prot · GP0916 · 2001-10-23 00:00:00 — Jag vill då höra vilka kon-takter statsrådet har tagit med försvarsministern ochjustitieministern för att man ska få en samsyn mellanolika myndigheter och polis när det gäller ka-tastrofberedskap.Anf. 60 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att jag jusitter i regeringen tillsammans med de berörda mi-nistrar som det frågades efter här. Självfallet sitterinte jag på mitt rum och funderar och så sitter deandra på sina på sina departement och funderar, utanvi har haft gemensamt arbete runt TETRA, har detfortfarande och kommer att fortsätta att ha det. Jagvill betona det: Det här är inte åsikt,utan det är regeringens överväganden som jag harredogjort för.Jag kan delvis - jag ska försöka specificera detta"delvis" - också förstå kritiken och den otålighet somframför allt och gavuttryck för. Men jag vill understryka: Detta betyderinte att regeringen, som jag tror att det, har kastat in handduken. Jag vill under-stryka att det inte är på det sättet. Jag vill upprepa enmening som fanns i svaret: "TETRA-systemet kom-mer att införas i etapper." Det är ett mycket tydligtuppdrag som också ingår i det fortsatta arbetet.Jag vill också återigen understryka behovet avdetta. Förvisso är vi flera här som har diskuterat dettabåde en och två gånger i kammaren. Men till dehemska erfarenheterna från Estonia och Malexanderkan vi nu också lägga kravallerna i , och detunderstryker de brister som finns i dagens system.Det råder ingen tvekan om behovet av att skapa dettasamlade system.Detta behov finns inte minst, som många har ut-tryckt det, hos polisen. Därför är regeringens inrikt-ning att det ska bli ett TETRA-system och någon-stans, jag ska försöka förklara varför, måste vi på-börja det systemet. Eftersom det inte har gått att nu fåfram en fullständig finansiering för ett nationellt,riksomfattande system är det naturligt att man börjaratt bygga systemet och gör det hos polisen. Eftersomdess behov ligger närmast i tiden är det mycket rim-ligt och lämpligt att polisen inleder.Det ingår också i uppdraget till polisen och tillförhandlingsmannen att systemet ska byggas så attdet går att utgå ifrån. Detta ska alltså vara början påett nationellt, rikstäckande system.Det enda ärliga svaret på varför detta har tagit så-dan tid är det som antyds i svaret: De olika intressen-terna har av olika skäl inte varit beredda att i nulägetlåsa sig för beställningar. Det har gjort att man väntatut varandra. Det har också gjort att leverantörerna isin tur har väntat ut beställarna, eftersom det i grun-den handlar om ekonomi, inte om behov.Det vi pratar om är ju inte det statliga system somman har valt i . Vi pratar om ett system därkostnaden är åtskilliga miljarder - hur många kanman tvista om, men det är åtskilliga miljarder vi dis-kuterar. Därför kommer, och det har varit klart helatiden, ett fullt utbyggt, landstäckande TETRA-systematt ta tid, oavsett om regeringen skulle fatta ett annatbeslut . Målet är att få ett gemensamt och land-stäckande system.Uppdraget till förhandlingsmannen är betydligttydligare när det handlar om att föra diskussioner medde berörda intressenterna. Dessa är inte bara statligamyndigheter; det vill jag betona. En särskild svårighethar legat i att räddningstjänst och hälso- och sjukvårdär mycket stora potentiella användargrupper menligger på en annan nivå, nämligen ute på kommuneroch landsting. Det är än mycket oklart hur för-utsättningarna för finansiering av systemet på dennivån kommer att kunna se ut.Med de begränsade möjligheter som finns i dagtycker jag att detta är att gå från en stor otydlighet lite mindre otydlighet, nämligen att systemet bör-jar byggas, att polisen gör det på ett sådant sätt att vikan utveckla det till ett nationellt system och att för-handlingsmannen får bistå regeringen i fråga om hur.TETRA ska byggas!Anf. 61 ():Fru talman! underströk att regeringen min-sann inte har kastat in handduken. Nej, det förstår jag.På en punkt har ministern alldeles rätt, om jag tolkarsvaret