prot · GO0959 · 2001-02-01 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:59Torsdagen den 1 februariKl. 12.00 - 17.45Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 26 januari.2 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2000/01:208Till riksdagenInterpellation 2000/01:208 av () om skydd mot diskriminering.Interpellationen kommer att besvaras den1 februari 2001.Skälet till dröjsmålet är att ej hade tidför fler interpellationssvar och statsrå-det var på tjänsteresa den 26 januari.Stockholm den 30 januari 2001NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2000/01:200Till riksdagenInterpellation 2000/01:200 av ()om arbetsmarknadsstatistiken.Interpellationen kommer att besvaras den1 februari 2001.Skälet till dröjsmålet är att det har varit svårt atthitta en debattdag som passat både interpellanten ochstatsrådet.Stockholm den 29 januari 2001NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2000/01:204Till riksdagenInterpellation 2000/01:204 av omdesigninsatser i företag.Interpellationen kommer att besvaras den1 februari 2001.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa.Stockholm den 29 januari 2001NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2000/01:209Till riksdagenInterpellation 2000/01:209 av ()om färre strömavbrott.Interpellationen kommer att besvaras den1 februari 2001.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa.Stockholm den 29 januari 2001NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2000/01:213Till riksdagenInterpellation 2000/01:213 av ()om framtiden för IUC.Interpellationen kommer att besvaras den6 februari 2001.Skälet till dröjsmålet är att det har varit svårt atthitta en debattdag som passat både interpellanten ochstatsrådet.Stockholm den 30 januari 2001NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2000/01:224Till riksdagenInterpellation 2000/01:224 av ()om vård för gömda flyktingar.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den13 februari 2001.Skälet till dröjsmålet är förberedelser och delta-gande i ministerrådsmötet (Rätts- och Inrikes frågor) iStockholm vecka 6.Stockholm den 29 januari 2001UtrikesdepartementetMaj-Inger KlingvallInterpellation 2000/01:218Till riksdagenInterpellation 2000/01:218 av ()om politisk fri radio.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 15 februari 2001.Skälet till dröjsmålet är att jag inte har kunnathitta någon tidigare debattdag på grund av fulltecknadalmanacka.Stockholm den 29 januari 2001KulturdepartementetMarita UlvskogInterpellation 2000/01:222Till riksdagenInterpellation 2000/01:222 av omdiskriminering av flyktingar i skattelagstiftningen.Interpellationen kommer att besvaras den 6 mars2001.Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemangsom innebär att det inte finns någon annan tid sompassar mig.Stockholm den 30 januari 2001FinansdepartementetBosse RingholmInterpellation 2000/01:223Till riksdagenInterpellation 2000/01:223 av gåvor till ideella organisationer.Interpellationen kommer att besvaras den 6 mars2001.Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemangsom innebär att det inte finns någon annan tid sompassar mig.Stockholm den 30 januari 2001FinansdepartementetBosse Ringholm3 § Svar på interpellation 2000/01:116 omsanktioner och bombningar i IrakAnf. 1 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat vice statsmi-nister om sanktioner och bomb-ningar i . Arbetet inom regeringen är så fördelatatt det är jag som ska svara på interpellationen.Jag delar oro inför den humanitärasituationen i och tar del av inkommande rappor-ter om civilbefolkningens situation. Särskilt utsattagrupper, såsom barn, äldre och funktionshindrade,lider svårt. Klyftan mellan de välbärgade och denväxande grupp som lever på existensminimum harökat. I sin senaste utvärdering av det humanitäraprogrammet för , presenterad förraåret, noterar generalsekreteraren att en del av orsakentill den försämrade humanitära situationen i kantillskrivas