prot · GO0970 · 2001-02-21 00:00:00 — Man kan välja belopp, man kan väljaförvaltare av kontot, man kan välja när i livet man tarut från det osv. Jag önskar att samma flexibilitetstän-kande hade funnits i huvudet hos regeringen ocksånär den hade utformat familjepolitiken. Då hadeföräldrarnas val kunnat stödjas i stället för att som nustyras.Möjlighet att avsätta löneutrymme till vidareut-bildning med ett av staten subventionerat skatteav-drag stärker också den som har blivit äldre på arbets-marknaden. Här kan man fylla på med färskvara.Många välutbildade med hög lön kommer att användasig av den här typen av kompetenskonton. Systemetfinns för övrigt inom försäkringsbran-schen.Däremot är det inte lika attraktivt för den med lågutbildning, som ju ofta också har låg lön. Då leverman med snäva marginaler, har nog med att få lönenatt räcka till mat, bostad och kläder och har inte alltidråd att tänka och studier. De 2 500 krsom utredaren nu föreslår ska utgöra grundplåt fördessa gör förmodligen ingen skillnad, särskilt inte närde kombineras med krav på tolv månaders insättningpå kontot. Anser majoriteten att det framlagda utred-ningsförslaget är till fyllest för att stimulera dem somhar låg inkomst till vidare studier?Fru talman! Önskvärt är att också arbetsgivarenskjuter till medel för att kontot ska växa snabbare. Dågäller det att skapa incitament för att så ska ske. Dettatycker vi saknas i utredningsförslaget. Visserligen harman sedan det första delbetänkandet kom lagt till enavdragsrätt om på arbetsgivarav-giften på lönesummor som avsätts. Det innebär ipraktiken rabatt på en avsatt tusenlapp,jämfört med med kostnaden för i utbetaldlöneförhöjning. - Alltid något, men inte tillräckligt.Utredningen föreslår att arbetstagaren ska ha be-stämmanderätt över kontot, också över den del somavsätts av arbetsgivaren. Det är inte rimligt att begäraatt en företagare inom metallbranschen ska vara medom att bekosta studier i t.ex. konsthistoria. Det är intetroligt att han vill det. Det gäller åtminstone inte fören liten arbetsgivare, alltså ett företag där utbild-ningsbehovet är störst.Kristdemokraterna menar att den enskilde själv-klart förfogar över den egenavsatta delen i ett utbild-ningskonto. Den delen följer naturligtvis arbetstaga-ren mellan olika arbetsgivare. Men den del som ar-betsgivaren avsatt måste han eller hon också få ha ettmedinflytande över. Vi menar att ett samråd bör skemellan parterna. De pengar som avsätts av arbetsgiva-ren bör inte följa individen utan få stanna i företaget.Vi tror att det här är viktigt för att man ska kunnaoptimera de resurser som avsätts för utbildningsinsat-ser i samhället. Då måste starkare incitament skapas,så att också de små företagarna tycker att det är mö-dan värt att avsätta pengar för utbildningsinsatser.Min fråga till är: Är majoriteten bereddatt titta på det här?Med tanke på att det inte ska vara något remiss-förfarande antar jag att det finns ganska många färdi-ga förslag från majoriteten, därav mina frågor.Fru talman! Jag står självfallet bakom båda vårareservationer men nöjer mig med att yrka bifall tillreservation nr 3, där förslag tillutbildningskonto finns specificerat.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till förmiddagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.12 § (forts.) Kompetensutveckling m.m. (forts.AU6)Anf. 167 ():Fru talman! Vi lever i där utvecklingen ärhäpnadsväckande. Sannolikheten att hastigheten isamhällsutvecklingen ska påskyndas ytterligare ärhög. Det enda vi med säkerhet kan säga om framtidenär att vi ingenting vet, men vi kan dra vissa slutsatserav vad det är vi ser och vad historien har visat.Stenåldern tog inte slut på grund av brist på sten.Däremot utvecklades ett kunnande utifrån gjordaerfarenheter. De som inte tillgodogjorde sig dessaerfarenheter och spred dem vidare till andra blevutslagna. Genom att sprida kunskap, medvetet elleromedvetet, har vår tids samhälle vuxit fram.Då som är just möjligheten till kunskap