prot · GP0940 · 2001-12-04 00:00:00 — av tiden måste de öva och se om sitt mate-rial, men resterande tid skulle de kunna vara ute ilandet om de fick beredskap. Men de måste också haerfarenhet av vanligt polisarbete bland andra poliser.Nu är jag bekymrad, fru talman, för hur detta skabli, för plötsligt bytte sida utan att vi,som jag tycker, har fått något riktigt underlag fördetta.Stockholms läns polisresurser kommer att minska,och där behövs ju dessa resurser - en styrka på 50-55man. Det är bekymmersamt redan som det är. Vad ärdå det bästa resursutnyttjandet? Vad ska de göra när de inte ska ingå i Stockholmslän och delta i det övriga arbetet? är detta en iso-lerad grupp som bara ska tränas. Hur många gångerde kommer att användas är det ingen som vet. Vadska de göra resten av tiden? Det är ett stort frågeteck-en.Av promemoria fram-går att en överföring av en operativ resurs, att föraöver insatsstyrkan till central nivå, skulle vara ettavsteg från den grundläggande principen att det ope-rativa polisarbetet så långt som möjligt ska ske medlokalt placerade resurser. Det måste därför finnasmycket starka skäl för att göra en sådan förändring.Vilka, och de borgerliga partierna, ärde starka skälen?Det är också att föredra att insatsstyrkan knyts lokal polismyndighet med hänsyn till behovet attvarva arbetet i insatsstyrkan med vardagligt polisar-bete. vill inte göra förändringarutan vill behålla den under polismyndigheterna iStockholms län. Detta var alltså Rikspolisstyrelsenssynpunkter.När det gäller länspolischeferna vet jag att det ären stor majoritet av länspolischeferna som också villha det på detta sätt. måste varje länspolismyndig-het avstå medel från sina resurser, som de säger, tillinsatsstyrkan som bara ska öva och inte göra någon-ting annat.Jag är alltså bekymrad också för att en isoleradgrupp kan skapa egna referensramar och endaståstundar skarpa uppdrag. Den här gruppen är väldigtbra på att lobba.Jag yrkar bifall till reservation 11.Anf. 32 () re-plik:Fru talman! har varit på BRÅ:sinformationsdagar om bl.a. brottsstatistik, och såhävdar hon att ökningen inte är så kraftig. Jag vet inteom har varit särskilt uppmärksam,för den rapport som presenterades där visade bl.a. attungdomsbrotten har fördubblats och attvåldsbrotten bland unga, , ökat med 30 %.Professor , som har tagit fram dessa under-sökningar på uppdrag av ,säger också att detta bl.a. beror på den misslyckadeintegrationspolitiken.Min ena fråga till är: Om det intefinns några problem med ökad brottslighet bland deunga, finns det då heller inte någon integrationspro-blematik ute i våra ytterområden?I rapporten sade man också att inteklarar av att fånga upp de här ungdomarna när detverkligen har gått snett. Då är min fråga om tycker att det här är angeläget. Är i så fall beredd att satsa mer på kommunernaför att de ska kunna satsa mer pengar på socialtjäns-ten, eller hur har och lösa frågan?När det gäller den internationella insatsstyrkankan jag bara konstatera att är alldelesför dåligt insatt för att över huvud taget kommenterafrågan. Det handlar inte om att polismyndigheternaute i landet tyckte att det var så självklart att insats-styrkan skulle ligga kvar under . Vilka är det som är länspolismästare ute ilänen? Det tycker jag att ska titta på.Vilken politisk tillhörighet har de? Hur ser derastjänster ut? Skulle de kunna uttala sig hur som helstom den internationella insatsstyrkan?Däremot har jag hört att det ena länet efter detandra, inte mindre än sex län den här hösten, inte harkunnat ta tjänster från insatsstyrkan på grund av inte har haft resurser till det.Anf. 33 (mp) replik:Fru talman! Det är som vanligt ett stort batteri avfrågor. Jag hann inte uppfatta alla, men jag börjarmed den sista om insatsstyrkan.Jag förstår inte att tror att läns-polischeferna skulle ha någon munkavle på sig. Dehar fått frågan vad de tycker vore det bästa, och dehar svarat att det bästa vore att ha insatsstyrkan underStockholms läns polisdistrikt och att kunna utnyttjaden när de