prot · GO09124 · 2001-06-13 00:00:00 — Någon harmoni finnsdet väl med partikamrater ute i lan-det som ändå driver tanken på självstyrel-se.Upp till bevis , !Anf. 128 () replik:Fru talman! Det grundläggande för ekonomisktoberoende för kommunerna, möjligheten att byggaden kommunala välfärden, är skattebasen, att mankan få behålla en stor och stark skattebas. För det ärden fulla sysselsättningen grundläggande, att vi klararsysselsättningsmålet och att vi långsiktigt klarar ossupp till full sysselsättning.Jag kan gärna vara självkritisk; jag tycker inte attvi har kunnat åstadkomma tillräckligt mycket pengartill kommuner och landsting, och vi måste i nästa årsbudget se till att det tillförs mera pengar till kommu-ner och landsting. Men jag tror faktiskt att mina par-tikamrater men också väldigt många andra, framförallt alla de i norra som bor i kommuner som har problem, vet - även om de är kritiska - attPer tillsammans med ochderas kamrater kommer att sänka skatterna, kommeratt beröva dem skattebaser, kommer att flytta pengar-na till och och att de fattiga kommu-nerna kommer att förlora på det. Det vet större delenav svenska folket, förhoppningsvis också i nästa årsval.Anf. 129 Statsrådet ():Fru talman! Det har varit en något spretig debatt,som har handlat om väldigt många olika ting. Jag skaförsöka, även om jag säkert inte kommer att klara avdet, att uppehålla mig vid de frågor som tas upp iskrivelsen.Skrivelsen är ett viktigt instrument för just det Ka-rin tog upp i debatten, nämligen behovet avatt kontinuerligt utvärdera och följa utvecklingen iden kommunala sektorn. Det är inte ett självändamål isig, utan det beror på att vi på det nationella planetsätter upp tydliga mål för välfärdspolitiken. Då måstevi naturligtvis också kunna mäta och stämma av detmot utvecklingen i kommunerna och landstingen - dekommuner och landsting som har i uppgift att utföraoch som utför det allra mesta av välfärdsarbetet iSverige.Det är också viktigt att se vad det handlar om. Dethandlar ytterst inte om någon sorts teknik och någonsifferexercis, utan det handlar om att vi ska se till attalla människor har möjligheter till bra offentlig ser-vice, skola, sjukvård, bra barnomsorg och äldreom-sorg. Kontinuerligt uppföljningsarbete är i det sam-manhanget av stor betydelse.Jag har också ambitionen, liksom regeringen, attförbättra och förfina instrumenten för uppföljning ochkunna göra det tydligare hur verksamheten fungerar irelation till de mål som riksdag och regering sätterupp.Huvudprinciperna för den generella välfärden äratt den ska fördelas efter behov och inte efter ekono-miska resurser. Därför ska ansvaret för människorsgrundläggande sociala rättigheter även i framtidenåvila det offentliga. Det är en ingång i inledningen tillden skrivelse som vi har överlämnat till riksdagen.Under 90-talet och framåt har andelen entreprena-der och privata lösningar i kommuner och landstingökat. På en del håll har det tillfört ett mervärde tillden offentliga servicen. Ökad valfrihet och alternativadriftsformer får dock aldrig genomföras till priset avvidgade klyftor och ökad segregation. Det är också enviktig utgångspunkt.Ett system där vinstintresset tar överhand leder utarmning och försvagning av kvaliteten i verk-samheten. I ett sammanhållet välfärdssystem har allaintresse av att verksamheten och kvaliteten är så brasom möjligt. Det skapas en garanti för att också demest utsattas intressen tas till vara. Det är en viktigutgångspunkt för socialdemokratin och regeringensinställning till utvecklingen av välfärdssamhället.Vaktslåendet och bevarandet av det generella väl-färdssystemet är ett fundament.Fru talman! Vi kan i den skrivelse som avgivitstill notera att kommuner och landsting hargått från mycket kraftiga underskott till en avsevärtförbättrad ekonomisk situation. Resultatet år 2000beräknas till 9,2 miljarder för kommunerna. Det sernågot dystrare ut för landstingssektorn. De ekono-miska problemen är generellt svårare inom lands-tingssektorn. Jag återkommer till