prot · GP0931 · 2001-11-21 00:00:00 — Men det är oceaner ochinte bara sprickor mellan det säger sigvilja göra och de möjligheter det har att genomföradetta i regeringsunderlaget.Fru talman! Jag misstänker att det Vänsterpartietsäger inte återspeglas i det de konkreta förslag somläggs fram. Det är ett sätt att fånga in en opinion föratt framstå som skattesänkarparti. Det är bra om manväljer den inriktningen. Men då gäller det också attvälja samarbetspartner.Om ni ska sänka skatterna tror jag att det är bästatt göra det tillsammans med originalet, dvs. 72 () replik:Fru talman! Jag har sagt att heltoch hållet står bakom det betänkande som vi diskute-rar . Det var det första jag sade. För det andra ärVänsterpartiet för ett högt skattetryck. Vi tycker attendast det kan garantera välfärden. Det tredje jagsade var att vi vill ha en bättre fördelningsprofil ibeskattningen. Jag har angivit ett antal områden fördet. Det är viktigt att vårt parti också för framtidenkan ange den inriktning som vi som självständigtparti vill arbeta efter. Det är oerhört viktigt.Carl säger att vill för-ändra 3:12-reglerna. Ni vill ta bort 3:12-reglerna. Detkan man i och för sig också tycka är en förändring.Men det är inte att ändra regelsystemet som sådant.Sedan handlar det om ensamföräldrar. Moderater-nas förslag att ge ut familjebidrag osv. och att sänkaskatter får mig att tänka på en nationalekonom i ertparti, , som också kandiderartill nästa period. Hon framför precis sammakritik som ni mot skattesystemet. Hon framför ocksåliknande lösningar, dvs. att man ska ta hänsyn tillförsörjningsbördan.Jag läste en intervju i med henne , detvar bestämt . Där säger hon att ensamföräld-rar förlorar på hennes förslag, som liknar det förslagsom nu för fram. Hon menar på attom man är en ensamförälder har man gjort det valetoch får stå sitt kast. Det har inte någonpolitik för.Hur kommenterar det uttalan-det?Anf. 73 () re-plik:Fru talman! Om blir omvald -och det får hon gärna bli, fastän jag tycker Vänster-partiet ska ha färre mandat till under nästavalperiod - får hon ta den debatten med Anne-MariePålsson.Marie nämnde att hon hade tittat i våraförslag i betänkandet. Det gör jag också. Låt oss ta enensamförälder med en årsinkomst som är ganska låg,exempelvis , dvs. Ensådan person får mer i disponibel inkomstmed förslag jämfört med regeringensförslag och därmed också förslag. Detär ett konkret besked på den politik som vi har i dag.Marie blev förskräckt över att jag delvisberömde henne för att hon talat om lägre skatter ochsade: Visst är vi för höga skatter, fru talman. Det ärbra att det inte råder något missförstånd på denpunkten. Hon har naturligtvis rätt. Det gånger som vimoderater har lagt fram förslag om konkreta skatte-sänkningar säger : Inte , men kanskesedan, i framtiden.I vilken konstellation avser att för-söka driva igenom en lindrad arvsskatt, slopad sam-beskattning på förmögenheter och förändrade reglerför småföretagen? Den ambitionen finns inte bland departier som ingår i regeringsunderlaget. Det är MarieEngströms problem. Det gör också att trovärdigheteni de argument som hon lägger fram krackelerar ochfaller platt till marken.Anf. 74 () replik:Fru talman! Svaret på den frågan, , är inte att ska bli ett mindre partiutan att det ska bli ett större parti med större möjlig-het att påverka. Det finns stora möjligheter för oss attockså inom den konstellation vi har vara medoch ännu tydligare påverka framtidens skattepolitik.Det är jag fullständigt övertygad om. Annars skullejag inte stå och tala om de frågor jag här tar upp.Jag återgår till ensamföräldrarna, . De förslag som nu läser uppför mig är utifrån perspektivet att frånvaron av skatterfixar allting i er värld. Men ni tar bort bi-dragen. Jag tror inte att skatter eller brist på skatterfixar allting.Vi kan ha ett högt skatteuttag men haolika sociala system som underlättar för människor.Olika grupper behöver detta olika mycket under olikadelar av sitt liv. Det är precis detta som är