prot · GO0992 · 2001-04-05 00:00:00 — 179 () replik:Fru talman! tyckte att det varmycket tyckande från tidigare talare. Det kan maninte anklaga för i hans inlägg. Jag hadeväntat mig att det skulle komma något utförligaremotiveringar från den socialdemokratiska sidan tillvarför man landar på de åsikter man har. Jag noterademest en upprepad inläsning till protokollet av vadman redan säger i utskottets betänkande. Det gavkanske inte så mycket nytt.Strålning är på gott och ont, säger är naturligtvis sant. Det som är bekymmersamtoch som jag tror oroar mig och många fler människorär den snabba tillväxt av antalet olika apparater ocholika strålningskällor som vi omger oss med i detmoderna samhället.Det skulle vara intressant att höra ett resonemangfrån och socialdemokraterna om hurman ser på den samlade mängden strålning i elektro-magnetiska fält, radiofrekventa fält och annat som vifår i vårt samhälle i våra bostäder och i våra lokaler.Känner ingen oro för detta somforskningen har så svårt att mäta? Man mäter oftavarje enskilt objekt, och man sätter gränsvärden förvarje enskild mobiltelefon. Det är väldigt lite forskatkring de samlade effekter.Jag skulle också vilja höra hur serpå att personer med anknytning till enskilda stora ochstarka företag också finns verksamma i forsknings-världen. De sätter ibland t.o.m. sin prägel på forsk-ningsrapporter. Känner och socialde-mokraterna ingen oro för detta? Det borde inte fåfinnas minsta misstanke om att det finns lojalitetersom gör att det inte blir förutsättningslös forskningsom styr de rapporter man tar fram.Jag och känner en oro för det. Det ärvad vi påpekar i vår reservation. Här borde statenkänna ett ansvar för att det blir en verkligt oberoendeforskning. Jag är lite förvånad att inte socialdemo-kraterna skulle kunna bejaka en forskning av dentypen på området.Anf. 180 () replik:Fru talman! Det är klart att man kan vara oroadöver mycket i det svenska samhället över huvud tagetnär det gäller oss människor. Men jag känner ingensärskild oro för exempelvis forskningen, där ni häv-dar i er motion att det privata näringslivet har förmycket att säga till om.Alla de organ som jag hänvisar till - ICNIRP,WHO, SSI - är dels statliga organ, dels internatio-nella organ där är med och bidrar med fors-kare. Det gäller den mesta forskningen om hälsoriskerinom dessa områden.Jag tror att har helt fel om hantror att det är det privata näringslivet som i förstahand ägnar sina forskningspengar och resurser till det.Det är faktiskt de statliga organen som bedriverforskning, de organ som vi i har fattat be-slut om.Det är till dem vi ger pengar. Vi ger inte någrapengar till näringslivet. Om det vill vara med är detsjälvklart att det kan vara med. Men det är inte oftasom det är med om att utvärdera och forska i de ohäl-sofrågor som kan uppstå.Det är klart att man kan vara oroad hemma därman talar i mobiltelefon, lyssnar på radio och ser påTV osv. De frågorna tog vi upp med SSI. Det menaratt det inte är så farligt och så allvarligt att det kan blinågra hälsorisker.Däremot kan det vara större risker i en citykärnadär det finns stora , där polisen har sina systemoch räddningstjänsten har sina , osv. Där kandet vara en ganska hög frekvens av elkänslighet osv.Jag är inte oroad när jag är hemma i mitt hem, detmåste jag säga, även om jag äger mobiltelefon, TVoch radio.Anf. 181 () replik:Fru talman! Om nu inte är oroad föregen del finns det väldigt många andra människorsom är oroade. Jag känner som min uppgift som för-troendevald politiker och riksdagsledamot att lyssnapå alla de signaler jag får i skriftlig och muntlig formnär jag träffar människor.Jag är något förvånad att det inte finns något liteav ödmjukhet i den socialdemokratiska hållningen pådetta område. Man ser hur snabbt problem som manförknippar med användning av olika apparater ochutrustning med elektromagnetiska fält, radiofrekventafält osv., växer för enskilda människor. Det är just pådenna punkt - den samlade effekten av alla dessaolika strålningsrisker