det.Vi kan också se att alltfler kommuner och lands-ting bedömer att de kommer att nå ekonomisk balanssenast 2002. bedömde 269 kommuner och 18landsting att de kommer att nå det målet 2002. Det ärockså påtagligt att situationen i kommunsektorn av-sevärt har förbättrats. Vilka är då förklaringarna tilldet?Förklaringen är den samhällsekonomiska utveck-lingen, till följd av den ekonomiska politiken som viunder ett skede av 90-talet bedrev i nära samverkanmed och som vi bedri-vit tillsammans med och Miljöpartiet.Den ekonomiska politiken med stark tillväxt ochökad sysselsättning har inneburit att de ekonomiskaförutsättningarna för kommuner och landsting för-bättrats.Det syns väldigt klart på kommunsektorns skat-teintäkter, Per . De har ökat med 70 miljar-der . i relation till statsbidragsökning-en på 24 miljarder har tre fjärdedelar av resurstill-växten i kommun- och landstingssektorn motsvaratsav ökade skatteintäkter. Det är sysselsättningen, attfler finns i jobb och att arbetslösheten sjunker, somnu genererar kraftigt ökade skatteintäkter i kommun-sektorn, precis som i den statliga sektorn.Det finns också en annan förklaring, som vi iblandbortser från i debatten. Sysselsättningsutvecklingenoch den sjunkande arbetslösheten leder också till attkostnaderna för socialbidrag reduceras kraftigt. Dereducerades , , iförhållande till 1999. Jämfört med 1997 innebär deten minskning med nästan 3 miljarder i socialbidrags-kostnader för kommunerna. Det är resurser som kananvändas till andra viktiga kommunala ändamål.Framför allt har den utvecklingen betytt oerhörtmycket för många människor som har fått ett jobboch blivit oberoende av socialbyråerna.Den positiva ekonomiska utvecklingen i kom-munsektorn ger nu också klara effekter. Sysselsätt-ningen ökar i kommunsektorn. De siffror som redovi-sas i skrivelsen är en underskattning, eftersomdet har skett en ökning av antalet anställda i kommu-nala entreprenader som inte kan avlä-sas i statistiken. Det ger också effekter i form avkvalitetsförbättringar. Vi har pekat på några sådana iskrivelsen: ökad personaltäthet på fritidshemmen, flerkommuner jobbar med kvalitetsarbete i äldreomsor-gen, , att fler går vidare till högskolaefter avslutad gymnasieutbildning. Det är några ex-empel på kvalitetsförbättringar när det gäller kommu-nala verksamheter.Det ska också konstateras att skrivelsen visar påandra saker. Den visar på att vi inte har klarat kapa-citeten inom primärvården, att vi fortfarande harbrister i utbyggnaden av särskilt boende inom äldre-omsorg, att personaltätheten i skolan är otillräcklig.Det är därför som regeringen, tillsammans medVänstern och , har gjort och gör storainsatser riktade till sjukvården,primärkommunernas äldreomsorg, psykiatri och tillskolan, för att lyfta de områden där det fortfarandefinns eftersatta behov.Lennart och säger å enasidan att det finns brister. Men era förslag spretar åtolika håll. Ni har ju ambitionen att ta över regerings-makten. föreslår neddragningar av stats-bidragen till kommun- och landstingssektorn med14½ miljarder kronor. motiverar det råttmed att skatteintäkterna ökar så kraftigt i kommun-sektorn så man inte behöver ökade statsbidrag. Krist-demokraterna redovisar också ett budgetalternativsom innebär minskade statsbidrag till kommunsek-torn , inte i samma storleksordningsom , men trots allt.Ni vill alltså minska utrymmet i kommunsektorn.Samtidigt säger ni, framför allt Per , att detfinns brister på olika håll. Ni bär också ansvar för denpolitik som bedrivs i ochStockholms läns landsting. Där har ni prioriteratminskade skatteinkomster framför viktiga välfärds-satsningar.Per pratar om att skatteinkomsternamåste ökas när man står på egna ben. Men här iStockholmsregionen sänker ni skatteinkomsternagenom att reducera både landstingsskatt och kommu-nalskatt i , tillsammans medmoderaterna. Det får vara någon logik i argumenta-tion.Fru talman! Låt mig även kommentera JohanLönnroths fråga om hur jag ser på den kommunale-konomiska utvecklingen ,om det inte