oerhörtviktig för att ge människor möjlighet att utvecklasmen även för att de i större grad ska kunna förutseoch förbereda sig inför morgondagen. Genom detlivslånga lärandet såväl inom utbildningssystemetsom på arbetsplatsen ges en trygghet till människan,en trygghet som lindrar mycket av den ångest och orosom människor lider av. I stället kan trygghet skapaförväntningar om vad framtiden har att erbjuda.Vi i vill se ett samhälle som ger allamänniskor möjlighet att växa utifrån sina egna vill-kor. Det är enligt vår uppfattning samhällets uppgiftatt skapa möjligheter och förutsättningar för att dettaska ske.Fru talman! har befunnitsig i en högkonjunktur, något som tillba-ka har märkts på den svenska arbetsmarknaden i formav flaskhalsar, främst inom tillväxtbranscher som IT-och tjänsteföretagande, men även inom mer traditio-nella former av företag inom bygg- och tillverk-ningsindustrin. Detta i där vi har haft en re-kordhög arbetslöshet.I den undersökning kring rekrytering som SAFgenomfört bland sina medlemsföretag visar det sig att60 % av företagen har upplevt problem vid rekryte-ring av arbetskraft. av företagen avstod från attrekrytera då man inte fann arbetskraft med lämpligkompetens. Vad detta får för konsekvenser för fram-tida tillväxt är svårt att säga, men en rimlig gissningär att det inte är positivt.Orsaken till detta är till stor del den misslyckadearbetsmarknadspolitik som regeringen har bedrivittillsammans med och . Denmålsättning som statsministern presenterade vadgäller nivån på arbetslösheten har varit en hämsko försåväl företag som för de arbetslösa. I stället för attförsöka öka sysselsättningen har man låst in männi-skor, som inget annat vill än arbeta, i meningslösaåtgärder som ofta inte höjer de arbetslösas kompe-tens. Se där hur politikens målsättningar kan motver-ka varandra.Nu mattas högkonjunkturen, och arbetslösheten ärfortfarande hög, högre än den någonsin varit i mot-svarande läge . Utmaningen vi stårinför är enorm, och just därför är det viktigt att vifinner nya vägar för att ta oss an utmaningen och semöjligheterna i den.Fru talman! En stor del av samhällsutvecklingenkan härledas till den tekniska utvecklingen. Ny tekniköppnar för nya möjligheter till företagande och ettnytt arbetsliv och nya arbetsuppgifter för de anställda.Just detta gör att det är viktigare än någonsin attbåde arbetsgivare och anställda bidrar till kompe-tensutveckling genom egna insatser. Vi har i utskottetdiskuterat olika former för hur detta bidrag kan ske.Frågan är på inget sätt enkel, framför allt på grundav hur den svenska arbetsmarknaden fungerar. Detfinns stora skillnader i de förutsättningar som deanställda har vad avser ett eget bidrag till de indivi-duella kompetenskonton som med stor sannolikhetkommer att införas i en nära framtid.Det är viktigt att se möjligheterna kring kompe-tensutvecklingen av arbetskraften. Ur ett flertal per-spektiv kan ett system med individuella kompetens-konton hjälpa till att lösa många problem som finns . Det kan handla om att förbättra möjligheterna tilluttag av föräldraledighet för både män och kvinnoroch att ändå kunna komma tillbaka till sin arbetsplatsmed en utvecklad kompetensnivå. Det kan handla omförbättrade möjligheter för invandrare som kommertill vårt land att komplettera vissa delar av sina kun-skaper så att de bättre passar svenska förhållanden,exempelvis under arbetstid och i samråd med sinarbetsgivare.Kompetensutveckling är även grunden till en ökadtrygghet på arbetsmarknaden för de anställda. Genomatt kontinuerligt ha möjlighet att utveckla sin egenkompetens, antingen genom att ta del av enbart sinegen del av kompetenskontot eller genom att via enöverenskommelse med arbetsgivaren kunna ta del avhela kompetenskontot, ökar arbetstagarens möjlighe-ter att gå vidare på arbetsmarknaden. Inte minst ärdetta viktigt i tider där omorganisationer, nedskär-ningar och utläggning av verksamheter till andraföretag eller andra länder kan komma att drabba be-fintlig