prot · GP0939 · 2001-12-03 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:39Måndagen den 3 decemberKl. 10.00 - 11.0611.45 - 11.46Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 26 och27 november.2 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2001/02:97Till riksdagenInterpellation 2001/02:97 av () omarvsskatten.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den15 januari 2002.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 27 november 2001FinansdepartementetBosse RingholmInterpellation 2001/02:98Till riksdagenInterpellation 2001/02:98 av () om arbetsgivaravgiften.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den15 januari 2002.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 27 november 2001FinansdepartementetBosse Ringholm3 § Svar på interpellation 2001/02:104 om atti-tyder i skolanAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilkaåtgärder jag avser vidta för att underlätta för lärarnaatt kunna föra en kritisk skoldebatt och vilka åtgärderjag avser att vidta för att stimulera till ökat föräldrain-flytande i skolan.Statens skolverks attitydundersökning, som refererar till, är en av de intressantasterapporterna om tillståndet i svensk skola.Här får vi veta vad skolans olika intressenter tyckerom sin skola. Vi kan jämföra deras bilder inbördes,med våra egna och med massmediernas.Ulla-Britt ställer två frågor kring lärar-nas och föräldrarnas attityder, som jag snart ska åter-komma till. Jag vill bara säga att jag också anser attde svar som eleverna gett på olika frågor är myckettänkvärda och ger en komplex men ändå positiv bildav tillståndet i svensk skola.Lärarna uppger i undersökningen att de uppleverbrist på inflytande över de yttre ramarna och extrastöd till elever i behov av detta och problem medstorlek på undervisningsgrupper och klasser samtskolmiljön och skolans användning av resurser. Där-emot är de ganska nöjda med sitt inflytande överområden som traditionellt legat dem nära och som harmed undervisningen att göra, t.ex. den pedagogiskautformningen av undervisningen och valet av lärome-del.En fjärdedel av de intervjuade lärarna uppger attde inte kan kritisera förhållandena i skolan utan attdet drabbar dem själva. Framför allt gäller detta lärarepå gymnasieskolans samhällsvetenskaps- och natur-vetenskapsprogram. Uppgiften är alarmerande, efter-som det tyder på att demokratin inte fungerar somden ska på vissa håll. En anledning är enligt Skolver-ket lärarnas bristande förtroende för skolledningenspedagogiska ledarskap och att den professionellaintegriteten inte respekteras. Självklart måste anställ-da vid skolor, liksom alla kommuninvånare, respekte-ra och följa de beslut som fattats i demokratisk ord-ning av kommunens förtroendevalda eller rektor. Allamåste dock ha rätt att framföra sin åsikt om förhål-landena på arbetsplatsen och i kommunen utan riskför repressalier.När det gäller lärarnas möjligheter att få framförakritik utan risk för att detta påverkar deras situationnegativt finns paralleller i många elevers farhågor föratt avvikande åsikter ska påverka bedömningen avderas studieresultat eller motsvarande för föräldrar.Det är alltså ett generellt demokrati- och yttrandefri-hetsproblem som uppmärksammas i undersökningen.Lagstiftningen och läroplanen är helt entydiga isin syn på demokrati och medinflytande. Även i ar-betsrätten slår detta synsätt igenom. Det som behövsär alltså ett långsiktigt arbete för att förändra attity-der, öka demokratin och förbättra förtroendet mellanolika grupper. "Demokrati är en process som ständigtmåste drivas och som inte kan tas för given en gångför alla," säger i en kommentar. Dettamåste ske främst på skol- och kommunnivå, i sam-verkan mellan anställda och arbetsgivare. Ett naturligtforum för mig att ta upp frågan i är de regelbundnamöten med såväl som med lärar-nas och skolledarnas fackliga organisationer som jaghar.Tidigare attitydundersökningar var en orsak till attUtbildningsdepartementet tillsammans med Lärarför-bundet, , ,och