finns behov av ökade satsningar. Vi hargjort ökade satsningar på skolan och vården. Låt migproblematisera det något.Jag kan se behov av ökade satsningar för att klaravälfärden i de delar av landet som har en fortsatt svagutveckling. Det drar starkt i vissa delar av landet, såstarkt att man t.o.m. anser sig ha råd att sänka skatten.Då ska vi väl inte pytsa ut mer generella statsbidrag,så att man kan fortsätta sänka kommunalskatten. Detfinns delar av landet som det inte går så bra för. Vihar genom pengar från Kommundelegationen ochBostadsdelegationen och andra insatser försökt klaraav att även i de kommunerna upprätthålla en anstän-dig och bra service för kommunmedborgarna. Jag kansäga att jag känner oro för utvecklingen framöver. Vijobbar med de frågorna.Vid sidan av att slå vakt om ett långtgående ut-jämningssystem kan jag se behov av att hitta andrainstrument för att möta tappade skatteinkomster ochminskade statsbidrag som följer av att befolkningenminskar. Jag tycker att ska kommentera detefter den tidigare debatten.Jag vill göra ytterligare en reflexion med anled-ning av vad säger. Det finns under dekommande åren ett perspektiv där de demografiskaförändringarna inte slår igenom så kraftigt. Men un-der ökar antalet äldre oerhörtkraftigt. Det kommer att finnas 700 000 fler svenskaröver 2030. Här tornar upp sig en stor utmaningför oss, personalförsörjningsmässigt men också re-sursmässigt för att klara vård och omsorg för en väx-ande äldre generation i Sverige.Vi får vara något försiktiga just nu att dra på ochexpandera den kommunala sektorn generellt om viska ha förutsättningar att möta den utmaning somkommer . Ökade insatser för de delar avlandet som har kvarstående problem är en angelägenfråga att vi borrar lite mer i, tänker lite mer kring ochförsöker att hitta instrument för.Det finns problem regionalt, som säger.Jag ska kommentera det lite grann. Jag ser ocksåproblem när det gäller de sociala klyftorna i stor-stadsområdena. Det olyckliga för är att honföreträder ett parti som säger sig vilja samarbeta medModeraterna i regeringsställning. Då får jag inte ihopdet. Fokuserar man på regionala klyftor och socialaklyftor är inte en lämplig partner atthålla i handen om man vill göra något åt problemati-ken.När det gäller de regionala klyftorna behövs intebara insatser för att hjälpa kommunerna. Det är intebara kommunala skatteutjämningssystemet och håll-fastheten i och vaktslåendet om det. Det handlar ock-så om mer offensiva regionalpolitiska insatser ochinfrastrukturinsatser. Där kommer regeringen i börjanpå hösten att presentera både en regionalpolitisk pro-position och en infrastrukturproposition.Det handlar om att utveckla landets mindre ochmedelstora högskolor och fortsätta satsningen attskapa tillväxtmotorer runtom i . Det handlarom att genomföra de regionala tillväxtavtalen. Dethandlar naturligtvis om att fortsätta arbetet medkommuner som har problem via Kommundelegatio-nen och Bostadsdelegationen.Ett instrument som har diskuterats väldigt mycketunder debatten här är utjämningssystemet. För mig ärdet kommunala utjämningssystemet klassisk fördel-ningspolitik. Det är ett grundläggande verktyg för attöverbrygga klyftor såväl mellan människor i landetsom mellan regioner. En långtgående fördelningmellan landets starka och mest utsatta kommuner ochregioner är en förutsättning för att garantera alla lan-dets invånare invånare en bra välfärdsservice.Om det inte funnits en långtgående utjämningskulle invånarna i tvingas ha en kommunalskatt på för att få samma service som i invånar-na i hade behövt betala för. Invånarnai skulle ha behövt betala för att få utsamma service som Danderydsborna hade behövtbetala hälften för. Så starka effekter har det kommu-nala utjämningssystemet.Jag förstår att och även i viss månKristdemokraterna har problem när man konfronterardem med de siffrorna. De är nämligen emot i principall fördelningspolitik. Det gäller självklart också denkommunala utjämningen.Nu försöker vara lite mer nyan-serad i