prot · GP0940 · 2001-12-04 00:00:00 — Om vi får möjlighet att presentera hurde medlen exakt ska fördelas, ska vi naturligtvis göradet, men det är lika viktigt oavsett om man bor i gles-bygd eller i storstad att man har tillgång till polis ochatt polisen svarar och kan gripa in om man utsätts förfara.Anf. 26 ():Fru talman! Vi ska nu debattera om en rättssäker-het och rättstrygghet i uppförsbacke, även om någraav oss här är i nedförsbacke när det gäller blodsock-ret.Jag vill påstå att det nu handlar om rättssäkerhetpå motsvarande sätt som det gjorde i vår debatt ifredags. Då talade vi om den internationella rättssä-kerheten och om den nationella rättssäkerheten.Jag vill hävda att det är lika komplexa samband härsom vid en internationell utblick när det gäller vilkainstrument som vi ska använda för att främja frihetfrån förtryck och för att försvara människors rättig-heter.Det handlar också rätt mycket om bilder och mot-bilder. Vi kan alla ta till oss negativa bilder i mass-medierna. Brottsoffer, inteminst kvinnor, får inte sina ersättningar utbetalda itid. Den rättshjälp som tillhandahålls hjälper intemänniskor tillräckligt med att få den egna saken prö-vad, utan konflikterna fördjupas.Det handlar också om kriminalvården, där psyko-pater är inspärrade, till vårdarnas och tjänstemännensstora förtret. Dessa kan inte göra något annat än attundvika upplopp. Vi har ett retursamhälle i kubik.Vi har också en polisbrist. Vi kan se att många of-fentliga platser lämnas utan polisbevakning. Låt migta ett exempel från verkligheten. Jag var iAskersund och fick då höra att vissa näringsidkarehar problem med att få sina verksamheter försäkradedärför att det inte finns några poliser i området. Det äröppet för smash-and-grab-kupper. Man kan verkligentala om glesbygdsproblem.Verklighetsuppfattningen ser olika ut i olika delarav landet. Det är glädjande att justitieminister är riksdagskandidat för län,som jag själv kommer ifrån. Genom att han är insatt ide speciella förutsättningar som gäller där kan vi delasamma verklighetsuppfattning, vilket gör debattenmera intressant.Det här är trots allt en budgetdebatt. Jag tvingaskonstatera att liberalernas förslag omanslagsförstärkningar har fallit. Det innehöll en delmera till polisen, en del ytterligare till åklagarna, endel till brottsoffren, en hel del till rättshjälpen och enkraftig satsning på våra domstolar.Jag vill understryka att det inte bara gäller att görasatsningar på de rättsvårdande myndigheterna. Sam-banden är komplexa. tar upp viktenav tydlighet, men det framstår lätt som parodiskt närman tar del av den socialdemokratiska flatheten motdet groteska våldet i våra svenska skolor. Det är ock-så trist att se hur det kan fungera i verkligen när mandömer unga människor, tack och lov inte till fängelsemen till vård inom en socialtjänst som ser ut att saknaall konformitet och effektivitet. Sådan är den verklig-het som jag ser.Det görs utredningar på en rad områden, bl.a. omkvinnovåld och om barnmisshandel. Det måste tillbreda åtgärder för att vi ska kunna möta dessa pro-blem. Det handlar inte bara om poliser, åklagare,domstolar eller rättshjälp eller om en kriminalvårdsom inte fungerar riktigt som det är tänkt. Detta får vidock ta upp vid ett annat tillfälle.Låt mig nämna några saker som gäller polisen.Det går inte att komma ifrån att det råder en brist pådet området. Vi kan diskutera orsakerna till den ochvad vi ska göra åt den. Det är helt klart att fler poliserska utbildas. Frågan är hur snabbt detta ska genomfö-ras. kommer att säga att min satsningom 300 miljoner som just har fallit inte skulle haräckt till särskilt många fler nya poliser. Jag vill docklyfta fram det som liberalerna har krävtlänge, nämligen att polisens uppgifter ska renodlas.Det har faktiskt, åtminstone i mitt perspektiv inte heltoväntat, kommit en utredning som säger att manskulle kunna få loss ungefär 500 tjänster, om man sertill att poliserna får vara poliser i stället för att varaallmänna administratörer och