prot · GO0956 · 2001-01-25 00:00:00 — Om sådana effekter kan påvisas ellermisstänkas, måste man vidta nödvändiga åtgärder föratt komma till rätta med problemet.Per framför också att den mängd formalinsom kommer till användning vid balsamering upp-skattningsvis är betydligt större än de somfinns redovisade för konservering i Kemikalieinspek-tionens produktregister. Enligt de uppgifter som jagfått fram verkar det finnas fog för den synpunkten.Genom Kemikalieinspektionens produktregisterhar vi i förhållandevis god kunskap om vilkakemiska produkter som produceras och används inomlandet. Det är emellertid viktigt att företagen uppfyl-ler sina förpliktelser och gör de anmälningar somkrävs för att vi även fortsättningsvis ska kunna hadenna kunskap. Om så inte sker finner jag detta otill-fredsställande. Sådan kunskap är väsentlig för att manska kunna vidta de åtgärder som krävs för att skyddahälsa och miljö från negativa effekter av kemikalieroch för att eventuella åtgärder ska bli så effektivasom möjligt. Det är därför viktigt att kontroll av rap-porteringen till produktregistret ingår i myndigheter-nas tillsyn.Sammanfattningsvis kan jag alltså konstatera attden kunskap vi har om formaldehyds effekteroch nedbrytbarhet inte pekar på att den användningav formalin för balsamering som Per tar uppskulle ge upphov till några miljöproblem.Anf. 164 PER ():Fru talman! Tack, miljöministern. Jag menar attdet är just detta som är fallet. Det ger anledning tillstor oro, framför allt därför att så många människordrabbas av detta. Jag tänker då i första hand på deanhöriga. Det är ett stort etiskt, socialt och ekono-miskt problem, men eftersom jag nu vänder mig tillmiljöministern är det miljöeffekterna som det gäller.Det förekommer inte någon kontroll av hantering-en och utsläppen av formaldehyd - jag kallar det härformalin. Man har inte någon kontroll på denna verk-samhet. Det visar sig bl.a. när miljöministern och jagsöker samma uppgifter och får olika svar. I somrasuppgav Kemikalieinspektionen att hanteringen vidbalsamering krävde . Miljöministern säger tolvton. Jag hoppas att det inte blivit en sådan ökning . Detta visar att man inte riktigt har kon-troll på siffrorna.Vad gäller balsamering kan vidare nämnas att30 % av de avlidna balsameras, men här i Stockholmär det faktiskt så många som . Det är alltså sär-skilt i en oerhörd övervikt för balsame-ring.Beträffande utspädningen vid användning av for-malin kan man ganska enkelt räkna ut att det användsungefär . Det finns inga gränser för hurmycket man får använda. Något regelverk för dettasaknas nämligen.Det finns en obduktionslag som klart säger inte får använda balsamering om det inte ärsärskilt nödvändigt av sanitära skäl. Varför användsdet då? Jo, därför att det saknas frysutrymmen. Alter-nativet är nämligen nedfrysning. Jag tycker att det ärviktigt att man tar detta på allvar.Miljöministern nämner att formalin omvandlasnär det kommer ut i jorden, men det gäller bara ihumuslagret. Det är inte där som vi begraver männi-skor utan i minerallagret. Där sker en anaerob pro-cess, som går väldigt långsamt. Det är där som detfarliga inträffar, nämligen läckaget av formalin nedmot öppet vatten. När det äntligen kommer dithän atthumus, syre och proteiner påverkar formalinet om-vandlas det, men på vägen dit är det dödligt farligt.Från EU sägs att detta inte är något miljöfarligtämne, men såvitt jag vet säger man inte heller dettaom bensin. Man är mycket försiktig med att säga attde stora volymprodukterna är farliga. Specifika de-lämnen kan man däremot kalla miljöfarliga.Det gäller ett oerhört stort problem, och jag menaratt formalin är så farligt att det krävs en betydligtstörre ordning. Vi kan också rent förnuftsmässigträkna ut att man inte strikt följer den obduktionslagsom gäller. Det kan inte vara så att sanitära olägen-heter gäller för av de människor som dör iStockholm. Vi vet vilka situationer som det är frågaom: vid svåra drunkningsolyckor, fall där man måstegå in rättsmedicinskt osv.Anf. 