prot · GO09112 · 2001-05-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:112Onsdagen den 16 majKl. 09.00 - 17.5719.00 - 21.23Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 10 maj.2 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkanden /01:FiU23 ochFiU25Konstitutionsutskottets betänkanden /01:KU18och betänkanden /01:JuU24, JuU25och betänkande 2000/01:AU8Socialutskottets betänkande 2000/01:SoU14Utbildningsutskottets betänkande 2000/01:UbU183 § Automatisk balansering av ålderspensions-systemetFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande2000/01:SfU13Automatisk balansering av ålderspensionssystemet(prop. 2000/01:70).Anf. 1 ():Fru talman! , en av mestframstående ekonomer, är beundrad än . Wick-sell var politiskt radikal, hade stor analytisk skärpa,var mångsidig och behandlade svårhanterliga finans-politiska frågor inte enbart från tekniska och tekno-kratiska utgångspunkter, utan analyserade också in-gående vad som är rättvist och moraliskt försvarbartnär vi fattar politiska beslut. Det finns, konstateradehan, möjligheter för politiska makthavare att fattautgifts- och skattebeslut i makthavarnas intresse påandras bekostnad. fann att inget utgiftsbe-slut bör fattas utan att finansieringssättet samtidigtfastställts, och han krävde relativ enhällighet närbeslut fattades.Det beslut vi diskuterar är släkt med de ut-gifts- och beskattningsbeslut diskuterade.Pensionssystem har ofta utformats så att några har fåttbetala för andra. Den första generationen gynnadesofta på bekostnad av den kommande. Det har funnitslöntagare med jämna men inte så höga inkomster varsavgifter och skatter delvis har bekostat andras pen-sioner. Det har funnits avgifter som inte gett pension,etc. ATP-systemet hade tyvärr många av dessa kän-nemärken. Och ATP antogs med knappast möjligamajoritet - en nedlagd röst.Jag är stolt över att vi här i har lyckats fåfram ett nytt pensionssystem av riksdagenbakom oss.Jag är stolt över att vi har arbetat för att skapa ettstabilt pensionssystem. Vi har tillfredsställt Wicksellskrav på koppling mellan inbetalda avgifter och utgå-ende pensioner. Detta förutsätter en fast avgift, för deförvärvsaktivas skull. Räntan på insatserna är löneut-vecklingen, beräknad som den genomsnittliga löne-tillväxten, och för att ge pensionärerna trygghet be-aktas delningstalet, dvs. förändringar av genomsnitt-lig livslängd, endast vid pensionstillfället. Den fastaavgiften och snittindex ger rättvisa mellan generatio-nerna. De behandlas lika.Livet består både av framgångar och missräkning-ar. Det gäller också pensionssystem. Vi kommer attuppleva påfrestningar, men också motsatsen. Omantalet förvärvsaktiva minskar, om vi pensionerar osstidigare och lever och om buffertfondernasavkastning blir låg uppstår antagligen underskott.Vad händer då? Jo, våra barn och barnbarn får betalaför att vi tagit ut för stora pensioner.Detta har vi velat undvika. Det är därför proposi-tionen handlar om automatisk balansering. Balanse-ringens uppgift är att maximera pensionernas följ-samhet mot de förvärvsaktivas inkomstutveckling. Vihar valt ett snittindex men också skapat regler för attfördela eventuella anpassningsbördor tidigt och påalla.Här kommer den innovation in som gör att vårtsystem är finansiellt stabilt, att det anpassar sig närdet går bra och när det går dåligt.Systemet har regler för att beräkna tillgångar ochskulder och det har regler när avsteg måste göras frånsnittindexet.Skulderna är inte svåra att beräkna. De består avalla pensionsbehållningar som de förvärvsaktiva harsamlat på sig plus de utbetalningar som pensionärernafortfarande ska få, dvs. pensionerna som de är uträk-nade gånger återstående livslängdTillgångarna beräknas som värdet av buffertfon-derna samt värdet av avgiftsinkomsterna. Värdet avavgiftsinkomsterna räknas fram med hjälp av allaavgifter som är betalda, utgående pensioner och denväntetid, den omsättningstid, det glapp som finnsmellan inbetalning och pension. är