prot · GO09107 · 2001-05-09 00:00:00 — Resultaten älskas av dem som det går bra föroch man tycker illa om det bland dem som förlorar.Det är den allmänna tendensen kring folkomröstning-ar.Sedan får jag komma tillbaka till frågan, eftersompolitiken är att vi ska utträda ur Europeiska unionen:På vilket sätt förbättras Europeiska unionens miljö-politik genom att utträder?Anf. 82 () replik:Herr talman! I första hand, kan jag säga, skulle jagvilja ha en så stor förändring av EU så att EU sysslarmed det som jag tycker kan ske på EU-nivå. Det är enväldigt radikal förändring. Det innebär att EU t.ex.ska syssla med miniminivåer på koldioxidskatt ochsvavel, alltså med sådana frågor som verkligen bordeligga på EU-nivå. Det innebär en rejäl bantning avdagens EU. Jag tror att det är väldigt svårt att nå ändadit. Snarare tror jag att utvecklingen går åt ett annathåll; att EU sysslar med alltfler frågor.Varför tror jag att skulle kunna ha störrepåverkan om vi var utanför EU? Jag tror att om Sve-rige hade sagt nej till EU i folkomröstningen, ellergör det framöver, måste man också omförhandlaEES-avtalet. som det ser ut har sinabrister. Vi är kritiska till delar av dagens EES-avtal.Vi hade dock rätten att gå före på vissa områden, t.ex.när det gäller livsmedelstillsatser. Där är det EU-medlemskapet som hindrar oss att ställa högre krav.Det är inte som har hindrat oss att ha denmiljöpolitik och den matpolitik som vi vill ha utan detär också EU-medlemskapet. Det finns olika regler påolika nivåer. Vi anser att behöver föränd-ras.Hur tror jag att man kan förändra en värld? Kanman förändra en värld genom att alla länder blir likadåliga? Det är lite grann så EU ibland blir. Eller såblandar sig EU i väldigt små beslut som borde liggapå en annan nivå. Jag tror att det är väldigt viktigt attha en situation där vissa länder kan gå före och varapionjärer på miljöområdet och att inte ha den likrikt-ning som vi ser på EU-nivån. Jag tror att den ärlivsfarlig. Både ekonomi och andra saker likformasmer och mer. Sakta men säkert tror jag att EU hållerpå att bygga upp det som jag brukar kalla ett plane-konomiskt - men med marknadseko-nomisk planekonomi.Det är lite grann det som jag ser . Jag hoppasatt vi kan få en annan utveckling. Det här är en del avden debatt som vi för.Anf. 83 vice talman ():Herr talman! Till skillnad från jag vilja säga att jag tycker att det har varit enväldigt bra debatt här . Det säger jag inte för attjag tycker att utvecklingen av Europeiska unionenoch vårt medlemskap är positiv i alla avseenden, menjag säger det utifrån att är medlem. I minaögon finns det ingen återvändo. Vi är medlemmar,och därav följer att vår uppgift är att samarbeta ochgöra det bästa möjliga av vårt medlemskap.Jag säger det också för att jag tycker att den debattsom vi har haft här i är bra. Det är braatt - äntligen, skulle jag vilja säga - tar och sätter ned foten för att öka sitt inflytande överSveriges agerande i Europeiska unionen. på att vi nu lyfter fram framtidsfrågorna ochvisar vad vi som riksdag tycker är viktigt. Även om vihar olika åsikter inom olika partier och mellan parti-erna är det ändå som sådan som uttalar sig.Vi pekar också på betydelsen av hur riksdagenagerar och av att vi ligger steget före och inte barakommer innan regeringen ska åka tillBryssel och driva en viss fråga. Det är viktigt att vikommer med på ett tidigare stadium i utredningar ochpå andra sätt.Vi har talat om COSAC, samarbetet mellan olikaparlament och parlamentariker. Men det gäller ocksådet samarbete vi bedriver mellan olika fackutskott häri och mellan utrikesutskottet i ochde andra medlemsländernas utrikesutskott. Det är entyp av samarbete som har kommit och som jag tror vimåste stärka alltmer för att visa att EU inte är rege-ringarnas ensamma arena. Det är inte heller , utan de nationella parlamenten har hären väldigt viktig roll.Jag vill peka på en framtidsfråga som inte harkommit fram i debatten så mycket . Det gällerEU:s utvecklingssamarbete. Jag, och många med mig,är