innehållet ien solidarisk välfärdspolitik. Men det förstår inte CarlFredrik Graf.Anf. 75 ():Fru talman! Jag ämnar inte yrka bifall till någraandra reservationer eller göra några andra yrkandenän vad gjorde tidigare. Jag ställer migbakom våra tidigare framförda reservationer.I är skatterna bland de högsta i världen.Företag betalar hög skatt. Människor som arbetar ochkonsumerar betalar också hög skatt. Man betalar skattför att bo. Man betalar nära nog skatt på allting somdet går att sätta en siffra på.Den socialdemokratiska regeringen är i skattepo-litiskt hänseende vänd åt fel håll. Denfrågar sig inte: Hur ska vi få ihop resurser till vårtgemensamma bästa? Den lägger i stället bevisbördanpå de olika skatteobjekten, dvs. människor och före-tag och frågar sig: Varför ska hon eller han inte be-skattas? Varför ska det ena eller andra företaget intebeskattas? När då dessa skatteobjekt inte kan argu-mentera för sin sak blir de överkörda av regeringen.Starka argument mot vissa skatter har t.ex. inte sak-nats. Men tydligen har de drabbades röst inte varittillräckligt stark.Fru talman! Jag tänker t.ex. på fastighetsskattenoch arvsskatten. Människor ser sig tvungna att säljasitt hem som de under sparattill med ambitionen att bo i ett eget finansierat hem.Änkor eller änklingar har med de nya taxeringsvärde-na inte längre råd att ärva sin makes eller makas delav bostaden utan måste sälja den.Fru talman! Företrädare för regeringen har vid ettflertal tillfällen konfronterats med fall där arvsskattenpå grund av just de höjda taxeringsvärdena sexdubb-lats för en maka eller make. Vår finansminister sva-rade vid ett sådant tillfälle att han inte har noteratnågra sexdubblade intäkter från arvsskatten. Jag frå-gar mig: Är det allt som medborgarna är för finans-ministern - bara skatteobjekt som i medeltal intebetalar skatt? Även om dessa orimliga effekter i arvs-skatten drabbar endast ett fåtal människor så är detilla nog.Regeringen fortsätter att diskriminera t.ex. äktamakar och sambor med barn. Den vidhåller att fribe-loppen i förmögenhetsskatten ska vara lägre för justdessa grupper. Varför ska ett familjelivstraffbeskattas på det här sättet? När man nu konstru-erar en ny begränsningsregel i fastighetsskatten sådiskriminerar regeringen återigen även de gifta ochsamborna med barn.Andra orimliga skatter som drabbar de flesta i vårtland är de inkomstskatter som medborgarna dras med.Det är ett olustigt sammanträffande att just det partisom kallar sig uppnått bland de högstabeskattningarna i vår värld av just arbetare.Höginkomsttagare i betalar hög skatt.Men höginkomsttagare i andra länder betalar ocksåhög skatt. Skillnaden mellan höginkomsttagaresskattetryck i och i andra länder är inte alls såpåtaglig som skillnaden mellan låginkomsttagare iSverige och i andra länder. Skattetrycket i ärinte alls så progressivt som regeringen vill få oss atttro att det är.Vad är det då som sker, fru talman? Är det så attlåginkomsttagarnas skatter transfereras till högin-komsttagarna i något slags omvänd ? Som vi hörde slipper aktie-miljardärer skatt, och utländska experter subventione-ras också. Men höginkomsttagarna betalar tillräckligtmed skatt.Fru talman! Snarare är det så att låginkomsttagar-na sent omsider får tillbaka en del av sina skattepeng-ar på omvägar i form av bidrag. Man får tillbaka sinapengar, men man förväntas med tacksamhetta emot de pengar som man själv har tjänat in ochbetalat i skatt. Med dessa bidrag kan politiker styramänniskor. Man kan styra hur människorna ska booch hur de ska arrangera sin barnomsorg.Ska vi politiker bestämma över människors var-dag? Ska politiker bestämma hur heltidsarbetandemänniskor ska bete sig för att kunna få ihop en in-komst som tillsammans med bidrag kan utgöra enfullgod sådan? Naturligtvis inte.