lade framen avsiktsförklaring som undertecknades i augusti1998. Arbetet med avsiktsförklaringen har bl.a. letttill att projektet - en utvecklandeorganisation startade . Syftet medprojektet är att stärka kvaliteten i skolan och göraläraryrket mer attraktivt. Deltagande kommuner för-väntas bl.a. att deklarera sin avsikt att höja kvaliteteni sina skolor och göra dem till mer attraktiva arbets-platser, identifiera sina förbättringsområden samt seöver sin arbetsorganisation och ledningsorganisationoch ändra dem där det behövs för att stödja vidarekvalitetsutveckling.Föräldrarna vill enligt den nu aktuella undersök-ningen vara med och engagera sig i styrningen avsina barns skola i större utsträckning än de har möj-lighet att göra. Det positiva i detta resultat är att viljanatt vara med och besluta har ökat. Det negativa är attskolan inte fullt ut tar till vara detta engagemang,delvis beroende på att det inte finns utrymme inomnuvarande system.Främst vill föräldrar vara med och påverka detsom ligger nära barnen, skolmiljön och undervisning-en. Här visar erfarenheterna från de lokala styrelsernamed föräldramajoritet att det går att få en fungerandebalans mellan de olika parternas intressen, så att inteansvarsfördelningen mellan förtroendevalda ochprofessionella blir otydlig.För att öka möjligheten för föräldrar att vara medoch besluta om skolans angelägenheter behöver verk-samheten med olika former för samråd utvecklas.Försöksverksamheten med lokala styrelser med för-äldramajoritet har förlängts . Regeringeninväntar nu en utvärdering av orsakerna till att intefler skolor anslutit sig.Olika typer av förvaltningsråd och samrådsorgan,liksom det mer lokala samarbetet kring en enskildklass eller mindre del av verksamheten kan uppmunt-ras av kommunen, skolledningen och lärarna. Föräld-rarna behöver också stödjas för att känna sig delakti-ga i skolans verksamhet, kanske genom olika infor-mations- och utbildningsinsatser. Särskilt gäller dettaföräldrar med invandrarbakgrund eller föräldrar somhar dåliga erfarenheter från sin egen skolgång. Härfinns det många goda idéer att hämta från skolor somutvecklat föräldrasamverkan.Sammanfattningsvis håller jag med Ulla-BrittHagström om att lärarnas möjlighet att framföra kritikoch föräldrarnas vilja att delta i skolans arbete är tvåviktiga frågor att uppmärksamma. I båda fallen krävsdock långsiktigt arbete på lokal nivå för att förbättrasituationen.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret på min inter-pellation om attityder i och till skolan.Bakgrunden till interpellationen är Skolverketsrapport nr 197 om attityder till skolan från insidan avelever och lärare och från utsidan av föräldrar ochallmänhet. Undersökningen ger möjlighetertill att jämföra förändringar i uppfattningar hos deolika grupperna . Jämförelsermed de nordiska länderna har också gjorts. Den förstaundersökningen gjordes år 1993-1994. Givetvis hål-ler jag med om att elevernassvar är oerhört viktiga - egentligen viktigast. Men jagvalde lärare och föräldrar eftersom elevernas svarborde kräva en helt egen debatt.Lärarna är inte bara den viktigaste yrkesgruppenför att ge eleverna kunskaper och färdigheter, utanockså en mycket viktig yrkesgrupp för folkhälsan,hävdar jag. Att ge elever förutsättningar att byggaupp sitt självförtroende ger trygghet och föder lust attlära och leva.I vårt moderna samhälle kan lärarna ses som denviktigaste yrkesgruppen. upplever lärareenligt rapporten till skolan 2000 brist påinflytande över extra stöd till elever med behov,storlek på klasser, undervisningsgrupper, skolmiljön,skolans användning av resurser osv. En fjärdedel avlärarna uppger dessutom att de inte kan kritisera för-hållandena i skolan utan att det drabbar dem själva pånågot sätt. Det är denna trend vi måste vända. Vimåste börja lyssna på lärarna.Fru talman! Kommunerna satsar olikamycket pengar på skolan. Kostnaden för en grund-skoleelev varierar . Detär inte självklart att mer pengar ger bättre studiere-sultat. Ministerns Wärnerssonpengar