oerhört kritisk till hur det ser ut . Vi kan intebortse från att en så stor andel av vårt svenska bi-stånd, för var det 757 miljoner, går i väg tillEU:s bistånd. EU är dessutom en av världens störstabiståndsgivare. Oavsett om vi tycker att det är braeller inte är det av allra största vikt att vi lägger oss ioch försöker att påverka utvecklingen.Jag är av den åsikten att EU egentligen inte bordeha en gemensam biståndsorganisation och gemen-samma projekt. Jag tycker inte att det i grunden ärEU:s kompetensområde. Snarare skulle man via sam-arbete länderna emellan se till att varje land satsademer. Men kritiken mot utvecklingsamarbetet är såomfattande att det även med de reformer som görs skulle ha varit bättre på ett annat sätt. Men harvi en organisation. Därmed måste vi försöka se till attden utvecklas så gynnsamt som möjligt.Där menar jag att grundreceptet borde vara att setill att de gemensamma resurserna inom EU läggs utpå entreprenad till de olika medlemsländerna -svenska Sida, danska etc. - där det finnskompetens. Jag tror inte att jag går för långt om jagsäger att väldigt mycket av biståndsverksamheteninom EU sköts på ett sätt som gjordes på 60-och 70-talet på Sida. Man skulle ha mycket att läradärifrån.Jag ska inte upprepa allt som sagts i den omfat-tande kritiken, eftersom det är väl känt. Det gäller hurden europeiska utvecklingsfonden utveckladestill och livsmedelsbiståndet. En viktigdel var att få en avsättning för EU:s livsmedelsöver-skott. Men biståndet användes också som ett instru-ment för att uppnå andra förmåner för EU-länderna,och det gick i huvudsak till de gamla kolonierna.Vi kan också peka på hur ECHO, katastrofbistån-det, har varit föremål för omfattande utvärderingar.Korruption och pengar som har kommit fel har varitpåfallande. Den låga utbetalningsgraden är någontingannat. Det nya där 77 AVS-länder ärmed och där fattigdomsbekämpning under det 20-åriga avtalet står i fokus är av stor vikt och är en po-sitiv utveckling där man kan se en förändring.Jag menar att det inte räcker. De reformer som hargjorts är väsentliga. Den nya kommissionären har gjort ett bra arbete liksom de svenskarepresentanter som är aktiva på området. Men detåterstår väldigt mycket att göra. Jag tycker att Sverigemed kraft måste driva exempelvis frågan om barnetsrättigheter, miljöfrågor och jämställdhetsfrågor förut-om fattigdomsbekämpningen. Där har vi väldigtmycket ett konstaterande och en målsättning på pap-peret. Men i praktiken har det inte skett särskiltmycket.Inte bara utan även vi frånriksdagens sida måste vara aktiva och följa med olikaprojekt och försöka påverka. Det är också av väldigtstor vikt hur vi påverkar EU:s bistånd, eftersom vikan se en mycket positiv utveckling i vadgäller stödet för internationellt samarbete. Den inter-nationella solidariteten har ånyo kommit fram ochomfattas av alltfler.Människor är villiga att hjälpa och tycker att bi-ståndet är ett viktigt instrument. Men om man sermissbruk och hur unionens pengar inte används påavsett sätt kan det också få effekter för det svenskabiståndet och biståndsviljan. Därför menar jag att enav de viktigaste framtidsfrågorna är hur den interna-tionella solidariteten som kanaliseras via EU ser utoch hur vi utformar den.Den måste höra till en av de viktiga framtidsfrå-gorna. EU kan inte operera på egen hand. Det måsteockså från EU:s sida vara ett engagemang och ettarbete för att utveckla situationen och bidra till enpositiv utveckling i de fattigaste länderna i världen.Anf. 84 ():Herr talman! Detta är ett bra betänkande eftersomdet ändå visar en vilja från det sammansatta utskottetatt försöka att komma till rätta med den bristandelegitimiteten och den klara försämring av vår demo-krati som EU-medlemskapet innebär. Detta till trotstillåter jag mig att problematisera.Jag vill för det första påminna om unionens födel-se. När skrev utkastet till det som blevSchumandeklarationen gjorde han det utifrån sinakrigserfarenheter. Han hade jobbat med att samordnatransporter