som finns - som det finns kun-skapsluckor. Det borde också kunnamedge.Sedan försöker han blanda bort korten när detgäller forskningen. Jag ville ha ett besked om IngeCarlsson och socialdemokraterna inte ser några riskermed att människor, forskare, hamnar i dubbla roller.De är oberoende forskare som de har kopp-lingar och anknytningar till olika enskilda stora före-tag på detta område av typen och . Detär åtminstone för mig självklart att det framstår somen risk att människor här hamnar i lojalitetskonflikteroch att de inte i alla delar lever upp till den fria rollsom en forskare bör ha.Det skulle vara intressant att veta om inte känner någon liten oro för alla dessa signalersom kommer från alltfler människor om krämpor ochhälsopåverkan av olika sorter som de upplever attutvecklingen för med sig.Anf. 182 () replik:Fru talman! Jag talade i mitt inledningsanförandeom att det finns många människor som är oroadeinför det som händer med den snabba utvecklingenmed mobiltelefoner och basstationer. Jag sade att jagpersonligen inte är så särskilt oroad för det. Det tyck-er jag att jag kan få stå för.Om man som vi i utskottet har gjort tar till sig deninformation som finns från de olika forskningsrönminskar oron. Jag tror att de rekommendationer somhar gjorts är riktiga. Sedan finns det, som jag ocksåsade, kunskapsluckor. Därför kommer det att ta ytter-ligare tre innan man med större säkerhet kanlugna oron.Det är lite märkligt att just i dennamotion återkommer och kräver mer statliga pengartill forskning. Ni säger: En bred forskning med statli-ga finansiering bör därför skyndsamt komma tillstånd. Det har vi fattat beslut om för några månadersedan när vi lade fast forskningspropositionen.Det är väl då som ni ska agera. Det är väl då somni ska komma med kraven i stället för att nu kommamed en liten motion från . Det ärmöjligt att det är ert partis uppfattning. Jag tycker attdet är fel. Ni ska komma när vi diskuterar forsknings-frågorna och när vi ska besluta om anslagen tillforskning.Det är därför vi övriga i utskottsmajoriteten yrkaravslag på reservationen.Anf. 183 () re-plik:Fru talman! Det är viktigt i denna debatt att manskiljer på joniserande strålning och icke joniserandestrålning. Debatten gäller icke joniserande strålning.Jag skulle vilja fråga om s anser attdet ska behövas bygglov för uppsättande av antennertill basstationer i städerna eller om ni anser att bola-gen - operatörerna - ska kunna hemlighålla var sän-darna och antennerna finns uppsatta.Anf. 184 () replik:Fru talman! Jag tycker det låter väldigt rimligt måste ha bygglov om man ska bygga sådanastationer.Anf. 185 () re-plik:Fru talman! är det så att man diskuterar att detinte ska behövas bygglov för att sätta upp antenneroch basstationer. Det är en diskussion som pågår.För att kunna veta , för att kunna få er-farenheter och för att - också av forskningsskäl -kunna få fram vilka effekterna är måste man på någotsätt ha registrerat var sådant har varit placerat - an-nars kan man inte dra någon slutsats. Därför ville jagha just den kommentaren från s.När det sedan gäller icke joniserande strålning ochmänniskors oro vill jag säga att man ska ta männi-skors oro på allvar. Det hoppas jag att vi alla gör.Men SSI säger i en skrift att kunskapen om samban-det mellan icke joniserande strålning och stokastiskaskador inte är tillräcklig för att man ska kunna skapaett riskmått liknande det man har när det gäller deneffektiva dosen för joniserande strålning. Man haralltså inte tillräcklig kunskap för detta ännu, ochdärför behövs det också en bredare forskning.Anf. 186 () replik:Fru talman! Det är inte så att vi motsätter oss ska forska på detta område, men vad jag hävdarinför och inför er i Vänstern är att vi skabesluta om hur mycket forskningsanslag vi ska lämnavid den tidpunkt då regeringen presenterar sin forsk-ningsproposition. Om inte kommer det att bli ogörligtför oss.Vi har tidigare haft diskussioner om att vi skulletala om för SLU - - vadman ska forska om där. Det fanns