sanktionerna, men att det yttersta ansvaretåvilar den irakiska regimen.Det är centralt att hålla i minnet att sanktionernamot infördes av som en följdav invasion av . Syftet med de krav somformulerades i säkerhetsrådets resolutioner var, ochfortsätter att vara, att hindra från att utvecklamassförstörelsevapen och utgöra ett hot mot sinagrannländer. Om den irakiska regimen valt att samar-beta med FN hade sanktionerna kunnat vara hävda . Den resolution som säkerhetsrådet antog i de-cember 1999 öppnar för en suspendering av sanktio-nerna så tidigt som efter det att FN:s vape-ninspektörer kunnat inleda sitt arbete i och fram-steg kan inrapporteras. Det är därför djupt beklagligtatt den irakiska regimen valt att inte samarbetamed Unmovic, FN:s nya organisation för vapenin-spektion i Irak.Det är också viktigt att understryka att mat ochmediciner aldrig varit föremål för sanktioner. Dethumanitära programmet för , det s.k. olja-för-mat-programmet, har dessutom klart förbättrat situa-tionen för folket. hör till de största bilateralahumanitära biståndsgivarna till : Under år 2000uppgick stödet till . Huvud-orsaken till det bekymmersamma läge som råderför civilbefolkningen måste sägas vara den irakiskaregimens ovilja att fördela resurserna utifrån de hu-manitära behoven.Murad ställer sig vidare kritisk till debombningar som genomförs av och Storbritan-nien i . Aktionerna riktas mot militära mål sombedöms hota och patrulleringav de s.k. flygförbudszonerna. Det saknas dock ettklart folkrättsligt mandat, ett problem som Sverigepåtalat vid upprepade tillfällen. Vi har tagit avståndfrån bombningarna, både som Sverigevar medlem av och senare.Regeringen stöder fortsatt generalsekreterarensansträngningar och de resolutioner om som FN:ssäkerhetsråd har beslutat om. Vägen till ett hävandeav sanktionerna är för att samarbeta med FN:svapeninspektion, och vi ger Unmovic, som leds avHans Blix, vårt fulla stöd. Regeringen välkomnar denavsikt som tillkännagav att inleda endialog på hög nivå med FN, och vi hyser förhopp-ningar om att detta är ett tecken på ett begynnande -och högst angeläget - samarbete.Inom EU diskuteras möjligheterför unionen att genomföra humanitära aktiviteter iIrak, inom ramen för de befintliga FN-programmen.Slutligen kan sägas att regeringen också kännerfrustration över trubbiga sanktioner. Sanktionernamot är omfattande och saknar motstycke. Ingenhade heller trott att de skulle vara i kraft i över tio år.I syfte att utveckla sanktionsinstrumentet till ett merverkningsfullt och ändamålsenligt verktyg har Sveri-ge deltagit aktivt i FN:s diskussioner om detta, ochinom kort kommer en särskild FN-arbetsgrupp attpresentera sina rekommendationer för hur sanktionerkan effektiviseras. Som ett ytterligare exempel på denvikt regeringen fäster vid denna fråga vill jag nämnaatt erbjudit sig att påta sigen ledande roll i ett internationellt projekt som syftartill att utveckla bättre riktade sanktioner, med med-verkan av en bred krets andra engagerade länder,forskare och organisationer.Anf. 2 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret.Det absurda när det gäller sanktionerna mot Irakär följande:Utrikesministern säger att det är centralt att hålla iminnet att sanktionerna mot infördes av FN:ssäkerhetsråd som en följd av invasion av Ku-wait. Jag tror inte att utrikesministern behöver på-minna oss om detta faktum. Men utrikesministernsäger också att det yttersta ansvaret åvilar den irakis-ka regimen. Detta känner vi också väl till. Men vilkaär det som drabbas av sanktionerna? Är det den ira-kiska regimen? Nej, det är det inte alls. De som drab-bas av sanktionerna är den irakiska befolkningen.Vi vet att inte är någon demokratisk stat. Fol-ket hade ingen möjlighet att säga sin mening omangreppet på , om uppbyggnaden av massför-störelsevapen eller om politik överhuvud taget. Vi vet att förtrycker sittfolk. De sanktioner som infördes drabbar inte deskyldiga; de drabbar dem som inte haft någon möjlig-het