det 33 år.Balansräkning kan alltså ställas upp och bestården av en fond på 550 miljarder, en avgiftstillgång på4 600 miljarder och en pensionsskuld på ca 5 000miljarder. Tillgångarna är större än skulderna. Sys-temet är i balans.Men skulle skulderna bli större än tillgång-arna måste vi frångå snittindexet och övergå till ettbalansindex. Om man inte gör något skulle buffert-fonden tömmas. Vad gör man då? Om balanstaletfaller under 1, beräknat med fyra decimaler, omräk-nas pensionerna under i lägre takt än ombalanseringen inte aktiverats. Om balansindex nästaår förändras lika mycket som inkomstindexet påver-kas inte balanseringen trots att omräkningen av pen-sionsskulden sker med balansindex. Om skillnadenmellan inkomstindex och balansindex minskar, skeren högre förräntning till dess balansindex når sammanivå som inkomstindexet, varvid allt övergår till detnormala. Balanseringsreglerna motsvarar de konsoli-deringsregler som finns i vanliga pensionsförsäkring-ar. Konstigare är det inte.Vi hade inte behövt ha de här reglerna om vi hadeanvänt oss av ett summaindex, dvs. beräknat föränd-ringarna i lönesumman i stället för genomsnittsin-komsten. Men det hade betytt mycket ojämna pensio-ner, och det är svårt när man är pensionär och harfasta levnadskostnader. Dessutom hade vi behövtfrångå de fasta delningstalen med ännu mer föränder-liga pensioner. Genom fasta delningstal och snittin-dex som under sämre förhållande blir balansindex harvi kunnat maximera utfallet både för dem som tjänarin sina pensioner och de som lever på dem och dettasker i ett självständigt, ett autonomt system. Inga politiska ingrepp behöver göras.Systemet är förutbestämt. Alla känner reglerna. All-ting ligger fast i anda.Det jag har beskrivit bygger på nytänkande, ochbra nytänkande är egentligen enkelt till sin natur. Ettavgiftsbaserat icke fonderat system har fått sin egenbalansräkning som gör att vi tidigt kan se hur till-gångar och skulder utvecklas. Inga prognoser behövergöras. Vi behöver inte gissa. Siffrorna finns där. Siff-rorna finns bokförda för pensionsrättigheter, pen-sionsskulder samt buffertfond.De som har arbetat fram lösningen kommer frånden offentliga sektorn, från RFV. Det ska påpekas. Vitänker alltför ofta i klichéer. Kreativa, kunniga ochihärdiga individer kommer alltid till sin rätt var de änfinns. Namnen på de tre personerna som hängivetarbetat med de här problemen är , HansOlsson och Ed Palmer. Det bör stå i vårt riksdags-protokoll.Finns det då inga problem kvar? Jo, ett roligt.Systemet kan gå så bra att det får för mycket pengar.Dessa ägs av alla som har pensionsrättigheter. Hur serman då att systemet har för mycket pengar? Det ärfaktiskt inte helt lätt. Därför återkommer vi 2004 medlösningen på detta sista problem.Lite oenighet hör till, även om vi arbetat medkonsensus. Den oenigheten bör inriktas på att be-handla riskdelen i Sjätte yrkar bifall till reservation 6 om Sjätte . 2 ():Fru talman! Vi ska debattera socialförsäk-ringsutskottets betänkande SfU13 med anledning avpropositionen 2000/01:70 Automatisk balansering avålderspensionssystemet. I anslutning härtill behandlasett antal motioner från allmänna motionstiden som rörjust ålderspensionssystemet.Vänsterpartiet föreslår att avslår dennaproposition, som innehåller regeringens förslag tillautomatisk balansering. Vi i vill i stäl-let ha ett nytt balanseringsförslag. Skälet till dettakommer jag att ägna den mesta talartiden till, och isluttampen ta upp något om de vänstermotioner somvi har från allmänna motionstiden.Fru talman! står, som sagt var, intebakom det nya pensionssystemet. Jag tänker inte gåin på historien om detta, utan konstaterar bara attsedan fempartiuppgörelsen om pensionssystemet blevtill har en död hand lagts över pensionsfrågan.Sedan hösten 1998 budgetsamarbetar Vänsterpar-tiet med regeringen och . Vi tar ansvar förhelheten, men väsentliga delinslag kan vi inte påver-ka, eftersom detta hänförs till fempartiuppgörelsen.Här