motioner om detockså. Det är likadant här . Jag tycker att man skafatta beslut om forskningen vid ett och samma tillfäl-le.När det gäller basstationer kan jag referera en dis-kussion från min grannkommun . Därpågår det väldigt livliga diskussioner om att man skaha en frizon och att man ska placera stationerna sålångt bort som möjligt, så att människor inte skakomma i närheten av dem. Det beror naturligtvis påatt det finns människor som är elkänsliga.Men när det gäller basstationerna visar de re-kommendationer som ändå finns, grundade på denforskning som görs , att de inte utgör någon hälso-risk eller någon fara.Vi får återkomma till frågan om bygglov. Den ärinte med i det betänkande som är under behandling.Anf. 187 ():Fru talman! Som vi har hört är detta betänkandegrundat på motioner från allmänna motionstiden.Kristdemokraterna hade ingen motion i detta ämneunder allmänna motionstiden, och därmed har vi intenågot eget yrkande.Jag blev lite förvånad över att sadeatt det var första gången som utskottet debatteradedetta ämne. Det är möjligt, för det är en ganska nyföreteelse, men jag trodde nog att vi hade gjort detförut.Jag blev lite konfys när först moti-verade avslagsyrkandena från utskottets sida med atttala om joniserande strålning och om hur bra greppSSI har om just joniserande strålning. Jag tänkteplötsligt att det var jag som hade lärt mig allting fel.Här finns tänkvärda motionsyrkanden, men vikristdemokrater anser faktiskt att utskottet betänkan-de är bra.Rubriken för betänkandet är alltså Icke joniseran-de strålning m.m. I detta betänkande är det, som jagkan se det, liktydigt med mobiltelefoni, för det är detsom det i huvudsak handlar om.Utskottet lämnar motionsyrkandena utan åtgärdmed hänvisning till att den omfattande forskning sompågår både internationellt och nationellt inte kunnatpåvisa att exponering för högfrekventa fält från mo-biltelefoner eller deras basstationer orsakar någranegativa hälsoeffekter. Men säger utskottetatt denna fråga bör ägnas stor uppmärksamhet även ifortsättningen. Vi kristdemokrater tycker att det äroerhört viktigt att man gör på det viset.Personligen har jag haft samma fundering somBarbro Feltzing om vad som händer när många fältfrån icke joniserande strålning korsar varandra ochhur de samverkar. Antagligen kommer det att bli ettsammelsurium av sådana fält , när allamaster och basstationer är ordentligt utbyggda.När det gäller mobiltelefoni har vi fått veta attvågrörelserna går ut ifrån ifrågavarande mast bara närtelefonkontakt pågår och att telefonen måste arbetamed högre effekt vid dålig kontakt eller om den be-finner sig långt ifrån masten. Vid högre effekt blirden lokala strålningen mot kroppen större.Den bästa försiktighetsåtgärden är, som jag kan sedet, att prata så lite som möjligt i mobiltelefonen.Jag tyckte att det var kul att höra . Det är den typen av upp-maningar vi behöver, för ungdomar har tagit tillsig mobiltelefonen. Jag ser hemma att sonen har kam-rater som faktiskt förstör familjens ekonomi med sittpratande. Man tillbringar helgerna med att prata imobiltelefon, för det är mycket tuffare än att prata ivanlig telefon, som ju inte strålar på det viset.Kristdemokraterna finner alltså utskottets betän-kande bra. Även vi kommer att följa de vetenskapligarönen kring mobiltelefoni, men vi finner inte anled-ning att agera annorlunda än vad utskottet har kommitfram till. Jag yrkar alltså bifall till utskottets förslag.Anf. 188 ():Fru talman! Man brukar säga att en optimist ärnågon som löser korsord med bläckpenna. Efter att halyssnat på utgår jag ifrån att han baraanvänder bläckpennor. Jag ser att han visar en sådan.Det var väl det jag misstänkte.Han har en partikollega i - kommun-fullmäktiges ordförande - som den nume-ra nedlagda Ny Tid försvann ifrån presshimlen skrevföljande: Det kan inte plötsligt ha blivit så mångaknäppskallar på en gång. De drabbade måste tas påallvar.Det är en ovanligt förnuftig partikollega till IngeCarlsson.Den samlade vetenskapen, sade , tycker så