prot · GO09102 · 2001-05-02 00:00:00 — Detta har jaghär försökt att peka på. Hur ska man alltsådå kunna skapa förtroende?I morse hörde jag på radion om en rapport om attisraelisk militär återigen hade trängt in i Gazaområdetoch jämnat flera hus med marken. Antalet döda pa-lestinier uppskattades till åtta. Jag behöver inte upp-repa alla oförrätter. Men återigen: Hur ska man kunnaskapa förtroende? De lagar som förtrycker ett folkmåste tas bort innan man kan börja med den förtroen-deskapande processen. Det är därför som jag tog uppinvandringen till av judar, som inte alls behövervara förföljda. Kanske finns det också sådana men detär inget krav för att få invandra till Israel.Vi har också det västeuropeiska sättet att se detta.Men sitter palestinier i flyktingläger, som vihar besökt. De är helt nedtryckta. En del äldre harsuttit där . Vad ska bli av dem? Ska debara sitta där? De har ju ingenstans att ta vägen. Dehar inget hopp och deras barn har heller inget hopp,så det är inte så konstigt att det blir frustration ochterrorism. Hur ska alltså detta kunna skapa förtroen-de?Slutligen: Vad tänker sätta upp pådagordningen för mötet i ?Vilka förslag ska diskuteras och vilka frågor kommerdär upp, förutom de som tidigare nämnthär?Anf. 54 Utrikesminister ():Herr talman! , det hjälper inte depalestinska flyktingarna att vi sätter stopp för judiskinvandring till . De två frågorna tycker jag inteska sättas ihop. Det är oerhört viktigt att vi kan lösaproblemen för de palestinska flyktingarna men detskulle vara helt fel signal att säga att vi inte kan ac-ceptera judisk invandring till . Däremot ska viinte acceptera att man ofta utnyttjar de också ganskafattiga judiska invandrare som kommer till Israelgenom att de också kommer till de bosättningar somvi faktiskt protesterar mot och som vi anser olagliga.Det är dock en annan debatt.Avslutningsvis, herr talman: här har som målatt palestinierna ska få bilda en egen stat. Alla här harsom mål att vi ska få en fredlig lösning och att vi skakunna se en palestinsk stat . Jagtror att man i den meningen kan använda en etappvisövergång så att vi först kommer tillbaka till att fåparterna att tala med varandra igen - nu har de börjatmed s.k. säkerhetssamtal - och att vi sedan ser ettpaket när det gäller ekonomi, bosättningar och säker-het som kan bilda en grund för långsiktiga fredsavtal.Det är dags att också få ett långsiktigt fredsavtal sominte bara handlar om tillfälliga lösningar och etapperutan som faktiskt också visar hur palestinierna skakunna bilda en egen stat.Tyvärr har vi lyckats. Våra före-gångare har heller inte lyckats. Även om man haftförhandlingar tidigare misslyckades man - , och . Jag hoppas attvi, för att inte få ytterligare en generation palestiniersom växer upp utan hopp, blir mer framgångsrikaunder de närmaste åren.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2000/01:344 om före-tagsansvar för mänskliga rättigheterAnf. 55 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig huruvidaregeringen har för avsikt att utarbeta någon form avetiska regler för svenska företags verksamhet i andraländer samt vad regeringen avser att göra för att sökaförbättra situationen när det gäller mänskliga rättig-heter i Sudan.Mänskliga rättigheter rör framför allt förhållandetmellan stat och individ. arbetar vi för att devärderingar som de mänskliga rättigheterna står förblir allmängods och gemensam värdegrund också förandra aktörer.Den makt som stora företag har över människorsliv och hälsa måste följas av ökat ansvarstagande förmänskliga rättigheter, arbetsrätt och miljö. Men jagtror inte att vi i första hand behöver nya regler. Vadsom behövs är att se till att de regler som redan finnsfaktiskt fungerar. För detta krävs också ett brett sam-arbete mellan politik och näringsliv. Jag är övertygadom att detta ligger i allas intresse. Därför stöder densvenska regeringen riktlinjer för multinatio-nella företag. Riktlinjerna bygger på samarbete mel-lan