som ministern gör, nämligen att vi ska fortsättasatsa på att bygga ut det här TETRA-baserade radio-kommunikationssystemet. Vad jag sade var att på enpunkt har regeringen kastat in handduken - och detmå man tolka hursomhelst - och det är att man intehar kunnat hitta en finansiering. Man kan inte anvisaen finansiering i den budget som har lagts fram,vilket ministern faktiskt lovade för några veckorsedan i ett annat svar till en annan interpellant. Detkan vi alltså vara överens om. Sedan kan vi tolka dethur vi vill - och kritisera det också, måhända.Vad jag vill repetera - inte bara för ministern, förministern är väl förtrogen med detta, men kanske fören och annan som lyssnar eller som läser våra proto-koll - är detta: 15 000 poliser, 16 000 verksammainom kommunernas räddningstjänst, 1 500 tullare,1 000 verksamma inom ambulanssjukvård och akut-sjukvård, flera hundra kustbevakare, nära 8 000 an-ställda inom svensk elförsörjning och många, mångadärutöver, inte minst inom försvaret, har behov av ettdriftsäkert och störningssäkert flervägskommunika-tionssystem. Detta är alltså ett behov som är så passdokumenterat i statliga utredningar, i betänkandenfrån utskott, i regeringens egna övervä-ganden, från , från Landstingsför-bundet och från flera andra organisationer att närfrågan väl åter landar hos dessa hur de ska vara med idet här kan det inte vara någon överraskning.Det är klart att kommunernas räddningsväsenden,ambulanssjukvården, tullen, polisen, försvaret, län-salarmcentralerna m.fl. ska vara med och bekostadetta system. Det måste framstå som fullständigt klartnär man väl har bestämt sig för att bygga ut. Och dåär det via avgifter man betalar. Kanske kan man ibotten ha en lockande statsgaranti, det vet man juinte, för att få i gång detta. Det här är nämligen ettpublic safety-system som har arbetats fram av EU ochsom byggs ut i våra grannländer. Vi kan inte avvika.Vi måste följa den vägen, och det är bra att regering-en säger det.Jag är dock bekymrad över att man startar inomden polisiära verksamheten, som minsann inte harvisat särskilt stora överskott. Det ska man ändå erinraom. Det var väl länge sedan polisen visade någotdriftöverskott, vad jag kan erinra mig. Snarare har detvarit tvärtom: ständiga underskott. Ändå ska polisenåta sig att bygga ut TETRA-systemet i ,och Malmö.Då frågar jag än en gång: Har ministern försäkratsig om att departementet har anvisat sådana medel tillRikspolisstyrelsen att man klarar av detta? Och omdet är så, kan vara operatör? Vilkamaster ska man använda? Ska man hyra in sig påTeracoms mastnät och använda det? Eller Telias?Eller Europolitans? Eller ska man bygga egna? Attbygga egna måste ju kosta betydligt mer än att hyra insig på dem som redan finns. Hur är det tänkt att ge-nomföras? Det vore otroligt intressant för den härkammaren, för försvarsutskottet, för justitieutskottetoch för andra intresserade att få reda på konkretadetaljer i egna utbyggnadsplaner.Anf. 62 PER ():Fru talman! Jag ska inte pressa ministern på likamycket detaljer, i och med att jag inte är detaljernasman i alla delar. Jag kan tycka att det är rätt skönt atthålla mig till principerna.Jag tycker att det här med TETRA är en sorglighistoria. Den har pågått så väldigt och vihar haft så många katastrofala situationer att vi bordeha kommit i land med den här frågan för länge sedan.Jag kan respektera att ett statsråd förlorar en budget-förhandling med finansministern. Det finns nog ingetstatsråd som inte har gjort det, för övrigt. Men dethindrar inte att behovet av att få i gång det här sys-temet är oerhört stort. Och det räcker inte med barastorstäderna. Det händer katastrofer och stora olyck-or, och flera av dem som vi har nämnt har ju inträffatutanför storstadsområdena.Det gäller då att klara den här samordningen, ochäven kostnadsfördelningen. Jag kan då tycka att maninte bör stanna vid att göra hela denna investeringöver statsbudgeten, om det nu är svårt att kommaunder utgiftstaket. Det vore ju i så fall inte den förstainvestering