prot · GO0997 · 2001-04-20 00:00:00 — I den debatt somvi hade i kammaren angav , som jagsade i mitt anförande, att man vill bryta utvecklingenoch göra mer. Min fråga till är: Vadmer vill socialdemokraterna göra när det gäller sex-och samlevnadsundervisningen?Anf. 51 () replik:Fru talman! Jag kan bara hålla mig till det somhandlar om skolan. Jag tycker att det är rimligt i denhär debatten. Sedan finns det säkert mycket som gåratt göra inom andra politikområden än skolan.Skolan och rektor i skolan har ett tydligt uppdragoch ansvar för att t.ex. sex- och samlevnadsfrågornaprecis som allting annat behandlas sakligt och allsi-digt. Dessutom är värdegrunden tydlig och bör kunnavara en bra utgångspunkt också för en undervisningoch dialog i de frågor som tar upp, ochsom han tydligen kommer att ställa till alla debattö-rer. Jag vet inte vad vill att riksdagenska göra mer på den punkten. Är det någonting somhan tycker är otydligt i den reglering som finnsav skolan får vi väl höra om det.Vi använder fortfarande betygen som ett urvalsin-strument. betyg används som urvalsin-strument till gymnasieskolan, och gymnasieskolansbetyg används fortsatt upp i utbildningssystemet.Innan vi har hittat ett bättre sätt att klara intagningenhar vi betygen att tillgå.I ett läge när det finns en utbildningsplats för allaoch där man inte behöver tacka nej till någon som villkomma in på en speciell utbildning har vi minskatbetydelsen av betyg. Då ser inte jag att betygen harkvar någon roll. Rollen som information till föräld-rarna är överspelad tillbaka. Den hartagits över av utvecklingssamtalen.Anf. 52 () replik:Fru talman! Jag lyssnar, och jag hör vad säger när det gäller betygen och framtiden.Jag ser fram emot ett kommande arbete där vi kanförsöka skapa en skola - både gymnasieskola och enhögre utbildning - där det är nödvändigtmed betygen som urvalsinstrument. Vi är uppenbarli-gen överens om att betygen inte är särskilt bra ens pådetta. Därför ska vi väl gemensamt försöka sträva i ensådan riktning att vi kan avskaffa betygen. Dethar varit vårt mål länge.När det gäller sex- och samlevnadsundervisningenså kan man ju välja att göra som ochsäga att allt är gott och väl - för så upplever jag sva-ret. Rektor har ansvaret, och det ska fungera. Proble-met är att det trots allt inte fungerar. I den nationellakvalitetsgranskning som genomförde 1999på uppdrag av regeringen är resultatet mycket tydligt:Det fungerar inte på väldigt många skolor runtom ilandet. Trots att rektor har detta uppdrag, som EvaJohansson nämner, så angav i endebatt som vi förde att man ville göramer och bryta utvecklingen. Och inte bryter manutvecklingen genom att en gång till säga att man skagöra det som man en gång har sagt att manska göra! Tvärtom måste nya initiativ tas och nyainsatser göras. Vi har lagt fram ett stort antal sådanaförslag.Låt mig ta ett exempel. Vi nämner möjligheten attgranska läromedel. Vi får till svar från majoriteten attnågon särskild statlig granskning av innehållet i lä-romedel inte förekommer. Nej, just det - det är därförvi skulle vilja att en sådan genomfördes.Med läromedel kan man mena väldigt mycket.Man kan avse allt som används i undervisningen föratt man ska kunna lära sig någonting. Men man kanockså begränsa det något. Så har man t.ex. gjort i detutmärkta material som jag nu har i min hand. Detheter och text: När kan man tala om jäm-ställdhet i fysikläromedel? och är en rapport frånSkolverket. Den handlar alltså om jämställdhet i fy-sikläromedel, och den ger en mycket bra bild och ärett bra underlag för många lärare som vill genomföraen kritisk granskning av den egna situationen ochundervisningen.Varför finns det inte mer material av just den härtypen? Uppenbarligen görs ju sådana här granskning-ar . Vi föreslår att de ska göras oftare, menSocialdemokraterna vill avslå det. 53 () replik:Fru talman! drar lite för hastigaslutsatser av vad som står i betänkandet. Det är inte såatt vi inte vill att det ska granskas. Tvärtom anser