165 Miljöminister ():Fru talman! Jag inser naturligtvis att det här gälleren bredare frågeställning. Jag inser också att det härkan finnas viktiga etiska problem och även problemnär det gäller tillämpningen av lagstiftningen, somPer pekar på. Jag har inte tyckt att det har varitmin sak att gå in på de frågorna.Jag har redovisat den expertbedömning som finnsnär det gäller formalinets farlighet ur strikt miljösyn-punkt. Jag har också pekat på att det uppenbarligenhar funnits brister i statistiken som jag inte riktigt harfått klarlagda. Jag hoppas att den här debatten kom-mer att tjäna som en liten uppmaning till de ansvarigamyndigheterna att se till att vi får en bätt-re statistik.Jag är naturligtvis beroende av vad expertorganensäger i en sådan här fråga, och de besked som jag harfått stämmer inte riktigt med den bild som Per Lagerger. Jag ska naturligtvis vidarebefordra de frågor ochsynpunkter som Per nu för fram och se hurmyndigheterna reagerar på detta. Jag hoppas också attden debatt som behövs i dessa frågor ytterligarekommer att klarlägga vilken miljöpåverkan som for-malinet ger upphov till.Anf. 166 PER ():Fru talman! Den ansvariga myndigheten när detgäller själva balsameringsprocessen är Socialstyrel-sen, och när kroppen flyttas från sjukhuset är detkyrkan eller i och kommunen somtar över ansvaret. Jag anser att det är dessa myndig-heters ansvar att följa lagbestämmelserna.När det gäller den miljömässiga aspekten vill jagpeka på att detta är en fråga som berör och drabbarmånga människor. Väldigt få av de anhöriga kännertill vad balsamering innebär. Man kan inte förvara endöd kropp utan att göranågonting. Om man t.ex. använder ett uttryck som "vigör väl det som är brukligt" innebär inte att de anhö-riga förstår att det sker en balsamering, dvs. att manbyter ut blodet mot formalin och därmed bl.a. skaparmiljöproblemet. Det är ju ett starkt konserverandemedel och därmed farligt.Varför använder vi inte försiktighetsprincipen?Det vore egentligen självklart. Sättgenast i gång att bygga ut fryskapaciteten, om det ärsådan som saknas! Det ska inte behöva finnas ettsådant här miljöproblem. Och framför allt: Sätt inkontroller! Det har inte flutit upp några döda fiskar ianslutning till begravningsplatserna, men det finnsstor anledning att sätta in kontroller och se efter vadsom har skett, främst i den långsamma processen.I ett land som är det här ämnet förbjudetatt använda vid begravningar. Där gäller en och enhalv vecka - punkt och slut. Miljöministern, som hardet yttersta ansvaret för miljön, bör titta extra noga påde dolda effekter som inte kommer fram om man intesätter in kontroller. Formalin är ett oerhört starkt gift iden aktuella formen. Man kan ta lätt på det eller inte,men jag menar att det inte är ansvarigt att inte göranågonting. Ett ansvarigt statsråd bör nog ta detta påallvar och framför allt om inte annat se till att detsätts in en riktad kontroll.Anf. 167 Miljöminister ():Fru talman! Jag känner mig som ett ansvarigtstatsråd. Jag ska naturligtvis utöver att kontrollera hurmina expertmyndigheter bedömer miljöpåverkan ochdetta problem också gå tillbaka med de synpunktersom Per nu har lämnat för att se hur de kom-menteras. Jag ska också fundera på hur jag ska läggadet till grund för eventuella ytterligare åtgärder.Anf. 168 PER ():Fru talman! Jag får ta detta som ett positivt svar.Miljöministern anar här ett problem som kanske inteuppmärksammats tidigare på det sätt som man bordeha gjort. Därmed kommer han också att ta ansvar föratt se till att man undersöker problemet närmare, tarreda på vilka effekter det har och vilken statistik mankan ta fram som är vettig och riktig.Det gäller hanteringen av formalin över huvud ta-get i vårt samhälle. Det är ett av de giftiga ämnen somvi måste ha kontroll på. Vi har olika uppgifter på hurmycket som far omkring i samhället och används iolika produkter och i olika sammanhang, som t.ex.vid begravningar. Jag ser detta som ett gott teckenoch ser fram emot en positiv utveckling i den härfrågan.