prot · GO0995 · 2001-04-18 00:00:00 — Naturligtvis måste man i lärarlaget ocksåkunna ha lärare som inte har den formella behörighe-ten men som i ett lärarlag, tillsammans med formelltbehöriga lärare, kan göra en alldeles storartad lärarin-sats där man tillsammans ser till att stötta varandra.Anf. 27 ():Fru talman! Utbildningsministerns beskrivning avbeslutsprocessen i stämmer inte medverkligheten. Tvärtom har varit konsek-vent med att betona ämneskun-skaper i lärarutbildningen, liksom akademisk anknyt-ning och högskoleanknytning.Sedan är det smickrande att utbildningsministernframställer som den enda motståndarentill lärarutbildningen. I ärlighetens namn var det fak-tiskt ett parti till, nämligen , plus någraövriga enskilda riksdagsledamöter, som också sadenej till lärarutbildningen, eller i alla fall avstod frånatt rösta. Men det är smickrande att utbildningsmi-nistern har uppfattat vår kritik så hårt att han glöm-mer att det också fanns andra kritiker.När det gäller ämneskunskaperna varnade ju vi föratt de skulle minska i den nya lärarutbildningen. Omdet behövs en termin till för att komplettera entraditionell ämnesexamen där det tidigare räckte medtvå terminer är ju detta faktiskt rent matematiskt ettbevis för att det i den nya lärarutbildningen åtminsto-ne blir en termin mindre med traditionella ämnesstu-dier. Jag välkomnar alla dispensvägar och möjligheteratt underlätta för välutbildade akademiker att blilärare som nämner här. Jag tyckerdock att det allra bästa hade varit om vi hade fått enanpassad utbildning för framför allt ämneslärare, enliknande utbildning som vi har och som - jagupprepar det, fru talman - de allra flesta lärarstuden-terna väljer. Vi får inte glömma det. De flesta lärar-studenterna läser först in en examen på hög-skolan och väljer sedan att vidareutbilda sig till lära-re. Jag tycker att de ska få fortsätta att läsa på detsättet.Anf. 28 Utbildningsminister ():Fru talman! Vi har alla tre debattörer här en bak-grund i akademin. Det finns i akademin ett synsätt påläraren som jag inte alls tycker är anpassat till de kravsom finns på lärare i förskola, grundskola och gym-nasieskola. Det synsättet säger - och det gäller i allrahögsta grad i vår högskola - att man automatiskt är engod lärare om man är en god forskare och har en godkunskap om sitt ämne. Det är en förutsättning att haen god kunskap om sitt ämne, men det är inte etttillräckligt villkor för att vara en god lärare. Manbehöver också grundläggande kunskaper i hur manska förmedla denna kunskap, hur man ska stimuleraelevers lärande och hur man ska förbereda dem på ettlivslångt lärande.Det är denna syn som jag tror spökar hos UlfNilsson när han vill nedvärdera yrkeskunskaperna hosen lärare . Det skulle inte behövas så mycket,utan man andas att redan de här två terminerna verkarvara fullt tillräckligt. Men i praktiken har ju den i daggällande tvåterminers praktisk-pedagogiska utbild-ningen t.ex. i förlängts till tre terminer. Mangör nämligen den bedömningen att det behövs för attlärarstudenterna ska kunna bli goda lärare. Den be-dömningen har professionen, akademin, gjort. Där-med blir argumentation väldigt underlig.Jag ser också att det finns väldigt intressanta möj-ligheter att stimulera de lärare som är obehöriga,som jobbar och gör ett bra arbete ute på våra skolor,att på deltid - kanske på distans, som - fortsätta sin utbildning för att skaffa sigbehörighet. Det arbetet har vi påbörjat genom och genom att nu också får entydligare roll med resurser till att stimulera den typenav vidareutbildning.Jag tror dessutom att den nya lärarutbildningenkan hjälpa även lärare som har full behörighet till detsom pekar på vikten av, nämligen fort-och vidareutbildning under hela sitt yrkesliv.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2000/01:335 om stödtill högskolorAnf. 