arbetskraft. Detta gäller i hög grad också egen-företagare och anställda och företagare i små företag.Det är därför beklagligt att regeringen nu har valtatt inte låta utredningen om kompetenskonton gå påen bred remiss. Enbart i detta betänkande och dereservationer som har lämnats ser vi spännvidden avde olika behov som behöver tillgodoses. Att då inteens få möjlighet att i skriftlig form få påpeka detta förregeringen måste kännas frustrerande för många or-ganisationer. Regeringen går också miste om värde-fulla synpunkter på ett förslag som kommer att hastor inverkan på den framtida arbetsmarknaden.Fru talman! Jag yrkar slutligen bifall till reserva-tion nr 4.Anf. 168 ():Fru talman! Strukturomvandlingen i näringslivetställer långtgående krav på arbetskraftens kompetens.Det handlar om såväl breda som specialiserade kun-skaper och färdigheter men kanske framför allt om attkunna inhämta nya kunskaper när villkoren ändrasoch tekniken utvecklas. Det finns redan behovav återkommande fort- och vidareutbildning, och detbehovet kommer säkerligen att öka.Utbildningssystemet har som främsta uppgift attge en bra grund för fortsatt livslångt lärande och skases som en investering för framtiden. Då räcker detinte med åtgärder som inte leder till jobb och som denarbetssökande upplever som bortkastade. Vi hade entid då vi talade om att hela samhället led av någotsom skulle kunna kallas för åtgärdsfrossa.Arbetsmarknadspolitiken har tidigare undermånga år varit inriktad på att förse de stora industri-erna med mer eller mindre utbytbar arbetskraft. Enföljd av ökade krav i det framväxande kunskapssam-hället är att krav ställs på andra kunskaper ochpersonliga färdigheter. Det handlar inte minst om denkommunikativa förmågan. Det spelar helt enkelt storroll vem man anställer. Arbetsmarknadspolitikenmåste läggas om och inriktas på den faktiska arbets-marknad som växer fram.Fru talman! Jag tror att en ny arbetsmarknad rätthanterad kan ge en ny och större tillfredsställelse förde arbetssökande och de verksamma i detta arbetsliv.Den tekniska utvecklingen och nya förutsättningarpå den internationella marknaden gör att planerings-horisonten krymper. Arbetsgivare kan i mindre ut-sträckning än tidigare bedöma det framtida behovetav arbetskraft. En följd av detta är att de lediga jobbsom anmäls till arbetsförmedlingen i mycket storutsträckning är tidsbegränsade.Folkpartiet har ansett att kompetensutveckling ären viktig fråga. Vi har tidigare föreslagit att man skakunna ta ut något som vi kallar för friår mitt i livet föratt fortbilda sig. Fortbildningens roll är förmodligenunderskattad. Jag hörde t.ex. förre finansministernAllan , som verkat bl.a. i Europeiska unionen,i ett föredrag säga att torde80 % av den aktiva arbetskraften få en fortbildning.Problemet, sade han, var att kanske varberedda att gå in i ett sådant förändringsarbete ochutvecklingsarbete av den egna kompetensen.Strukturomvandlingens krav på arbetskraftenskompetens är mycket hög, som jag sade. Specialise-ringen i kunskaperna är nödvändig. Det är viktigt attnya kunskaper kan inhämtas när villkoren i arbetsli-vet ändras och ny teknik utvecklas. Behovet av fort-och vidareutbildning är stort, och det kommer sanno-likt rentav att kunna accelerera.Jag anser att möjligheten till kompetensutvecklingär en viktig fråga och föreslår att förutsättningarnaskapas för att arbetstagare ska kunna göra ett uppehållmitt i livet för att kunna fortbilda sig. Det här börregeringen beakta när den bearbetar en sådan härfråga. anser alltså att fortbildningen ärmycket angelägen. Det är bråttom, fru talman!Anf. 169 ():Fru talman! Det finns ett uttryck som användsväldigt ofta, och som ibland känns lite uttjatat ochnästan larvigt i all sin enkelhet. Det är uttrycket"personalen är vår största resurs". Anledningen till attjag tycker att det känns till intet förpliktande är att detofta bara är ord, men inte visar sig i det dagliga livet.Varje anställd är en stor investering för företaget,förvaltningen eller vilken