hos de allierade. Han visste att det varsvårt att få olika länder att fungera tillsammans.Han ansåg också att befann sig i nöd. Detgjorde det väl också. Det här var precis efter kriget.Europa kunde inte självt ta ansvar för sin säkerhets-politik och sina egna angelägenheter över huvudtaget. Därför drog slutsatsen att manfick göra avkall på demokratin och sätta effektiviteteni högsätet.Det gjorde att hans utkast byggde på att manskulle skapa en oåtkomlig överstat. Smaka på orden:oåtkomlig överstat. Det skulle innebära att det skullevara lätt att ta ytterligare steg i integrationsriktning,men det skulle vara väldigt svårt att ta ett steg tillba-ka. Vi kan konstatera att han var väldigt fram-gångsrik i detta. Det arvet lever kvar. Det allra tydli-gaste och glasklara uttrycket för detta är EMU.För det andra vill jag ta upp den omdefiniering avdemokratibegreppet som har skett under resan in iEU-medlemskapet. Det är skildrat i en doktorsav-handling av . Hon har kunnat påvi-sa hur man för att kunna legitimera EU-medlemskapet har fått lov att omdefiniera demokrati-begreppet. Man har gått från procedur till s.k. effekti-vitet.Det har i princip inneburit att vi har kommit till-baka till samma syn på demokrati men även på eko-nomi som rådde vid tiden före . Detär i nuvarande system förbjudet att bedriva keynesi-ansk politik. Den frågan har nog aldrig svenska folketkänt att det ställts inför. Jag tror keynesianismenverkligen hade en djup folklig förankring.Varför har det då blivit förbjudet att bedriva key-nesianism? Jo, det handlar naturligtvis om att EU-systemet garanterar kapitalets fria rörlighet. Det ärnär kapitalet blir fritt rörligt som maktskiftet sker. Dågår makten från politiken till kapitalet.Det kan illustreras av att det egentligen finns tremöjliga mål för valutapolitiken. Det ena är fri rörlig-het för kapitalet. Det andra är valet av valutapolitiskstrategi, fast eller rörlig växelkurs. Det tredje är själv-ständig ekonomisk politik. Men man kan inte tillämpaalla de tre målen . Man måste välja bortnågot.Det som vi har valt bort genom vårt EU-medlemskap är en självständig ekonomisk politik. Nulever vi i ett ganska anständigt politiskt klimat i allafall, eftersom vi har en regering som har lyckats skötaekonomin så föredömligt och har skapat så godaförutsättningar för företagande i det här landet att viinte har drabbats av marknadens fördömande. Mendet minsta som det går snett i vår ekonomi kommerdessa krafter att göra sig gällande. Då kommer vi attse hur snävt vårt handlingsutrymme är. Så redan EU-medlemskapet fångar oss i den här fällan, och skullevi gå med i kommer den situationen att ce-menteras.Ingenting av det här berörs i betänkandet. Dettycker jag är en allvarlig brist. Det finns heller ingen-ting i betänkandet som refererar till de varningar somolika forskare har fört fram kring EU-systemetsframtida förutsättningar. Det är en annan brist.EU:s egna framtidsforskare har skisserat scenariersom är ganska dramatiska i sina utfall och som intebetecknas som helt osannolika. har be-skrivit problematik i en av underrapporterna till . har också isin forskning visat på hur oerhört avgörande stabili-tetspakten är för EU:s framtida funktionssätt. Jag harinte tid att gå in på detta närmare , men hoppaskunna återkomma till det någon annan gång.Herr talman! Det är viktigt med de konstitutio-nella överväganden som görs i utskottet. Men det ärändå så att det som i grunden kommer att avgöraEU:s framtid är om medlemsländerna och medbor-garna kan anpassa sig till EU:s ekonomiska tvång-ströja. Det är det som är det avgörande. Det är deekonomiska spänningarna som i slutändan kommeratt diktera EU:s funktionssätt.Jag vill avsluta det här anförandet på samma sättsom jag har gjort tidigare med att säga att i EU ärmakten diffus och auktoritär, i EMU är makten tydligmen oåtkomlig.Anf. 85 ():Herr talman! Betänkandet från konstitutions- ochutrikesutskottet kallas EU:s framtidsfrågor. Det skafrämja en bred debatt om EU:s utveckling. Opinions-stödet