29 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat om jag är be-redd att föreslå förändringar som innebär att de teolo-giska högskolorna i , och Örebrofår de allmänna ekonomiska villkor som gäller förhögskoleutbildning i allmänhet. Han har vidare frågatmig om jag är beredd att tillförsäkra rättvisa ochliknande statsbidrag även för de frikyrkliga teologiskahögskolorna i och ge ett tillräckligt utrymmeför antalet årsstudieplatser för att rimlig tillväxt kanske vid dessa högskolor.År 1993 godkände regeringen avtal mellan statenoch huvudmännen för , Stock-holm, respektive Johannelundsteologiska högskola. fick dessa tre s.k.enskilda utbildningsanordnare tillstånd att utfärdahögskoleexamen i teologi. Teologiska Högskolan,, har senare fått tillstånd att utfärda kandi-datexamen i teologi. När en enskild utbildningsan-ordnare får tillstånd att utfärda en examen innebärdetta inte att det automatiskt ger rätt till statsbidrag.De medel som fördelas till enskilda utbildningsan-ordnare är att betrakta som bidrag till de utbildningarsom anges i regleringsbrevet.Fr.o.m. har dessa utbildningsanord-nare tillförts ytterligare resurser, sammantaget mot-svarande 25 utbildningsplatser inom det teologiskaområdet och därutöver motsvarande 50 utbildnings-platser med inriktning mot mänskliga rättigheter ochdemokratifrågor till Teologiska Högskolan, Stock-holm.Vid flera tillfällen har de tre utbildningsanordnar-na ansökt om utökade resurser och omförhandling avavtalen . fattade regeringenbeslut om avslag på begäran om omförhandling avavtalen för samtliga tre. I avtalen anges att om avtaletinte sägs upp av någon part före avtalsti-dens utgång förlängs avtalet för varje gång med femår. Avtalen förlängdes alltså 1998 och gäller nu t.o.m.den 30 juni 2003.Jag har tidigare i svaret på en riksdagsfråga medliknande innehåll sagt att regeringen inför budgetpro-positionen vägde dessa önskemål om ytterli-gare resurser till de tre aktuella utbildningsanordnarnamot att den statliga högskolan är statens primäraansvar, men också mot ansökningar från andra en-skilda utbildningsanordnare inom ett antal olika om-råden.Inför arbetet med budgetpropositionen 2002 är lä-get detsamma.Fördelningen av nya resurser har inte som primärtsyfte att ge enskilda utbildningsanordnare sammavillkor som gäller för den statliga högskolan. Jag hartidigare sagt att de bedömningar som ligger bakomfördelningen av nya resurser till högskolan görs uti-från utbildningsbehoven i samhället som helhet. Dettaär en viktig princip som jag vidhåller inför komman-de budgetarbete.Jag håller givetvis med om att satsningen på hu-maniora, samhällsvetenskap, juridik och teologi ärhelt nödvändig. Däremot är det inte möjligt att redannu föregripa regeringens förslag till närmare fördel-ning av kommande tillskott av resurser för högskole-utbildning.Anf. 30 ():Fru talman! När jag nu tackar statsrådet för svaretär det i formell mening och enligt den etikett somriksdagsarbetet bjuder. På mina frågor om regeringenär beredd att till de teologiska utbildningarna på våranyaste högskolor ge rättvisa statsbidrag och se till attde också har utrymme för en rimlig tillväxt blir dethårda svaret nej.Jag är besviken därför att dessa tre unga högsko-lor, med på nacken och med förhållan-devis "fattiga" huvudmän, men med en hög ambitionatt höja kvaliteten och att tillförsäkra god kunskap,hålls mycket kort och kyligt av statsmakten. Det är enavslöjande hållning som jag inte tycker är värdig enregering som säger sig vara både reforminriktad ochha ambitionen att satsa på "humaniora, samhällsve-tenskap, juridik och teologi". Men efter denna dekla-ration kryper statsrådet bakom den slitna formule-ringen att "det inte är möjligt att redan nu föregriparegeringens förslag". Jag tycker att det ekar bedövan-de tomt.Jag hoppas att utbildningsministern ändå kan genågra principiella synpunkter på sin avsikt att hanterafristående högskolors legitima behov av statsmedel,medel som i andra sammanhang, med andra utbild-ningsanordnare inte ifrågasätts. Att nu huka bakomden skyddsmur som är uppbyggd av formella hindergenom att "inte nu föregripa" inger knappast respekt.Regeringen och framför allt