att säga något om den politik som förs i . Dedrabbar oskyldiga, allra hårdast kvinnor och barn.Enligt FN har en och en halv miljon människor dött.En halv miljon barn har dött just till följd av sanktio-nerna. De skyldiga går fria.När det gäller och bomb-ningar hänvisar utrikesministern till den version avförhållandena som och ,bombkrigets utövare, redovisar, dvs. att aktionernariktas mot militära mål som bedöms hota ochStorbritanniens patrullering av de s.k. flygförbudszo-nerna, vilka syftar till att skydda norra , irakiskaKurdistan.Det torde vara väl känt att anser attdet är viktigt att skyddet av irakiska upp-rätthålls. Men det kommer alltfler uppgifter om attdet inte bara är denna specifika typ av militära målsom bombas. Infrastruktur bombas så att vattenför-sörjningen i delar av landet förstörs och sjukdomarsprids. Det vittnar också väldigt många frivilligorga-nisationer som är i om, t.ex. och , som själva har blivit drabbade av dessa sjuk-domar.Det mest upprörande är att och Storbritanni-en håller sig med sina egna tolkningar av FN:s reso-lutioner. FN:s resolutioner ska tolkas av FN och inteav enskilda stormakter. Här har utrikesministern ochjag samma uppfattning. FN har sökt mildra sanktio-nerna genom det s.k. olja-för-mat-programmet. Dettafungerar hyggligt i de kurdiska delarna i irakiskaKurdistan, men sämre i övriga , till stor del bero-ende på att förnödenheter som levereras dit hamnarpå en svart marknad som till övervägande del behärs-kas av söner. Det är uppenbart attvi måste konstatera att den sanktionspolitik som försmot inte alls uppnått avsett resultat.Anf. 3 ():Fru talman! Tack för den här debatten. Jag tyckeratt det är mycket bra att frågorna om dis-kuteras här i kammaren.Jag vill ta upp en lite annan dimension på sanktio-nerna. Jag delar uppfattningen att sanktionerna så fortsom möjligt bör hävas på grund av civilbefolkningenslidande. Men finns det en grupp som fruktarden dag sanktionerna hävs. Det är befolkningen iirakiska . De fruktar den dag regeringåter fritt kan få styra över samtliga delar av landet.Det innebär stor rädsla och osäkerhet bland civil-befolkningen, som omfattar 3,5 miljoner människor ide delar av irakiska som ad-ministreras av ett folkvalt parlament och en administ-ration bestående av kurder, assyrier och turkmener.Det är ingen perfekt demokrati på något sätt, men detär ändå ett unikt demokratiskt experiment i det härområdet och det är intressant.Det är naturligtvis oerhört stor skillnad på re-spekten för demokrati och demokratiska metoder iirakiska jämfört med resten av landet. Där-för är det viktigt att som ledamot i trojkanoch som ordförandeland i EU kan ta initiativ tillskydd för befolkningen i irakiska , så är beredd på den här frågan.Det är viktigt att tiden efter sanktionernas upphö-rande planeras. Det bör också vara förknippat medsärskilda åtaganden till skydd för irakiska Kurdistan.Det måste finnas beslut och även en försvarsbered-skap innan sanktionerna hävs. Det är naturligtvisviktigt inte minst för de flyktingar som skulle kunnaåtervända. De ska också kunna känna trygghet.Detta är naturligtvis inte bara en fråga för kurder-na, den har betydelse för hela den omgivande regio-nen. Om skulle uppfylla FN:s krav på insyn ivapenprogram och sådant - som vi inte har sett ännu,men som vi kan hoppas - betyder det inte att manförändrat sin syn på kurderna. Det har vi inga garanti-er för. Att få rätt att bestämma överkurderna igen är ingen lösning.En lösning som kurderna själva förordar är att detinternationella samfundet skulle kräva att irakiskaKurdistan får en federativ status med definieradmaktfördelning inom ramen för gränser. Detkan ju vara en form av lösning som skulle kunna gåatt jobba utifrån.Jag vill gärna ha utrikesministerns syn på de härfrågorna.Anf. 4 Utrikesminister ():Fru talman! Till att börja med är det tydligt attMurad och jag är överens om själva problem-bilden när det gäller sanktionerna. klarat sig alldeles för bra. Civilbefolkningen