här. Det är det som är det störstaproblemet; det finns inte någon samlad vetenskap. Vivet vad den samlade vetenskapen sade när Sem-melweis på 1800-talade om vad som hände om maninte tvättade händerna när man var läkare. Vi kanbara konstatera att de drabbade - kvinnorna - vissteatt chansen att inte få några problem vid förlossning-en var större om man lät en barnmors-ka klara av det i stället för en läkare som hadeobducerat. Vi vet väldigt ofta lite, och vi ska visaödmjukhet inför dessa brister i kunskap som vi har.Jag har framför mig en brevkopia som jag vet attåtminstone tre av oss som debatterar har fåttfrån en nära anhörig till en professor på KarolinskaInstitutet som dog och som själv hadesysslat med frågor som hade med miljöfaktorer viduppkomst av cancertumörer att göra. Han utgickifrån, liksom hans nära har gjort, att detta faktum atthan satt och arbetade i ett hus med mobil-master på taket och bodde i ett hus med mobilmasterpå taket måste vara en av de faktorer som gav honomdenna cancer, som tog hans liv.Han säger det inte rätt ut, men han misstänkte det.De misstänkte det. Helt ödmjukt ber de är till honom som detta brev var ställt - att setill att detta kommer med som en del i pusslet för ska kunna få säkerhet och visshet när det gällerforskningen kring detta.I motion 2000/01:MJ801 har jag och en medmo-tionär tagit upp ett par saker. Vi tycker att vi ganskastillsamt har begärt två saker, nämligen en strikt till-lämpning av försiktighetsprincipen - vi vet att det görs undantag från den, bl.a. genom regeringsbe-slut - och en samordnad forskning.Behövs det då en samordnad forskning? Ja, detgör det verkligen. Det är inte bara på den sida därman anser att det inte föreligger några hälsoriskersom det är brister i samordningen, utan vi kan faktisktockså se hur man i den forskning som sker där mankommer fram till andra resultat bara behandlar vissadelar. Jag kan som exempel ta professor i som med sin stora utredninghäromåret kunde peka på hur mycket högre värden avfria radikaler det var i blodet hos dem som var över-känsliga för magnetstrålning och som hade utsatts,exponerats, för detta. Eller jag kan ta en internationellauktoritet, som docenten på Karolins-ka, som sysslar med dermatologi och neurologi. Jaghar läst alla hans forskningsrapporter. Uppenbarligenär inte dessa någonting som man använder sig av i dethär utskottet i alla fall. Vi kan konstatera att han kanpeka på ett klart samband, liksom flera av hans inter-nationella forskningskolleger, mellan de skador somhar uppstått hos folk och att de har varit utsatta, ex-ponerade, för den här typen av strålning.Det är väldigt lätt att prata om det här som prin-ciper. Men när man väl besöker någon av dem somhar drabbats av detta märker man att det inte är prin-ciper och fall. Detta är människor. Detta är våramedmänniskor, enskilda individer, som har råkat illaut.Jag tror att jag tidigare i kammaren, när vi hardiskuterat de här frågorna, har tagit upp som exempelen av de finaste forskarna bakom i ,som skrattade åt alla de här knäppskallarna som hadeför sig att de hade blivit sjuka på grund av strålning.Han sitter numera i ett elsanerat hus och arbetar vidett gammaldags ritbräde. Han har ingen som helstelektricitet. slog nämligen allt det här över.Han fick hudförändringar och annat. Det fanns ingensom helst annan förklaring till det än att han hadesuttit och, ursäkta uttrycket, häckat framför dataskär-mar , i stort sett dygn ut och dygn in. Sedanhände det som hände.Den mänskliga organismen har en oerhörd tole-rans. Men när den marginal som sträcker sig utanfördet normala överskrids är det ofta försent att kommamed åtgärder. Ofta samverkar då en hel del av deöverkänsligheter av olika slag som människor har.Nu tycker inte jag att det här är en partipolitiskfråga. Vi borde egentligen kunna samlas över grän-serna kring detta. Jag är därför lite förvånad. Jagkommer inte att kunna rösta på ett par av de här re-servationerna, som finns, som faktiskt ställer sigbakom och min motion