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 2000/01:147 omSamhalls regionala ansvarAnf. 169 Näringsminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta, dels för att dialogenmellan och berörd kommun förbättras vidnedläggning av verksamhet på orter med svag ar-betsmarknad, dels för att stärka ansvar försysselsättning till arbetshandikappade på orter medsvag arbetsmarknad. I interpellationen nämns föränd-ringar av verksamhet i måste ständigt se över sin verksamhet föratt effektivisera och rationalisera och därigenom mötade krav som kommer både från staten och Samhallskunder. Att anpassar sin verksamhet efterkundernas behov och efterfrågan är en förutsättningför att utveckla verksamheten och härigenom kunnaskapa meningsfulla och utvecklande arbetstillfällenför personer med arbetshandikapp. Vidare måsteSamhall klara sitt huvuduppdrag att skapa arbetstill-fällen åt personer med arbetshandikapp med hjälp avett begränsat ekonomiskt statligt stöd.Under senare år har tjänste- och servicearbetenökat inom . På industrisidan har konkurren-sen hårdnat varvid insatser har koncentrerats till attdels effektivisera produktionen, dels söka nya kunderoch marknader.Regeringen har i budgetpropositionen för år 2001särskilt framhållit att affärsverksamheten har blivitoch bedöms bli av alltmer avgörande betydelse förom ska kunna erbjuda arbete åt personer medarbetshandikapp. På förslag av regeringen har därförriksdagen ställt sig bakom ett förslag om att ändraSamhalls bolagsordning till att bolagets syfte ska varaproduktion av efterfrågade varor och tjänster för atthärigenom skapa meningsfulla och utvecklande ar-beten för personer med arbetshandikapp.I avtalet mellan staten och regleras attbolaget bör, så långt det är möjligt, ta regionalpolitiskhänsyn i samband med eventuella omstruktureringaroch undvika att lägga ned verksamhet på orter medsvag arbetsmarknad. Detta måste alltid vägas motuppgiften att kunna skapa meningsfulla arbeten meden långsiktig möjlighet till utveckling och med för-svarbart ekonomiskt resultat.Vad gäller nedläggningarna i och Backehänger de samman med en nödvändig koncentrationpå industrisidan när dessa verksamheter flyttas tillHammerdal respektive Ramsele.Vad jag har erfarit innebär denna flytt från Ström-sunds kommun inte att några personer med arbets-handikapp kommer att sägas upp, utan de kommer atterbjudas arbete på andra Samhallsenheter. Vidare harSamhall i samverkan med kommunsnäringslivsbolag och anlitat en konsultför att utreda om det finns intresse från någon attbedriva verksamhet i i be-mannat med personal.Det kan i detta sammanhang nämnas att i finns ca 16 Samhallanställda per 1 000förvärvsarbetande. Riksgenomsnittet är ca 6, och iStockholm är motsvarande siffra ca 3. Vad gällerStrömsunds kommun så finns där 145 anställda iSamhall, vilket ger en Samhallanställd per 96 invåna-re, att jämföra med genomsnittet för med enanställd per 151 invånare.Min bedömning är att övergripande harlyckats skapa en verksamhet med god regional sprid-ning som bolaget genomfört nödvändigaförändringar av lokalisering av arbetsplatser.Jag finner det därför svårt att hävda att Samhallinte tagit ett regionalt ansvar i samband med om-struktureringen i kommun, inte minstmot bakgrund av att samtliga anställda erbjuds annatarbete inom rimligt pendlingsavstånd.När det sedan gäller den interna och externakommunikationen i samband med verksamhetsför-ändringar så är det viktigt att har en väl fun-gerande kontakt med olika berörda intressenter. Ex-ternt är kontakten med kommuner viktig, och interntinnebär en väl fungerande intern kommunikation ettsätt att förebygga oro bland anställda och underlättagenomförande av nödvändiga förändringar.Vad jag har kunnat erfara har styrelsenyligen godkänt åtgärder för att just utveckla ochstärka den koncerngemensamma organisationen förkommunikation. Beslutet syftar bl.a. till att skapabästa möjliga förutsättningar för en god extern ochintern kommunikation kring frågor som rör verksam-hetsförändringar.Anf. 170 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaret.Jag ska också redogöra för syftet med att lyfta ämnetSamhall och regionalpolitik. Vi ska förhoppningsvisha en öppen och lite prövande diskussion och ta varapå erfarenheter ute från fältet och också resonerakring hur de erfarenheterna kan vändas till någontingkonstruktivt.