regeringar och organisationer som företräder t.ex.näringsliv, fack och utvecklings- och miljöfrågor.Dessa riktlinjer uttrycker regeringens förväntningarpå svenska företags agerande över hela världen.FN:s generalsekreterare tog ett viktigtinitiativ i . Han lanserade The GlobalCompact, som tar upp tre av de frågor som är med iOECD:s riktlinjer: mänskliga rättigheter, arbetsrätts-liga frågor och miljöskydd. Regeringen har nyligenbeslutat stödja The Global Compact med ca 4 miljo-ner kronor.Vidare studerar den av regeringen tillsatta parla-mentariska utredningen om svensk politik för globalutveckling, GLOBKOM, frågan om företagsansvaroch mänskliga rättigheter ur en rad olika perspektiv.Som jag sade här i kammaren för en månad sedanplanerar jag att gemensamt med handelsminis-tern och biståndsministern bjuda in svenska företagoch svenska näringslivsorganisationer till en gemen-sam diskussion om vilket ansvar de har när det gällermänskliga rättigheter, moral och etik, framför allt itredje världens länder. som miljöminis-ter har jag god erfarenhet av många företags storaansvar på miljöområdet. Jag hoppas att vi kan se enliknande utveckling på bredare front.Frågan om etiska regler för europeiska företagsverksamhet i tredje världen har även ställts i Europa-parlamentet. har upprättat ett sam-arbete med och medlems-länder för att göra riktlinjer så verknings-fulla som möjligt. Den deltaraktivt i detta arbete.Sveriges regering ser mycket allvarligt på brottenmot de mänskliga rättigheterna och den internatio-nella humanitära rätten i södra . I avsikt attstödja fredsprocessen, öka respekten för mänskligarättigheter och uppmuntra en demokratisering har EUsedan drygt ett år tillbaka återupptagit den politiskadialogen med , för att få möjlighet till ett ökatmeningsutbyte, inte bara med regeringen utan ocksåmed andra grupper i det sudanesiska samhället. Underordförandeskapet i EU betonar särskilt kra-ven på påtagliga framsteg i förhandlingarna i kon-flikten mellan norra och södra , demokratifrå-gor och respekt för de mänskliga rättigheterna.Tillsammans med övriga EU-länder tog Sverigeupp situationen i vid FN:s avslutadekommission för mänskliga rättigheter, liksom vidförra årets generalförsamling i FN. I båda forumantogs resolutioner som uppmanar den sudanesiskaregeringen att förbättra MR-situationen i hela landetoch att till fullo samarbeta med FN. Även gerillarö-relsen SPLM/A uppmanas respektera de mänskligarättigheterna. En betydande del av resolutionernabehandlar övergrepp förövade av parterna i konflik-ten, bl.a. tvångsförflyttningar, bombningar av civilamål, summariska avrättningar, försvinnanden,tvångsarbete och tvångsrekrytering. Resolutionsar-betet är ett viktigt element i dialogen med Sudan.Beträffande frågan om oljans roll i konflikten isödra kan konstateras att FN:s preliminärarapport innehåller kritik mot oljeindustrin. Den sär-skilde FN-rapportören för mänskliga rättigheter iSudan vädjar till oljeföretagen att ta sitt ansvar ochminimera riskerna att deras verksamhet förvärrarkonflikten eller bidrar till övergrepp mot befolkning-en. Regeringen stödjer FN:s fortsatta undersöknings-arbete. Den särskilde FN-rapportören, som nyligenfick sitt mandat förlängt med , kommer attbesöka oljeområdena för att skapa sig en egen bild avsituationen. Det är min förhoppning att rapportörensplanerade besök kommer att äga rum ochatt han kan rapportera från sina besök inför FN:sgeneralförsamling tidigt i höst.Anf. 56 ():Herr talman! Jag får tacka utrikesministern försvaret. Jag finner dock utrikesministerns svar på minafrågor något vaga och oklara. Utrikesministern för-klarar att mänskliga rättigheter rör framför allt för-hållandet mellan stat och individ. arbetar viför att de värderingar som de mänskliga rättigheternastår för blir allmängods och en gemensam värdegrundockså för andra aktörer.Med en så vag tolkning bli konventionen ommänskliga rättigheter ett tämligen grovmaskigt nät,tycker jag. Kan