harfarit illa.Det finns i och för sig ett område där man ändåska erkänna att sanktionerna har varit effektiva. Detär att de har försvagat krigsmakten. Men bilden kvar-står, civilbefolkningen har farit alldeles för illa.Sedan är det klart att bär huvudansvaret. Frågan är vad vi trots detkan göra för att se till att civilbefolkningen får enbättre situation.Som jag sade i mitt svar har den svenska rege-ringen försökt hjälpa till. Vi har gett ett stöd på 16miljoner . Totalt har hela programmethandlat om , vilket är omfattandesummor.Murad tar också upp flygbombningarna ochflygförbudszonerna. Man ska även här komma ihågatt bakgrunden var att civilbefolkningen utsattes förgrova övergrepp och att man skulle skydda den.Jag vet också att det har förekommit uppgifter omatt det inte bara är militära mål som bombas. Attframför allt organisationer har gett de uppgifter somMurad nämner tar vi mycket allvarligt på. Detär ytterligare ett skäl, förutom det rent folkrättsliga,till att vi också har tagit avstånd från de här bomb-ningarna.Till syvende och sist, fru talman, tror jag att dethandlar om sanktionsinstrumentet som sådant, ettväldigt viktigt instrument som kan användas förebyg-gande om man använder det tillräckligt riktat ochtillräckligt preciserat för att det verkligen ska drabbaden ledning som man ju vill komma åt med sanktio-nerna.Marianne frågor om irakiska Kur-distan och vad som kan hända efter sanktionernaskulle i och för sig ge en mycket intressant debatt.Där ser jag dock en risk med att försöka föra ett reso-nemang om vad som kan tänkas hända efter detatt man slutat använda sanktionsinstrumentet. Det är iförsta hand en fråga som också säkerhetsrådet ochandra måste vara med och initiera. Därför vill jagundvika att gå in på och diskutera vad som eventuelltkan ske efteråt. Här tror jag att vi alla är överens omatt vi måste hitta en lämplig lösning. Hur den ska seut vill jag inte precisera i dag.Anf. 5 ():Fru talman! Jag tror inte att utrikesministern villse ytterligare barn dö av svält och andra umbärandeni . Jag tror säkert att utrikesministern känner starkfrustration inför sanktionerna mot , precis somutrikesministern har sagt.Det gläder mig också när utrikesministern förkla-rar att regeringen erbjudit sig att påta sig en ledanderoll när det gäller att utveckla riktade sanktioner. Härkan göra en betydelsefull insats. Här harSverige, regeringen och utrikesministern möjlighet atträdda många kvinnors och barns liv. Utrikesministernhar faktiskt den chansen , eftersom är ord-förandeland i EU. Men det är faktiskt bråttom. Män-niskors liv rinner som sand mellan våra fingrar.Anf. 6 ():Fru talman! Jag förstår naturligtvis att det är svårtatt gå in på några detaljer exakt hur det här skulle seut. Vad som är viktigt i dagens läge är att inte glöm-ma bort frågan, att lyfta upp den så att den inte glömsbort och att den finns med hos EU-länderna och iFN:s säkerhetsråd när tiden är inne.Vi var några som träffade generalsekreteraren itisdags, och vi förstod att han är mycket väl medvetenom frågan också. Det är viktigt att lyfta upp den. Detfår sedan bli ett resonemang om hur detaljerna ska seut. Det viktiga är att man är medveten om frågan.Anf. 7 Utrikesminister ():Fru talman! Jag instämmer med att det är viktigt att vi inte glömmer bortfrågan om irakiska . Det är också viktigt attstryka under när det gäller sanktionerna att det är FNsom har huvudansvaret. Därmed kan inte heller en-skilda länder, eller för den delen EU, vända sig bortfrån sanktionsinstrumentet när det finns ett FN-beslut.Vi ser nu fram emot att har sagt sig vilja åter-uppta en dialog med FN. De preliminära uppgifter vihar är att det ska ske . Vi hoppas attdet kommer att ge resultat så att vi kommer att såsnart som möjligt se en väg ur situationen. Då måstevi, återigen, markera för att det är viktigt att defaktiskt gör några åtaganden i dialogen med FN.Anf. 8 ():Fru talman! Jag håller med utrikesministern att detär FN som ska häva sanktionerna, inte enskilda län-der. Jag menar att det är viktigt, som det framgick isvaret, att ska vara aktivt i arbetet för attkunna häva sanktionerna. Just kommer fleraNGO:er att säga att sanktionerna inte har nått sittsyfte, och de vill att sanktionerna gentemot skahävas just för att de drabbar civilbefolkningen. Jaghoppas att regeringen kommer att vara aktiv i frågan,både inom EU och inom FN.