tycker att det behövs. Om länspolismäs-tarna anser att de när behovet uppstår ändå kan få tadel av insatsstyrkan och de är tillfreds med det, för-står jag inte varför man ska blanda in politiska åsik-ter. Det är så fjärran så det kan jag inte förstå.När det gäller rån och grov misshandel, som harökat i , är läget allvarligt. Menman kan få skenet att det har varit en ökning precisrakt upp. Så stor är den inte om man ser på den. Detär en ökning, och det måste vi naturligtvis ta på oer-hört stort allvar. Vi måste titta på vad vi ska göra. Detvar där jag också kom in på vuxenperspektivet. Det ärinte bara poliser eller lagstiftning som kan lösa dennafråga. Det är det allmänna, det omgärdande samhälletmed alla de vuxna som finns där.Anf. 34 () re-plik:Fru talman! Min följdfråga när det gäller Natio-nella insatsstyrkan handlar om det som sade om att vi inte har varit utsatta för någraterrordåd. Vi har inte behövt använda den här styrkan.Är det och uppfattningatt vi inte behöver ha någon beredskap för terrordåd iSverige? Det blir ju en konsekvens av det sagda.När det gäller att det inte är så farligt att den härungdomskriminaliteten har ökat vill jag säga att detfaktiskt är så att den har fördubblats. Det är en alar-merande klocka för mig. Jag har statistiken bredvidmig här på bänken, . Statistiken visaratt detta har fördubblats. Då menar jag att man ändåmåste ta det som en oroande signal, inte minst till osspolitiker, rörande vad vi gör för att åtgärda detta.Sedan gäller det detta att prioritera olika saker ochvar vi tar våra pengar ifrån. Det är klart att vi priorite-rar olika. och jag prioriterar väldigtolika saker. Vi vill hellre ha fler poliser på gator ochtorg som skapar trygghet för samhällsmedborgarna änvi vill lägga våra miljoner på fler byråkrater i Rege-ringskansliet.Anf. 35 (mp) replik:Fru talman! Eftersom intehar använts en enda gång menar jag att den ocksåmåste användas på ett annat sätt, i det vardagligapolisarbetet. Man kan inte ha en insatsstyrka som intefår användas utan bara övar, övar och övar. Manmåste också använda dess resurser till annat. Därförhar det passat bra i . Det har ocksåvarit bra att den har kunnat användas på det sätt somskedde . Den har kunnat användasute i landet när det behövdes. Jag tycker att det var enbra och lagom överenskommelse som inte bordeställa till med så stora problem som jag ser att det kanbli när man har en isolerad grupp som inte deltar i detvanliga polisarbetet.Sedan gäller det ungdomars mest frekventa brott.Om man jämför 1990 och 2000 är det riktigt att dethar fördubblats. Det är grov misshandel och rån,speciellt då rörande mobiltelefoner, som är en nyföreteelse - eller det är nytt att ungdomar så frekventgör detta. Det har också gjort att denna kurva harblivit så mycket högre. Mord och dråp och dödligtvåld har däremot legat under den här tids-rymden.Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga hon säger om vikten av uppföljning. harvi satsat på miljöbrott, bl.a. påutbildning av både miljöåklagare och miljöpoliser.Nu satsas det ytterligare till miljö-poliser. Det är viktigt att följa upp hur dessa resurserhar använts. Har de prioriterats just till miljöbrott? Ijuni ligger det 3 000 brottsmisstankar avseendebrott mot miljön. Poliser som arbetar med miljö-brottsutredningar finns på väldigt få ställen. Detta ärfaktauppgifter som inte har hämtats ur några bilder imedierna.Anf. 37 (mp) replik:Fru talman! Jag är fullständigt överens med Gun-nel . Det är precis så här det ser ut. Därförbehövs de här öronmärkta pengarna . Visst finnsdet ett behov av att följa upp detta. Polisen har enredovisningsskyldighet. Man får i regleringsbrevetreda på hur man ska använda de här pengarna. Efter-som det står redan i budgeten - det är väldigt ovanligtatt man öronmärker pengar - måste detta redovisas.Det är så det ska vara.Anf. 38 () replik:Fru talman! , det hjälper inte medöronmärkta pengar. Det var ju de tidigare medlenockså. De var också öronmärkta. Det hjälper inteheller att det står i