för EU är i på precis samma låga nivåsom . Nej, inte för den somhar läst dagens betänkande.Svaren är få och otydliga. Vad innebär Niceavta-let? Vad innebär rättighetsstadgan för vårt nationellasjälvstyre, för vår svenska lagstiftning och för vårparlamentarism?Min motion K366, Nya och folkomröst-ningar, ansågs inte höra hemma under ämnet EU:sframtidsfrågor. Motionen berörde dock den viktigasteav alla framtidsfrågor, en stat eller en hybrid avfransktysk modell. Den berörde , rättig-hetsstadgan och på det riktigt konkreta planet denlagstiftningsteknik som EU använder sig av för att fåigenom nya avtal. Jag ska vara opassande konkretgällande lagstiftningsavtalet.Amsterdamavtalet som följde upp Maastrichtav-talet innehöll 8 titlar, 34 protokoll och 58 deklaratio-ner men också 300 sidor ändringar och tillägg till allatidigare avtal. Det hela var och är så krångligt attBritish gav ut en helbok på enbart 350 sidor som ställde samman texternafrån de olika avtalen i en tabell med tre kolumner,som gjorde det möjligt att se vad förslagen innebar.Utan denna bok hade de brittiska parlamentsledamö-terna haft det lika svårt som vi i att förståEU:s avtal och fatta vettiga beslut. Det är väl ocksådärför som de brittiska parlamentarikerna är de mestinsatta, de mest vrånga i EU-frågor och de mest kun-niga kritiker som finns av EU:s ambitioner.Min slutsats i motionen var att nya avtal kräveravsevärt längre handläggnings- och motionstider ochett mycket bättre beslutsunderlag. Avtalen berörnämligen hjärtpunkten, den svenska suveräniteten.Drastiskt uttryckt handlar det om ifall skafinnas kvar som självständig nation eller inte. Detfinns ingen viktigare fråga för oss svenskar. Därförkrävs beslutande omröstningar om alla avtal.Det är synd att min motion inte behandlades. Denhade även i detaljer kunnat bidra till lite bättre texter ibetänkandet. Avsnitt 5.2 t.ex. hade kunnat bli merläsvärd. Antagligen hade slutsatserna också blivitradikalare.EU är inne på fel väg. passar inte ettEuropa med olika språk, olika historia och olika tra-ditioner. Ja till samarbete, ja till handel, ja till institu-tionell konkurrens, men nej till en alltmer svällandebyråkrati och nej till en önskan att skapa en superstat.Förbundskansler förslag äroroväckande.Förenklingar av fördragen räcker inte för att göraEU mer folkvänligt. Att diskutera detaljer i kompe-tensfördelningen mellan EU och medlemsstaternaräcker inte. Det krävs djupgående förändringar avfördragen för att kunna förena vår och andra länderssjälvständighet med samarbete, fri rörlighet och in-stitutionell konkurrens, som i sin tur leder till korsbe-fruktning och utveckling för att bevara det europeiskaarvet. Jag ber av denna anledning att få avstå från attstödja reservation 2. Den är bättre än utskottstextenmen inte tillräckligt bra. Jag kommer att avstå från attrösta i den omröstningen.Symtomatiskt är att betänkandet om framtidsfrå-gor behandlar en demokratisk självklarhet - offent-lighetsprincipen. Öppenheten är något främmande förEU. Det har varit en seg kamp om de förbättringarsom nu gjorts, men fortfarande finns goda möjligheteratt hemligstämpla det som inte ska synas.Jag stöder reservation 1. mardrömmar hörinte hemma i vårt land.I samband med skandalerna vid här iStockholm avskedades en s.k. lokalanställd. Hon villefå fram motiveringarna till varför hon avskildes frånsitt jobb. Det fick hon inte. Det fick inte heller tings-rätten. Man sade att de var hemligstämplade undercommunity law, och den lagen står över svensk lag.Lägg märke till två saker, dels att vi här talar omen svenska som var lokalanställd här i -det är sådant som man brukar tala om i kolonier -dels att svensk lag måste underordna sig communitylaw här i , i . Jag tyck-er, och det är därför som jag har gått upp och sagt dehär orden, att det är viktigt att skydda vårt land ochvåra medborgare. Det är för mig den viktigaste fram-tidsfrågan.Anf. 86 ():Herr talman! Vi ska ha en bred debatt om EU ochframtidsfrågorna. Det är bra, och vi har