Ändå är det så i att ett stort antalheltidsarbetande människor inte kan leva på sin egenlön. För många upplevs detta som direkt förnedrande,när man t.ex. behöver förklara för sina barn att peng-arna inte räcker till. Paradoxalt nog tjänar just dessamänniskor gott och väl ihop tillräckligt mycket peng-ar för att kunna leva ett gott liv på egen lön. Meninkomstskatt och arbetsgivaravgifter reducerar derasdisponibla inkomst så till den grad att friheten berö-vas dem. Med de hårt beskattade arbetsinkomsternaska man sedan betala även för mat och kläder, som isin tur beskattas.Fru talman! I har en tvåbarnsfamilj över50 % större disponibel inkomst än i . I ytterli-gare 15 av världens länder har barnfamiljer mer attröra sig med än i . Svenska bostadsbidrag ochbarnbidrag är således i detta sammanhang små plåsterpå såren.Kristdemokraterna föreslår en omfattande in-komstskattesänkning bestående av etthöjt grundavdrag till , en skattereduktion förlåg- och medelinkomsttagare och ett förvärvsavdragpå 5 %.Kristdemokraternas förslag om höjda grundavdragkommer även pensionärerna till del ,då det nya pensionssystemet träder i kraft. Det gerdärmed samtliga pensionärer en skattesänkning på250 kr . föreslår vi därförockså ett höjt pensionstillskott med för depensionärer som har lägst pension.Fru talman! kan ha en tuffare periodframför sig än någonsin landet någonsin haft. Krist-demokraterna anser därför att viktiga skattesänkning-ar behöver ske för att den svenska ekonomin skakunna bli mer dynamisk. Regeringens åtgärder för attmöta en lågkonjunktur är helt otillräckli-ga.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag ska bara ställa en kort fråga i an-slutning till den ganska intressanta inledning somKenneth hade här. Han tycker att vi beskattararbetare - som han sade - i det här landet orimligthögt. Men det gäller inte höginkomsttagare, sade han,utan för dem är det mer jämförbart i andra europeiskaländer.Jag vill ställa en fråga till . Ni villju ändå avskaffa den s.k. värnskatten. Jag skulle viljaha en kommentar till det. Varför lägger ni fram dentypen av förslag? Och hur ser ett eventuellt framtidasamarbete med ut? vill juverkligen ta bort hela statsskatten inom loppet avnågra år.Anf. 77 () replik:Fru talman! Det råder ingen tveksamhet i mittparti om att vi vill ha en total beskattning på . Idet sammanhanget är det för oss en självklarhet att tabort den högre värnskatten.Ett samarbete med skulle inte besvä-ra oss nämnvärt mycket, utan det skulle snarare kän-nas som en glädje. Vi ser gärna att ännu fler partierkommer med i en eventuell borgerlig regering fram-över. Det råder absolut ingen tveksamhet om att viska kunna samarbeta.Anf. 78 () replik:Fru talman! Jag blev kanske inte så klok på detsvaret.Kenneth tog upp exempel från ,och menar att en barnfamilj där får si och så mycketmer kvar av sin lön jämfört med vårt land. Men hur ärdet med trygghetssystemen? Hur stor del av lönenmåste man använda för att ta privata försäkringar ochbetala sjukvårdskostnader och andra saker? Det var judetta som jag berörde i mitt anförande - det är svårtatt bara använda en variabel när vi ska jämföra situa-tionen i olika länder.Vad har för kommentar till detta?Och vad händer med trygghetssystemen i vårt land?Kenneth hänvisade förut till t.ex. bostadsbidragoch barnbidrag. Vad händer med de trygghetssystem-en vid en eventuell fyrpartikoalition?Anf. 79 () replik:Fru talman! Vad beträffar så har jag ominte varit mantalsskriven där åtminstone ganska goderfarenhet av landet efter att ha varit där ett bra tag.Den kontakt jag har med landet vittnar inte på någotsätt om att befolkningen, oavsett om man är hög- ellerlåginkomsttagare, lider någon större nöd av den lågabeskattningen. Det är rimliga nivåer. Man har råd attbetala både en privat sjukförsäkring och pensionsför-säkring i landet. Jag tycker att det är någonting somockså vi borde eftersträva. Det ska finnas utrymmeför mer privatisering inom sjukvården.Avslutningsvis vill jag säga till vi inte ser något samröre mellan hög skatt och högvälfärd. I replikskiftet med fick vi höra att högskatt är någonting som kan ställa sigbakom. Vi ser absolut inget samband mellan högskatt och hög välfärd. Det