kommer vår kritik.Trots att en tidigare uppgörelse finns kan den intehelt få förlama vissa delar i samarbetet inom en nymajoritet.Om vi spånar vidare på just det spåret, fru talman,kan vi tänka oss vad det skulle kunna innebära iframtiden, om vi plockar in nya områden.Fler och fler områden blir föremål för blocköver-enskommelser med olika antal ingående partier. Tillslut finns det knappt något större område värt namnetsom inte har en blocköverskridande flerpartiuppgö-relse i ryggen. Nya regeringar, även med skiftandefärg, är helt bakbundna och färgbytet märks inte.Vi kan bara tänka oss hur det med detta scenario iframtiden skulle kunna se ut hos de olika partiernaexempelvis i en valrörelse.När det rör pensionsfrågan står det på valskyltar-na: Se fempartiuppgörelsen!När det handlar om försvaret står det: Se y-partiuppgörelsen!När det handlar om exempelvis landstingsvårdenoch dess framtida organisation står det: Se x-partiuppgörelsen!När det handlar om sjukförsäkringen står det: !Det är samma budskap hos alla partier. Man hän-visar till olika uppgörelser som man vet att man intedirekt kan påverka så mycket efteråt. Partierna blirhelt låsta.Det jag vill komma fram till här är inte att jag äremot breda uppgörelser i sig där huvudspår läggs. Detjag är emot är att när väl ett spår har lagts släpps inganya partier in framgent ens för att diskutera framtidadetaljer - detta trots att man ingår i regeringsunderla-get. Det är just den delen som är ohållbar.Fru talman! Jag går tillbaka till detta betänkande.Vänsterpartiet står inte, som sagt var, bakom det nyapensionssystemet. Men det finns , och vi har attförhålla oss till det.Det förslag som regeringen nu lägger om automa-tisk balansering vill vi avstyrka, och jag yrkar därförbifall till vår reservation nr 1 under punkt 1.Vi avstyrker därför att vi vill att regeringen skaåterkomma med ett bättre förslag, enligt principersom redogör för i motion2000/01:Sf27.För det första: Regeringens proposition innehållerinte ett färdigt förslag angående hur överskott i för-delningssystemet ska fördelas.För det andra: Det går inte att utläsa vilken kon-sekvens den automatiska balanseringen får för stats-budgeten i ett negativt samhällsekonomiskt utveck-lingsförlopp. Behovet av garantipension ökar, ochdenna pension finansieras via statsbudgeten.För det tredje: Ingen konsekvensbeskrivning finnsöver hur det automatiska balanseringsförslaget slårför individer med olika inkomstnivåer, kön och ålder.För det fjärde: försvarar vikten avsolidaritet inom systemet, och då ifrågasätter vi nöd-vändigheten av en definitiv avgiftsnivå. I stället bordesystemet vara utformat så att avgiften skulle kunnahöjas tillfälligt då systemet är underfinansierat.För det femte: Utifrån att införandet av beräk-ningsregler för utdelningsbara överskott övervägs avregeringen i den fortsatta beredningen, menar vi iVänsterpartiet att det borde fastläggas också en gränsför vilket underskott som ska kunna hanteras medeventuell avgiftshöjning inom systemet för automa-tisk balansering. Passeras då gränserna för accepteratöver- eller underskott är det en fråga för de då ansva-riga politikerna att ta ställning till hur utdelningenalternativt finansieringen ska gå till.Just detta sista låser inte helt upp politikerna iframtiden, utan en liten påverkansmöjlighet finnsändå. Den finns trots att huvudspåret är lagt i en breduppgörelse.Fru talman! har, som jag sade tidi-gare, ett par motioner från allmänna motionstidensom också behandlas i samband med detta betänkan-de. Motion 2000/01:Sf229 handlar om att tillsätta enutredning med uppgift att se över hur det nya pen-sionssystemets utfall kan göras mer könsneutralt.Med anledning av detta yrkar jag bifall till reservationnr 4 under punkt 3.Den andra motionen handlar om ackumulerad in-komst. Självklart står vi också bakom den motionen,men jag avstår nu från att yrka bifall till den.Fru talman! Avslutningsvis uppmanar jag återigenriksdagen att avslå