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2000/01:117 om denislamistiska reaktionen i IranAnf. 9 Utrikesminister ():Fru talman! har i en interpellationfrågat vice statsminister vadregeringen avser att göra för att stoppa de nu aktuellarättegångarna mot oliktänkande i och vad rege-ringen avser att göra för att förbättra situationen närdet gäller mänskliga rättigheter i Iran.Frågeställaren undrar även vad regeringen avseratt göra för att situationen tas upp inom FN-systemet.Om jag förstår sista fråga anser hanatt svenska myndigheter har blivitmer restriktiva med att ge asylsökande från Iranskydd i Sverige.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Först och främst: Jag delar frågeställarens oro förde personer som åtalats och i vissa fall nu även dömtsi olika rättegångar i . En av de för närvarandemest uppmärksammade juridiska processerna gällerde 17 iranska medborgare som inbjöds av tyska att delta i en konferens i iapril om det iranska parlamentsvalet. Dessahar anklagats för brott mot landets säkerhet samtskymfande av Islamiska republiken . Rättegångeni revolutionsdomstolen är nu avslutad. Enligtpressuppgifter har tio av de åtalade fällts medan sexhar frikänts. genomförde Sverigepå EU:s vägnar ett ordförandeskapsuttalande till för-mån för de åtalade i rättegången.Den offentliga insynen i revolutionsdomstolarnaär begränsad, och det är svårt att få vetskap om deåtalades situation. Regeringen är därför oroad över depersoner som har dömts i den s.k. Berlinrättegången.Vi kommer att tillsammans med övriga EU-länder attfortsätta att nära bevaka frågan och de dömdas situa-tion.Sveriges åsikter i dessa sammanhang är väl kända.Tidigare ärenden har vi vid upprepade tillfällen tagitupp med den iranska regeringen och dess företrädare,t.ex. såsom fallet med de iranska medborgare somanklagades för spioneri och de studentle-dare som arresterades och åtalades i samband medstudentoroligheterna . Så har också skett iden s.k. Berlinrättegången. Vi kommer att fortsätta attuppmärksamma de personer som åtalas under liknan-de omständigheter.Regeringen fäster stor vikt vid främjande av re-spekt för de mänskliga rättigheterna. Denna politikhar avspeglats i både de bilaterala relationerna medIran och i Europeiska unionens relationer med Iran.Denna uppfattning står givetvis fast somordförandeland i EU, och vi kommer att tillsammansmed övriga medlemsstater att fortsätta en dialog medden iranska regeringen och där påminna om respektenför mänskliga rättigheter och rättsstatens principer.EU har varit initiativtagaretill resolutioner som uppmärksammar situationen förde mänskliga rättigheterna i i FN:s kommissionför de mänskliga rättigheterna och i generalförsam-lingen. Det är EU:s ambition att FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna även under sin kommandesession på ett konstruktivt sätt ska upp-märksamma situationen för de mänskliga rättigheter-na i . Under det svenska ordförandeskapet åliggerdet att samordna EU:s initiativ i kommissio-nen. Vi kommer att göra vad vi kan för att uppfyllaEU:s mål.Migrationsverket och prövaralla asylärenden från fall till fall efter omständig-heterna i det enskilda ärendet och beaktar förhållan-dena i den asylsökandes hemland. Myndigheterna harinte blivit mer restriktiva med attbevilja skydd till asylsökande från . Självklart skavi i ge skydd och till alla som flyr frånförföljelse eller riskerar dödsstraff eller tortyr oavsettursprungsland. Det framgår av den svenska utlän-ningslagen.Anf. 10 ():Fru talman! Jag ber att få tacka utrikesministernför svaret. Jag