viatt detta granskningsuppdrag redan finns. Det fullgörsju också, som själv har gett ett exempelpå här. Det behövs inte något speciellt ansvar för atttitta just på läromedel - det ingår redan i Skolverketsgranskningsuppdrag.Jag vet alltså fortfarande inte riktigt vad mer somKalle vill ha ut av detta. Vad somska göras är redan gjort, brukar man säga. Och detgäller i det här fallet.Anf. 54 (m) replik:Fru talman! Det var roligt att äntligen få höra EvaJohansson framhålla betydelsen av kunskap. Minenkla fråga är varför ni alltid säger nej till insatsersom gör att alla elever kan nå mål. Vihar nämligen en situation där förfärligt många barnoch ungdomar inte får de grundläggande kunskaper-na.I samma diskussion får vi höra sä-ga att Socialdemokraterna konsekvent säger nej tillbetyg. Och inte bara det - ni jobbar också för attmotarbeta omdömen. Ni har ju faktiskt förbjuditskolorna att ge strukturerad information om den en-skilda elevens kunskaper till föräldrarna. Det är t.o.m.så att kommuner som försöker öka informationsut-bytet med familjerna anmäls och jagas på bästa juri-diska sätt för att försöka få stopp på verksamheten.Detta är mycket märkligt. Jag kan inte begripadet, men jag skulle vilja att förklaradeför mig vilket skälet är. Varför ska föräldrar behövavända sig till en fristående skola för att få korrektinformation och en kvalificerad individuell uppfölj-ning av det egna barnets kunskapsutveckling - om ninu tycker att kunskap är viktigt? Varför kan man inteförvänta sig att i den kommunala skolan få någontingannat än samtal?Jag har precis missat ett utvecklingssamtal i sko-lan, men jag är mycket väl införstådd med hur de serut. De är inte alls helt ointressanta, men de utgör inteden kvalificerade och noggranna uppföljning av ettbarns kunskapsutveckling som vi efterlyser.Betyg är inte den enda lösningen, och omdömenär det inte heller. Det finns säkert mycket annat somkan göras. Men jag undrar - och det tycker jag attEva ska svara på - varför ni konsekventsäger nej till alla verktyg för att försöka leva upp tillden nyvunna insikten om hur viktigt det är för var ochen att ha gedigna kunskaper.Anf. 55 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är en trist tendensatt det i de här debatterna ägnas så mycket tid åt attkonsekvent och medvetet försöka missförstå ochmisstolka vad andra partier gör och vill i skoldebat-ten.Det är inte förbjudet för skolan att ge informationom elevernas skolarbete. Det är tvärtom påbjudet attdet ska ske. Däremot tror vi inte att det är bra attförsöka sammanfatta en sådan information i enskildabokstäver och siffror. Det behövs hela meningar föratt klara det. Det är därför utvecklingssamtalens rollhar stärkts. Det är därför vi gick ifrån de gamlakvartssamtalen och i stället sade: Detta ska vara ettutvecklingssamtal där skolans personal, elever ochföräldrar deltar. Om man tycker att det är nödvändigtså kan man sätta ned på ett papper vad som har av-handlats under ett sådant här samtal - visst! Men harsamtalet varit av den karaktär som vi menar med ettutvecklingssamtal så är enstaka siffror och bokstäverinte nog för att sammanfatta det. För det behövs helameningar.Jag undrar vad och troratt vi har för motiv för att satsa så mycket resurser -t.o.m. i när det har varit mycket snålt om denvaran - på skolan, om det inte vore för att vi tyckeratt kunskap är viktigt. Detta har jag sagt vid mångatillfällen i den här kammaren, och sägervarje gång: Äntligen säger attkunskap är viktigt.Någon gång måste det väl ändå gå in att det ärdärför som vi har en skola! Någon annan anledningfinns just inte. I så fall skulle skolan se helt annorlun-da ut.Anf. 56 (m) replik:Fru talman! Det är väl inte så konstigt om manblir glad över att ni lyfter fram kunskapernas betydel-se, eftersom ni sällan gör någonting annat än pratarom skolans sociala roll, skolan som en mötesplats,demokratisk skolning och sådana saker. Det är viktigauppgifter, men faktiskt inte skolans huvuduppgifterenligt vår