regeringens förslag om automatiskbalansering av ålderspensionssystemet. Ta bort dendöda handen över pensionsfrågan och uppmana rege-ringen att återkomma med ett nytt förslag utifrån depunkter som föreslår!Hade inte vi i age-rat på olika sätt - kritiserat, kommit med nya alterna-tiva förslag osv. - hade den här pensionsfrågan varittämligen bortglömd i det stora hela och passerat utanatt någon märkt så mycket. Det hade bara varit ettfaktum. försöker vi ändå driva en debatt om inne-hållet i den här pensionsuppgörelsen, komma medjusteringar och förfiningar av förslaget och hållafrågan levande. Det är därför vi agerar.Anf. 3 () replik:Fru talman! Det var ingen tillfällighet att jag bör-jade mitt anförande med och hanstankar. Han betonade 1896, alltså långt innan demo-kratins genombrott, att det var mycket angeläget attse till att en knapp majoritet inte kör över en minori-tet. Han sade också, vilket håller än , att egen-domsrättigheterna hade en central plats hos honom.Det motsvarar i dagens läge pensionsrättigheter, somär det som enskilda människor ofta äger i första hand.Han sade att en knapp röstmajoritet varken behövereller bör någonsin bestämma en vittgående fråga omegendomsrättigheter.Jag tog upp det här. låg som sagt långttill vänster om mittlinjen i svensk politik för mer . Jag tycker att det är väldigt viktigtatt vi kommer ihåg det när vi fattar beslut om sålångtgående frågor som pensionsrättigheter, somkommer att finnas för enskilda människor upp tillkanske . Då kan det inte vara kortsiktiga politis-ka åsikter som ska regera, utan de ska ligga fast. Där-för ska det vara självständigt och autonomt, och detska inte bli föremål för valrörelser där man skänkerbort till än den ena, än den andra.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jag tycker inte heller att en knappmajoritet ska kunna avgöra väldigt stora frågor, Mar-git , och att det därigenom ska kunna bli hoppvart fjärde år när det rör samhällsfrågor i stort. Det ärinte rimligt att det ska hänga på en ledamots röst, utandet måste vara större uppgörelser bakom en sådanfråga.Det sade jag också. Jag är inte emot breda uppgö-relser. Det jag är emot är att man blir bakbunden ochatt det inte ska gå att påverka minsta detalj, även omdet t.o.m. kanske kan handla om förfiningar. Det ärdet som jag är emot.Om vi växlar över till ett annat område kan vi tittapå infrastrukturen i detta land som behöver mycketpengar och investeringar. Tänk om det skulle bli såsom diskuteras i vissa lägen - det privata finansie-ringsprogrammet PPP - och man lägger ned enormtmycket pengar och med en rösts övervikt spikar enfinansiering och gör en stor upprustning av in-frastrukturen i landet. Det beslutas om ett stort antalmiljarder med en liten majoritet. Den diskussionenförs inte, men det är egentligen samma fråga. Dåbinder man också upp sig - kanske längre- med stora utgifter.Det jag menar är att breda uppgörelser i stora frå-gor kan vara bra, men det måste finnas en viss öpp-ning. Jag raljerade lite grann. Jag sade att det kan bliså här annars. Vi har en stor försvarsuppgörelse, sjukförsäkringsuppgörelse, en stor landstings-vårdsuppgörelse, osv. Vad ska i så fall kommanderiksdagar syssla med?Anf. 5 () replik:Fru talman! Den automatiska balanseringen äringen detalj i systemet. Den är faktiskt en grundbult.Men visst har vi i utskottet diskuterat många och ävenstora detaljer, och också tagit ställning. Vi har faktisktsagt ifrån om att balanstalet nog bör räknas med fyradecimaler och inte med två helt enkelt för att ökastabiliteten. Vi har diskuterat om utgiftstaket skaligga över systemet. Vi har tyckt att det har varit feloch haft verkligt tunga skrivningar i ett annat betän-kande, där utskottet har varit enigt. Alla har faktisktvarit eniga där.Jag tycker att det är bra att vi i vissa tyngre lång-siktiga frågor letar efter enhällighet eller det somWicksell kallade relativ enhällighet.Anf. 6 () replik:Fru talman! Den automatiska balanseringen