uppskattar också att utrikesministernsäger att man på olika sätt har försökt att påverka deniranska regeringen och dess företrädare i olika sam-manhang. Sannolikt har den internationella opinionenpåverkat den iranska regeringen.Men här föreligger ett problem. I fallet är re-geringen inte densamma som regimen. I är reli-gionen överordnad politiken, och alla statsorgan ärunderordnade den andlige ledaren ayatolla Khamenei.Irans nuvarande president ärvald till president av det iranska folket. Det var vis-serligen i ett val som vi knappast kan kalla demokra-tiskt, men folket hade ändå valt för att mar-kera sitt missnöje med regimen. Det skulle dock intehjälpa hur demokratiskt vald en president än var. Hanskulle i detta system i alla fall ha varit underordnadden andlige ledaren, den verklige diktatorn. Därförräcker det inte med att man enbart riktar sig till rege-ringen. Det krävs därför starkare medel för att få intebara regeringen utan också regimens ledare att lyssna.Sedan parlamentsvalet har bakåtsträvarna, medKhamenei i spetsen, gått till angrepp mot Khatami.De har kommit att i första hand utnyttja rättsväsendet,som de har kontroll över, för att angripa regimkriti-kerna och undergräva presidentens och parlamentetsställning. har läget när det gäller mänskligarättigheter allvarligt försämrats. Antalet dödsdomarhar enligt ökat och fler harverkställts. Flera kvinnor har stenats till döds. Kritis-ka journalister och intellektuella har arresterats, miss-handlats och dömts till långa fängelsestraff. Alldelessärskilt vidrig är den behandling som den cancersjukakvinnliga forskaren har utsatts för.Regimens behandling av henne torde närmast be-traktas inte bara som illasinnad utan även sadistisk.Detta sätt att undergräva parlamentets makt hardock inte stärkt bakåtsträvarnas ställning i folketsögon. De har visserligen makt i kraft av sina resurseratt utöva våld, men den åtnjuter än mindre respektoch anseende bland den iranska befolkningen. Dedomar som har avkunnats har varit så orättfärdiga atträttsväsendet har förlorat all trovärdighet och respekt.Bakåtsträvarnas anseende minskar alltmer, och detvingas att tillgripa allt större våld för att hålla sigkvar vid makten samtidigt som folkets medvetenhetom regimens orättfärdighet ökar. Därför krävs det än starkare medel för att få de verkliga maktha-varna - regimen - att lyssna.Anf. 11 Utrikesminister ():Fru talman! Det är en väldigt allvarlig situation.Vi kan se att det har varit två grupper som har slagitsom makten i , dels de reformvänliga, dels dekonservativa. hade vi en ganskapositiv bild av att utvecklingen var på väg i rätt rikt-ning. Därefter har tyvärr, precis som härbeskriver, läget försämrats. Det har varit enskilda fall,exempel från medier och exempel på hur parlamentethar behandlats m.m. som har gett oss en oroande bildav att läget tyvärr är på väg att försämras igen och attde konservativa stärker sin makt.Vi är i och för sig väl medvetna om att på grundav den här maktfördelningen har regeringen inte fullkontroll över situationen. Men det är ju den iranskaregeringen som den och EU hartillgång till och kan tala med, och därför kommer viatt fortsätta att göra allt vad vi kan för att stryka underatt reformarbetet måste fortsätta och att demokratinoch respekten för de mänskliga rättigheterna måstestärkas.Anf. 12 ():Fru talman! När jag talar om starka medel tänkerjag på någon form av sanktioner, men inte av dengrova och brutala typ som riktas mot befolk-ning. Det har vi diskuterat förut. Det är ju inte be-folkningen som ska straffas utan regimen.Sanktioner kan vara av många olika slag. De kanvara av diplomatisk karaktär, och de kan vara avekonomisk art utan att de behöver drabba hela fältetav ekonomiska verksamheter i ett land. Det finnspunktsanktioner att ta till. Jag tänker då på att utri-kesministern även kan kalla till sig den iranske am-bassadören och framföra och EU:s syn påbrotten mot mänskliga och demokratiska fri- ochrättigheter i .