vi med den tolkningen ställa någontill svars exempelvis för de s.k. hedersmord sombegås i , norra och flera länder? Dessahedersmord handlar ju inte om ett förhållande mellanstat och individ.I Sudanfallet handlar det om ett företags betalningför just oljekoncessioner som går till inköp av vapensom sedan används för krigföring mot den egna be-folkningen. Vad som pågår i landet kan inte ha varitokänt för företaget. Att pengarna man betalade gicktill inköp av vapen kan inte heller ha varit okänt förföretaget i fråga. Hade det varit fråga om ett vanligträttsfall, om det hade handlat om icke juridiska per-soner, hade säkert en vanlig åklagare inte dragit sigför en ordentlig brottsutredning och sannolikt över-vägt ett rejält åtal. Men handlade det om ett före-tag. Plötsligt är alla moraliska, etiska och kansket.o.m. rättsliga regler och värderingar satta ur spel.De mänskliga rättigheterna kan inte hanteras pådet sättet att man bara talar om att man arbetar för engemensam värdegrund, som utrikesministern gör i sittsvar. I så fall skulle man, när det gällde företag, en-dast behöva anordna ett litet seminarium med respek-tive företag som bröt mot de mänskliga rättigheternaoch hålla vackra tal, varefter man hade fullgjort sinaskyldigheter som stat. Inte heller tror jag på det somutrikesministern säger, att de mänskliga rättigheternaligger i allas intressen. Det är självklart. Men vore detså enkelt skulle det vara betydligt lättare att förverkli-ga FN:s konvention om mänskliga rättigheter.Det stora problemet är att för kapitalistiska företaggäller en regel framför alla andra: att göra så storavinster som möjligt, att tjäna pengar. Det går före detmesta.Jag saknar också ett svar på en av mina frågor tillutrikesministern. Jag frågade hur utrikesministern serpå tanken att tillsätta en utredning om i . Utrikesministern säger att hon väntarpå FN:s utredning. FN har redan levererat kritik motoljeindustrin. Då undrar jag: Räcker inte det för attsätta i gång? ligger faktiskt inte i Sudan.Deras huvudkontor ligger i Sverige.Anf. 57 Utrikesminister ():Herr talman! säger att man när detgäller företag förmodligen kan sätta både moraliska,etiska och rättsliga principer ur spel. Nej, självklartinte. Problemet är bara att företagen rättsligt följerreglerna i det land de är. På samma sätt som vi ställerhårdare krav enligt vår egen lagstiftning på de företagsom finns här kan man bara rättsligt komma åt före-tag ifall deras verksamhet bryter mot reglerna i detland de är. Det är därför som vi då söker andra vägaratt påverka företagen och hoppas att det ligger i bådasvårt intresse att få företagen att också följa kraven påmänskliga rättigheter, ta ett moraliskt och etiskt an-svar. Det är därför som vi kommer att försöka att fåden här dialogen som förutses i riktlinjer ochsom har argumenterat för.Vi kan se alltför många exempel runt världen påatt företag inte tar det här ansvaret. Jag hoppas att vi,precis som vi faktiskt har kunnat på miljöområdet,ska kunna se ett bredare ansvarstagande av svenskaföretag och också kunna ha större krav på svenskaföretag när det gäller att agera. Inte minst tror jag attdet är viktigt för företagen med tanke på hur konsu-menterna annars reagerar och hur hela det svenskasamhället reagerar.Rättsligt kommer vi bara åt företag med de reglersom gäller i respektive land, alltså får vi här försökamed andra metoder och ställa moraliska och etiskakrav.När det sedan gäller det som sker i , oljanoch den eventuella svenska utredningen är läget detatt FN:s rapportör har gjort en väldigt kortfattad be-skrivning av förhållandena i . Han kritiserarverksamheten, men han konstaterar att hansjälv inte har varit där. Eftersom han själv inte harvarit där vågar han heller inte ge några rekommenda-tioner på de allra mest känsliga områdena, nämligen:Ska företagen stanna kvar, eller ska de lämna? Det ären av de allra viktigaste frågor som vi haft i densvenska debatten. Den särskilda rapportören är nu påväg