Även om interpellationen tar sin utgångspunkt iJämtland, om och , där man har lagt nedverksamhet, finns också en generell frågeställning.Det handlar om ansvar för arbetshandikap-pade i kombination med det regionalpolitiska ansva-ret. Det handlar också om synen på som endel av en lokal arbetsmarknad och som sta-tens representant.Som inledning har vi fått en bakgrundsbeskriv-ning utifrån regeringens och perspektiv.Som grund och ytterligare inledning på diskussionenvill jag komplettera med exemplet och ,hur det kan se ut och belysa de upplevelser och erfa-renheter som finns när detta ska omsättas i praktiken,dvs. när verksamhetsmål möter verklighe-ten.Hoting och är två orter med hög arbetslös-het. Där för man och stundligen en hårdkamp från kommunens och byautvecklingsgrupperssida för att få nya arbetstillfällen men också för att fåbehålla de arbetstillfällen som finns.Totalt handlar det om att 54 statliga jobb försvin-ner. 27 försvinner i . Några försvinner överlänsgränsen, och några flyttas söder ut tillHammerdal. I handlar det om 27 arbetstillfäl-len. Där stänger man en metallverkstad och flyttarverksamheten till län.Visst är det viktigt att poängtera, som Rosengrensäger, att ingen av de arbetshandikappade förlorarjobbet. Fattas bara annat. Men faktum kvarstår att 54arbetstillfällen i dessa områden är mycket, där varjeenstaka arbetstillfälle är guld värt. Arbetslöshetenligger på 12-13 %.Lägger man till vikande befolkningsiffror och enallmän känsla som finns av att alla resurser dras tilltillväxtregioner och att staten i olika sammanhangsviker blir det än mer starka känslor när det just ärstaten som drar in arbetstillfällen.Dessutom upplever man inte att har visatnågot större intresse för att hitta alternativ. Det harförts fram officiell kritik från flera håll, som varitlikalydande, om att ledning över huvudtaget inte har fört några diskussioner med lokala re-presentanter och inte försökt hitta andra lösningarinnan man fattade beslut om nedläggning.Detta gör att befolkningen känner sig dubbelt svi-ken - både inför faktumet med nedläggningen i sigoch eftersom man inte har kunnat konstatera att denvar nödvändig. Man provade ju inte andra lösningarföre beslutet.Det upplevs som om till varje pris skagenomföra sina planer oavsett reaktioner och oavsettom det hela egentligen är nödvändigt eller inte. Dettahar vållat mycket stor upprördhet i bygden. Det harkallats till protestmöte, fackeltåg, namnunderskrifterosv.Jag menar att dessa erfarenheter är viktiga att tatill sig. När vi pratar om bygder som balanserar mel-lan framtidstro och framtidspessimism så får intestaten agera på ett sådant sätt att man tippar åt fel hållgenom att lägga ytterligare sten på börda. Därför ärdet viktigt att man noga tänker igenom hur sådana häromvandlingar ska genomföras och att man även fun-derar vidare på hur det regionalpolitiska ansvaret skase ut.Det vore intressant att höra statsrådets funderingarom hur vi kan konkretisera det regionalpolitiska an-svaret och på vilket sätt man kan ta till vara erfaren-heterna från Jämtland.Anf. 171 Näringsminister ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att jagsjälvfallet har förståelse för den oro som redovisashär.Men jag vill också göra konstaterandet att verk-samheten i och har genererat ett underskott på 24,2 miljonerkronor. Verksamheten i och har ettunderskott på . Detta faktum tvingarbolaget att se över verksamheten och vidta åtgärderför att minska förlusterna. Om man inte gjorde det,och om man inte försökte få omstruktureringar ochförändringar i samband med så här stora förluster såskulle det få väldigt allvarliga konsekvenser för helaidén med