utlämnare av hittegods-cyklar. Det är uppgifter som andra kan klara.Jag vill också nämna något om närpolisreformen.Det handlar här förvisso om verklighetsbeskrivningar.I mitt hemlän, län, rullade man ut denna re-form, och den socialdemokratiske ordföranden i po-lisstyrelsen var mäkta nöjd och sade: får vi nyasätt att arbeta. Ni ska det bli ordning och reda, och nuska vi jobba nära och förebyggande.Jag och några till sade: Det här kommer inte attfungera. Man kommer inte att kunna genomföra en såpersonalintensiv reform utan att ha täckning för ut-ryckningsverksamhet. Framför allt ska man inte görakraftiga nedskärningar som reformen ge-nomförs.Det har visat sig att närpolisreformen i Örebrooch på många andra ställen har blivit ett totalt fiasko.Nu rullas reformen tillbaka. Man halverar antaletnärpolisområden i . Man satsar kraftfullt på enunderrättelse- och spaningsavdelning. Det är väl-kommet med tanke på de bristande resurserna, förman behöver vara effektiv.Det är häpnadsväckande vilken tummelplats förorganisationslek som polisområdet har varit de se-naste åren under socialdemokratisk ledning. Dettakommer fram i rapporter, inte bara i mina ögon-blicksbilder. Så är t.ex. fallet i 2001:5,som visar att närpolisreformen i stort sett var en pap-persprodukt.Lite mer pengar till polisen hade varit önskvärt.Det behövs. Glesbygdens stora problem har andranämnt. Framför allt bör man fokusera på arbetssättet.Vi har också lite grann berört åklagarna. Det äruppenbart att trycket på effektivitet har varit stort. Vihar fått höra att sjukskrivningarna ökar. Det har viockså fått höra från myndighetsledningen vid före-dragningar. Det är att beklaga att de besparingar somman nu tvingas göra leder till att tjänster inte tillsätts.Man har haft en återhämtning på åklagarsidan, men vikan se att tjänster inte kommer att tillsättas. Det ärinte många miljoner som saknas.När det gäller åklagarverksamheten måste manockså nämna , som är en härligsammanblandning av åklagar- och förvaltningsmyn-dighet. liberalerna har från början varittveksamma till denna konstruktion, som är olyckliginte minst ur rättssäkerhetssynpunkt. Flera utvärde-ringar och rapporter som har lagts fram på sistonevisar också på en häpnadsväckande brist på effekti-vitet och organisation på denna myndighet. Vi har idetta sammanhang avgivit en reservation.När det gäller domstolarna är vi återigen på dettaexperimentstadium. Man lägger fast en linje, trycker på för att minska antalet domstolaroch man lägger ihop - eller slår igen, skulle mankunna säga - mot vilja. Detta påpekar vigång på gång. Till slut blir det ett stopp, och mansäger: ska vi utvärdera.Vad har då hänt? Vi hade en interpellationsdebattför jag och justitieministern.Man kan konstatera att den för andra i denna kamma-re inte helt obekanta på premissernaatt utvecklingen skulle fortsätta har köpt ett heltbankpalats för att rymma och Karlskogatingsrätter. Det borde sannolikt och rimligen orsakaDomstolsverkets konton vissa kostnader. Det är slö-seri med skattepengar så det heter duga.Närvaron av tingsrätter hänger ihop på flera sätt.Det handlar om transporter, den lokala förankringen,synen på nämndemännen och vad de ska göra. Dethandlar också om det faktum att om man på mångamindre orter tar bort tingsrätten, eller i varje fall när-varon av domstolsverksamhet, försvinner också ju-rister i övrigt, advokater, osv. Det leder till en sämrerättsstruktur när man ska lösa andra saker som kanskeinte behöver gå till domstol. Det kan gälla familjemåloch tvister. Man får åka längre för att söka sin rätt.Sedan till människor som råkar illa ut, IngvarJohnsson. Jag höll på att säga , menhan håller på med andra saker inom polisen. Man kani dagarna läsa om att målsägande får svårare att fåbiträde vid t.ex. grova våldsbrott. Vi vet att vi harrapporter om ökade våldsbrott. Jag undrar vad det ärför signaler som den socialdemokratiska majoritetenvill sända när den minskar stödet till dessa brottsoffernär de ska uppträda inför domstolen. Hur