mening.Det är riktigt att det inte är förbjudet för skolornaatt ge information till föräldrarna. Men det är dessvär-re så att ni på initiativ i en proposition för ett par årsedan tog bort rätten för skolor att ge omdömen. Dethandlar inte nödvändigtvis om enstaka bokstäver,siffror, stjärnor eller vad det nu kan vara - ett omdö-me kan mycket väl formuleras som ett brev.Men ni försöker förbjuda för skolorna att be-stämma sig för att konsekvent geden här typen av skriftlig dokumentation till föräld-rarna! Det tycker jag är synd. När man ska fästa nedresultat på ett papper så tvingas man nämligen till ensystematik som gör att man blir tydli-gare - åtminstone är det oftast så - än när man pratar.Det är möjligt att utvecklingssamtalen har förbättrats,men inte på ett våldsamt sätt. Jag har inte fått någrasignaler om det, och jag har inte heller erfarenhetsjälv som förälder av att det har skett några dramatis-ka förbättringar.Detta är en olycka, därför att om vi ska nå resultatså behövs det ordentlig utvärdering. Det visar ocksåde försök från som har varit uppe till dis-kussion tidigare. Där har man gett rektorerna ansvarför att ta del av en personlig kunskapsuppföljning,och detta ger en helt annan dynamik när det gällerundervisningen och det pedagogiska ledarskapet. Jagsaknar insikt om detta i den socialdemokratiska poli-tiken.Jag skulle också gärna vilja veta om är nöjd med hur skolorna använder skollagensutrymme för flexibilitet och anpassning efter enskildaelevers behov. Det var det som jag inledde mitt anfö-rande med.Anf. 57 () replik:Fru talman! Det finns i allmänhet ett mycket stör-re utrymme för egna initiativ och tankar om hur manvill lägga upp skolarbetet än vad som utnyttjas ute iskolorna. Jag tycker att vi ska hjälpas åt med att se tillatt det utrymme som finns faktiskt används. Jag trornämligen att det skulle komma både personal ochelever till godo.Det finns möjligheter till den flexibilitet somBeatrice pratar om - möjligheten att korta ellerförlänga grundskoletiden. Den flexibiliteten finns ilagstiftningen. Den utnyttjas kanske inte heller i dengrad som vore bäst i varje enskilt fall, men det vet viinte.Jag förstår den unga människa som, efter att hagått i och inte klarat att få godkänti de ämnen som behövs för att komma vidare in på ettnationellt program, säger att man i alla fall helst villfölja med sina kompisar till gymnasieskolan ochfortsätta att läsa de här ämnena där för att få denkompetens som krävs för att ta sig in på det nationellaprogram som man vill gå på. Det är inte så märkligtatt man inte vill stanna kvar på sin gamla skola. Detviktiga är ju att det, på den gymnasieskola dit den häreleven kommer, finns den kompetens som krävs föratt se till att han eller hon kan komplettera sina kun-skaper ordentligt.Anf. 58 () replik:Fru talman! sade inledningsvis inte kan stoppa in allting i skolan så länge maninte når målen i fråga om viktiga baskunskaper. Detär någonting som jag verkligen instämmer i. Därförhar även avstått från att tillstyrka en heldel motioner som vill splittra bilden i skolan genomatt sätta mindre fokus på kunskapsmålen. Jag hoppasatt resonemang om kunskaper kanleda till att vi slipper sådana här hopplösadiskussioner om att slopa kravet på godkänt i basäm-nena svenska, engelska och matematik för att gåvidare till gymnasiet. Det kom ju ett förslag frånSkolverket om detta för några månader sedan.Eva säger att skolan ska vara kompen-satorisk. Jag brukar säga att skolan är samhälletsviktigaste verktyg för att ge alla lika chanser ochmöjligheter. Mot den bakgrunden undrar jag hur EvaJohansson ser på siffrorna om att aldrig, sedan det härbetygssystemet genomfördes, har så många gått utgrundskolan utan fullständiga betyg. Varför är ni intebara rädda för betyg utan också rädda för en rejälutvärdering? Socialdemokraterna har tagit bort kravetpå ett diagnostiskt eller nationellt prov i årskurs 5. Nisäger nej till vårt förslag att göra en rejäl nationellutvärdering redan i årskurs 