arbetsgivare det än är. Menhur vårdas den investeringen? När investeringengäller dyra maskiner så finns det alltid en plan förunderhåll och skötselanvisningar, men så är det intealltid när det gäller människor.Den tillgängliga statistiken visar att kompetensut-veckling i form av personalutbildning är mycketojämnt fördelad. deltog40 % av alla förvärvsarbetande i någon form av per-sonalutbildning. Omvänt kan man säga att avalla förvärvsarbetande inte fick en endaste timmesutbildning - !Bearbetar man dessa siffror, som LO har gjort, såvisar det sig att det är nästan dubbelt så vanligt attSACO-medlemmar deltar i personalutbildning somatt LO-medlemmar deltar. Det visar sig också attföretagets storlek har stor betydelse. med färre än tio anställda får mindre än hälf-ten så mycket utbildning som anställda i större före-tag.Det är utan tvekan så att den som redan är välut-bildad får mer personalutbildning än den som ärlågutbildad. Skulle vi dessutom granska de deltidsan-ställdas och korttidsanställdas andel av personalut-bildningen så är jag övertygad om att siffrorna skulleförskräcka.Jag tycker att det är märkligt att arbetsgivarna inteär mer angelägna om att se om sitt hus. Vi vet att detinom kommer att bli brist på ar-betskraft inom en mängd olika branscher. Då dugerdet inte att låta de anställdas kunskaper bli gamla ochoanvändbara.Det kommer inte att finnas en stor, välutbildad ar-betskraftsreserv att ta till när kompetenskraven för-ändras. Jag pratade med en fackligt förtroendevaldsom arbetade med uppsökande verksamhet införKunskapslyftet. Han hade en mycket bra fråga somhan ställde till de anställda när de diskuterade utbild-ningsbehovet. Frågan lyder: Om du skulle söka dittjobb , skulle du då få det?Många av de tillfrågade var dessvärre tvungna attbesvara frågan med nej. Här borde parterna på ar-betsmarknaden ha en stor gemensam uppgift att ta sigan.Även om arbetsgivaren har ansvaret för att de an-ställda får den fortbildning och vidareutbildning sombehövs för yrket och den fortsatta anställningen såligger det allra största ansvaret för en välutbildadarbetskraft på samhället. Grunden för ett utvecklatsamhälle med god tillväxt i ekonomin är välutbildademänniskor. Historiskt har vi socialdemokrater alltidfört en hård kamp för rätt till utbildning - en kampför att alla människor ska få tillgång till kunskap ochutbildning. Det är ett enormt resursslöseri att inte tavara på alla människors vilja och förmåga till utbild-ning och kompetensutveckling.Inte minst visar den samhällsutveckling som jagredan har nämnt, den kommande arbetskraftsbristen,att alla behövs och måste tas till vara. Det kräver attsamhället tar ett stort ansvar för att den generella ochallmänna utbildningen är av hög kvalitet och att denär tillgänglig för alla. "Tillgänglig för alla" betyder inte bara formell rättatt söka och delta i utbildningen. Det betyder bok-stavligt talat att alla, även människor med funktions-hinder, ska kunna ta sig in i lokalerna och delta iutbildningen. Det betyder också att det måste få varatillåtet att lära sig i olika tempon och på många olikasätt. Det är det reguljära utbildningsväsendet som skatillgodose individens grundläggande utbildning fråndet första året i förskola och ända upp till högsko-lestudier. Då måste individen få delta utifrån sinaförutsättningar och på sina villkor.Ett levande och utvecklat samhälle kräver ocksååterkommande chanser till utbildning i vuxen ålder.Det är inte säkert att du vet precis vad du vill när duska välja inriktning redan i unga tonår. Det måstevara möjligt att ändra sig i vuxen ålder. Du kanskevar skoltrött i tonåren och inte orkade engagera dig ien längre utbildning. Då ska du också få nya chansersenare i livet.Utvecklingen och förändringen i samhället och iarbetslivet går så snabbt att de flesta av oss fårräkna med att byta yrke ett flertal gånger . Då är samhällets satsningar på vux-enutbildningen av avgörande betydelse. Då handlardet inte bara om utbudet av utbildningar, utan