till södra för att skaffa sig en bild av lägetoch kommer därefter tillbaka med en rapport medrekommendationer. Jag hade hoppats att den skulle havarit klar . Jag vill ändå se ,ta del av deras rekommendationer innan vi fattarbeslut om en svensk utredning. Får vi tillräckligttydliga rekommendationer av FN kanske det intebehövs någon svensk utredning.Anf. 58 ():Herr talman! är utrikesministern klarare ochbetydligt tydligare när det gäller företagens ansvaroch agerande. Det här har hänt inom oljeindustrin iandra länder, t.ex. i och , som inte hartagit något ansvar. Som utrikesministern säger harrapportören inte varit på plats, men det finns andraorganisationer, NGO:er, som har varit i området. TV-team har varit i området och dokumenterat de över-grepp som har skett. Det är väldigt viktigt att vi utre-der detta eftersom det handlar om ett svenskt företag.Svenska företag har under histo-riens gång varit inblandade i utrikes affärer och där-vid spelat en mycket tveksam roll. Jag har i min in-terpellation pekat på tidigare historiska fall och före-taget Lamco i . Där spelade ett svenskt företagen ytterligt tveksam roll.Såväl i fallet som i fallet handlardet om varuexploatering som tyvärr inte kommer attmedföra någon ytterligare ekonomisk utveckling. Såskedde inte i , och så kommer inte att ske iSudan. Det gäller i all synnerhet om oljepengarnaanvänds för vapeninköp. Då kommer pengarna i Su-dan endast att användas till förstörelse.Ibland har svenska staten varit inblandad i affärerav detta slag i form av exportkrediter och kreditga-rantier. Vet utrikesministern hur det förhåller sig meddylikt i fallet och ? Jag är medvetenom att det kan vara svårt att svara på. Men jag frågarändå om några krediter har gått till just det företaget.Anf. 59 Utrikesminister ():Herr talman! Jag kan i och för sig ha svårt attlämna snabba svar kring faktafrågor. Men mina kun-niga tjänstemän upplyser mig här snabbt om att detinte finns någon risk för att det har gått några export-krediter till företaget i det här fallet.Det är viktigt att komma ihåg att svenska företagnaturligtvis inte alltid är oskyldiga i olika affärer somvi har tyckt har varit omoraliska eller oetiska runtom ivärlden. Vi har fått svenska företag att känna ett sam-band mellan sitt miljöansvar i och sitt age-rande i miljöfrågor runtom i utvecklingsländer och iandra länder. På samma sätt hoppas jag vi ocksåkommer att få se svenska företag agera på ett sådantsätt att det är i enlighet med mänskliga rättigheter ochdemokrati.Förutom de internationella initiativ som tas iOECD och av FN:s generalsekreterare kommer viockså att ha en särskild träff med svenska företag ihöst. När det gäller får vi återkomma så fort vihar sett den särskilde rapportörens uppgifter. Det ärsant att det finns många organisationer och mediersom har skildrat situationen. Men det är ändå FN somär den internationella rättens bevakare och bevarare.Därför vill vi vänta på FN-rapporten.Anf. 60 ():Herr talman! Jag får tacka för det svaret. Jag me-nar inte heller att det gäller alla svenska företag. Detfinns vissa företag som har gjort tveksamma affärer.Det finns också fall där man inte har tagit ansvar,t.ex. Där bygger man dammarsom förstör assyrisk och kurdisk kultur. Också därtror jag att ett svenskt företag var inblandat.Detta gäller som sagt inte alla företag. Det finnsflera företag som tar sitt ansvar i dessa frågor.Jag hoppas och tror, som utrikesministern säger,att inte är iblandat i exportkrediter till justLundins företag.Jag hoppas också att vår f.d. statsminister tar sitt ansvar när det gäller företaget och bidrartill att förbättra situationen för mänskliga rättigheter iSudan. Jag blev förvånad när f.d. statsministern iSverige inte tog sitt ansvar i det här fallet.Jag hoppas och tror att han kommer att arbeta föratt situationen för mänskliga rättigheter i för-bättras och att tar sitt ansvar. Tack försvaret.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2000/01:353 omläkemedelskommittéAnf. 