har mantänkt att det ska räcka med i stöd? Detvore intressant att höra någon kommentar om detsenare.Den förändring som genomförts av rättshjälpenhar gjort att många får svårare att få sin sak prövad.Det leder till mycket mer taffliga kontakter, mindreprofessionalism och till att många människor i t.ex.familjemål kanske gräver ned sig i skyttegravar därdet finns en enda stor förlorare, och det är oftast bar-nen.Det finns en hel del att önska när det gäller krimi-nalvården. Jag hänvisar till de reservationer somFolkpartiet liberalerna står bakom som frigivnings-förberedelser, barn till dömda, lekmannaövervakareoch frivårdens resurser. Allting handlar om att fådenna verksamhet att bli något mer effektiv så att detinte är som när man spelar flipper medboard return, dvs. att frågorna kommertillbaka.Det måste vara något tryck att lyfta dessa männi-skor ur deras eländiga situation så att de kan kommatill rätta med ett missbruk och skaffa sig lite hyggligaläs- och skrivkunskaper så att de kan komma till etthederligt liv. Det är det enda sätt dessa människor kanbetala tillbaka den skuld - och den är ofta stor, inteminst ekonomiskt - de har till samhället.Fru talman! Jag vill avslutningsvis som mångaandra tacka kansliet. Det lotsar med stor skickligheten mängd olika mer eller mindre kvalificerade förslaggenom systemet på ett väldigt professionellt sätt. Detär en professionalitet som man också återfinner i deflesta rättsvårdande myndigheter som domstol, åkla-gare och polis, och också hos de andra myndigheternaför den delen. Det gör att systemet trots den politiskaryckigheten och tummelplatsen fungerar så pass bra.Jag möter också verksamheter som fungerar riktigtbra.Jag vill också tacka mina kolleger för en bra höst.Det är trevligt att samarbeta och jobba med er i justi-tieutskottet. Jag hoppas på ett rättssäkrare 2002.Anf. 27 () replik:Fru talman! Som vanligt finns det väl i de storadragen inte så stora åsiktsskillnader mellan vad JohanCarlsson och jag tycker. Det kanske också finns his-toriska skäl som visar att våra partier ändå haft gans-ka mycket samsyn när det gäller behov av socialainsatser, human kriminalvård och annat. Det gör detdå ännu mer intressant att veta vad skullegöra i en tilltänkt borgerlig regeringen.Min första fråga gäller straff för ungdomar. KanJohan tänka sig att genomföra den skarpastraffskärpning som föreslår? Den andrafrågan gäller resurserna. Kan tänka sigatt exempelvis sänka u-hjälpen, som Moderaternavill, eller införa karensdagar i sjukförsäkringen, somkd vill och genomföra deras stora överbud och sats-ning på verksamheten?Den tredje frågan handlar om frigivningsförbere-delse. Där går åt ett håll och de andraborgerliga partierna åt ett annat håll. Kan JohanPehrson tänka sig att i en borgerlig regeringen varamed på att man skärper reglerna såsom Moderaternavill?Fru talman! Jag vet att man aldrig brukar någrasvar av några borgerliga företrädare på den här typenav frågor. Men har vi för en gångs skull en parti-sekreterare här, och han måste ändå kunna svara påden typen av frågor.Anf. 28 () replik:Fru talman! Man kan nästa tro att det mest intres-santa vi diskuterade var vad säga, men det är inte fallet.Till detta med brott och straff. Jag tycker att Mo-deraterna visar upp ett fint engagemang i frågan föratt möta de många människor som utsätts för våld ochövergrepp. Det är människor som har blivit djuptkränkta. Däremot tycker jag att det har lite fel åt-gärdsprogram. Det förslag som man har hämtat inspi-ration till från medeltiden tycker jag är mindre lyckat.Men det är min uppfattning. Det är rätt engagemang,men fel åtgärder.Frågan om resurser handlar rätt mycket om effek-tivitet. Det handlar om att utnyttja resurserna bättre.Det finns en utredning som säger att om poliserna fårvara poliser leder det till att vi får 500 nya poliserutan en enda krona. Det vore väl önskvärt.Om vi ska leta resurser kan jag direkt hitta någrasmarta åtgärder. Vi kan väl stoppa avdragsrätten förfackföreningsavgifter. Då