ju alla ettansvar för detta. I betänkandet uttrycks det på fleraställen en önskan om en sådan bred debatt där bådeallmänhet och intresseorganisationer ska delta.Min erfarenhet är att många människor som manträffar har åsikter om och synpunkter på vårt förhål-lande till EU. Däremot är det betydligt färre som harkunskap om och intresse av strukturen och hur be-sluten fattas inom unionen. Det gör att allmänhetenoftast stannar vid att ha en åsikt. går man vida-re till aktiv handling, kanske därför att det inte finnsnågot självklart forum där man framför åsikter. Av-ståndet mellan medborgare och beslutsinstitution äralldeles för långt.Jag menar inte att vi inte ska försöka få till stånden bred debatt om EU:s framtidsfrågor. Men jag ärpessimistisk till att det blir ett brett deltagande omman med det menar vanliga medborgare, på grund avdet långa avståndet till besluten. Vi i det svenskaparlamentet måste framföra i EU att det är så.Vill vi ha ett medborgarnas måste besluts-strukturerna ändras. EU måste lämna ifrån sig beslu-tanderätt till de nationella parlamenten, där det finnsen direkt koppling mellan väljare och beslutsfattare.Först då kommer vi att få en verkligt bred debatt.Medborgare som inte känner att de kan påverkabesluten i någon nämnvärd omfattning deltar inte inågon debatt eller aktiv beslutsprocess. Det är enfarlig utveckling, som vi måste ta på största allvar.EU:s institutioner har inte tagit till sig kri-tiken. framför i sitt betänkandeom EU:s framtid följande: "Parlamentet anser attdenna debatt bör innehålla en lämplig upplysnings-kampanj så att man förklarar för européerna vad sa-ken gäller och motiverar dem att delta aktivt." Härvisar en av institutionerna prov på den ovanifrånatti-tyd som finns. Medborgarna förstår inte själva, utande måste upplysas om vad de ska diskutera. Med detsynsättet kan man inte få en bred debatt.Ber man om synpunkter får man inte ha facitklart. Då måste man också vara beredd att ändra sigefter dessa synpunkter.Som påpekas i betänkandet är lobbyorganisationermycket aktiva inför ett beslut. De informerar sig ochförsöker påverka förslagen på ett mycket tidigt stadi-um. Det förhållandet är i sig tveksamt. Här måste denationella parlamenten bli en motkraft som tar tillvara medborgarnas intressen.Intresseorganisationer tar ofta ställning i enskildasakfrågor inom EU, det som rör deras intresseområde.Däremot tar de inte så ofta ställning i mer principiellafrågor som gäller EU:s struktur. För att engageramedborgarna i en diskussion hade det varit av vikt attintresseorganisationerna hade ägnat lite energi åtdessa frågor också. Vill man ha en federation? ha harmonisering eller mångfald? Varför villintresseorganisationerna ha det, i så fall?Genom att de deltar i diskussionen om EU:sframtid kan de ge ett värdefullt bidrag till den s.k.breda debatt som vi hoppas ska komma. För medbor-gare som inte tycker att deras egen röst hörs kan in-tresseorganisationerna kanalisera sina medlemmarsåsikter, precis som vi kan göra i de politiska partier-na.Herr talman! Menar vi allvar med att vi vill ha enbred debatt måste vi också ta deras åsikter på allvar,även om det innebär kritik mot det rådande systemet.Anf. 87 ():Herr talman! Det står i betänkandet att denna de-batt skapar en öppning för de nationella parlamenten,som ska finna en roll på EU-nivå. Det är ett oerhörtintressant påstående. Med den erfarenhet jag har avarbete i riksdag vågar jag hävda att vi intekan undvika en aktiv roll på EU-nivå.Jag ska ta några exempel från det praktiska var-dagsarbetet i lagutskottet. Vi arbetar med patentfrå-gor, upphovsrättsliga frågor, konsumentfrågor ochmånga frågor som rör transaktioner via Internet. Ingaav dessa frågor kan lösas enbart på nationalsta-tens arena. Om vi inte har modeller och rutiner församarbete åt alla håll på EU-nivå, fattar vi konstigabeslut som vi sedan måste rätta till.Nästan alla riksdagsledamöter här har varitdränkta i protester i frågan om oönskad reklam påInternet. Där hade det funnits en