61 Socialminister ():Herr talman! har frågat migom regeringen avser att höja läkarnas kunskapsnivåbeträffande förskrivning av läkemedel, att verka föratt samarbetet mellan läkare och farmaceuter utvidgasoch att en läkemedelskommitté tillsätts för att stödjaläkarna i medicinhanteringen.Det är ett angeläget område som MargaretaViklund tar upp till diskussion - att begränsa kost-nadsutvecklingen för läkemedel. Ett sätt att göra dettaär naturligtvis, som föreslår, attutbilda läkarna så att de förskriver läkemedel på ettoptimalt sätt. Detta sker ju genom deläkemedelskommittéer som landstingen har inrättat ialla landsting för att bl.a. ge rekommendationer tillläkarna.Regeringen tillsatte en särskild utredaremed uppdrag att göra en översyn av den nuvarandeläkemedelsförmånen. Det grundläggande syftet varatt få förslag till hur det ska göras möjligt för patien-terna att få tillgång till värdefulla läkemedel till rimli-ga kostnader. Ett betänkande med förslag kring dennaoch en rad andra frågor kring läkemedel och läkeme-delsförskrivning överlämnades till regeringen underhösten och bereds nu inom Regeringskans-liet efter en omfattande remissrunda.I betänkandet diskuteras också farmaceuternas rollt.ex. när det gäller information och utbildning avsjukvårdspersonal och i samband med en utveckladrådgivning på apoteken.Min avsikt är att föreslå regeringen att lägga framen proposition till med utgångspunkt iförslagen i betänkandet . Men re-dan har regeringen beslutat om vissaändringar i förmånssystemet som går i den riktningsom förespråkar när det gäller attminska läkemedelskostnader.Regeringen har beslutat om ett åtgärdsprogramsom tillsammans med den nationella handlingsplanenutgör ett heltäckande program för hälso- och sjukvår-dens långsiktiga utveckling. I detta sammanhang harbl.a. skapats möjligheter att lösa finansieringen avläkemedelsförmånen.Staten och landstingen delar även i fortsättningenansvaret för läkemedelsförmånen. I ett treårigt avtalfr.o.m. mellan staten och Landstingsförbun-det garanteras att läkemedelskostnaderna inte trängerut annan sjukvård. För att underlätta övergången harläkemedel mot impotens och fetma lyfts ut ur läke-medelsförmånen fr.o.m. i år.Regeringen och ledning äröverens om att utveckla formerna för det gemensam-ma ansvaret för läkemedelsförmånen. Läkemedel-skostnaderna kommer genom förändringen i framti-den att finnas med i landstingens samlade priorite-ringar som de grundläggande besluten omförmånen även fortsättningsvis fattas av staten.I överenskommelsen mellan staten och landsting-en tas särskilt upp frågan om förskrivarnas kunskap-suppbyggnad. Jag citerar: "Arbetet i landstingensläkemedelskommittéer skall intensifieras. Landsting-en kommer också i ökad utsträckning att decentralise-ra budgetansvaret för läkemedel. Läkemedelskom-mittéernas arbete har lett till en kunskapsuppbyggnadhos såväl förskrivare som allmänhet, vilket framöverger ökat genomslag i förskrivnings- och användar-mönster. "För att finansiera förmånen kommer landstingenatt få ett statsbidrag som utgör 17,8 miljarder för år2002, 18,7 miljarder för samt 19,6 miljarderkronor för år 2004.Avtalet anger en viljeinriktning för den framtidautvecklingen av läkemedelsförmånen som bl.a. inne-bär ökade incitament och ökat ansvarstagande förlandstingen. Jag utgår ifrån att landstingen därvidkommer att verka för att läkarnas kunskapsnivå fort-sätter att öka och att samarbetet med apotekens per-sonal utvecklas.Anf. 62 ():Herr talman! Först ber jag att få tacka för svaret.Det visar på hur komplicerad och angelägen fråganom läkemedel är.Förutom mina frågor i interpellationen nämner jagockså i brödtexten att man borde kunna lägga ettstörre ansvar på läkarna när det gäller förskrivning avläkemedel. Läkarna är suveräna och har ett oinskränktansvar för att kunna ställa diagnos och att ordinerakirurgiska såväl som medicinska behandlingar. Mål-sättningen för sjukvården måste vara att