därför i sina förslag till beslut skriver att man ska bi-falla sina egna motioner. Det gäller alltså både reser-vation 7 och 8. avslår man den motion somvi har skrivit. Det är för mig en princip att inte stå ochrösta mot min egen motion. Man har alltså gjort par-tipolitik av det här i stället för att ta in alla de härförslagen. Det är mycket tänkande och vetande, intebara tyckande, , bakom de motionerna.Genom att ta in dem under samma paraply och sam-sas kring det här hade man kanske kunnat få åtmins-tone samma ställningstagande som näringsutskottethade . Det är lustigt att två utskott iriksdagen kan komma till så olika resultat i det härsammanhanget.Det var en ödmjuk begäran från vår sida om enbättre samordnad forskning och om att man strikt skatillämpa försiktighetsprincipen. Så sker icke i dag.Anf. 189 () replik:Fru talman! När vi behandlade det här ville intemoderaterna stödja den här motionen. De lyssnade påoss. Vi kan inte hålla på att diskutera det här medforskningen i det här sammanhanget. De tycker lik-som jag att det faktiskt är fel att göra det vid den härtidpunkten. Det är väl den enkla anledningen till attdet här inte har kommit in. Att sedan Vänstern ochCentern inte ville vara med om det här utan ville ståupp för de motioner som de hade skrivit får vara upptill dem. De tar inte med motion.Men är det så att Moderata samlingspartietinte yrkade bifall till motion.Anf. 190 () replik:Fru talman! Det är bara att beklaga. Jag har ocksånoterat att mina kamrater i utskott ärmindre öppna och mindre ödmjuka än dem som sitteri näringsutskottet. Vi får väl återkomma till det. Jagkänner också igen den här argumentationen. Denfinns uppenbarligen hos den majoritet som just nufinns i utskottet. En del av det som härifrån talarstolen känner jag igen från de entu-siaster som jag har i mitt parti också, som inte kom-mer att gå att övertyga förrän de en vacker dag kan-ske dessvärre själva är drabbade.Anf. 191 () replik:Fru talman! Jag tror inte att vi är mindre ödmjukai miljö- och jordbruksutskottet än vad man är i nä-ringsutskottet.Det är klart att det var ett beslut därvi inte hade en omröstning. Enligt vad jag hörde ef-teråt var väl hälften av emot att manskulle utreda det här. Det pågår ju ständiga utred-ningar, så jag tycker att det här beslutet var knepigt.Men, som sagt, vi är nog minst lika ödmjuka i miljö-och jordbruksutskottet, men vi har också vissa prin-ciper. De olika partierna ska i första hand agera närregeringen lägger fram sin forskningsproposition ochska inte i samband med ett sådant här betänkandekomma och kräva det ena och det andra.Vi har alltså antagit en forskningsproposition somgäller 2001-2003. Den kan visserligen justeras efternågot år osv., men vi har också den principen att denhär typen av motioner behandlas ungefär vart tredjeår. Därför yrkar vi, inklusive kamra-ter moderater som faktiskt är ganska ödmjuka menförståndiga, avslag på alla de här motionerna.Anf. 192 () replik:Fru talman! har kommit tillbakatill det här igen. Det här är motioner som kom underallmänna motionsperioden. Det är inte lätt för demsom då skriver motioner, framför allt enskilda motio-ner, att veta vad som kommer i regeringens forsk-ningsproposition. I den delen av forskningsproposi-tionen som man hänvisar till här i betänkandet talarman om att IT-forskning m.m. ska prioriteras. Mendet här är ju en del av de negativa bieffekterna av denannars positiva IT-utvecklingen. Man kan inte sitta iseptember och förutsäga vad som kommer att sägassenare i en proposition. Då hade det varit bättre omrespektive utskott hade avvaktat med att behandla dehär motionerna och behandlat dem i samband medforskningspropositionen. Men det här är inte vårt fel,vi som motionerar. Det här felet ligger i så fall hosdem som planerar arbetet på respektive utskott.Anf. 193 ():Fru talman! efterlystes tidigare i de-batten. Här är vi. Vi är inte någonannanstans; vi deltar naturligtvis också.Fru talman! Larmrapporter om att strålning frånmobiltelefoner kan orsaka