kan öka lärartät-heten, men eller 7 lärare per 10 000elever oavsett var på skalan kommunerna befinnersig. Det blir bara en nödåtgärd från regeringen för attförsöka rycka till sig styrningen. I skolan, där allasamhällets grupper möts, finns stora möjligheter attfrämja en ökad folkhälsa, jämställdhet, social kom-petens och att ha nolltolerans för mobbning ochfrämlingsfientlighet.Dagens verklighet är sådan att skolan har fått taöver alltmer av familjens fostrande ansvar. Att lyssnapå lärarna och ge dem högre auktoritet måste innebä-ra att deras ord väger tungt. Om en lärare begär extrastöd vid behov för en elev, måste denna begäran vägalika tungt som när en läkare ordinerar en insats. Ty-värr har inte en lärare uppnått samma status somen läkare.Samtidigt som jag vill ge skolministern kredit fördet värdegrundsarbete skolministern genomfört, inserjag att vi har ett gemensamt dilemma. Både Kristde-mokraterna och Socialdemokraterna vill att kommu-nerna fortsatt ska vara huvudmän för skolan. Vi trorpå närhetsprincipen. ser vi hur lärarkårenverkligen skulle behöva få ett bättre erkännande. Dethar varit ett värdegrundsår. Jag skulle vilja frågaskolministern om det inte är dags för ett lärarår.Rapporten at a Glance från OECD2001 visar bl.a. att är nummer ett av 18 län-der när det gäller läsförmåga hos befolkningen i ål-dern . När det gäller antalet undervisnings-timmar för 13-åringar ligger vi dock allra lägstav 26 länder. Kvoten mellan lönen för högstadieläraremed erfarenhet och bruttonationalproduktenper capita placerar åtta från botten av 26länder. Det är dags för läraryrkets renässans.Jag vill därför fråga skolminister om hon skulle kunna tänka sig att gå i brä-schen för ett lärarår.Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! Jag får väl fundera på att sätta lärarnai centrum på samma sätt som vi ofta pratar om atteleverna är i centrum. Jag tror att det är oerhört vik-tigt. Det är viktigt att de får allt det stöd som de be-höver i sitt viktiga arbete.Ulla-Britt nämner Wärnerssonpengarnaoch kallar dem för en nödåtgärd. När jag tittade till-baka på hur ekonomin såg ut och på destora nedskärningar som hade varit, kunde jag kon-statera att det hade försvunnit mycket kompetentpersonal från skolan. Då kände jag att det var oerhörtangeläget att åtminstone på något sätt förstärka litemed tanke på allt det som hade försvunnit. I mångadebatter har jag varit noggrann med att säga att vihåller på att återställa. Förhoppningsvis ska vi kunnagöra det lite bättre än vad det har varit tidigare.Jag är väl medveten om att det är kommunernasom har det övergripande ansvaret. De ska självfalletse till att det kommer fler lärare och annan personaltill skolan. Men detta är ändå ett sätt att markera attjag har lyssnat och sett vad som pågår. Jag önskarsjälvfallet att jag hade haft ännu fler miljarder att föratill, eftersom det behövs mer personal. Jag tror att detär viktigt att det blir mer personal i skolan, eftersomdet behövs många olika kompetenser.Precis som betonade, harbarn väldigt olika förutsättningar när de kom-mer till skolan. Vi är överens om att familjerna är detviktigaste av allt. Men dessvärre är det många föräld-rar och familjer som inte orkar med sin egen situa-tion. Skolan ser resultatet av det när eleverna börjarskolan. De har kanske inte fått med sig den grundsom de borde ha hemifrån. Då får skolan det dubblaansvaret. behövs det då andra kompetenser iskolan som psykologer och kuratorer. Men framförallt behövs det kanske en nära samverkan med soci-altjänsten för att på detta sätt uppmärksamma behovetav att gå in i familjerna mycket tidigare och ge stöddär det behövs.Jag vill inte kalla Wärnerssonpengarna för ennödåtgärd. Jag tror att varenda en av de tjänster somkan komma till i skolan behövs. Jag tror också att vibehöver förstärka ytterligare på flera andra sätt.Anf. 4 ():Fru talman! Jag ska inte säga att jag är helt emotWärnerssonpengarna. Vi vill inte tillföra mindrepengar till kommunsektorn, men vi ser svårigheter