budgeten. Där står det mycket somdet sedan inte händer mycket med ändå. Det måste tillandra åtgärder. Med tanke på den position som KiaAndreasson har när det gäller beslut vore det välviktigt att driva detta.Anf. 39 (mp) replik:Fru talman! Ja, det är precis det vi ska göra underdenna period.Anf. 40 () replik:Fru talman! Jag ska kommentera det här med insatsstyrkan och vad som har varit viktigt förVänsterpartiet när vi har tittat på den frågan. Detförsta var: Behöver vi en nationell insatsstyrka motterrorism? Särskilt i dagens läge har det varit mycketklart och tydligt för oss att vi behöver ha den härspeciella kompetensen. har vi byggt upp den na-tionella insatsstyrkan.När vi sedan placerade den under och man gjorde en uppföljning konstaterade man att styr-kan hade förlorat i kompetens. Man hade förlorat iutrustning. Det fungerade ytterst dåligt när det lågunder länsmyndigheten här i . Det här sademan i en utredning. Det sade länspolismästarna, ochdet sade också rikspolischefen.Vi i sade redan då att vi ansåg attdet var väldigt allvarligt att man inte fungerade på ettbra sätt och att de här konflikterna fanns. Därför gickvi sedan med på en överenskommelse om att Rikspo-lisstyrelsen skulle ta ett starkare grepp om styrkan.Man skulle följa upp deras utrustning och se till attdet fungerade.När man sedan gjorde en inspektion se-dan kvarstod i stort sett samma problem. Till viss delhade vissa problem förvärrats. har man följt uppdet här. Man håller på att titta på det. Vid den sistainspektionen var det nio av tio av demsom inspekterade som sade att man borde flytta påden här styrkan. är det inte alls samma ställ-ningstagande ute hos länspolismyndigheterna.Vi anser att styrkan behövs. Den måste ha en högkapacitet. När den inte fungerar tycker vi att det är dags att göra slag i saken. Dethär var alltså inget nytt påfund från Vänsterpartietutan vi tror att det här kommer att bli bra.Anf. 41 (mp) replik:Fru talman! Det skulle inte vara samma inställ-ning hos länspolischeferna. Jag har inte sett något dokument som säger attdet har ändrats. Vad är det för dokument? Man skulleha förlorat i kompetens. Det som framkom i inspek-tionen skulle ju åtgärdas. Man har avsatt pengar föratt rätta till bristerna. Det kan ju likaväl ske underlänspolismyndigheten i . Det är ingenskillnad.Jag skulle vilja ha kommentarer om vad denna in-satsstyrka göra. Ska de öva nu? Vad skahända med resten av tiden om de nu inte får uppdragute i landet?Anf. 42 () replik:Fru talman! För det första kan man titta på den in-spektion som gjordes där nioav tio - och det fanns också länspolismästare med iinspektionen - ansåg att man inte hade fått det attfungera. säger att det här kan manväl åtgärda, det kan väl gå lika bra när det liggerunder . När man ser en verk-samhet som har dragits med sammaproblem och man fortfarande inte har kunnat lösadem, då måste man vara beredd att vidta åtgärder.Sedan vill jag lyfta upp två saker till. Den ena ärnär säger att de kommer att bli enisolerad grupp. Jag vet inte om be-traktar som en isolerad grupp. Deligger också under RPS och jobbar över hela landet.Vi i är övertygade om att behovet avdenna styrka när det gäller grov organiserad brotts-lighet och särskilda händelser är väldigt stort ute ilandet. Det vi ser , det vi från sersom ett problem, är att man hos vissa länsmyndighe-ter bygger upp sina egna små insatsstyrkor som intehar samma kompetens. Man slösar med resurser närman ska bygga upp det på två nivåer. Vi bör användaden kompetens som finns. Men vi i harsett det som en viktig demokratisk aspekt. När manhar en styrka med den höga profilen, med den utbild-ningen och med ett speciellt uppdrag är det oerhörtviktigt att veta när den styrkan används, vem som harfattat besluten och att man kan följa hela processen.I dag möter jag ofta både journalister och demon-stranter som säger att man satte in nationella insats-styrkan. Det gjorde man inte alls. Det var insatsstyr-kan fastän det var under de som jobbadehos i . Det ser vi som