ocksåom den lagstadgade rätten att vara tjänstledig frånarbetet för att delta i utbildning och de möjligheter tillförsörjning som samhället erbjuder.Det livslånga lärandet borde vara en realistisk möj-lighet för alla.I det sammanhanget vill jag understryka vikten avden stora satsning som gör på arbetsmark-nadsutbildning och på . För att före-bygga flaskhalsar i arbetslivet och för att undvikaarbetskraftsbrist så långt det går måste de lediga job-ben och de arbetslösa människorna passa ihop. I detsammanhanget blir arbetsmarknadsutbildningen ännuviktigare framöver.Redan nu utbildas många arbetslösa till bristyrkeninom vården, IT, pedagogik osv. Men ibland kan detvara lämpligt att även låta redan anställda få delta i enbristyrkesutbildning. Försök med detta har gjorts ochhåller på att utvärderas av departementet.Fru talman! För oss socialdemokrater är det själv-klart att samhället ska erbjuda en bra utbildning tillalla från förskolan till högskolan. De arbetslösa skaerbjudas arbetsmarknadsutbildning för att bli attrakti-va på arbetsmarknaden, vuxenutbildningen ska gealla chansen till det livslånga lärandet och parterna påarbetsmarknaden bör ha ett gemensamt intresse av attse till att alla anställda får utveckla sin kompetens iarbetet.Som ett komplement till detta och som, kan mansäga, grädde på moset vill vi också ytterligare under-lätta för individen att kompetensutvecklas i vuxenålder. Därför har avsatt pengar 2000 och för att stimulera till individu-ell kompetensutveckling. Men hur de pengarna skaanvändas vet vi ännu inte.En utredning har lagt fram förslag om ett indivi-duellt kompetenssparande som innebär att både deenskilda anställda och arbetsgivaren får viss stimu-lans att avsätta pengar till kompetensutveckling. Ut-redningen bereds inom ochutskottet vill inte ta ställning till detta, utanavvaktar en eventuell proposition i ärendet. För osssocialdemokrater är det av största vikt att ett kom-mande system är rättvist i ett fördelningspolitisktperspektiv och att det medverkar aktivt till det livs-långa lärandet.Det livslånga lärandet betyder inte alls bara for-mell utbildning. Mycket av kompetensutvecklingensker genom att arbeta tillsammans och läraav varandra. Hur än kompetensutvecklingen sker fårdet aldrig vara för sent i socialdemokraternas Sverige.Du ska alltid få en ny chans.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan i betänkandet.Anf. 170 () replik:Fru talman! Jag ställde i mitt anförande en frågatill vad hon ansåg vara rätt, om utred-ningens förslag ska gå på remiss eller om det enbartska vara en hearing. har haft entimme på sig att fundera på den frågan. Jag skullegärna vilja ha ett svar. Anser att utred-ningens förslag ska gå ut på en stor, bred remissom-gång, eller anser hon att det bara ska vara en hearing?Laila har talat så väl om utbildningensvälsignelse och betydelse - någonting som vi allahåller med om och som vi alla har sagt i våra anfö-randen. Jag kan då meddela att näringslivet satsar merän vad gymnasier och grundskola gör. Man satsarungefär 50 miljarder i kompetensutveckling.Vidare tog fram att en SACO-medlem utnyttjar utbildningsmöjligheten mer än enLO-anställd. Jag förstår det. Den LO-anställde, meden lägre inkomst, har svårare att få möjlighet attkompetensutveckla sig. En stor del av orsaken till detär skattesystemet. Efter skatt finns det inte mycketkvar att öka kompetensen med. Därför är det viktigtatt vi nu får någon form av möjlighet för alla attkompetensutveckla sig. Individuella kompetenskon-ton är en möjlighet. Regeringen har dragit på den härfrågan , och det är synd att det inte harkommit något förslag än.Anf. 171 () replik:Fru talman! sade en hel del i sittanförande, bl.a. i fråga om remiss eller ej. Det ärregeringens fråga. Jag tänker inte här lägga mig i hurregeringen behandlar den frågan. Om man följerregeringsformen eller inte får visa sig sedan, men jagkänner mig ganska trygg och övertygad om att rege-ringen kommer att följa regeringsformen, som PatrikNorinder tidigare läste högt ur.Patrik sade också i sitt anförande att vihar jobbat med det här, och han tog upp endiskussion om att hade att en utredning pågick. På lätdet som om ingenting hade hänt . Hadehan läst utskottets betänkande skulle det ha framgåttmed all önskvärd tydlighet att det har kommit förslagoch beslut efter utredningen , nämligen omVäxtkraft Mål 3 i de europeiska socialfonderna.