utbildningsministernhar varit både tydlig och ivrig när det gällt att tala omde stora resurser som ska tillföras inom humanioraoch samhällsvetenskap. Visserligen har den anslags-posten naggats rejält då det gällt att kompensera tidi-gare indragningar. Vad vi här talar om är ju intehundratals miljoner utan möjligen en handfull miljo-ner kronor för tre nya men ambitiösa högskolor somhar fått vetenskaplig respekt och dessutom tett sigintressanta för många studenter från skilda miljöeroch trosriktningar.Utbildningsministern säger i svaret att dåvaranderegering godkände de avtal som gäller mel-lan staten och huvudmannaföreträdarna på de treteologiska högskolor som vi nu talar om. Svaret re-dogör också för att de har fått tillstånd att utfärdahögskoleexamen i teologi och att en av dem, THS iStockholm, har fått tillstånd att utfärda kandidatexa-men i teologi.Jag har alltså i min interpellation pekat på att detär en mycket kvalificerad utbildning som bjuds ochsom jag sade ett spännande utbud såväl vetenskapligtsom pedagogiskt. Man har också haft en hög lärartät-het, något som andra högskolor och universitet nubittert klagar över att deras statsbidrag inte räcker till,då man fått glesa ut de undervisande befattningarnapå grund av medelsbrist.Det man skulle behöva här är egentligen någramycket elementära saker, föga kostsamma, t.ex. fulltlokalstöd för eftersläpande platser. Det rör sig kanskeom ett par tre hundra. Att man fick täckning för nyaplatser till ungefär det man presterar realt. Det kanskeockså är ett par hundra platser. Och att man får sam-ma uppräkning som ställs i utsikt för övriga teologis-ka, humanistiska, samhällsvetenskapliga och juridiskautbildningar, eller vad det kan vara. Det vorerimligt att sådana önskemål kunde tillgodoses.Även om vi, fru talman, inte ska kräva någon för-handlingsposition här i kammaren, skulle det varaganska intressant om utbildningsministern kunde lättalite på de funderingar som jag tror att han rimligtvisefter debatt har i den här frågan.Anf. 31 ():Fru talman! Den här frågan har vi haft uppe i ut-bildningsutskottet, och vi har en gemensam reserva-tion från de borgerliga partierna till förmån för bl.a.de här högskolorna. Där är och Folkpar-tiet överens, precis som i den förra frågan, får jag vältillägga för säkerhets skull.Det var som den borgerliga regeringen god-kände ett avtal mellan de här tre högskolorna ochstaten. Det var som vi fick två friståendestiftelsehögskolor, och hög-skolor. Jag har i en tidigare debatt med utbildnings-ministern fått löftet att regeringen inte har några somhelst planer på att ändra på det förhållandet. Det tyck-er jag är bra.Jag bor mycket nära ochkänner såväl lärare som forskare - många är bådelärare och forskare - och elever liksom även männi-skor ur högskolans styrelse som är mycket nöjda, inteminst med stiftelseformen. Man tycker att man har enstörre frihet att bedriva sin verksamhet.Sedan säger utbildningsministern att det är utbild-ningsbehoven i samhället som ska styra fördelningenav nya resurser. Det håller jag med om. Om det är såatt utbildningsbehoven bäst tillgodoses av en hög-skola som inte är statlig är det väl rimligt att man högskolan ungefär samma villkor som en statlighögskola; om det är som utbildningsministern sägeratt det är utbildningsbehoven som ska styra.Jag har tittat närmare på en annan högskola, sominte nämns här, nämligen , som jag harmycket stor respekt för. Man har fått möjlighet attutfärda magisterexamen i socialt arbete och även iomvårdnad. Man finns med i värdegrundsprojektet,som man bedriver tillsammans med en statlig hög-skola . Man har när det gäller socionom-utbildningen fått bra betyg i jämförelsen mellan olikasocionomutbildningar i , som generellt settfått ganska mycket kritik. Men socio-nomutbildning klarade sig bra i den utvärderingen.I höstas startade man en speciell samordnad sjuk-sköterske- och socionomutbildning som är unik ilandet. Med hänsyn till det behov som finns av välut-bildad personal i äldreomsorgen