som skulle göras genom att man i principleasar och betalar användaravgifter från alla de olikasamhällsnyttiga funktionerna, efter en upphandlingom vad kostnaden ska vara för att använda detta. Pådet sättet kunde man komma fram och få ett rikstäck-ande, fungerande system inom överskådlig tid. Fördet räcker som sagt inte med storstadsområdena. Dåhar vi kvar exempelvis polisens fem olika systemmed fem olika terminaler som man ska släpa med sigför att kunna kommunicera med alla de olika former-na av samhällsnyttiga funktioner.För mig är TETRA-systemet extra viktigt medtanke på de gränsöverskridande problem vi kommeratt få i allt större utsträckning med öppna gränser,gränsöverskridande smuggling, gränsöverskridandebrottslighet, räddningsoperationer och mycket annatsom bör kunna fungera inom ett och samma system.Där är TETRA-systemet i nuvarande lösning överläg-set de befintliga lösningar vi ser på olika håll runtom ivärlden och i Sverige.Jag vill därför fråga statsrådet: har maninte gått på leasinglösningen för att komma fram tilldetta beslut? Det är lätt att läsa statsrådets egna parti-kamraters olika ganska desperata brev. Jag tänker påIlmar Reepalu i , och på Statskonto-ret som alla ropar på handling.Jag förstår som sagt finansieringsproblemet, mendet borde kunna kringgås med brukaravgifter. Ävenom det är svårt att förhandla är en långt tid attförhandla på, i synnerhet när man har så stora, allvar-liga problem som , Estonia, Göteborgm.fl. Det är stora, allvarliga händelser där systementotalt vägrat att fungera på ett elementärt sätt.Anf. 63 ():Fru talman! Jag ska inte upprepa alla argumenten.Polistidningen har kommit . Det som står därhar ni ju tagit upp, så det upprepar jag inte. Det fram-går helt riktigt att det är kaos.Jag har bara två saker jag kort vill ta upp.Det är dyrt, ungefär 6 miljarder. Det förekommerlite olika siffror. Det är mycket pengar. Men fråganär: Vad är kostnaden för alternativen? Den är minstlika stor. Vi är ändå tvungna att ha någonting. Detkostar också, driften kostar. Den kostnadenmåste kunna spridas. Jag tror att det måste gå att lösafinansieringen.Slutligen skulle jag vilja tolka det som en tydligavsiktsförklaring. Att man börjar i etapper är ingetsensationellt. Det gör man faktiskt i och Fin-land också, om jag ska vara ärlig. Det viktiga är justatt vi får det klara och tydliga svaret att det här skagenomföras, för det finns inget alternativ. Vi har ingetannat än TETRA att välja på, såvitt jag förstår. Erics-son har inget system som passar. Det är min poäng.Anf. 64 ():Fru talman! Jag vill bara till det jag sade tidigarelägga att det ytterst måste vara staten som är vår ga-rant mot sårbarhet och katastrofrisker. Det finns fak-tiskt ingen annan, oavsett hur vi har organiserat rädd-ningstjänsten och oavsett hur sjukvården är organise-rad. När det händer något riktigt allvarligt kan det intevara någon annan än landets regering som ytterst äransvarig.Man kan inte vänta på att det ska inträffa någon-ting. Det är det som är behovet i det här samman-hanget. Det är en riskbedömning. Det kan faktisktinträffa saker. De kan inträffa . Vi kan tyvärrinte säga att vi kan vänta med att göra någon-ting. Vi måste ha en beredskap , och det är faktisktingen annan än staten som kan svara för den säker-heten.Anf. 65 Statsrådet ():Fru talman! Jag ber om ursäkt för att jag inte hannsvara på alla frågor i första om-gången. Jag vill bara betona att en av frågeställning-arna handlade om lagstiftningen. Frågeställaren ärsäkert bekant med att för entid sedan också fick i uppdrag av regeringen att tafram underlag för hur lagstiftningen ska se ut för attmöjliggöra denna upphandling och användandet avsystemet på detta sätt.Beskrivningen av att vi behöver se över lagstift-ningen är helt riktig. Jag vill nog ändå påstå att bit förbit, även om man kan och ska ha synpunkter på tidoch omfattning, undanröjs nu hinder för att kunnabygga upp det nationella system som staten och ingenannan kan och måste ta ansvar för.Det är inte som Per uttryckte