entydlig brist att man inte kan klargöra när man använ-der en sådan specialresurs och vem som fattar beslutom det.Anf. 43 (mp) replik:Fru talman! Jag förstår inte argumentet att de inteskulle kunna användas i hela landet om de var underStockholms län. Man har möjligheten att göradet, och det har det också gjorts. Anledningen till attjag befarar att detta kan bli en isolerad grupp är inte riktigt kan jämföra med rikskriminalen. Detär ett ganska litet gäng som ska öva pådessa skarpa uppdrag.När jag har besökt har jagsett att det primära är att bara ha sådana uppdrag. Jagtycker att det är värdefullt för en sådan styrka att ävendelta i vanligt polisarbete. Det ger ett annat perspek-tiv än att bara jaga dessa skarpa uppdrag.Anf. 44 Justitieminister ():Fru talman! Man blir lite rastlös när man sitter och lyssnar på andra. Å andra sidan tyckerjag att det har varit väldigt intressant att höra allapartiers ideologiska uppfattningar i olika frågor. Jagtycker att det faktiskt är väldigt bra att vi försökerhålla en mycket hög debattkvalitet. Vi var här i fre-dags. Det var andra konstellationer. Vi är här i dag.Nu är det nya konstellationer. Men vi håller oss tillsakfrågor. Jag tror inte att jag under de här tre tim-marna har hört något enda personangrepp, som iandra sammanhang är så vanliga och trista och därman ger sig på varandras personliga egenskaper istället för att hålla sig till sakpolitiken.Jag tycker att det har varit väldigt roligt och in-tressant att lyssna. Däremot har man inte kunnat und-gå en viss irritation på vissa håll, en viss irritationöver att saker och ting har förändrats. Så är det ju.Det här är min första budgetdebatt. Men det är såatt under skedde det neddragningar inomskolan, sjukvården och rättsväsendet. Det gjorderegeringen därför att man var tvungen att ta ett an-svar. Man gjorde det tillsammans med samarbetspar-tierna för att kunna göra de satsningar som görs påjust dessa områden. Det är klart att man i oppositioninte har det ansvaret. Då kan man kritisera även vidsådana tillfällen. Men är alltså läget annorlunda.Nu gör regeringen, och Vänsterpartietden största satsningen någonsin på rättsväsendet.Aldrig någonsin i har det gjorts en så storsatsning. Detta är ett faktum som det inte går attblunda för.Detta gäller inte minst inom polisen. Vi har påkort tid gått från en till tre polisutbildningar. Vi harnu kapacitet att börja utbilda någonstans mellan 700och 900 nya poliser . Dessutom finns de utred-ningar som nämnde och som gör att viförhoppningsvis kan renodla uppgifterna, vilket göratt ännu fler poliser kan arbeta med de saker som jagtycker att de ska ägna sig åt, nämligen brottsbekämp-ning och förebyggande arbete.Man kan naturligtvis nu ge sig in i ett hypotetisktaktionsförfarande och säga att 2006 ska det vara sioch så många, vi ska 19 000 eller 20 000 poliser.Javisst, låt oss ha de diskussionerna när det så gäller,men det går inte att öka hur mycket som helst varje årom vi ska behålla den höga standard på polisen somjag i alla fall anser att vi ska ha. Som sagt: Det somgäller nu är den största satsningen någonsin, och detinnebär att målet är att det 2004 ska vara 17 000 poli-ser i , mer än det någonsin har varit.Låt oss sedan i valrörelsen och kanske ännusenare diskutera om det ska vara 18 000, 19 000 eller20 000. Det enda vi vet nu är att den här satsningen,som vi har gjort tillsammans, är en satsning somkommer att fortsätta.Polisen ska ägna sig åt brottsbekämpning ochbrottsförebyggande. De betyder oerhört mycket i debrottsförebyggande råd som finns i 200 av landetskommuner. Det allra viktigaste är just att förhindra attvåra ungdomar hamnar i droger och kriminalitet.Det har talats här lite om välfärdsstatens betydel-se. Jag tror att de allra flesta faktiskt håller med omatt det finns en klar koppling mellan sociala orsakeroch brottslighet - ju mindre inkomstskillnader, jumindre sociala skillnader, desto färre brott. Och vice-versa: Ju större inkomstskillnader, ju större socialaklyftor, desto grövre och större