framöver är det ny-tänkandet alldeles utmärkt. Det höjer också yrketsstatus. Det ger en bred kunskap, och man kan ocksågå vidare inom forskningen med den grundutbild-ningen. Vi vet ju att det behövs väldigt mycket kvali-ficerad personal inom äldreomsorgen framöver. Detär bara att titta på den demografiska situationen iSverige nu och framåt i tiden.Jag vill nog påstå att en sådan här fri högskola pånågot vis har lite lättare att tänka i nya banor. Det vardär man startade den samordnade sjuksköterske- ochsocionomutbildningen som alltså är mycket populäroch som redan har rönt stor uppmärksamhet, både iSverige och i andra länder. Därför skulle jag viljaefterfråga lite mer generositet från utbildningsminis-terns sida mot högskolor som inte nödvändigtvisdrivs av staten.Anf. 32 Utbildningsminister ():Fru talman! tar upp en fråga som vihar diskuterat tidigare. Det är klart att det inte ärriktigt mitt privilegium att innan budgetarbetet ärklart kunna säga att så här kommer det att bli eller såhär kommer det inte att bli på enskilda områden.Budgetarbetet är ett ganska strävsamt arbete, där vitill syvende och sist blir tvungna att försöka vägaolika önskemål mot varandra.Jag har klart deklarerat att frågan om de friståendeteologiska utbildningarna finns med i våra övervä-ganden. Men i det här läget kan jag inte ge ett merbestämt besked än att vi naturligtvis känner ett enga-gemang för de här högskolorna och är beredda atttitta över om det från statens sida går att bidra ytterli-gare till den fina utbildning som de faktiskt bedriver.Jag tycker att vi i regeringen har visat i praktiskpolitik att vi inte är omöjliga att resonera med. Vi harbyggt ut 25 utbildningsplatser i teologi och 50 utbild-ningsplatser i mänskliga rättigheter, riktade just motdessa fristående högskolor. tar upp denmycket intressanta samordnade socionom- och sjuk-sköterskeutbildningen vid , och denutbildningen har gjorts möjlig genom regeringensengagemang att också se till att 50 platser har förde-lats till . Det engagemang som LarsHjertén känner delas av regeringen. Det betyder inteatt jag tycker att de statliga högskolorna ska gå denväg vill, nämligen att privatisera på bredfront. Det vore djupt olyckligt. Men jag har ingaideologiska betänkligheter mot de fristående teolo-giska högskolorna. Jag tycker att de gör ett värdefulltoch viktigt arbete. Jag lovar att i budgetarbetet medengagemang och intresse se om det går att göra nå-gonting ytterligare utöver det vi redan har gjort för attstötta deras verksamhet.Anf. 33 ():Fru talman! När utbildningsministern släppte ma-nuskriptet blev det betydligt bättre. Jag uppskattar dethan har sagt om att detta finns med i tankegångarna -att regeringen inte är omöjlig. Jag tar inte detta somett konkret bud, men visst är det en öppning. När detgäller försiktigheten att inte föregripa budgetarbetetfinns det väl en del att ta till oss av inför vårproposi-tionen. Det lär inte ha funnits någonting som harkunnat överraskat, bortsett från det som överraskadefinansministern på promenaden hit.Min poäng gäller vad statsmakten har gjort histo-riskt sett. Det verkar som om den socialdemokratiskaregeringen är på väg att tänka om. Jag uppskattar dendeklaration som gavs . ansåg man inteatt detta var ett gott komplement till de tre äldre teo-logiska fakulteterna. Det har ganska snabbt utvecklatsett ömsesidigt och fruktbart utbyte som stimulerarhela undervisningen, både humandebatten och denteologiska debatten.Jag har antytt att det finns mycket kvalificeradelärare som också har präglat både pedagogiskt ochvetenskapligt det spännande utbud som finns på deskolor jag har aktualiserat. Det är inte heller okänt förutbildningsministern att THS i har en storgrupp lärare som har doktorerat, vilket innebär attundervisningen ges med en sådan behörighet som ärrelativt ovanlig för studenter på grundkursen. Ofta fårju högskolestudenter så att säga nöja sig med bådedoktorander och andra lärarkrafter med klart lägreutbildning än den som har en