alla sombehöver vård och behandling ska få det. Det är ettgemensamt ansvar som vi har tagit på oss, och såanser jag att det måste vara.Inom läkemedelsområdet går utvecklingen förnärvarande mycket fort. Forskningen är på hög nivå,och mycket pengar står på spel både för producenteroch konsumenter, för att nu inte tala om den etiskaaspekten när det gäller själva forskningen och ut-provningen av läkemedel samt vilka individer, folk,länder och världsdelar som ska få tillgång till verk-ningsfulla och eftertraktade läkemedel. I detta sam-manhang tänker jag på de dyra bromsmedicinerna förhiv/aids och situationen i framför allt Afrika.Utvecklingen av läkemedel innebär stora och nyamöjligheter till bot och lindring av tidigare obotbarasjukdomar. Men den innebär också nya kostnader,och vi vet inte riktigt var det kan sluta. Jag kan förståatt socialministern är oroad.Läkarna har ett stort ansvar , men jag skullevilja öka deras ansvarstagande och respekten förderas bedömningsförmåga ännu mer när det gällerförskrivning av läkemedel. Sedan decennier tillbakahar de bestämt och bedömt vilka som t.ex. ska tas inpå sjukhus och vilka som kan få hjälp på annat sätt påsamhällets bekostnad. De borde därför på ett förnuf-tigt sätt kunna hantera behandlingar med mediciner.Den expansiva utvecklingen på läkemedelsområ-det innebär bl.a. att allmänheten, väljarna, har storaförväntningar på att läkarna och hälso- och sjukvår-den i stort ska kunna använda de nya landvinningarnapå medicinens områden i patienternas och sjukvår-dens tjänst.I all denna intensiva utveckling och med de kravsom ställs av både arbetsliv och patienter att göramänniskor friska så fort som möjligt, behöver läkarenråd och stöd av specialister, kolleger och sådana somhan eller hon har förtroende för. Detta behövs för attockså vi som eventuella patienter och konsumenterska ha fortsatt förtroende för läkarna.Det måste väl ändå vara en brist på både förtroen-de och information när det finns uppgifter omatt av de förskrivna läke-medlen används som läkaren har förutsatt beroendepå att patienterna inte vet varför de ska ta läkemedleteller vad det ska hjälpa dem med. De är bl.a. räddaför biverkningar och för att bli beroende. De har medandra ord inte blivit tillräckligt informerade. Det härkan naturligtvis vara orsakat av stress på grund av attinte tillräckligt med tid är beräknad för varje patient.Men det kan också bero på osäkerhet hos läkemedels-förskrivaren, läkaren. När patienterna inte vet varförde ska ta ett läkemedel är det ganska lätt att inse var-för förskrivna läkemedel för ca 2 miljarder kronorinte kommer till användning. Ett sådant slöseri och ensådan okunskap är med mitt sätt att se det ett direktstöd till läkemedelsindustrins aktieägare, och det kanman ju tycka är onödigt.De läkemedelskommittéer och de samverkans-grupper och avtal med somsocialministern hänvisar till i sitt svar verkar inte varatillräckliga, eftersom läkarna i verkligheten tydligeninte får det stöd som de behöver.Anf. 63 Socialminister ():Herr talman! Vi är alldeles uppenbart överens omatt detta är ett svårt område. Mot varandra står liteolika principer. En ganska viktig princip är ju att detär läkaren, numera rimligtvis i dialog med en alltmerupplyst patient, som avgör vilka terapier man skavälja. Vi är medvetna om att kommerantalet terapier för varje diagnos att öka. Vi kommeratt kunna välja mellan en rad olika behandlingsfor-mer. Det måste vara läkaren som har det sista ordet.Därmed är det också läkaren som fattar beslut omvilka läkemedel som patienten ska använda.Vi har haft en princip som har sagt att så gott somalla av läkare förskrivna receptbelagda läkemedel skavara subventionerade. Men vi kan konstatera att denutveckling som läkemedelsindustrin talar om innebäratt vi framöver kommer att få tillgång till väldigtmånga läkemedel också för sådana sjukdomar somtidigare kanske ens definierats som sjukdomar, mensom faktiskt på olika sätt kan förbättra våra liv.