brottslighet. Så hardet varit , så är det överallt. Det finns orsa-ker till att människor begår brott. Det är ingen slumpvilka som begår brott och var de begås. Det är därförså oerhört viktigt att se helheten och att göra de sats-ningar som vi nu gör tillsammans på familjen, densärskilda storstadssatsningen för att minska segrega-tionen, de särskilda satsningar på skolan som gör attfler vuxna kommer ut dit, satsningar för att öka densociala kontrollen på våra barn och ungdomar. Det ärdet här som också vid sidan av satsningen på polisenoch rättsväsendet är så viktigt. Det går inte att brytaut olika delar. Det är det som är strategin, RagnwiMarcelind. Det är helheten som är det viktiga. Mankan inte isolera olika delar.Det har kommit uppgifter om brottsligheten. Vivet att den totala brottsligheten, trots att många försö-ker ge en annan bild, inte har ökat sammanlagt. Detfinns vissa delar som är väldigt oroväckande - narko-tikabrottsligheten bland ungdomar. Den rapport somnu kom tycker jag är mycket oroande. Det ges förkla-ringar där. Jag har inte varit på ,men jag har tagit del av den. Det är alldeles tydligt attdet finns orsaker, vi står inför nya situationer. Dethandlar om andra saker än bara dem som vi är vanaatt diskutera här. Det är oerhört viktigt att den härforskningen finns.Det går inte att säga som att detär förståsigpåare. Det är som sagt oerhört viktigt att vihar den här forskningen. Det är jättebra. Jag är över-tygad om att och ochalla vi här gör allt vad vi kan för att sätta oss in i dehär frågorna och verkligen arbetar seriöst med dem.Men vi behöver också den här forskningen. Jag har ivarje fall inte tagit del av någon forskning som sägeratt högre straff är receptet. Jag har aldrig tagit del avsådan forskning. Jag har tagit del av massor av forsk-ning som säger motsatsen. Det är därför som man intekan säga: Nej, de som står för forskningen är förstå-sigpåare.Likadant kan det finnas olika uppfattningar omhur mycket man ska lägga sig i domstolarnas arbete.Det är så att domstolar utvecklar sin praxis. I vissaavseenden, som vid grov misshandel, ligger de lägre iförhållande till straffskalan. Och när det sker har detnaturligtvis samband med att det är yngre brottsling-ar, precis i enlighet med lagen. Vissa straff utvecklasoch blir högre. Vi vet att straff för mord och grovanarkotikabrott har utvecklats och blivit högre. Vi kanha synpunkter på det personligen. Men vi politikerkan inte gå in och säga till domstolarna vid enskildabrott att här borde ni döma högre, utan det handlarom domstolarnas praxis. Sedan kan vi naturligtvis,om det är en majoritet för det i , göra la-gändringar, höja straffen och säga att för grov miss-handel ska minimum vara . Men vi kan intetala om för domstolarna hur de ska döma. Då är viinne på ett område där vi inte ska vara. Det är alltsåviktigt att fortsätta arbetet och jämföraskillnaderna.När det gäller ungdomar är det mycket viktigt atttidigt göra de insatser som görs med de 5 miljardersom satsas på skolor och daghem. Vi vet att proble-men uppstår . Många säger att man kan se dettidigt, och då måste insatserna göras. Man kan intevänta tills ungdomarna har blivit straffmyndiga ochtro att man minsann kan visa att man inte accepterarderas beteende och att straffen ska vara högre för attvisa att brott inte ska begås.När ungdomar kommer i den åldern gäller det attutveckla påföljderna så att man tillämpa principen attdet ska vara hårda, tydliga och klara påföljder, men viska inte stöta bort våra barn och ungdomar med allt-för repressiva åtgärder, för då förlorar vi dem. Detvore ett oerhört misslyckande om vi stötte bort 15-18-åringar, om samhället redan där förlorar sina barn.Det är därför som regeringen har gett i uppdragtill BRÅ, och att utvärdera denpåföljdsreform som har skett. Det är också därför somvi har planerat att göra en översyn över hela påföljds-systemet. Jag anser att de traditionella påföljderna,böter och fängelse, passar illa för ungdomar. Varförinte fängelse är olämpligt tror