doktorsexamen.Fru talman! Utifrån liberala utgångspunkter villjag hävda att det är orimligt att staten förutsätter attallmänna och öppna högskolor ska finansieras medmedel som till stor del utgörs av frivilliga bidrag frånhuvudmännens organisationer och dess medlemmar.Det bör upprepas att det handlar om att många män-niskor i dessa huvudmannaorganisationer - i mångafall med mycket små ekonomiska omständigheter -med fullt ut skattade pengar ska vara med och finan-siera en högskoleutbildning vars kvalitet och nivå ärpåbjuden av statsmakten själv. En sådan "offervilja"förväntas inte i samhället från andra fristående hög-skolor. Det må sedan vara kommuner, industrier ellerbanker som ingår i huvudmannaskapet.Därför blir frågan rentav ideologisk med tanke påatt utbildningsministern har en partipolitisk roll somchefsideolog inom partiet. När man nu skriver på ettnytt partiprogram skulle det vara intressant med någratankar som tangerar ämnesområdet om hur ordet"folkrörelse" definieras. Det kan möjligen, fru tal-man, anses förmätet av en enkel parlamentariker frånoppositionen att efterlysa regeringspartiets innerstatankar och närmast kräva att med statsmannaordföregripa kommande förslag. Frågan är ändå berätti-gad med tanke på praktiska och politiska konsekven-ser också i ett framtida kunskapssamhälle.Till sist går jag åter till det aktuella svaret. Utbild-ningsministern nämner att i samband med de resursersom har tillförts ska man lägga märke till att det i alltväsentligt rör sig om utbildningsplatser som har ettmycket allmänt innehåll. Det är riktigt. Men det indi-kerar den bredd som dessa teologiska högskolor harfått medel till, dvs. kurser som rör frågor om mänsk-liga rättigheter och demokrati.Anf. 34 ():Fru talman! Utbildningsministern säger att haninte kan gå med på vad och jag före-språkar om en privatisering på bred front inom hög-skolan i . Det skulle ha varit sensationellt omutbildningsministern hade sagt något annat från talar-stolen.Jag vill inte heller privatisera på bred front så attalla högskolor blir privata. Däremot talar vi här omhögskolor som redan är privata och att de ska fådrägliga villkor att leva vidare. Jag uppskattar då attutbildningsministern ändå har uttryckt sig positivt omt.ex. Han kommer att bedöma bidra-gen till de teologiska högskolorna vid en kommandebudgetberedning. Det ser jag som en positiv öppning.Det kommer att finnas ett tryck framöver på olikahuvudmän för högskolor, som det finns ett tryckpå olika huvudmän för ungdomsskolans olika grund-skolor och gymnasieskolor.Vi talar här om folkrörelser, ideella organisationeroch andra huvudmän. Inom ungdomsskolan finns detmånga som vill bedriva verksamhet utanför denkommunala hierarkin. 485 ansökningar kom in tillden om att starta nya fristående skolor.Ungefär hälften gällde grundskolor, knappt hälftengällde gymnasieskolor. Om det blir möjligt genomSkolverkets beslut är det på gång att starta t.ex. sexskolor med gymnasieutbildning i hälso- och sjukvård.Det är ont om elever som söker till omvårdnadspro-grammet, dvs. de som sedan ska bli sjuksköterskoroch arbeta inom t.ex. äldreomsorg. Det är väldigt braatt det finns gymnasieskolor som vill satsa på just denutbildningen. Det gäller också distansutbildningarinom gymnasiet. Det är åtta skolor som vill ha gym-nasieutbildning på distans. Ungdomar, och även äld-re, som inte har möjlighet att bo och verka i närhetenav skolan ska kunna skaffa sig den gymnasiebehörig-het som behövs för att gå vidare till högskolan.Jag ser fram emot, precis som , denkommande budgetbehandlingen av frågorna. Vi haren bra reservation att gå tillbaka till.Anf. 35 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag hade egentligen inte tänkt ha nå-got ytterligare anförande. Jag tror att budskapet tillElver har gått fram.Men det är viktigt att respondera på det LarsHjertén säger. Det är en sak när vi talar om folkrörel-sedrivet, engagerande verksamhet, som de friståendeteologiska högskolorna har, som också strävar efteren god