3 för att kunna sätta inhjälp och stöd när det behövs. Varför är ni fortfarandeså rädda för en tydlig utvärdering? Det hänger ocksåsamman med er rädsla för tydliga skriftliga omdö-men.Anf. 59 () replik:Fru talman! Jag noterade att i sitt an-förande sade att elevernas misslyckande inte är per-sonalens fel. Det är inte lärarnas eller skolledningensfel att elever misslyckas med att nå skolans mål, utandet är politikernas fel att fler och fler saknar godkän-da betyg. Ja, det är kanske precis på det sättet, UlfNilsson. De besparingar som vi har tvingats till - ochman kan diskutera upphovet till detta tvång - till-sammans med våra kolleger i kommunerna - detta snåla, trista 90-tal - gav en sämre grundför lärande för de elever som är i färd med att gåut . Det här säger någonting mycket vik-tigt, nämligen att det nog ändå finns ett samband,även om det inte erkänns av alla. Det finns nog ändåett samband mellan hur många vuxna som finns runtunga människor till stöd i deras lärande och de ungasframsteg. Jag är helt övertygad om att det är på detsättet. Därför är det så viktigt att vi prioriterar skolannu när resurserna finns.Det skulle vara bra om vi kunde få ett mer uttalatstöd från . Jag saknar verkligen Folkpartiet- jag har sagt det förut - som en inspirerande kraft iskoldebatten. Jag tycker att det är synd att ni harhalkat in i en fålla med kontroll, straff och utslagningi stället för att delta i en riktig debatt om skolan.Anf. 60 () replik:Fru talman! Varför säger då nej tillvåra förslag om politiska beslut som skulle ge skolor-na stöd. Jag tänker på politiska beslut om utvärderingredan i årskurs 3. Sådana politiska beslut skulle gemöjlighet att ge tydlig information till föräldrar. Deskulle öka skolornas möjligheter att tidigt ge stöd tilljust de elever som behöver det. Men ni säger ju nejtill förslag om en tydlig tidig utvärdering i skolan.Anf. 61 () replik:Fru talman! Nej, det gör vi inte. Det finns ett kravpå skolan att ständigt utvärdera sin verksamhet, ochdet sker också i vardagen, . Det är inte såatt det saknas kunskap bland skolans personal om deluckor som eleverna har, precis som . Det inte det som är det stora problemet. Man serluckorna och man ser behovet, men man har intealltid resurser nog för att vara det stöd som den en-skilda eleven behöver. Det är därför som det är såoerhört viktigt att det kommer mer pengar till skolor-na nu så att de kan anställa fler. På så sätt kan de setill att det finns någon som kan hjälpa till när en elevkört fast. Det är inte fler prov som behövs. Det be-hövs fler vuxna runt barnen.Det kan nog vara spännande att få något slags listapå hur det går i olika kommuner och olika skolor.Men jag tycker att det är att spendera fel om mananvänder kraft och resurser till detta i stället för att setill att barnen får det stöd de behöver.Anf. 62 () re-plik:Fru talman! Jag skulle vilja höra lite grann omdetta med individualiseringen och flexibiliteten ikombination med betygsdiskussionen. Jag kan interiktigt förstå var individualiseringen kommer in omman inte kan använda betyg som ett komplement tillutvecklingssamtalen.Det är väldigt mycket som avhandlas i skolansvärld. De här betygen är ju faktiskt utformade ochkonstruerade utifrån kriterier för de mål som skauppfyllas. När ska den enskilda eleven få känna ochveta att nu har man nått det här målet och har mannått nästa mål? Det skulle vara ett slags kvitto på atten viss del är uppnådd. Det har vi ju i princip på allaandra områden i samhället.Jag ser betygen som en viktig del av individensmöjligheter att få ta del av den bedömning som skerav hennes eller hans kunskapsutveckling. Jag ser detsom ett viktigt kommunikationsmedel och som ettkomplement till utvecklingssamtalen för att tala omför föräldrar hur långt deras barn har kommit.Faran är ju nu att ni gör hela skolan mer och merkollektivistisk. Det gör att individen inte känner sitträttmätiga människovärde i de här sammanhangen.Lärandet är ju en sådan viktig del av arbetet