det attregeringen skulle tycka att det räcker med storstäder-na. Han svarade själv indirekt på frågan. Det är enbörjan, men självfallet inte det som är slutpunkten.Det har det inte varit på hela tiden.Jag kan nog inte uttrycka det bättre än de litekryptiska formuleringar som jag har försökt att an-vända. Jag tror att alla här förstår vad det är jag avser.Efter den mycket långa och noggranna genomgångenav läget som regeringen har gjort har vi funnit att detjust nu inte har gått att finansiera den breda utbygg-nad av TETRA som var tanken. Ett system måste nubyggas upp stegvis och det ska också ske. Det börjarmed polisen. Självfallet har de resurserna för att möj-liggöra detta.Uppdraget till förhandlingsmannen och det bi-stånd som Statskontoret ska ge syftar till precis detregeringen nu uttalar och som kommer att finnas ibeslut eller nästa, att möjliggöra ettnationellt system. Det blir inte hela systemet somupphandlas på en gång, utan vi får ta det i etapper.Även om vi skulle fatta ett helt beslut , skulledet ändå ta , vill jag säga till , att genomföra detta. Det handlar inte om att vi skulle kunna ha detta nationella system, utandet tar tid.Jag beklagar att det har tagit . Den kri-tiken tar jag på mig å regeringens vägnar. Men harvi också övervägt de möjligheter som leasingförslagoch annat har inneburit. Men inte heller med dessaöverväganden har det varit möjligt att ta fram ettnationellt och heltäckande beslut om hela systemet idag.Det blir ett tydligt beslut om att detta är början, attdet ska bli ett TETRA-system. Jag beklagar att dethar tagit . Men handduken ligger inte inka-stad, den ligger virad om alla oss som svettas meddetta och hoppas att det inte tar innan vi kanha tagit fler steg än polis- och storstadsbeslut nu in-nebär.Anf. 66 ():Fru talman! Jag gillar fighting spirit. Man ska intekasta in handduken bara för att man har fått stryk aven finansminister. Man kommer naturligtvis igen.Nästa interpellation blir till justitieminister ,som förresten sitter här i salen. Jag ska ställa frågansom inte svarade på, nämligen hurRikspolisstyrelsen ska finansiera utbyggnaden iMalmö, och . äger ThomasBodström inte någon rätt att delta i den här debatten,men ungefär så kommer nog interpellationen att for-muleras.Den senaste fjortondagarsperioden har det pågåtten mycket intensiv debatt på . Det har varit många inlägg, flerafrån människor med stor insikt i problematiken, frånpolisen, från , från berörda myndig-heter och verk. Ett av dem är intressantare än andra.Det är Post- och förre generaldirektör,tillika Datainspektionens förrförre generaldirektör som minsann sågar den s.k. radiokommunika-tionen jäms med fotknölarna. Han kallar den t.o.m.nödradio och blandar ihop begrepp så att man häpnar.Jag förutsätter att ministern har sett debattinlägget,annars kan hon få den i kopierad form. Det är intres-sant läsning.Jag vill i stället repetera vad andra debattörer harsagt och vad Kommun- och Landstingsförbundensäger i sitt yttrande till regeringen:1. Man måste ha medborgarnas trygghet som led-stjärna.2. Man måste ha ett landstäckande system, oavsettvar man börjar, i glesbygd eller storstad.3. Man måste ha snabba beslut.4. Man måste ha ett starkt statligt engagemang.Utan ett starkt statligt engagemang när det gällerkravspecifikation, samordnandefunktion och kallan-det till mötena blir det inget system. Det är därför jagär tveksam till att det är sak attbörja.Anf. 67 PER ():Fru talman! Jag är fortfarande naturligtvis intenöjd med svaren och det kommer jag inte att bli förr-än jag har sett det hela komma i sjön. Det kanske ärföga överraskande efter alla de debatter som har hål-lits i frågan.För mig hade det varit bra om vi hade kunnat fåett beslut om en helhetslösning och en tidtabell fördess genomförande med tanke på investeringar frånalla andra intressenter, som kan tvingas till nödlös-ningar i brist på tidtabell.Jag kan respektera att det inte finns pengar till denfulla investeringsvolymen. För mig hade det därförvarit naturligt att inrikta