får vi rätt många skönamiljarder till angelägna satsningar. Det räcker bådetill poliser och annat.Vad gäller frigivning och synen på kriminalpoliti-ken har de skärpningar som vi har sett under hela1990-talet genomförts av s och m i skönt samför-stånd. Det som inledde har fullföljts avsocialdemokratiska regeringar. Det finns många äveninom parti som är lite oroliga överden utvecklingen, att det har blivit alltmer repressivt,fler s.k. hårdare tag och mindre intellektuell fokuse-ring på verkningsfulla åtgärder.Anf. 29 () replik:Fru talman! Jag tackar för svaren. Om jag förstodinnebörden menade att han inte kantänka sig vad tycker på de tre frågorsom jag ställde. Jag hoppas att vi aldrig behöveruppleva hur en sådan kompromiss skulle gå till väga.Det är intressant att notera att de stora påslag tillrättsväsendet som och Kristdemokrater-na har inte finns i något realistiskt borgerligt rege-ringsalternativ. Det skulle stoppa. Jagtackar för det beskedet.Anf. 30 () replik:Fru talman! Det var lite väl hastigt. Det är en saksom vi är riktigt säkra på efter den här debatten, frutalman. Om det blir maktskifte om mindre än tiomånader blir det mer resurser till rättsväsendet, ochdet är resurser som är nödvändiga. Det blir dessutomett engagemang i dessa frågor som detta område såvälbehöver.Sedan får vi inom borgerligheten lösa problemetmed vår olika syn på vilka åtgärder som är mest ef-fektiva. Men vi kommer att ha ett ganska entusiastisktarbete för att göra vårt rättssystem mycket bättre ochrättstryggare. Det är slut på tummelplats för ryckighetoch experiment, oavsett om det gäller polis ellerdomstolsutveckling, eller snarare avveckling.Anf. 31 (mp):Fru talman! Demonstrationerna i underSveriges ordförandetid, demonstrationerna i Göteborgsamt terroristattackerna i innebär att händelserav extraordinär karaktär under detta år har påverkaträttsväsendets organisation, metoder, etik- och moral-frågor och lagstiftning. Som har sagts har det satttilliten på rättssystemet på prov och även blottat bris-ter i systemet.Fru talman! Indirekt kommer EU och dess institu-tioner i samtliga fall i fokus.Erfarenheterna reser också frågor och tankar. Allademonstranter kan inte dras över en kam. Jag ifråga-sätter polisens kännedom om politiska och ideellagrupper. Många ungdomar och vuxna som demon-strerade, var de i polisens ögon fiender mot stateneller samhällsmedborgare som polisen ska inkludera ibegreppet värna medborgarnas trygghet?Användningen av skjutvapen och andra alternativär en fråga, liksom lagstiftning i raketfart utan tid tilleftertanke, som vi här har debatterat, rättssäkerheten iandra hand och konsekvenserna i tredje.Vi erfar, fru talman, att mer och mer inom rättsvä-sendet bestäms och avgörs överstatligt, med endastregeringen och dess representanter vid mötena.En stor del av rättsväsendets budget går till EU-samarbetet. Den totala notan för , Göteborgoch andra insatser när det gäller polisen är ännu inteklar - vi kan inte se den siffran. Men även en stor delav rättsväsendets budget går till myndighetstjänsteroch resor som företas i det allt intensivare samarbetetinom tredje pelaren, med utökningen av EU:s organi-sation och befogenheter med personal.Europol har på ett bräde tillförts 15 nya medarbe-tare. Eurojust måste ha två svenska åklagare på heltid.Det är domstolsakademi, polisakademi och brotts-förebyggande nätverk. Just nu diskuteras om en ge-mensam gränspolis ska skapas. utreder frågan,och driver på.Det börjar alltid med en grupp, som sprids till ettnätverk, som blir en organisation, som får en utök-ning, och sedan blir det överstatlighet.Fru talman! motsätter sig planerna påen EU-gränspolis. Den frågan borde inte ens ha letttill en utredning.EU-samarbetet utgör alltså en ökande andel av ut-giftsområdets verksamhet, och regeringen konstateraratt området polisiärt och rättsligt samarbete framstårsom ett av de allra mest expansiva samarbetsområde-na just . Regeringen ivrar för detta - landet somvill gå längst.Målet för