akademisk kvalitet. De bidrar på ett fint sätt.Det tar upp är en annan sak. Enlångtgående kommersialisering av högre utbildningoch forskning riskerar att ske om vi får ett system-skifte på högskolans område. Det är min övertygelseatt om vi ska bevara frihet, ska vi bevarahögre utbildning och forskning som en kritisk spegelför samhället, som en institution som utbildar våraungdomar till självständiga människor med förmågaatt bli aktiva medborgare, ska vi se till att högre ut-bildning och forskning inte bara sker till dagens nä-ringslivs behov utan också har en långsiktig idé omsin verksamhet. Då är det statliga huvudmannaskapetväldigt viktigt. Jag vill inte se en utveckling av vårastatliga högskolor till att bli genomkommersialiseradeinstitutioner på en marknad som strävar efter vinst.Det är det vi ser hända när högre utbildning privatise-ras på det sätt som vill göra.Nu har vi ett starkt stöd för det statliga huvud-mannaskapet också inom den akademiska världen.Det är positivt. Det kommer ändå att göra att manfrån moderat sida kommer att tveka. Det tråkiga är attFolkpartiet har anslutit sig till privatise-ringsideologi också på den högre utbildningens om-råde och vill göra ytterligare insatser där.Däremot är jag beredd att fortsätta att överväga deteologiska högskolornas situation i den fortsatta bud-getprocessen.Anf. 36 ():Fru talman! Min slutreplik får bli lite annorlundaän jag hade funderat ut i förväg med tanke på detinterpellationssvar jag fick. Här har gått fram positivasignaler, vilka är ovanliga i en interpellationsdebatt.Jag kan hoppa över en del av det jag annars hadetänkt att säga.Jag vill ge en liten kommentar till detta om att viska ha anslutit oss till en oreserverad privatisering.Jag invänder att privatiseringen måste ske - med ettgemensamt folkpartistiskt och socialdemokratisktuttryck - med förnuft.Till allra sist: Jag tror också att den här verksam-heten, som utbildningsministern nu så tydligt här harbekänt sig till, är ett värdefullt komplement. Att dengår i enskild regi har närmast en poäng och är rentaven styrka. Jag tror att vår engagerade folkrörelse somstår bakom olika utbildningar, i detta fall en teologiskhögskoleutbildning, har inspiration att ge också i ettlärarkollektiv och i en särskild styrelse liksom i dennära kontakt man har med studentgrupperna på sko-lorna. Därför är det ett gott tillskott i vårt samhälle.Med de här signalerna kanske man kan sjungastudentsången om att den ljusnande framtid är vår.Den ljuder kanske mer harmoniskt och hoppfullt ännär vi började debatten.Anf. 37 Utbildningsminister ():Fru talman! Tänk, , om det inte varså att var en utrotningshotad art i detfolkpartistiska lägret - den folkrörelseanknutna, ide-ellt engagerade, fina traditionen i . ärdet ju kommersialismens apostlar som styr och rege-rar i parti.Jag hoppas ändå att vädjan till för-nuftet inte ska klinga helt ohört i det gamla Folkparti-et.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2000/01:350 om na-tionellt forskningsprogram för biologiska effekterav elektromagnetiska fältAnf. 38 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig hur jagkommer att verka för inrättandet av ett nationelltforskningsprogram om biologiska effekter av elekt-romagnetiska fält.En viktig princip i det svenska forskningssystemetär den rollfördelning som innebär att statsmakternafattar övergripande forskningspolitiska beslut medanuniversitet, högskolor, forskningsråd och andra myn-digheter med expertkunskaper beslutar om den när-mare fördelningen av resurser inom givna ramar.Inrättandet av ett forskningsprogram måste bygga påbedömningar bl.a. av tillgången på kompetens inomdet område som avses. Sådana bedömningar görs bästav de forskningsfinansierande myndigheterna.Nyligen gjorde ,, på regeringens uppdrag en sammanställningav den befintliga kunskapen om elöverkänslighet ochhälsoeffekter av elektromagnetiska fält. I uppdragetingick att kartlägga och utvärdera svenska och inter-nationella forskningsresultat inom området.