i skolan.Hur tänker ni om betygen? Vilken vokabulär ska vianvända? Vi kan inte ha hela meningar om varendakunskapsdel i alla olika ämnen.Anf. 63 () replik:Fru talman! Jag har trott att jag har delat uppfattning om vad som ligger ivärdegrunden och människovärdet, men jag förstår attdet är någonting annat som tänkerpå när hon tar in människovärdet och betygen i sam-ma mening. Att människovärdet skulle kunna betygs-sättas på något sätt är väldigt främmande för mig.Jag noterade att i sitt anföran-de tidigare pratade väldigt mycket om skolan som ettsystemfel, om likformighet och statiskhet. Jag funde-rade på om inte har sett och hörtnågonting av den utveckling som sker. Jag tänker påde ökade resurserna och de möjligheter de ger för enmer individualiserad undervisning, den nya lärarut-bildningen som ger nya möjligheter, den ökade fri-heten för utveckling ute i skolorna, elev- och föräld-rainflytande och timplaneförsöket.Alla de här sakerna har tillsammans i skolornaöppnat för en helt annan flexibilitet. Beskriv alltsåinte detta som någonting likformigt och statiskt därföratt någon kan då tro att vi är tillbaka i den gamlacentralstyrda skolan och i ordningen att alla beslut omskolan fattas här. Men vi är inte där , så försök istället se att verkligheten är en annan och var medoch stimulera till att skolorna använder det utrymmesom de faktiskt har!Anf. 64 () re-plik:Fru talman! Jag ska inte kivas med tjafsa om vem som varit ute i flest skolor ochtittat närmare på verkligheten, utan den verklighetenfår väl var och en bedöma.Sanningen är ju den att det när det gäller elevin-flytande har visat sig att i stället för ökat elevinfly-tande med stigande ålder har blivit precis tvärtom.Det vet också. I stället för att föräldrarhar ökat sitt engagemang börjar Hem och att leva en tynande tillvaro. Det vet EvaJohansson också.Jag tycker inte att vi ska skönmåla bilden. Där-emot ska vi tala om hur den är och försöka hitta lös-ningar för att komma vidare.När jag talar om människovärde inbegriper jagockså min egen upplevelse av mig själv - min egenbild av mina möjligheter och min förmåga. Det är idet sammanhanget som jag drog in detta med attbetygen är ett viktigt komplement till utvecklings-samtalen. Det handlar alltså om att jag själv ska förståhur långt, hur nära och i vilken grad, jag har nått demål som finns i skolan. Därför är betygen viktiga.Men vad vi vill ha är fler betygssteg. Där är det liteväl trubbigt, så lärarna får sätta plus och minusosv.Visst är pengar jätteviktigt. Vi kristdemokrater harhela tiden arbetat för mer pengar till skolan men dettaär inte den enda lösningen om vi har ett system somgör att människor likformas.När blev till och i samband med idé-erna års skolkommission hade vi en upp-delning som var sådan att man fick fördjupa sig i ochläsa fler ämnen och fler områden. Jag tycker att detfinns en svårighet i de grupperingar och i den verk-samhet som finns i och med att alla i lika hög gradmåste ha de här delarna.Om skolan är kompensatorisk kan vi väl låta deelever som från början haft andra villkor få vad debehöver. Det är vad jag menar med flexibilitet.Anf. 65 () replik:Fru talman! Vi tycker att ska vara enskola för alla och är inte beredda att säga att grund-skolan så att säga ska få lämna någon enda elev bak-om sig.Yvonne frågar när en elev ska få kän-na att han eller hon har nått målen. Helst ,menar jag. Jag tror faktiskt att det ibland, framför alltför de små barnen, är nödvändigt att målen formule-ras så att man väldigt snabbt känner när man har nåttett mål och så att man med väldigt korta intervallerfår tillfälle till utvärdering och sammanfattning. Dettror jag är ett betydligt mycket bättre sätt än att efteren termin eller ett läsår få en siffra eller en bokstav iett betygsdokument, för det är något som små barnhar svårt att förstå.Jag förstod aldrig betygen när jag var liten. Jagtrodde att jag var en ganska bra person eftersom jaghade bra betyg i svenska, matematik och vad det nuvar. Men