attstyra så exakt när det varierar så mycket när det gällerkostnaden per elev.Lärarförbundets landsomfattande enkät visar attett stort antal kommuner planerar för nedskärningarinom skolan också . Det handlar främst omindragna lärartjänster och vikariestopp, men ocksåom större barngrupper i förskolor och fritidshem.Mediernas bild av skolan ger inte utrymme förden verklighetsbeskrivning som är nödvändig. På-tryckningarna från och skolpolitisk led-ning får inte vara sådana att lärarna inte känner att dekan föra en öppen kritisk debatt.Trots att resurserna minskat på många skolor ge-nomförs ett omfattande pedagogiskt utvecklingsar-bete. Trots detta är det lärarna som får kritik när detinte går bra i skolan. När mobbning och våld ökar iskolan får ofta lärarna skulden, trots att det är famil-jeutvecklingen i samhället som är den egentliga orsa-ken.I en debattartikel redovisas från attspännvidden är mycket stor när det gäller hur lärarnaupplever att de har möjlighet att påverka. Man har ettindexvärde på 50 som jämförelse. Där varierar detmellan 23 och 70. Det är alltså ända ned i 23 på vissaskolor. Det lärarna i första hand efterlyser är mindreelevgrupper. Många lärare bär ständigt med sig enkänsla av att inte ha hunnit med.Fru talman! Tyvärr är det som Lärarförbundetskriver om att respekten för lärares yrkesmässigafrihet och professionella kunnande brister sant. Detkan bero på att föräldrainflytandet brister. Det ärdärför jag har kopplat dessa båda frågor till varandra.Mer än dubbelt så stor andel av föräldrarna uppger år2000 att de vill vara med och bestämma om vad bar-nen får lära sig i skolan jämfört med . Det sadeockså ministern i sitt anförande. Men fram-går det av undersökningen att jämfört med finnsdet en ökad klyfta mellan vad föräldrarna vill och vadde uppfattar att de kan vara med att bestämma om.Det är viktigt att föräldrarna ges chansen att vara medi skolans värld mera, framför allt genom att ta ettansvar för skolan.Det är viktigt att lärares profession uppvärderasoch att rollen blir tydlig när det gäller vad som äryrkeskompetensen. Det har slarvats för mycket meddet genom tiderna. Man har trott att vikarier utanutbildning kunnat ersätta en utbildad lärare. Det harundergrävt lärares auktoritet. Det skulle aldrig kunnatske inom t.ex. läkarkåren.Det område som störst andel lärare anser att sko-lan generellt lyckas sämst med är att ge stöd till ele-ver med behov. Föräldrarna anser att antalet lärare påskolan är otillräckligt. Det gäller särskilt grundskolan.Eleverna anser i för låg grad att skolan väldigt ellerganska mycket ger dem lust att lära sig mer. Stressenhar ökat i såväl som gymna-sieskolan. tycks ha en sämre arbetsmiljöän gymnasiet.Svenskarna framstår som mest kritiska till skolan ien jämförelse mellan de nordiska länderna.Fru talman! Vi måste gemensamt vända attityder-na. Om föräldrarnas roll blir klar, blir lärarnas profes-sion tydligare. Jag tycker attden skulle kunna vara utgångspunkten för en natio-nell satsning på lärare. Varför inte satsa på ett lärarår2002?Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! Det är en bra bok, där jag har fåttglädjen att på slutet skriva några sammanfattanderader. Många av berättelserna i den visar på egenska-per som gör att elever kan lyckas. De visar på läraresom har tid med att se varje människa och som har tidför samtal. Någon skriver att läraren har varit tydligom att alla människor har ett lika värde oavsett vilkenbakgrund man har. Det är verkligen en pedagogiskskrift som också jag rekommenderar många att läsa.För att konkret gå in på hur man ska kunna stärkalärarnas inflytande vill jag redovisa tre åtgärder. Denförsta är den dialog som genomför med ettsextiotal kommuner. Den är inriktad på situationerdär man inte har en bra måluppfyllelse men också påandra punkter där det inte fungerar på skolan. Lärarnafår här verkligen en möjlighet att ta fasta på syn-punkter som har kommit fram i attitydundersökning-en och diskutera tillsammans med ochskolledning hur vi ska kunna