rättsväsendet är den enskildes rätt-strygghet och rättssäkerhet, men det finns en tendensatt detta naggas i kanten. Principen om ömsesidigterkännande och att ovillkorligt lita på de andra med-lemsstaternas rättssystem kan leda till ändringar ibåde regelverk och arbetsmetoder för domstolar,åklagare och polisen.En majoritet av partierna har gett sitt stöd till den-na utveckling, men efterlyser en helhets-syn och en konsekvensanalys.Målet för kommunalpolitiken är att minskabrottsligheten och öka tryggheten för människor. MedMiljöpartiets politik - om vi ensamma hade fått härs-ka - hade mer resurser kunnat gå till nätverk ochproblembaserad och brottsförebyggande verksamhet.Men EU-samarbetet kräver, som sagt var, mer ochmer pengar.Med denna markering, fru talman, står jag i övrigtbakom budgetförslaget för utgiftsområde 4.Alla partier har samma påse pengar att fördela tillde olika utgiftsområdena. De partier som ökar pårättsväsendets budget borde också tala om vilka andrautgiftsområden som får mindre för att medborgarnaska kunna få en helhetsbild.Kriminalpolitiken måste, enligt vårt sätt att se det,utgå från kunskapen om brottsligheten och måsteinnefatta åtgärder inom samhällets alla sfärer och påsamhällets olika nivåer. Kriminalpolitiken måste varaen integrerad del av samhällspolitiken. En framgångs-rik kriminalpolitik kan bara drivas inom ramen förallmän välfärdspolitik, som innefattar mål om socialtrygghet, rättvis fördelning och stärkt solidaritet män-niskor emellan.Som sagts tidigare, är det väl här skiljelinjen gårmellan , och Socialdemo-kraterna å ena sidan och i synnerhet åandra sidan.Samhällets insatser för barn och ungdomar, föralla dem som inte har föräldrar som av någon anled-ning kan ta föräldraansvaret, måste vara effektivt.Verksamheten inom skola och socialtjänst är centraladelar av kriminalpolitik byggd på helhetssyn ochkunskap.Moderaternas har också fångatupp människors oro och rädsla, men när det kommertill kunskap negligerar han detta. Det är oerhört in-tressant att finna att man avfärdar både forskarna påBRÅ och kriminologerna på universitetosv. som förståsigpåare, som om våldet och oron intefanns.Det är oerhört farligt att gå på mediernas bilder,för där vill man ju skapa sensation. Det har ocksåvisat sig i forskningen när det gäller ungdomsbrott,för forskare som har följt den här utvecklingen, attpolitiker i alldeles för hög grad har reagerat på medi-ernas skildringar och inte sett på den kunskapsbase-rade forskningen. Det är en fara. Politiska beslut kaninte fattas på de premisserna.Jag kommer från en konferens om barns och ung-domars brottslighet som BRÅ har arrangerat både och . Det är mycket intressant att höra attFredrik också har kommit från denna kon-ferens, för det är inte samma bild som ges. Visserli-gen är det riktigt att rån och grövre brott bland ung-domar som är har ökat, men det är inte såmassivt som man kan få en tanke om och en känslaav när återger det.Vi måste gå på statistiken för dem som lagförs förbrotten. Antalet lagföringar för 15-17-åringarvar ca 12 000. Av dem var den största delen, 6 300,brott mot förmögenhet, dvs. snatteri, stöld och till-grepp av fortskaffningsmedel. 2 000 av dem var brottmot person, varav 1 378 var misshandel.Jag tycker inte att detta är en bra utveckling, att viser en ökning, men det är inte ett så stort antal - detmåste vi ha klart för oss. Men det är inte bra med enökning.Jag hörde också att ungdomar som har blivit ut-satta för rånen - oftast mobiltelefoner men ocksåpengar osv. - får hjälp. Det finns tre personer påPolishuset på som täcker Stockholmslän där brottsoffer får komma till samtal. Det varmycket intressant att höra hur det gick till.De ungdomar som har blivit utsatta för brott, dvs.brottsoffren, gav nästan samtliga en skildring av attnär rånen hade begåtts fanns det fullt med vuxna ideras närhet. När man frågade varför de inte skrek påhjälp eller sade till, svarade de att de gjorde det menatt inga vuxna reagerade.Då hjälper det inte hur många