mycket bra möjlig-het att fatta ett beslut som inte skulle ha skapat någonupprördhet och som skulle ha stämt med många be-slut inom EU, om man hade förberett sig för det. Menvi valde av någon anledning en isolerad position.Detta har skapat mycket stort missnöje hos densvenska befolkningen.Det är viktigt att vi hittar modeller och rutiner församarbetet. Det betyder inte bara samarbete medEU:s olika organ. Det betyder också samarbete mel-lan olika nationella parlament, så att vissa beslut kanfattas effektivt på ett tillräckligt väl grundat underlagi god tid.Vi måste få information redan i inledningsproces-sen av arbetet med mycket svåra frågor. Vi får infor-mation punktvis. Vi har mycket få möjligheter attfölja en hel arbetsprocess i frågor som inte kan lösaspå nationell nivå. I de frågorna borde vi få en möjlig-het att via bestämda arbetsmodeller gå in i hela ar-betsprocessen.Om den nationella ska kunna hävda si-na ståndpunkter i EU-sammanhang är det viktigt attinte endast majoritetens och regeringens ståndpunktkommer fram. Vi har en helt annan ståndpunkt änmajoriteten och regeringen i t.ex. arbetslöshetsfrågor.Men jag har svårt att finna att den svenska oppositio-nens synpunkt på arbetslösheten i har kommitfram i debatten i EU.En sista punkt: För mig är EU i stor utsträckningen arena för de svagaste grupperna, därför att de ge-nom samarbete över gränserna kan komma ifrån denpositionen. Det heter med ett engelskt ord i empowerment. Det är ett viktigt sätt att sepå de svagaste gruppernas möjligheter.Det är i detta sammanhang mycket intressant, gåt-fullt och obegripligt vad som händer med de svagastegrupperna i . medstöd från , mål 3, kunde t.ex. de ar-betslösa ta initiativ till projekt och driva fram egnaprojekt. har det arbetet stannatupp, därför att svenska myndigheter inte kunde be-stämma sig för hur dokumenten om arbetet mot ar-betslösheten ska utformas.Vi är nu redan i mitten av . Tror ni att desvagaste grupperna har samma möjlighet somföre inom EU? AMS har monopoliseratarbetet mot arbetslösheten, och såvitt jag vet har inteen enda ny insats gjorts i av fristå-ende grupper av arbetslösa. Och invandrarna har påså sätt förlorat en nyvunnen arena som de hade fåttnär hade gått in i EU. Så det finns väldigtmycket att göra just för att kunna gå vidare med detsom var ett stort löfte till de svagaste grupperna när vikom in i EU.Anf. 88 ():Fru talman! Jag ska också tala för en svag grupp,nämligen de icke födda, de som förhoppningsvis skakunna leva ett liv som är lika gott som det som tidiga-re generationer har levt. Och vi vet alla att vi stårinför stora miljöproblem som faktiskt är stora fram-tidsfrågor, och om vi inte löser dem så vet vi att dekommande generationerna inte kommer att kunnaleva ett lika gott liv som vi har levt. Man kan säga attdet är dags för oss att börja lägga om vår livsstil radi-kalt.EU:s sjätte miljöhandlingsprogram skulle, om detvar ett radikalt dokument, kunna leda till att kom-mande generationer tackade oss. Tyvärr måste vi frånMiljöpartiets sida konstatera att det inte alls har dentyngd eller den radikalitet som krävs för att vi skabörja närma oss en lösning på de stora miljöproble-men.Vi anser att under det svenska ordföran-deskapet aktivt ska driva miljöfrågorna. Och vi skulleönska att man hade kommit betydligt längre när detgäller detta, bl.a. när det gäller det sjätte miljöhand-lingsprogrammet.En av de stora framtidsfrågorna är klimat-förändringen, där det just nu ser ut som om den för-ändrade synen från på Kyotoprotokollet kom-mer att leda till att vi snarare kommer att gå bakåt änframåt. Här har EU en mycket viktig roll att fylla.EU-länderna har kommit överens om att de ska mins-ka sina utsläpp av växthusgaserna till år2012. Men det som sker i EU är tyvärr tvärtom- koldioxidutsläppen ökar. Här har EU verkligen ettansvar för att visa att detta inte är en politisk floskelutan att detta är något som betyder någonting ochsom kommer att innebära förändringar föratt man ska kunna uppnå detta mål.