Även om det är så att näringslivet satsar50 miljarder - jag har ingen anledning att betvivladen summa som tar fram - är denojämnt fördelad. Det var det mitt anförande gick utpå. De flesta människor får ingen som helst utbild-ning i sitt yrke, och det har inte ett dugg med skattenatt göra. Det beror på att arbetsgivarna inte satsar påalla grupper. av de anställda fick inte en endatimmes fortbildning i sitt jobb.Anf. 172 () replik:Fru talman! Det är anmärkningsvärt om LailaBjurling tror att jag inte har läst utskottets betänkan-de. Det var en rätt onödig kommentar.Fortfarande anser jag att är migsvaret skyldig på frågan om hon anser att det bästa äratt ha en bred remissomgång. är Soci-aldemokraternas talesman i den här frågan och bordekunna ta ställning till det, inte bara hänskjuta tillregeringen. Det är en oerhört viktig fråga om vi ska fåen bred remissomgång. Att försöka gena och bara haen hearing i ett så här stort och viktigt ärende är inteacceptabelt. Det borde åtminstonekunna ha någon åsikt om. Att bara stå här och säga atthon hänskjuter till och litar på regeringen är intetillfredsställande.Jag vill fortfarande ha svar på frågan: Vad tyckerLaila ? Vad tycker den socialdemokratiskagruppen att man ska ha? Är det riktigt att ha denbreda remissomgång som man kan fordra i ett så härkomplicerat ärende? Var snäll och svara mig på denfrågan!Anf. 173 () replik:Fru talman! Jag kan återigen konstatera att PatrikNorinder ägnar sig mer åt vad regeringen ska göra änvad ska göra. Jag står här som representantför den socialdemokratiska riksdagsgruppen i den härfrågan. Regeringen har på sitt ansvar att lägga framförslag till i den här frågan om den finnerdet lämpligt. Vi kan inte tvinga den att göra det uti-från en utredning.Jag vet inte varifrån får sina upp-gifter. Såvitt jag vet är det inte alls beslutat och klartän om det ska bli en remiss eller en hearing och vilkasom i så fall ska vara med. Men vi kan konstatera attdet delbetänkande som utredningen om det individu-ella kompetenssparandet har lämnat ifrån sig har varitute på en väldigt bred remiss. Därmed inte sagt att jagtycker att det räcker - det tar jag inte ställning till . Det har varit en mycket bred remiss, och alla harhaft chansen att tala om vad de tycker i den frågan.Därefter har utredningen kommit med ett slutbetän-kande där man har tagit hänsyn till de inkomna sva-ren från remissinstanserna. Såvitt jag vet kommerregeringen att bestämma sig hur manska gå vidare i den här frågan.Anf. 174 () replik:Fru talman! Jag vill bara anknyta till det svar somLaila just lämnade. Jag tolkar då på det sättet att hon inte tycker att det vore till-räckligt om man bara hade en hearing. I avvaktan påbeslutet, som väntas komma , hoppas jagatt detta också kvarstår i minne.Jag hade samma inriktning i en del av mitt anfö-rande som hade i sitt, nämligen att desom är lågt utbildade också ofta är lågt avlönade ochdärmed har mindre möjligheter att avsätta löneut-rymme för studier. Jag tycker att det är nödvändigt atti framtiden se till att också de här grupperna får delav en bra kompetensutveckling.Därför hade jag en fråga i mitt anförande, och denberörde inte över huvud taget i sittinlägg. Jag ställde frågan till som före-trädare för den socialdemokratiska riksdagsgruppen:Anser att utredningens förslag är till-fyllest när det gäller de lågutbildades och lågavlöna-des möjligheter till kompetensutveckling?Anf. 175 () replik:Fru talman! I mitt anförande, som jag haravslutat, hade jag med ett fördelningspolitiskt krav pådet förslag som ska komma vad gäller individuelltkompetenssparande.