mig på leasingdelen, sominte heller tickar ut med full kraft när det gäller peng-ar , utan först vartefter man börjar brukasystemet och har byggt ut det fullt ut.Jag är väl medveten om att det tar år att bygga utett sådant system. Det gör det än angelägnare attkomma till skott i ett tidigt skede. Med tanke på demånga intressenter som finns i alla samhällsnyttigafunktioner med den typen av kommunikationer måstede veta vad som gäller och hur de ska göra sina dis-positioner inför framtiden.Jag kan därför bara hoppas att denna debatt möjli-gen leder till att blåslampan är fortsatt tänd och att viska kunna se en tidtabell från regeringen för fullföl-jandet av ett fungerande radiosystem för dessa sam-hällsnyttiga funktioner, så brett som möjligt, så ef-fektivt som möjligt - inte minst med tanke på dehändelser som har varit den senaste månaden och somjag tyvärr befarar att vi kommer att få en uppföljningav.Anf. 68 Statsrådet ():Fru talman! Jag ska hålla mig relativt kort. Jag haren känsla av att vi återkommer till frågan. Jag hoppasatt vi ska göra det, men kanske på ett annat sätt änvad som har varit möjligt i dag.Med anledning av inlägg villjag till protokollet säga att jag inte har sagt att jag harfått stryk av finansministern i denna fråga, utan det ärkammarens ledamöter som har sagt det. Jag har härsjälvklart lämnat regeringens samlade bedömning.Jag har med intresse läst inläggen i Dagens Indu-stri. Några av dem nådde mig när jag för några dagarsedan var i och diskuterade med brandmänoch räddningsledare om brister i kommunikationenhos dem och vad det ledde till när det gäller händel-serna vid World Trade Center.Frågan är inte mindre aktuell , den är meraktuell. Jag vill, med lite självdistans, påstå att ävenom jag hade önskat att vi hade kommit längre ser vinu en början på ett nationellt utbyggt TETRA-system.Regeringen behöver inte bli jagad av le-damöter av den anledningen. Jag ska seöver hur uppdraget är formulerat till förhandlings-mannen efter denna diskussion, om det går att göradet tydligare och om det går att lägga in tidsplaner.Det är det många - inte minst ochPer - som har frågat efter. Jag kännerblåslampan, och jag hoppas att vi återkommer på ettkonstruktivt sätt. TETRA-system behövs i hela lan-det.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 2001/02:24 om in-tegrations- och flyktingpolitikenAnf. 69 Statsrådet ():Fru talman! har frågat om vilketunderlag jag ämnar lägga fram för att underbygga ettmig tillskrivet påstående om att "skulden till flykting-och integrationspolitikens haveri var inte naiva politi-kers, utan skulden var den attityd som förekommerhos medelålders vita män".Först och främst: har missat enhel del av vad jag faktiskt sade i den TV-intervju hanuppenbarligen hänvisar till. Vad jag sade var att "vårtflyktingmottagande är under all kritik". Jag sadeockså att det är nödvändigt att bryta "det vita, medel-ålders, heterogena, manliga " om vi ska kunnaåstadkomma förbättringar.Det jag ville peka på var att människor i Sverigemed utländsk bakgrund alltför ofta möter stängdadörrar när de försöker ta sig in i det svenska samhäl-let, t.ex. på arbetsmarknaden. Dessa dörrar hålls oftastängda av arbetsgivare med värderingar och attitydersom har sin grund i andra förhållanden än de sområder i dagens mångkulturella samhälle.Självklart har inte alla medelålders vita män - el-ler alla arbetsgivare - dessa uppfattningar, och själv-klart finns sådana uppfattningar hos andra kategorierav människor än just vita män i medelåldern. Men detär särskilt viktigt att personer som sitter med makt viddörrar in till det svenska samhället - t.ex. arbetsgivare- öppnar sig för förändringar i omvärlden och därmedockså öppnar dörrar för personer med annan etniskoch kulturell bakgrund.Ska integrationen bli framgångsrik så att alla sombor i får del av samhällsutvecklingen måstemånga människor tänka om - inte minst vissa"medelålders vita män".Anf. 70 ():Fru talman! Jag tackar för svaret.Jag ska först inleda med att faktiskt