finns ingenting som pånågot säger att det blir en god skola därför att manplockar in höga skatteintäkter. Vi tycker att det skavara de enskilda medborgarnas rätt att själva väljadetta. De får också råd att finansiera det genom att visänker skatten. På det sättet tror jag att en borgerligregering kommer att vara mer välbehövlig för detsvenska folket i framtiden.Anf. 80 ():Fru talman! De sociala och regionala klyftorna harökat väsentligt i . Detta harskett i en period då vi har haft en god konjunkturellutveckling både i vårt eget land och i vår omgivning.Det torde väl inte råda någon som helst tvekan om attdet är regeringspartiet och samarbetspartierna sombär huvudansvaret för denna utveckling.Nu befinner vi oss av allt att döma i ett läge därhögkonjunkturen viker. Vi är på väg in i någontingsom förefaller kunna bli en lågkonjunktur vars djupoch längd vi naturligtvis ännu inte vet så mycket om,men som ändå är lite illavarslande.Vi har bittra och värdefulla erfarenheter krisår. Den krisen grundlades i allt väsentligtunder 80-talet, men den hade också rötter både i 60-och 70-talet. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi ärmedvetna om detta. Om vi inte hanterar den närmasteframtiden med ödmjukhet och försiktighet och bäross förnuftigt åt riskerar vi att hamna i en situationsom kan komma att likna 90-talet.Därför präglas politik av måttfullaskattesänkningar. Det leder till en hård prioriteringmellan alla de förslag till skattesänkningar som fram-förs i den allmänna debatten. Vi strävar framför alltefter att sänka skatter som hämmar tillväxten. Vi villockså använda skatteinstrumentet för att komma tillrätta med de sociala och regionala klyftorna. Det härstår i överensstämmelse med vår allmänna strävan attanvända de begränsade möjligheter som står tillbuds till förbättringar för dem som bäst behöver detoch inte för dem som enskilt eller via starka organi-sationer skriker högst i den allmänna debatten.Lena Ek har tidigare under den här debatten ex-emplifierat detta. Jag ska bara ge ett exempel på ut-giftssidan som belyser den principiella strävan som vihar. Det är att vi i första hand höjer golven i social-försäkringssystemen innan vi använder resurser föratt höja taken i samma system. Det är ett exempel påförbättringar för dem som bäst behöver det.På skattesidan har våra prioriteringar lett fram tilltre stora sjok. Det är sänkt och rättvisare fastighets-skatt. Den ska bli rättvisare framför allt genom gör förfarandet för att bestämma taxeringsvärdeträttvisare.Det andra är sänkta arbetsgivaravgifter för småfö-retag enligt samma modell som vi genomförde underden förra mandatperioden.Det tredje är sänkt inkomstskatt för låg- och nor-malinkomsttagare.Juvelen bland dessa tre prioriteringar är inkomst-skatteförslaget. Det tar sin utgångspunkt i att Sverigeav allt att döma har världens högsta skattetryck förlåga arbetsinkomster. Det är inte ovanligt att det ilåga inkomstlägen ger marginaleffekter, dvs. densammantagna effekten av högre skatt och missadebidrag vid en inkomstökning, på . Det ärganska naturligt att det hämmar arbetsviljan om manser att man har kvar per hundralapp i ökadinkomst brutto. Till det ska läggas att när man gårfrån bidragsinkomst till arbetsinkomst leder det i deallra flesta fall per automatik också till ökade kostna-der i form av mathållning, resor till och från arbeteoch slitage i olika hänseenden. Vi kan konstatera attav dessa har åtminstone hälften, iblandkanske mer än så, försvunnit. Det är alldeles uppen-bart att detta hämmar arbetsviljan, och därmed ocksåtillväxten.Det är därför vi har valt att satsa så hårt på justdetta inkomstskatteförslag där huvudingrediensernaär tre komponenter. Det handlar om en skatterabatt på10 lika för alla, oavsett om det gäller inkomstfrån förvärvsarbete, pension eller från andra bidrags-system. Därtill lägger vi en förvärvsrabatt på upp till10 . Jag talar nu om ett fullt genomförande avdet här systemet. Det här tillkommer alltså enbartdem som har