riksdagsdebatterna, och jag uppskattar det. Detförslag som har presenterat får justde effekter som har påvisat. Man tarfrån landet i övrigt och ger till ett antal Stockholm-skommuner.Men det är inte riktigt samma dramatik som i denpolitik som i förespråkar. Degår fräckt ut och säger i sina informationskampanjer:Med moderat regeringspolitik skulle länslandsting inte behöva betala något för utjämningen.De anlitar konsulter som gör reklampelare runtomi . Där sägs att varje stockholmare betalar2 , eller vad det nu är, till landets övriga kom-muner. De för vulgärpropaganda om att de pengarsom fördelas från rika till mer fattiga kommuner ledertill satsningar och misskötsamhet i de fattigare kom-munerna.Jag skulle vilja att , som ändåframstår som en seriös politiker, klart från talarstoleni dag tar avstånd från det agerande som iStockholms kommun och i Stockholmsläns landsting bedriver.Så till . Jag efterlyste ett klargörande frånLena Ek om utjämningssystemet mot bakgrund avden debatt som har varit om det betänkande frånfinansutskottet som jag tror kommer att behandlas . Det har traditionellt funnits en väldig sam-syn mellan , och Miljö-partiet kring utjämningssystemet. Det skulle varautomordentligt olyckligt och skicka fel signaler tilllandets kommuner om vi bryter upp den samsynen.Ett klargörande på den punkten leder åtminstonetill att det blir klart för landet att stårbakom utjämningssystemet. Det blir inte klarare förlandet vad som skulle hända vid ett eventuellt bor-gerligt regeringsinnehav. Den förvirringen och osä-kerheten får vi leva med, precis som på många andraområden. Det finns ju inget klart borgerligt regerings-alternativ för hur vi ska hantera frågor som har bärig-het på kommunsektorn.Fru talman! Införandet av det kommunala utjäm-ningsystemet var tillsammans med införandet av degenerella statsbidragen en viktig del i att stärka justdet kommunala självstyret, som här har diskuterats.Det finns en stark koppling mellan kommunernasekonomiska förmåga och möjligheten att upprätthållaett levande kommunalt självstyre.Medborgarnas tilltro till det kommunala självsty-ret är beroende av att de upplever sig rättvist ochlikvärdigt behandlade jämfört med invånarna i andrakommuner och landsting. Det är beroende av att deupplever att de kan få tillgång till vård, skola ochomsorg på någorlunda likvärdiga villkor i hela landet.Om medborgarna inte ser att kommunerna kantillhandahålla de tjänster och den verksamhet som deefterfrågar och behöver kommer de att ställa krav påatt andra aktörer ska ta över ansvaret för den kommu-nala självstyrelsen. I så fall försvagas den kommunalasjälvstyrelsen, den kommunala demokratin och dengenerella välfärden.Jag är en varm anhängare av det kommunalasjälvstyret. Men gränserna för det kommunala själv-styret är inte en gång för alla givna och kan aldrig såvara. Socialdemokraterna har i regeringsställningunder 90-talet drivit på en utveckling av det kommu-nala självstyret. Kommunaliseringen av skolan, ut-jämningssystemet och de generella statsbidragen ärtvå exempel på hur ramarna för det kommunala själv-styret har vidgats.Ibland kan faktiskt kravet på kommunalt självsty-re stå i motsats till kravet på rättvis och likvärdigbehandling för alla oberoende av bostadsort. En aktu-ell fråga är maxtaxa och förbehållsbelopp i äldreom-sorgen. Det kan tolkas som ett långtgående ingrepp ikommunernas självbestämmanderätt.Men om jag har förstått saken rätt finns det enganska bred politisk majoritet i - och jagtror att den omfattar t.o.m. - som tyckeratt det är bra att vi lägger fast en maxtaxa och ettförbehållsbelopp i riksdag som ska gälla föralla i Sverige.Det är ett typiskt exempel på att det från tid tillannan kan finnas frågor där lägger högreprioritet vid likvärdighet, rättvisa och likabehandlingoch sätter det framför kommunernas rätt att självabestämma över verksamheten i den enskilda kommu-nen.Det kommer alltså alltid att finnas olika intressenmellan staten och kommunerna. Kravet på rättvisa förmedborgarna och likvärdig