jag inte att jag behöverutveckla, men böter är inte heller särskilt bra. Det gerinte de tydliga och klara reaktioner som barn ochungdomar behöver när de har begått ett brott och närde har gjort fel.Det här är alltså ett oerhört viktigt arbete. Till-sammans med den forskning som sker får vi fortsättaatt med tiden utveckla de olika påföljderna.Man måste se helheten. Det gäller att så få barnoch ungdomar som möjligt hamnar i brottslighet.Men det är klart, hur vi än gör kommer det alltid attfinnas några som hamnar där. Så är det överallt. Detgäller alltså att så få som möjligt hamnar inom dentraditionella kriminalvården som vuxna. Men vi fårinte lämna dem som gör det i sticket. Även här måsteman fortsätta att arbeta för att människor ska kunna tasig tillbaka till samhället, för att de ska kunna leva isamhället som alla andra. Det är därför viktigt att mananvänder tiden i fängelse till att arbeta med återan-passningen.Nu måste vi särskilt satsa på narkotikabekämp-ning i fängelserna. Det är ett problem. Vi för diskus-sioner om och har långtgående planer på att införa ettsystem som innebär att man har olika enheter, olikaanstalter just för dem som är särskilt motiverade.Det är för att minska återfallen som det sedan den1 oktober finns möjlighet att använda s.k. fotboja. Detska inte vara så att man efter ett långt fängel-sestraff bara står utanför fängelseportarna. Vi måstearbeta för att man ska få ned återfallsbrotten. Då skadet vara möjligt för den som sitter i fängelse att ta dekontakter som behövs och att skaffa arbete och bostadunder påföljdstiden. Det är också ett sätt att sättapress på myndigheterna för att de redan före på-följdstiden är slut ska kunna påbörja ett arbete på ettbra sätt, så att det inte blir den svåra situation sområder i dag.Situationen i kriminalvården är annorlunda än ti-digare. Det gör också att det finns ett behov av att seöver hela lagstiftningen på det här området, och detarbetet pågår också.Som sagt, det är helheten som gäller för att manska få ned brottsligheten. Får vi det kommer natur-ligtvis också brottsoffren att få det bättre. Bakomvarje brott finns det ett brottsoffer.Det har genomförts stora förändringar och förbätt-ringar för brottsoffer. Men för många brottsoffer ärdet fortfarande svårt att känna en trygghet vid enrättegång. Det är därför som förslagen i brottsoffer-propositionen som träder i kraft särskiltinriktar sig på förståelsen och kunskapen hosbrottsoffer. Det gäller inte minst när det är barn somär brottsoffer, som är en mycket svår grupp att utreda.Det är också därför som vi nu har initierat idén omhur vi ska kunna hjälpa de kvinnor som är en särskiltutsatt situation, nämligen när de utsätts för våld ihemmet.Arbetet med brottsoffer kommer att fortsätta till-sammans med det förslag som jag har pre-senterat, att även unga brottsoffer ska ha en garantiför att det går fort. Det är jättebra att det går medsärskild skyndsamhet när det gäller unga lagöverträ-dare, men det ska också gälla unga brottsoffer.En ytterligare viktig sak i samband med ung-domsvåld och kvinnofrid är att handläggsningstidernaförkortas, vilket också har sagts här tidigare i dag.Det pågår olika projekt och samarbeten i . Detfinns mycket goda resultat t.ex. från Handen utanförStockholm och . Det är då viktigt att geförutsättningar för kortare handläggningstider, och ettsådant arbete pågår också.Den finns en utredning som presenterade sittförsta förslag och som kommer med nya förslagi december. Dessa förslag ska genomarbetas för ska kunna ge möjlighet att få en bättre överblicköver processen och för att få myndigheterna att arbetasida vid sida i stället för att vänta på deolika delarna i brottsutredningen.Ja, det här är regeringens och samarbetspartiernaspolitik för att man ska kunna minska brottsligheten.Vi koncentrerar oss på det brottsförebyggande arbe-tet. Det handlar mycket om en satsning på familjenoch skolan. Brottsbekämpningen har fått ökade resur-ser, och vi arbetar också med att minska återfall ibrottslighet.