Samhall.Jag vill förtydliga det som jag sade tidigare.Samtliga anställda arbetshandikappade erbjuds fort-satt anställning. Personalen i omplaceras tillRamsele - avstånd . Av de 27 anställda i Ho-ting är 20 placerade i andra arbeten, dels i -avståndet är - dels i Kyrktåsjö, vilket för flerainnebär kortare resväg än den nuvarande till Hoting.För sju personer pågår arbete med att finna andraarbeten. Tills vidare kommer dessa att genom försorg transporteras under arbetstid till Ham-merdal - ca 8 mil.När det gäller hur man ska klara av frågan omSamhalls lokaler i har man från till-sammans med näringslivsbolaget och länsstyrelsenanlitat en konsult för att försöka använda anläggning-arna, och då också med den personal som finns. Detär ett normalt ansvarstagande, som måste göras.Det talades om att informera och ha en dialog inteminst med kommunen och med de anställda. Som jagnämnde i interpellationssvaret har styrelsegått igenom med den gemensamma koncernorganisa-tionen hur man ska hantera de erfarenheter man gjor-de i och . Den hantering man gjorde härvar inte bra. Det har också företaget tagit till sig, ochsagt: måste vi ha en helt annan plan för hur vihanterar detta.Anf. 172 ():Fru talman! Det är bra att man har gjort den erfa-renheten. Vikten av att detta sker i en dialog kan intetillräckligt betonas. När det t.ex. gäller de siffror somnäringsministern tar upp om hur verksamheten hargått så ifrågasätts även de lokalt. Man tycker sig kun-na visa beräkningar som inte alls visar på de här un-derskotten. Det tror jag att man hade kunnat undvikaom det hela hade skett i en dialog där man hade stämtav och tillsammans gjort någon sorts gemensamverklighetsbeskrivning.En slutsats som jag också tycker att man kan drarent allmänt när det gäller och är attSamhalls referensramar för verksamheten helt ochhållet är koncernen. Det handlar om koncernen upp-ifrån - man ser inte sig själv som en del i lokalsam-hället. På sådana här orter är centralt. blir mycket synligt, och är en tydlig aktör. Jagtror att man t.ex. ska ha flexibilitet när det gällerverksamhetens innehåll just för att se sig som en delav lokalsamhället.I har uttryckt att koncernen harför mycket trä. Det är ett av skälen till att man väljeratt satsa på service och tjänster. Det är helt i linje medde allmänna riktlinjerna osv., så det är ju riktigt uti-från det. Men frågan är om det är rätt verksamhetsin-riktning i det lokala perspektivet. ligger mitt iett skogslän där råvaran finns runt knuten. Detta varett exempel där man från lokalt håll menade att detvar fullt möjligt att fortsätta bedriva inriktningen påträ om man lade ned den del som var olönsam. Härskulle kunna fylla en viktig näringspolitiskfunktion i ett sammanhang genom en fortsatt utveck-ling av produktion med träråvara. Jag kan inte gå igod för att just detta var den bästa lösningen. Meneftersom inte ser sig som en del av lokal-samhället och eftersom man inte har fört någon dialogså är det ju inte ens en gång prövat!Ett annat sätt att kunna vidareutveckla Samhallsregionalpolitiska målsättning är att fundera på syssel-sättningsmålen. Här har visats siffror på hur mångaSamhallanställda det finns per invånare. Man skullekunna gå vidare med det och lägga in ytterligarefaktorer som ålder, hälsa, arbetsmarknad osv. och fåfram regionala sysselsättningsmål som knyter an tillden lokala arbetsmarknaden. Hade man sådana sys-selsättningsmål så skulle man förtydliga deli och ansvar för lokalsamhället. Då räcker det intemed att hänvisa till att de arbetshandikappade behål-ler sina arbetstillfällen, utan då blir det också viktigtmed en målsättning att det just i eller just iBacke finns arbetstillfällen för arbetshandikappade.Anf. 173 Näringsminister ():Fru talman! Låt mig uttrycka att man inte kan seSamhall som ett näringspolitiskt instrument. Samhallär just denna förmåga att ta till sig handikappade såatt de ska kunna göra meningsfulla arbeten, somockså i någon mening konkurrerar på marknaden.Därmed kan man säga att är en svensk