berömmastatsrådet. Jag har varit med om många debatter ikammaren i den här frågan. Oavsett partifärg har manalltid sagt att politiken har varit lyckad.Nu gjorde statsrådet och en merkorrekt bedömning av situationen. Om den är underall kritik vet jag inte, men vi har lyckats dåligt. Detkan vi nog vara överens om. Det är bara att titta påBergsjön, och alla projekt som har miss-lyckats - ovanprojekt, underifrån- och bredvidpro-jekt. De har kostat mycket pengar och har gett literesultat.Det har varit en konferens i där jag förståratt statsrådet har varit med. Där skulle man byta utordet tolerans mot respekt. Jag förstår vad man me-nar, men jag tror att det är en lek med ord. Det ärsjälvklart att man ska både tolerera och respekteraandra människor. Det behöver inte bli någon form avhonnörsord.Sedan var det frågan om arbetsgivare och svenskamedelålders vita män. Det är den struktur vi har inäringslivet. Men jag tror säkert att kvinnor kanskehar samma uppfattning som de medelålders vita män-nen.Jag ska inte provocera, men skulle man inte kunnasäga att skulden till det hela faktiskt ligger hos Sveri-ges riksdag? Vad är det för gudagåvor som svenskapolitiker, svenska och regeringen har fåttsom andra länders politiker saknar? Jag tänker på denomfattning som vårt asylbeviljande faktiskt har. Haraldrig statsrådet tänkt på att det kan vara det som ärskulden till en del av problemen, dvs. att vi har be-viljat i förhållande till invånarantal många fler asylerän andra? Det måste sätta sina spår. Det blir svårareatt plocka fram jobb till så många människor närandra nationer med betydligt större invånarantal ochmed större ekonomier har föredragit att bevilja ettlägre antal asyler än vad vi har gjort i Sverige.Jag vet att frågan är svår, och vi ska inte kasta utmänniskor från . Att någon som kör taxifår jobb som läkare - eller vad han nu är utbildad för- löser inga problem. Det löser problemen för denpersonen, men andra blir i stället utan jobb. Jag trorinte att det är några jobb som är obesatta. Skul-den ligger inte bara hos arbetsgivarna, svenska folketoch de medelålders vita männen. Vi har varit förnaiva i riksdag. Det går inte att nonchaleradet faktum att antalet beviljade asyler i ärhögt. Det är en del av skulden till en del av de pro-blem vi tyvärr har i dag.Anf. 71 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig reda ut en sak. Det är en väl-dig skillnad att tala om flyktingmottagandet och attprata om att har tagit emot för många flyk-tingar och att vi borde göra som andra länder, nämli-gen ta emot färre. Det är inte den debatten jag för,men det är uppenbarligen den som föra.Det jag har diskuterat, och som regeringen förbe-reder förslag om, är hur vi på ett värdigare sätt skakunna bemöta de flyktingar som kommer hit, hur visnabbare ska få ut dem i arbetslivet, hur de snabbareska tillägna sig den yrkessvenska de behöver för attkunna jobba som läkare om man är läkare, som in-genjör om man är ingenjör och taxichaufför om det ärdet man vill - inte för att man är tvingad till det där-för att samhällets dörrar ofta ser stängda ut.Jag köper inte alls diskussionen att våra problem iSverige skulle bero på att vi har tagit hit för mångaflyktingar - som uttrycker det. Somsituationen ser ut i världen tycker jag dessutomatt det är lite magstarkt att säga så. Det är tvärtom såatt vi är många länder i västvärlden som behö-ver fundera på om vi ytterligare ska förstärka vårainsatser för människor som flyr, är i nöd och leverfruktansvärda liv - inte minst mot bakgrund mot desenaste veckornas händelser. Vi behöver öppna uppvår syn på flyktingpolitiken.Min grundkritik mot det sägergäller att han utgår från att antalet jobb i ärfast. Det är dem vi ska dela på. De blir inte fler. Deblir inte färre. Det skulle alltså inte vara så att i taktmed att det kommer hit människor växer behoven avservice och omsorg, att det blir tillväxt, att de fårmöjligheter att efterfråga, handla och köpa och att debidrar med entreprenadidéer och startar företag.Sverige är inte statiskt.