefullt för tro-värdigheten att man inte går över gränsen som varitriksdagens för civil-militär samverkan.Vilken huvudort man har för helikopterbaseringenhar också oerhört stor betydelse för stödet till sam-hället. Helikoptrarna ska placeras på ett sätt som göratt man faktiskt kan utnyttja dem både på västkustenoch uppe i Norrland.Anf. 189 Försvarsminister () replik:Fru talman! När det gäller har jag fått den föredragen för mig av hen-ne själv. Jag tycker att det verkar vara ett glasklartförslag i förhållande till de principer vi vill se fortsattförverkligas. Men ska utredningen remissbehand-las. Det är min förhoppning att förslaget ska gå ige-nom den ekluten utan anmärkningar. Principen är denriktiga.Slutligen till frågan om helikoptrar. Jag vill i daginte gå längre än att uttrycka tacksamhet för att riks-dagen står i begrepp att fatta beslut i enlighet medutskottets betänkande, som jag till alla delar sympati-serar med.Anf. 190 ():Fru talman! Att delta i internationella insatser skaenligt regeringens proposition och våra tidigare riks-dags- och regeringsbeslut varaen av huvuduppgifterna för vårt försvar. Regeringenhar emellertid misslyckats med att skapa realistiskaförutsättningar för att försvaret ska kunna utvecklastill insatsförsvar och kunna ha förmågan attdelta i internationella uppdrag. Viljan är säkert god.Det är ett stort antal förband som är anmälda till EU:skrishanteringsstyrka:· två mekaniserade bataljoner,· ett ingenjörskompani,· ett militärpoliskompani,· ett sjöminröjningskompani med tre fartyg,· ubåtsförband,· spanings- och jaktflygförband,· transportflygförband,· militärobservatörer och ledningsresurser.De flesta förband ska kunna ställas upp inom 30dagar, och i något enstaka fall har man tre månaderpå sig. Såvitt jag förstår innebär detta att samtligavåra försvarsresurser måste engageras, och inte hellerdet räcker till. För att hålla i gång t.ex. ett ubåtsför-band krävs tre ubåtar, och vi har fem.Vad vi faktiskt ställer till EU:s förfogande ären mekaniserad bataljon med 900 soldater. Att be-manna denna är på gränsen till vad vi klarar och visarhur omöjligt det skulle vara att ta ut förband enligtlistan med hänsyn till hur försvaret ser ut i dag.Kostnaderna för de internationella uppgifternabelastar ekonomin så att förbands- och utbildnings-verksamheten i sin tur måste skäras ned med resultatatt få förband kan ha den övningsnivå som krävs.Regeringen permanentar nu denna situation genom attslå ihop anslagen till internationell verksamhet ochförbanden.Den internationella bataljonen organiseras helt vidsidan av den ordinarie förbandsverksamheten ochmed frivillig rekrytering inför varje bataljon som skaskickas ut varje halvår. Om regeringen skulle beslutaatt skicka ut den andra bataljon den anmält skullesannolikt kostnaderna leda till att i stort sett all nor-mal verksamhet och utbildning fick ställas in. Dåskulle det inte gå att få några bataljoner alls i framti-den.Med de neddragningar som gjorts av värnpliktigaskulle det knappast gå att rekrytera en andra bataljon.Men 15 000 värnpliktiga är det kanske 12 000 i ar-mén varav kanske 7 000 med årets begränsade utbild-ning klarar vad som krävs för utlandstjänstgöring. Attskicka ut 2 000 per halvår fordrar att ca 5 000 solda-ter rekryteras. Det betyder att av dessa värn-pliktiga ska rekryteras "frivilligt".Detta är givetvis en omöjlig ekvation. Vi mode-rater anser att det krävs helt nya konstruktiva greppför att utveckla försvarets förmåga att för-vara vårt land och delta i internationella insatser.Förmågan till internationella insatser måste såle-des byggas in i den ordinarie förbandsverksamheten.Varje förband måste kunna både försvara vårt landoch delta i internationella insatser samt ha kompetensför både den ena och den andra uppgiften. Att geförband för internationella uppgifter särskild utrust-ning och särskild utbildning bör undvikas, och dennuvarande utvecklingen med två skilda spår för vårtförsvar bör upphöra till förmån för en verklig integ-ration. Två skilda spår kostar mycket pengar, och detär inte möjligt att upprätthålla den här situationeninom vårt begränsade försvar.Detta innebär att utbildning, kompetensuppbygg-nad, övning och utrustning för internationella upp-drag ska ingå i de ordinarie uppgifterna och då ocksåutgöra just den huvuduppgift som vi har beslutat om.Utvecklingen av ett effektivt insatsförsvar kan dåske och samordnat. Detta är ett modernt sättatt arbeta, och vi vill inbjuda alla andra partier attarbeta på det här sättet.Att uppgiften att hålla beredskap och förmåga förinternationella uppdrag ingår i den ordinarie för-bandsverksamheten innebär att deltagande i interna-tionella insatser kan vara en frivillig upp-gift för de anställda i försvaret, som sker medrekrytering från fall till fall.Med den begränsade organisation som försvarethar behövs all kompetens inom ett förband. Det fun-gerar helt enkelt inte att en viss person med en visskompetens uteblir från det uppdrag man har övatinför. Det går heller inte att räkna med att special-kompetenta personer ska kunna rekryteras på frivilligbasis, när det i vissa fall kanske bara finns tre möjligapersoner. Exempel på detta ser vi när det gäller sjö-minröjning - ett projekt som många av partierna här isalen har uttalat sig positiva till. Det är helt enkeltinte möjligt utan att samtliga som har specialutbild-ning kan engageras.För att klara bemanningen fordras också att kon-traktsanställning av soldater införs.