en inkomst ifrån förvärvsarbete, anting-en det är från lönearbete eller från näringsverksamhet.Den tredje komponenten är en barnrabatt på 1 200 krper barn och år.Det här ökar självbestämmandet för den enskilde.Det minskar de sociala klyftorna. Det är delvis själv-finansierande eftersom det minskar bidragsutgifternaför samhället för såväl arbetslöshetsförsäkringen somsjukförsäkringen, bostadsbidragen och socialbidra-gen. Det här medverkar också på ett väldigt effektivtsätt till att motverka de regionala klyftorna eftersomdet är i utsatta regioner som de sociala klyftorna ärsom störst. Om vi motverkar de sociala klyftornamotverkar vi med automatik också de regionalaklyftorna. Det ökar dessutom det kommunala självbe-stämmandet eftersom det kommunala skatteunderla-get ökar. Det är alltså mycket medvetet utformatframför allt på individnivå, men också på kommunni-vå, för att leva upp till devisen: Ge åt dem som bästbehöver och inte åt dem som skriker högst!Anf. 81 () replik:Fru talman! Jag hörde bl.a. sägaatt måttfullhet skulle vara ledstjärnanär det gäller skattesänkningar. Då tänkte jag ställanågra frågor på temat den tänka fyrpartikoalitionensom ni pratar om.Sedan något år tillbaka skriver ju ni gemensam re-servation i det här betänkandet angående den ekono-miska politiken - inte angående skattepolitiken, menden ekonomiska politiken. läste vi också påDN Debatt vad man skulle kunna kalla en gemensamprogramförklaring.Rolf Kenneryd poängterar ju här väldigt oftaorättvisorna mellan stad och land. Jag skulle viljafråga: Tror att er politik över huvudtaget kommer att få några avtryck vid en eventuellkoalition mellan era fyra partier när det gäller sats-ningar på glesbygdsområden och när det gäller sats-ningar enbart på låginkomsttagare? Jag ställer frågan,därför att när man läste debattartikeln vardet inte speciellt mycket som skrevs om just regionalobalans eller om låginkomsttagare. Det var andrasaker som man skrev om. På något sätt skulle mankunna sätta en rubrik på era gemensamma skrivning-ar, och det är Sänk skattetrycket. Jag skulle vilja haRolf Kenneryds kommentar till dels den reservatio-nen och dels den debattartikeln.Anf. 82 () replik:Fru talman! Jag ska gärna bidra med det.Det korta svaret på den framställda frågan om vikommer att sätta något avtryck i en eventuell gemen-sam borgerlig politik är Ja.Men med ett lite längre svar är jag naturligtvismedveten om, precis som jag utgår från att MarieEngström är - med den erfarenhet vi båda har frånsamarbete med andra partier - att det allra bästa föratt få igenom våra respektive idéer naturligtvis voreatt vi har egen majoritet. Och och jagtorde kunna bli överens om att det torde vi inte upp-nå, vare sig från sida eller från Cen-terpartiets sida.Jag har emellertid hyggliga förhoppningar om attdet som jag har kallat juvelen i våra skatteförslag,nämligen inkomstskatteförslaget, kommer att relativtomgående kunna realiseras efter ett regeringsskiftenästa år vid . Det tar sin utgångspunkt iatt det ju faktiskt är det som vi mellan de fyra partier-na är mest ense om behöver göras. Vi har olika tekni-ker för detta, och jag har mycket goda förhoppningarom att när vi väl får detaljstudera det här gemensamtså kommer den teknik som vi har valt att vara stom-men i det som kommer att bli det gemensamma för-slaget.Det framgår ju av den här reservationen till detbetänkande som vi diskuterar , att det är det förstasom ska göras. Sedan står det om saker som ytterliga-re behöver göras, men då har vi ju tid på oss.Anf. 83 () replik:Fru talman! Bara för att förtydliga lite vad jagpratar om ska jag ta två konkreta exempel, eller kan-ske snarare ställa två konkreta frågor. För det första:Kommer att bidra till att statsskattensänks? För det andra: Det här med sänkta arbetsgivar-avgifter var en av de viktigaste bl.a. regionalpolitiskafrågorna, som sade förut. Tror RolfKenneryd att den sänkningen ska kunna finansierasgenom höjda skatter på utsläpp av kväveoxid ochkoldioxid i industrin