jag vet också att en del kompisar som hadedet betydligt mycket svårare för sig gick hem medknäckt självförtroende och var mycket besvikna påsig själva. Dessutom hände detta dagen för jullovetoch dagen . Då fanns det inga möj-ligheter att så att säga få med sig hem en diskussionom vad betygen stod för.Jag tror inte att sju-, åtta-, nio- och tioåringar i dagär särskilt mycket bättre än vi var på att förstå skill-naden mellan betyg på de egna kunskaperna ochbetyg på sig själv som människa. Detta är mina star-kaste motiv för att inte vilja gå längre ned vad gällerbetygssteg.Anf. 66 ():Fru talman! Det har varit intressant att sitta ochlyssna på skoldebatten - intressant därför attdet, som jag tycker, har kommit ett par nya vändning-ar här denna dag men också in-tressant därför att man framför allt från vänsterhåll,och också från högerhåll, har talat om flexibilitet.Från vänstern har både socialdemokrater och vänster-partister talat om rätten till kunskap i grundskolan.Tråkigt är att man inte kan se i betänkandet, i för-slag till beslut i , att vi inte har möjlighet attvara med och påverka och säga: Det här är vår nyaskolpolitik.Nu ska vi vara med på att säga att alla elever igrundskolan ska få självkänsla och fortsätta i livetmed en trygghet som bas och med vetskap om kan klara av vad man har lust att göra. Dethandlar alltså om att säga: I ska du gåoch du ska ha rätt att gå ut med godkända kunskaper.Tyvärr har vi inte sett det.Vi i vill satsa stort och lyfta skolan,men inte bara genom ökade resurser. ärdet parti som har satsat väldigt mycket - mer än rege-ringen - på skolan, både direkt ut till kommunernaoch på särskilda program för läs- och skrivutvecklingsamt matematik. Tyvärr går det inte att se våra förslagi dagens betänkande. Det beror på att vi i Centerparti-et inte hade möjlighet att ha med någon vid utskottetsjustering.Därför, fru talman, yrkar jag bifall till motion 239avseende yrkande 3.Egentligen kan hela skolpolitiken och frågan omskolan göras väldigt enkel genom att vi säger: Vi skage, och det krävs, en bra start för alla i livet. Vi somsitter i denna kammare har möjlighet att ge kommu-ner och skolor resurser, förutsättningar, för att elever,barn, ska få denna rätt till en bra start.Att en skola skickar ut barn som är oförbereddaför fortsatt lärande, som har otillräckliga kunskaperför det moderna yrkeslivet eller som saknar kunska-per för att delta i samhället runtomkring är inte baraett svek, utan det är t.o.m. ett livslångt svek som viställer oss bakom - ett svek som sällan, om ens nå-gonsin, går att göra ogjort. Detta bidrar till en socialklyvning i vårt samhälle.Som jag och ser saken ska skolan gealla elever en lust att lära. Det ska finnas en nyfiken-het och en lust. Skolan ska uppmuntra eleverna atttillföra sig kunskaper. Kunskap är ju makt - makt attvara med och förändra sitt eget liv, makt att kunna setill att man är med och påverkar i samhället och maktatt se till att den rätta kunskapen bärs.Jag är helt övertygad om att kunskap är den endahållbara vägen fram till verklig social utjämning ochlika möjligheter för alla. Detta är den absolut vikti-gaste välfärdsfrågan.Som många sagt här i kammaren har vi fleragånger tidigare diskuterat skolan. Vi har också visatpå statistiken. Var tionde elev går ut utangodkända betyg. Vi vet dessutom att var femte elevpå högstadiet har svårt att läsa och förstå en vanligdagstidning. Trots detta ser vi inte på bordnågra tydliga och nya förslag till beslut. Det är dagsatt sätta in krafter!Eva visade på att ökade resurser kom-mer till och det är väldigt bra. Men var finns helhets-synen? Var finns den syn som säger att det nu är dagsatt ändra på skollagen, att det nu är dags att se till atteleverna ska få rätt till kunskap, att det nu är dags attse till att vi ger de tydliga redskapen för lärare, förföräldrar och för pedagoger i skolan?Ibland är det som att jag börjar tro att det här är enideologisk fråga men jag hoppas verkligen att det inteär så.