upp-finning, om man får säga så. Den är helt unik i värl-den. Man har lyckats väl med just detta - det socialaansvaret och att även kunna göra produkter, varor ochtjänster som efterfrågas.Att ytterligare stärka befintliga krav på Samhallom att ta regionala hänsyn inom sin verksamhetskulle också leda till en mycket besvärlig sits i för-hållande till om statsstöd. Därav följer attvi inte kan använda som något regionalpoli-tiskt instrument därför att man har svårt med syssel-sättningen. För det första vore det fel, och för detandra skulle vi få problem med de s.k. statsstödsreg-lerna.Som framgick i mitt interpellationssvar är det 15,6handikappade som sysselsätts i av 1 000 iJämtland. Det är det län som har flest. Mycket avdetta har självfallet byggts upp av arbetsmarknadspo-litiska skäl. Jag är en stor tillskyndare av Samhall.Men jag vill också säga att ett annat instrument somkanske kan vara bättre är att man tillseratt det finns möjlighet för många handikappade att fåjobb på den öppna arbetsmarknaden genom att manändrar de fysiska förutsättningarna i produktioneneller på annat sätt ger stöd. Tanken är att man går in ien handikappads situation - det kan gälla fysiskt ellerpsykiskt handikapp - och utvecklar denna genomarbetsträning. Utifrån detta ska den handikappadesedan gå ut på den öppna arbetsmarknaden.Man kan alltid diskutera om man har lyckats välmed detta, men låt mig helt kort nämna hur Samhallhar utvecklats. Antalet anställda med arbetshandikapphar ökat från 22 550 stycken till i dag26 500 stycken. Antalet övergångar harökat från till . Och det är posi-tivt. Den externa faktureringen har ökatfrån till år1999. Detta innebär att det är 4,5 gånger så mycket.Merkostnadsersättningen har under samma periodökat, så att den är 2,3 gånger så stor. Detta har bl.a.inneburit att merkostnadsersättningens andel av dearbetshandikappades löner har sjunkit från år1980 till . Denna utveckling har varit möj-lig tack vare en ökad fokus på kostnadseffektiva samtäven affärsutvecklande metoder. Däri ligger Samhallsstyrka, och därför har också överlevt som ettav de, tycker jag, mest progressiva medlen när detgäller att kunna hantera de arbetshandikappade.Vi måste se till regionalpolitiken. Vi måste se tillatt de arbetshandikappade får den här träningen ochatt de får jobb så nära de platser där de bor som möj-ligt. Men det här måste också balanseras med stats-stödsregler. Och det måste balanseras med det faktumatt det viktigaste faktiskt är att människor kommer utpå den öppna arbetsmarknaden.Anf. 174 ():Fru talman! Jag delar fullt och fast synpunkten omatt är värdefullt och att det inte minst ur ettinternationellt perspektiv faktiskt är någonting attvara stolt över. Det är också min uppfattning. Men förnärvarande har i och blivitytterligare ett exempel på motgångar.Självklart kan inte vara ett uttalat nä-ringspolitiskt verktyg. Det kan inte heller vara ettuttalat regionalpolitiskt verktyg, men de här inslagenfinns i det hela, och det kan man inte blunda för. Närdet gäller det regionalpolitiska ansvaret är det ocksåformulerat att man så långt det är rimligt och möjligtska ta ett regionalpolitiskt ansvar. Då menar jag bör fylla på med att uttala vad man menar med"så långt som möjligt". Vad är det för ambitioner ochmålsättningar man ska ha? I det här fallet har maninte på något sätt kunnat redovisa hur man har gjort.På vilket sätt har man så långt det är möjligt tagit ettregionalpolitiskt ansvar om man inte ens har fört endialog med kommunala representanter innan manlade ned verksamheten?Jag vill nog ändå hävda att det är bättre att det häransvaret formuleras i en uttalad policy i stället för attdet som ligger som ett underliggande mål somman inte ens behöver visa att man har förhållit sig till.Anf. 175 Näringsminister ():Fru talman! Jag har i stort sett ingen annan upp-fattning, men jag vill ändå vidhålla det som jag harsagt tidigare. Det vill jag göra med utgångspunkt ijust och Backe.Faktum kvarstår ändå att det handlar om ett un-derskott på .