och höjd skatt på förbränningoch deponi, som det står i er avvikande mening? I ochför sig kan jag ha all respekt för det miljöengagemangsom visas upp, men tror att det kom-mer att bli en framkomlig väg att utforma miljöskat-terna på det sättet inom ramen för den här fyrpartiko-alitionen?Anf. 84 () replik:Fru talman! När det gäller den fråga vi just dis-kuterade har jag redan angivit att det kommer att bliförstahandsåtgärden att sänka inkomstskatten för låg-och normalinkomsttagare. Om det därutöver ochinom rimlig tid finns utrymme för en sänkning ocksåav statsskatten har vi sagt oss att det är möjligt att vikan medverka till det, men vi driver inte den frågan.När det gäller möjligheterna att i en borgerlig re-gering åstadkomma den arbetsgivaravgiftssänkningsom vi har föreslagit ska jag ärligt medge att det serjag inga förutsättningar för inom den närmaste man-datperioden, om jag ska basera denna bedömning påde motioner som mina borgerliga kolleger har avgivit.Vi driver det ändå, därför att vi tror att det är rätt ochdärför att vi tror att vi kommer att få rätt och att vikommer att få förutsättningar för en politisk majoriteti denna kammare på lite , hur nu än dennamajoritet ska kunna komma att se ut.Jag har avslutningsvis noterat att ett genomgående tema i sina repliker till de bor-gerliga företrädarna i den här talarstolen, och det ärhur vi ska kunna samarbeta - eller rättare sagt, hur viinte ska kunna samarbeta. Jag vill bara poängtera attdet ju är ett dilemma som vi alla lever med. Jag harockså kunnat notera att det är ett problem som MarieEngström, och för den delen även Per ochandra partikamrater, lever med även i Vänsterpartiet.Icke desto mindre har vi ju anledning att driva våraegna frågor, både i den här kammaren och i denkommande valrörelsen.Anf. 85 ():Fru talman! var vi ett antal som be-sökte IVA för att bl.a. lyssna på några intressantaföredrag, och innan föredragshållarna kom beskrevordföranden i i sitt inledningsanförande hurvåra inlägg här i kammaren borde kunna förbättrasgenom att vårt tal förstärks med vackra bildspel påväggen här bakom, och det är väl ingen tvekan om attdet skulle förhöja framställningen. Det är väl så attnär vi är ute i landet och håller föredrag på olikaställen är det väl fler än jag som använder sådanahjälpmedel för att lätta upp tillställningen. får ni istället tänka er bilderna och rubrikerna för Folkparti-ets skattepolitik.Den är en skattepolitik som vi vill ska leda till atttiteln på en bok som skrevs av enskattetjänsteman i ska bli verklighet. hette och var glad.Det är då ett skattesystem som vi tror accepterasav befolkningen. Politik handlar ju om att prioritera,och det gäller både i valet mellan olika offentligautgifter och hur vi ska få in pengarna. Det är ju själv-klart, eller borde åtminstone vara det, att alla var försig väl motiverade önskemål om fort-satta, nya eller höjda offentliga utgifter inte kan till-godoses, och det är ju då vår skyldighet som politikeratt redovisa vad vi vill. Det gäller ju också de offent-liga inkomsterna, det vi pratar om nu; skatterna. Detfinns många väl motiverade önskemål om sänktaskatter.Det är inte så konstigt i ett land med industrivärl-dens högsta skatt att där snart sagt varje bransch,varje företag och varje verksamhet kan visa att de bärpå en ryggsäck av högre skatter än motsvarande verk-samhet i andra länder, och det missgynnar ju Sverigei konkurrenshänseende.Det är inte minst viktigt nu när vi går in i en säm-re konjunktur med lägre skatteintäkter och risk förhögre utgifter att kunna prioritera. Högkonjunkturensglada dagar är över, och regeringen har inte för-berett svensk ekonomi för sämre tider. När konjunk-turerna gick upp och skatteintäkterna ökade lovaderegeringen glatt ut nya åtaganden, åtaganden som blirsvåra - möjligen omöjliga - att infria nu när lågkon-junkturen står för dörren. Inte minst varväl en köpfest som kan komma att stå oss dyrt om deförslagen får genomföras.Folkpartiets skatteprioriteringar är klara.