nervskador, cellföränd-ringar och cancer har faktiskt duggat tätt de senasteåren, men resultaten är omtvistade, och det finns likamånga forskningsrapporter som tyder på att telefo-nerna är ofarliga. Vi har helt enkelt för lite kunskapför att veta någonting säkert om mobiltelefonernashälsorisker i dag.Lika lite som det är bevisat att telefonerna är far-liga kan vi hävda att de är ofarliga, men de resultatsom har presenterats ger definitivt anledningtill eftertanke.Exponeringen skiljer stort mellan olika telefon-modeller, men mätningarna kontrolleras inte av någramyndigheter eller oberoende forskningsinstitut, ochtillverkarna vill inte redovisa sina mätvärden. Detborde väl ändå vara naturligt för mobiltelefontillver-karna att ge konsumenterna själva möjlighet att be-döma vilka faktorer man vill väga in när man skaffaren mobiltelefon. Att på det här sättet hemlighållauppgifter om strålningsvärden tyder på en förmyn-darmentalitet som inte hör hemma i ett modernt sam-hälle. Om inte tillverkarna vill offentliggöra uppgif-terna bör vi hjälpa dem på traven och lagstifta i frå-gan.Försök har visat att det finns en koppling mellanstrålning från mobiltelefoner och negativa biologiskakonsekvenser. Bl.a. tyder resultaten på att balansenmellan viktiga joner och enzymer i cellerna kan rub-bas och att elektromagnetiska fält underlättar bildan-det av s.k. fria radikaler - kraftfulla oxidanter somkan förstöra cellernas grundfunktioner.Undersökningar som bl.a. genomförts i Sverigevisar att mobiltelefonanvändare känner av huvudvärk,koncentrationssvårigheter, sömnrubbningar och trött-het som de förknippar med användning av mobiltele-foner. Exponeringen misstänks också påverka minnetoch arvsmassan samt ge förändrat blodtryck. Sam-bandet med tumörer är omdebatterat. Ett forskarlagfrån har rapporterat om fördubblad cancer-frekvens hos cancerkänsliga möss som utsatts förradiostrålning av samma typ som från mobiltelefo-nerna - en undersökning som avvisats som irrelevantav mobiltelefonindustrin. Vi vet att starkamikrovågor är farliga. Det vi inte vet ännu är om svagstrålning också kan ha långtidseffekter på hälsan.Det som framför allt ger anledning till eftertankeär att dagens mobiltelefonantenner hålls så nära hu-vudet och att en så stor andel av befolkningen ärutsatt för denna exponering. Dessutom kan effektersom höjd cancerrisk ge genomslag först . Lägg härtill, fru talman, att själva använd-ningen av mobiltelefoner har ändrats dramatiskt desenaste åren - från korta affärsmeddelanden till nu-mera långa samtal med familj, vänner och bekanta,och även konferenssamtal som kan vara upp till fleratimmar. Dessutom har användarnas snittålder sänktsdramatiskt . Det är inte allsovanligt att tonåringar själva förfogar över sin egenmobiltelefon och använder den i stort sett till alla sinaprivatsamtal.Användandet ökar såväl i omfattning som i fre-kvens och går allt längre ned i åldrarna. Se bara hurstatliga marknadsförde mobiltelefoner till barn.Målgruppen var barn i åldern . Fru talman!Innan barnen ens har fått sina riktiga tänder ska de haen mobiltelefon.Detta är starka skäl till att man måste aktualiseraoch ifrågasätta nu gällande gränsvärden och omedel-bart klargöra om de behöver skärpas. Det är detta somär en hel del av frågan: Behöver de skärpas? Ettgränsvärde är ingen utan måste revideras itakt med att kunskaperna ökar och sammanhangenförändras. En tillsynsmyndighet måste också utses förkontroll av strålningsvärdena.Fru talman! Jag får med det här yrka bifall till re-servation 1 men också anmäla stor sympati för övrigareservationer.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )19 § (forts. från prot. 91) Idrottsfrågor m.m.(forts. KrU4)Anf. 194 () replik:Fru talman! Då ska jag be att få inleda den tredjeperioden i vår idrottsdebatt med några frågor till LarsWegendal.Det var en punkt som inte berördesist vi debatterade men som jag tog upp i mitt anfö-rande. Det gäller detta med frilufts- och främjandeor-ganisationerna, som jag tycker är spännande.