i sigär ingen detalj, . Men det vi läggerfram här är ett annat förslag till hur det skulle kunnase ut. Vi tar också upp möjligheten att inte låsa osshelt och hållet vid en definitiv avgiftsnivå, även omdet skulle visa sig att det blir underskott i systemetunder . Det är där vi vill öppna för en möjlig-het att stärka systemet.Man kan jämföra med en ekonomi el-ler vilken ekonomi som helst. Enskilda år är det möj-ligt att höja kommunalskatten, för att sedan kanskeåtergå till en tidigare skattesats. Skulle de människorsom lever i en kommun just under de få år som skat-ten höjs tycka att det är våldsamt orättvist? Komman-de generationer - barnen - kommer ju förmodligenatt ha en lägre skattesats. Det är lite av samma fråga.I en situation där man ser att ett system inte kom-mer att hålla men vill hålla fanan högt och upprätt-hålla värdet av innehållet måste det finnas en litenmöjlighet att justera avgiftsdelen. Det är det vi tar uppi vår motion.Anf. 7 BO ():Fru talman! togs det initiativ till attförsöka utarbeta ett annorlunda pensionssystem förSveriges räkning. Det skulle enligt intentionerna varamera ekonomiskt stabilt än det gamla. Det skulleockså vara ur samhällsekonomisk synvinkel bättrevad det gällde saker som samband mellan avgifteroch förmåner, bl.a.Det skulle också förhoppningsvis vara mer poli-tiskt stabilt. Meningen var att det skulle eftersträvasen bred politisk enighet.Så blev ju också fallet. Vi fick till stånd ett beslut1994 om att vi skulle ha ett reformerat eller, om manså vill, nytt pensionssystem. Det innehöll ett antalviktiga inslag för att uppnå de mål som hade satts uppnågra år tidigare.Några av de tunga sakerna är att det är helalivsinkomsten som avgör pensionerna och att de pen-sionsrättigheter man har tjänat in under yrkesliveträknas upp med en faktor som har att göra med hurlönerna utvecklas i vårt land. I detta fall valde vi attdet skulle vara genomsnittslönen som var den somvar räntan på de rättigheterna. Den tredje av de fakto-rer jag tänkte nämna var att livslängden i framtidenskulle spela roll för den årliga pensionen upp till 65-årsdagen.Dessa förändringar innebar kraftiga förbättringarvad det gällde hållfastheten i systemet. Jag tror att jagkan konstatera, med instämmande av många experter,att det håller på att bli ett av världens mest hållfastapensionssystem.Fru talman! Det fanns vissa regler i pensionssys-temet som vi medvetet och på goda grunder antogsom innebär att systemet som det är utformat hittillsinte är hundraprocentigt . Vi valde att se till attövergången från den gamla pensionssystemet - frånATP - till det reformerade systemet inte skulle skeomedelbart utan . Detinnebar att de brister vad gällde hållfasthet som fannsi ATP-systemet finns med oss tills dessa övergångs-regler har kommit i mål.Det andra var att vi vad gällde räntan på tillgång-arna inte valde utvecklingen av hela lönesumman,vilket skulle vara ett mera stabilt inslag. Vi valde justgenomsnittslönen. Tanken bakom detta val var attutvecklingen av pensionerna och pensionsrättigheter-na skulle ske i samma takt som förbättringarna i lev-nadsstandarden för löntagarna.Vi valde att se till att den livslängdsfaktor som viinförde inte skulle finnas kvar under pensionsåldern.För att göra det ändå mera konkret kan jag säga , om medellivslängden i landet fortsatte att öka -vilket vi hoppas - under de 18, 20 eller som enperson är pensionär inte skulle behöva ge ut lägreårliga pensioner.Som jag sade valde vi alla dessa tre saker efter attha diskuterat noggrant. Vi valde medvetet, fast viinsåg att det fanns vissa brister vad gällde förmåganatt få ett mera stabilt system.Alternativet till att på dessa tre punkter utformadet på annat sätt, vilket hade varit fullt möjligt, är detsom vi diskuterar och ska votera om ,nämligen att införa en automatisk balansering i denhändelse ett antal olika faktorer skulle peka åt fel hålloch därmed riskera pensionssystemets stabilitet.Det förslag som finns på bord