behandling är och skavara grundläggande. är det viktigt att slåvakt om den kommunala självstyrelsen. Den har ettsjälvklart, centralt demokratiskt värde.Anf. 130 () replik:Fru talman! Ju längre debatten framskrider, destotydligare blir det att det inte bara är svårt att hålla sigtill dagens ämne inom den kommunala ekonomin -det är också svårt att hålla sig till den kommunalaekonomin och det är dessutom svårt att hålla sig tillriksdagens plenisal. Vi halkar i stället ut i stadsfull-mäktige i och annat. Jag tänkte försökahålla mig till både rätt plats, rätt dag och rätt ämne -om statsrådet ursäktar mig denna min begränsning.Det står så här i skrivelsen: Resurser ska fördelasefter behov, ej resurser, och därför ska det vara ettoffentligt ansvar att garantera dessa rättigheter. Dettaär någonting som jag tycker är bra att vi är överensom. Det ska vara utgångspunkten för diskussionenom den kommunala servicen.Men så kommer det någonting helt annat, nämli-gen ett påstående från statsrådet : Om detfinns ett vinstintresse så urholkas dessa rättigheter.Det är inte en åsikt, utan ett påstående. Jag undrar vaddet finns för fakta och belägg för att det är på detviset. Och framför allt undrar jag varför ni är så räddaför att ta fram dessa fakta och belägg i skrivelsen. Omman gjorde såsom vi har föreslagit och jämfördeexempelvis offentligt och privat driven vård så skulledetta, om ni har rätt, framkomma i jämförelserna.Därför undrar jag om ni inte vill ta med det i redovis-ningen.Den andra frågan gäller skolan. Här står det attmångfald, valfrihet och alternativa driftsformer en-dast ska få finnas om de har ett mervärde. Jag tyckeratt detta är en individuell fråga, men om mångfaldoch valfrihet inom det kommunala skolväsendetskulle kunna tillföra ett mervärde så var väl det bak-grunden till att Socialdemokraterna för mer än tio årsedan införde denna rätt.Utbildningsutskottet, finansutskottet och här se-nast väljer att över huvud taget intekommentera frågan. Skulle härmöjligen kunna utfästa att man till kommande redo-visningar gör en redovisning av hur elevernas rätt attvälja mellan olika kommunala skolor verkligen harutfallit? Kan detta komma med?Anf. 131 Statsrådet () replik:Fru talman! Jag tycker att det är en viktig fråga attutveckla olika sorters pedagogik och olika inriktning-ar inom ramen för det kommunala skolväsendet. Detvar inte bara ett hugskott att vi införde möjlighetentill valfrihet inom det kommunala skolväsendet. Omdet finns möjlighet ska vi naturligtvis titta på detta.Man kan ju redovisa hur utvecklingen har varit på detområdet om det finns ett statistiskt underlag. Det ärmöjligt att redan har ett sådant. Jag tyckeratt principen om att det i den kommunala skolverk-samheten ska kunna utvecklas en mångfald och fin-nas en valfrihet är betydelsefull.I frågan om vinstintresset ser jag en klar konflikt -och den tycker jag borde vara alldeles uppenbar förvar och en. Bedriver man offentligt finansierad verk-samhet i privata börsbolag eller i privata aktiebolagsom har vinstintresse som huvudsyfte så blir det enkonflikt mellan kvalitet och avkastning på det kapitalsom den privata finansiären sätter in. Det är uppen-bart att det blir en konflikt om börsens avkastnings-krav ska gälla för verksamhet som bedrivs av privatabolag men där det offentliga i bakgrunden svarar förfinansieringen. Och den konflikten kommer i sinförlängning att gå ut över kvaliteten på vården i verk-samheten.Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag skulle verkligen vilja tacka stats-rådet för att han över huvud taget ville kom-mentera detta, och inte bara sade att det är viktigtmed valfrihet och pedagogisk utveckling. Han kom-menterade faktiskt frågan om att det kan vara viktigtatt ta reda på om det hela fungerar - till skillnad frånalla andra inblandade parter, som inte vill nämnafrågan. Jag ser verkligen fram emot att skrivelsen tillnästa år kompletteras just med en utvärdering av hurdet beslutet har satts i verket. Jag vet attdet finns utvärderingar inom vissa kommuner, menfrågan är om det finns någon tydligare helhetssyn.Grejen är ju den att om detta inte fungerar överalltså kanske man utifrån det borde fundera på om manbör förstärka denna individuella rätt i förhållande tillde kommunala myndigheternas rätt att begränsa ele-vernas valfrihet.I den andra frågan undrar jag fortfarande om rege-ringen och statsrådet har något belägg för att det i allade fall där vård och utbildning bedrivs i aktie-bolagsform blir de här konsekvenserna. Jag vill intehöra att det i någon sorts teori är allmänt och själv-klart, utan jag undrar om det finns några faktiskabelägg för det. Och i så fall - gäller det inte baraaktiebolag utan även de ekonomiska föreningar somni i andra fall brukar tala så väl om i sådana här sam-manhang? Näringsformen ekonomisk förening har jusom sin grund att den ska främja medlemmarnasekonomiska intressen, vilket med er teoretiska ansatsborde betyda att ett personalkooperativ är en minstlika ful fisk i vårdvattnet som ett personalägt aktie-bolag.Anf. 133 Statsrådet () replik:Fru talman! får väl notera vad jagsäger och det som jag sade i talet. När det är fråga omprivata bolag som har vinstintresse som primärt syfteså riskerar detta att ta överhand och leda till utarm-ning och försvagning av kvaliteten.Om man bildar ett stort börsnoterat företag för attbedriva skolverksamhet och ta över gymnasieskolorruntom i landet är det väl naturligt att det är börsensavkastningskrav som står i fokus för bolaget - atttjäna pengar. Om verksamheten sedan är offentligtfinansierad via kommunerna så kommer konflikten.Då måste man ställa verksamhetens kostnader i rela-tion till avkastningskravet och pressa kost-naderna. Då riskerar kvaliteten allvarligt att komma iefterhand.Jag har en positiv uppfattning om personalkoope-rativ och om ideellt drivna organisationer och verk-samheter. Jag har en positiv ingång när det gällermångfald på det sättet. Det som jag är utomordentligtoroad över är vinstdrivande bolags intrång på centraladelar av välfärdsområdet. Ett exempel är det somhåller på att ske i , om jagnu får använda det som utgångspunkt igen. Där ärman t.o.m. uppenbarligen beredd att trotsa riksdags-beslut om förbud mot att sälja ut akutsjukhus.Anf. 134 () re-plik:Fru talman! Det är mycket som tillhör välfärden.Lars-Erik nämnde entreprenader och privatainitiativ på det området, och gjorde just det tilläggsom jag ordagrant tog fasta på: Han vill sätta stoppnär vinstintresset tagit överhand.Min fråga till är närmast omhan kan ge ett exempel på fall där vinstintresset hartagit överhand. Mitt intryck är att om vinstintressettar överhand så kommer företaget att ha väldigt litenkonkurrenskraft på de marknader där det förekom-mer.Som ett exempel kan vi ta sophämtning och lo-kalvård. Där är det ofta framgångsrika företag somtävlar med kommunernas och landstingens egen regi.Kvaliteten har ofta blivit bättre - dessutom till lägrekostnad. Det är det som konkurrensutsättningen oftahar inneburit. I de företagen har vinstintresset själv-fallet inte tagit överhand, utan de har fokus på attgöra ett bra jobb åt den som är kund.Det är för mig gåtfullt att regeringen driver linjenatt detta skulle vara omöjligt att omsätta på andratjänsteområden där kommunerna har ansvaret ochfinansierar men där man kan göra en smart och riktigupphandling av vissa tjänster.Lars-Åke på Kommunalarbetareförbun-det, som presenterat sin rapport, sade att regeringeninte tänker riktigt i de här frågorna. Det är nämligenen självklarhet att ett företag som bedriver verksam-het vill ha avkastning och ränta på sitt kapital. Närregeringen försöker förneka detta förhållande är detungefär lika begåvat som när kongresstydligen i visst efterrus ville förbjuda räntor.Min fråga är som sagt: I vilket företag som bedri-ver verksamhet gentemot den offentliga sektorn harvinstintresset tagit överhand?Anf. 135 Statsrådet () replik:Fru talman! Vi kan se de tendenserna när det gäl-ler privata företagsdrivna skolor. Det går att märka detendenserna.