poliser vi än har.Poliser kan ju inte omgärda ungdomarna ,utan det måste vuxenvärlden göra.Varför hjälper inte de vuxna när de ser ungdomarråka illa ut? Varför har vuxna blivit rädda för ungdo-mar. Det är samma tendens inom skolvärlden. Dettaär ett kapitel att utreda för sig.Det konstaterades också på BRÅ:s föreläsningaratt det har förts en kriminalpolitik, att deninte har blivit mjukare. Det är ungefär samma omman ser fram . Domstolarnadömer ungefär på samma sätt under den här perioden.Det har alltså inte skett något drastiskt.Sammanfattningsvis när man ser på ungdoms-brotten kan man säga att det är en positiv kurva, somgår ned, förutom när det gäller våldet, som har ökat.Alla andra typer av brottslighet har gått ned.Kriminalpolitiken och samtliga åtgärder som vid-tas inom rättsväsendet ska bygga på kunskap ombrottsligheten, dess orsaker och effekter och vidtagnaåtgärder. Vi får en bra kunskapskälla genom och undersökningar som ges ut. Det ärväl en självklarhet att vi måste ta del av detta. Vi kaninte styras, som jag sade, av mediernas skildringar.Av den totala budget som vi har på 24 miljarderför fördelas den största delen, 13,7miljarder, till polisen. Det är över hälften.Under perioden 2002-2004 höjs anslagsramenmed 2 miljarder utöver pris- och löneomräkningen.Det innebär, fru talman, fler civila specialister, re-krytering av poliser och även åtgärder mot gles-bygdsproblematiken. Det är viktigt att det sker för-ändringar här. Det pågår också en utredning som seröver glesbygdsproblematiken. Men det är också vik-tigt med ledarskap och organisation, att polisen vågaroch kan ta in hjälp utifrån, inte minst när det gällermetodik och psykologi.Miljöpartiet vill trycka på några delar som vitycker är viktiga. Det är tack vare vår envisa kamp fören bättre behandling av miljöbrott som det nu finnsen särskild avdelning under Riksåklagaren som harett nationellt ansvar. Tyvärr, måste jag säga, lyckadesvi inte nå fram i förhandlingarna med att tillsätta detio extra miljöåklagare som Riksåklagaren behövde.Däremot fick vi 15 miljoner, öronmärkta pengar inompolisen, att använda för bekämpning av miljöbrott.Jag hoppas att dessa används till att anställa polisersom på heltid kan utreda miljöbrott.Under 2000-talet avsatte polisen 11 miljoner, ock-så av särskilt anvisade medel. Jag tycker att dessaborde ha använts mer till just heltidsanställda polisereller civila specialister med ekologi och biologi somhuvudämnen.När det gäller domstolarna är det nu ett moratori-um på att göra förändringar inom tingsrätterna. Detsom har gjorts tycker jag har varit en bra förändring,men för att gå vidare måste vi ha en utvärdering. Inteminst geografi ställer speciella krav på till-gängligheten.Men den viktigare frågan för domstolsväsendet ärden kommande domarutbildningen, som måste för-ändras. Den nuvarande formen är inte en form sompassar i det moderna samhället. Om detta har jagframfört åsikter domstolskommitté. Då vardet inte många som höll med mig, men är dettydligt att det behövs en förändring då man har svårtatt rekrytera människor.Jag önskar, fru talman, att alla de målformulering-ar och prioriteringar i budgetpropositionen för deenskilda myndigheterna skulle vara en obligatorisklösning när det gäller arbetstiden, inte enbart förverksamhetschefer utan för alla anställda inom rätts-väsendets myndigheter. Alla kunde då i gemensamanda planera utifrån målformuleringarna.Det är också viktigt att det sker en verksamhets-uppföljning, en effektiv budgetkontroll och en led-ningsorganisation med ett ledarskap som inte är py-ramidformat med enbart ordergivning.Till sist, fru talman, den internationella insatsstyr-kan mot terrorism, som inrättades 1988-1989. Denhar aldrig använts en enda gång för detta ändamål.Det ska vi vara glada för, men är det ju ettproblem att ha en styrka som aldrig utnyttjas på ettresursriktigt sätt. Därför kunde andra arbetsuppgifteringå i den internationella insatsstyrkans uppgifter.Det var alldeles som vi införde denna änd-ring.