ärmycket kreativt. Det är i många avseenden helt nytt.Det har tagits fram av mycket duktiga tjänstemän.Margit nämnde de tre som har varit mestinblandade när det gäller att ta fram det - hon gjordedet med all rätt - så att det har förts till riksdagensprotokoll i dag.En sak som inte har understrukits så väldigtmycket i debatten är att det är mycket sannolikt attdet blir högre pensioner för pensionärerna med de valvi nu har gjort. Vi har valt de tre regler jag nämnde,men vi lägger in balanseringen sedan.Det inses nog relativt lätt i den meningen att detförstås är en mängd olika faktorer som sammantagetavgör om det går bra eller inte. Det handlar om hurdet går med löneutvecklingen. Det handlar om hur detgår med BNP-utvecklingen. Det handlar om hur detgår med livslängden, m.m.Det är förstås först om det är så att flera av dessafaktorer pekar åt samma håll som man kan behövanvända sig av balansering. I ett antal andra fallkommer det sannolikt att vara så att dessa faktorerbalanserar varandra redan innan man får ta till dennamekanism.Det val man står inför då man har kommit så härlångt är såvitt jag förstår att antingen ha en automa-tisk balansering med regler som har diskuterats, fast-ställts och beslutats eller att det, när det börjar uppståproblem i systemet, blir diskussioner och beslut - iden ordningen. att man får välja mellan någotslags automatisk balansering eller en politisk balanse-ring. Vi har tyckt att det helt övervägande när vi nuskapar ett så autonomt pensionssystem som möjligthar varit att man skaffar automatiskt verkande regler.Fru talman! På ett par punkter har man anledningatt fortsätta att diskutera innehållet och utformningenav den här balanseringen även efter det beslut somriksdagen förmodligen fattar i eftermiddag.Den ena punkten gäller den viktiga frågan omöverskotten. Om utvecklingen skulle vara sådan attett antal faktorer pekar åt rätt håll kommer det för-modligen att bli överskott i systemet, och vi har ge-mensamt konstaterat att systemet tillhör dem som harpensionsrättigheter eller som är pensionärer i det nyasystemet. Det är därför rimligt, om man kommer upppå en betryggande hög nivå, att se till att de över-skotten delas ut till dem som har pensionsrättigheter -det gäller både de som har gått i pension och de sominom en framtid kommer att gå i pension.Regelsystemet för detta finns ännu inte utformat.Det ska tas fram, sägs det i propositionen och ut-skottsbetänkandet, . Det är då ytterligare endel i att göra systemet så automatiskt som möjligt.Det finns de som tror att det är svårt eller inte möjligtatt göra detta. Jag tillhör dem som är optimistiska påden punkten och tror att vi gemensamt mellan de fempartierna kan ta fram ett bra regelsystem även föröverskottsfrågan. Bortsett från att det kan leda tillhögre pensioner vissa år, jämfört med om man intehar det här, är det ytterligare ett sätt att understrykaatt det här är ett pensionssystem och att det är de somhar pensionsrättigheter som äger systemet.Den andra punkten gäller den mera tekniska frå-gan om hur exakt systemet ska vara. Det som harföreslagits i propositionen och som tills vidare blirbeslutet är att det ska hända saker med inkomstupp-räkningen om indexet sjunker under 1,00. Det finnsett problem med detta som har diskuterats i utskottet.Det innebär nämligen att det minsta tal som man kankorrigera pensionerna med är då man ska använ-da sig av balanseringen. I akt och mening att få ettsystem som inte behöver slå med så stora tal när detanvänds har vi i utskottet diskuterat, och vi föreslårett tillkännagivande till regeringen om att man skafundera på ett system som blir mera finkalibrerat, föratt använda ett modernt ord. att det blir meraexakt. Det kan då användas även vid avsevärt mindreavvikelser, och förhoppningsvis kan man då snabbarerätta till eventuella obalanser.Det finns i ärendet avvikande meningar i huvud-frågorna från de två partier som inte står bakom pen-sionsreformen som sådan, dvs.