gå vidare för att förbätt-ra vår situation. Det är oerhört viktigt.Den andra åtgärden är en kompetensutvecklingför skolledarna. Vi har haft en sådan ,och den kommer att fortsätta. Vi har i den här utbild-ningen bl.a. understrukit det demokratiska förhåll-ningssättet. Det måste påverka förhållandet mellanrektor och lärarkår och mellan lärarkår och eleverliksom också förhållandet till föräldrarna. Dessa för-hållanden påverkar varandra, och samma synsättmåste genomsyra hela skolan.Också Kommunförbundet har tagit upp denna frå-ga, bl.a. i boken hos kom-munala arbetstagare - även ur ett arbetsrättsligtperspektiv, som kom 1998. Här har man gjort olikafallbeskrivningar från skolans område, där bl.a. JOuttalar sig om gränsdragningen vad gäller möjlighe-terna att få säga sin åsikt och behovet av att vara lojalmot sin arbetsgivare och följa demokratiskt fattadebeslut.Jag tycker att det här är oerhört viktiga frågor attdiskutera inom lärarkollegiet, men det är också värde-fullt att få stöd utifrån. Man har tillba-ka en situation med individuell lönesättning. Jagmöter ibland när jag är ute i lärarrum att man känneren rädsla för att säga sin ärliga uppfattning. Det är braatt vi har den individuella lönesättningen. En sådanfinns på andra arbetsplatser, och den ska finnas ocksåinom skolan. Men det är viktigt att agera så att maninte känner sig otrygg.Jag tror också på de modeller som finns med endecentraliserad budget på skolor, där alla har ansvarför att lägga upp och beskriva sin verksamhet ocksåur ekonomisk synvinkel. Regeringen understryker nuatt det är en skyldighet för varje skola att göra kvali-tetsredovisningar. Alla lärare ska vara delaktiga i attsätta upp målen och för att följa upp och utvärderadessa. Då får man också ett inflytande.Vi kommer att lägga ut ett uppdragtill att bl.a. studeratidsanvändningen i skolan. Hur används den tid somman har till förfogande i undervisning, i planeringoch i samverkan med övriga lärare och för att ta an-svar för t.ex. budget och inköp av läromedel samt förtillsättande av personal när man får medel över?När det gäller elever som har behov av mer stödän andra finns det mycket kvar att göra. Man har t.ex.under 90-talet ibland kunnat se bristerna, men närman har rapporterat dem till skolledningen har manofta fått svaret att det inte funnits några pengar attsätta in. Detta är givetvis oerhört frustrerande för denberörda läraren. Man är medveten om att man behö-ver extra resurser, men den ekonomiska ramen tillåterinte sådana.Anf. 6 ():Fru talman! Ja, lärare står ju i lojalitet främst tilleleven men även till föräldrarna, och det känns väl-digt svårt att tvingas bryta mot den lojaliteten förandra lojaliteter. Vid besök på skolor osv. är detmånga som talar om vad värdegrundsåret har betytt.Detta år har varit väldigt viktigt, och det bör få enfortsättning. Jag menar att det nu verkligen är dagsför ett lärarår, när lärarens stora betydelse hålls fram.Jag kan i detta sammanhang tala om att jag harfått tillfälle att sona gamla försyndelser. Jag höll isjätte klass på att helt förstöra en lärare. Jag varmycket stygg, men har jag kunnat skriva om vadden läraren har betytt för mig. Man kan på olika sättlyfta fram läraren.Jag vill utnyttja min återstående talartid till att talaom vad vill vad gäller attityder till skolan.Vad vill man fortsätta med och understryka i dettasammanhang? Man vill skapa förtroende från svenskafolkets sida för skolan. Man vill skapa acceptans ochlegitimitet för den lokala styrningen. Man vill skapaförutsättningar för extra stöd till elever som behöverdet. Man vill skapa förutsättningar för elevers ochföräldrars inflytande. Man vill skapa meningsfullhetoch lust till att lära, motverka stressen och skapa godasociala relationer. Man vill skapa förutsättningar fören ökad integrering av skolan i samhället.Detta är oerhört viktiga mål, som vi behöver ar-beta för. Jag tror att ett lärarår 2002 skulle vara enviktig del i ett sådant arbete.Anf. 7 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill tacka föratt hon alltid vill visa dels på allt det positiva somfinns i skolan och som vi vill lyfta fram,dels också på ett seriöst sätt vill lyfta fram problemeni skolan. Det är så skoldebatten ska föras.Jag hade glädjen att besöka tre sko-lor som alla arbetar med värdegrunden och motmobbning. Det är ett fantastiskt arbete som där görsav föräldrar, av kyrkan och av många föreningar somengagerat sig, liksom givetvis av skolorna själva.Engagerade unga människor hade där fått se resultatav aktivt arbete mot mobbning och motrasism.Detta är ett långsiktigt arbete, och det tar tid. Detviktiga är dock att vi som politiker visar på möjlig-heterna och ger stöd åt alla de många som berörs avdetta. De ska känna att de har en framtid och att vialltid är beredda att stötta dem.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2001/02:100 om sta-ten och medborgarnaAnf. 8 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilka åt-gärder jag avser vidta för att få ett medborgar- ochkonsumentperspektiv på den statliga samlade verk-samheten.Låt mig börja med att tacka för atthan tar upp den viktiga frågan om politikens ochpolitikernas uppdrag och ansvar. Våra uppdragsgivareär medborgarna, folket. Vi tjänar medborgarna och äransvariga inför dem, inte tvärtom. Hela det demokra-tiska systemet är beroende av medborgarnas, folkets,förtroende för sin legitimitet. Det är hela folkets sam-hälle som vi har fått förtroendet att styra och förvalta.De nedskärningar och besparingar som vi tving-ades genomföra i den generella välfärden slog hårt mot hela . De medborgare somvar mest behövande drabbades också hårdast av dessaneddragningar.Regeringens välfärdsmål är att säkra alla männi-skors välfärd i och att skapa en jämlik fördel-ning av människors livsvillkor och möjligheter. Föratt uppnå detta behövde regeringen ett grundligt kun-skapsunderlag om välfärdsutvecklingen och effekter-na av 90-talets ekonomiska kris. Därför tillsatte rege-ringen 1999 en utredning som lämnadesitt slutbetänkande, Välfärdsbokslut för 1990-talet(SOU 2001:79). Detta betänkande utgör ett viktigtunderlag för regeringens fortsatta arbete med att säkravälfärdsmålet.Låt mig sedan säga att jag vänder mig mot denbeskrivning av utgångspunkterna för regeringenspolitik som försöker ge. Interpellantentycks mena att regeringens politik på de flesta områ-den saknar ett medborgarperspektiv och att detta ärextra tydligt vad gäller utsatta grupper i samhället:arbetslösa, långtidssjuka, barn och gamla. Inget kun-de vara mera felaktigt.Den socialdemokratiska politiken har alltid for-mats utifrån ett medborgarperspektiv. För socialde-mokratin har grunden alltid varit ett samhälle för allamedborgare. Den socialdemokratiska politiken byg-ger på solidaritet. Den bygger på tanken att alla män-niskor har lika värde och ska ha lika möjligheterutifrån sina egna förutsättningar.Vi tror på det solidariska samhället där tillväxtoch rättvisa är förutsättningar för varandra, ett sam-hälle där olikhet är en tillgång och inte ett problem,ett samhälle där alla har en plats och där vi lär avvarandra, och ett samhälle som blir starkare när allages möjlighet att bidra till dess utveckling och näralla får del av dess välstånd.Jag har talat om de värden som är kärnan i utfor-mandet av regeringens politik. Men regeringen arbe-tar också för att genomförandet av politiken ska ge-nomsyras av dessa värden. Utifrån de riktlinjer somangavs i propositionen 1997/98:136, Statlig förvalt-ning i medborgarnas tjänst, genomför regeringen justnu ett flerårigt förvaltningspolitiskt handlingspro-gram. Kärnan i programmet är att medborgarna sätts icentrum i en demokratisk, rättssäker och effektivförvaltning. Det är förvaltningen som möter medbor-garna i vardagen. Det är i förvaltningens verksamhet,i genomförandet av politiska beslut som demokratinmånga gånger ges ett ansikte.I en särskild skrivelse till har regeringenden redogjort för det förvaltningspoli-tiska utvecklingsarbetet inom ramen för detta hand-lingsprogram.