prot · GO0975 · 2001-03-07 00:00:00 — Vi har så svårt att i praktiken förverkliga detta,även om intentionen finns och vi självklart står bak-om dessa paragrafer och artiklar i barnkonventionen.Inför barntoppmötet tänker jag på att vi har sagtoch att det finns en klar tanke om att man ska ha ettdeltagande av unga, vilket är väldigt positivt. Men vikan ändå se att det är svårt att hitta rätt former i olikasammanhang där barn har medverkat. Men detta fårinte avskräcka oss från att inte anstränga oss för attutveckla detta instrument. Och när vi diskuterar barnsoch ungdomars rättigheter så måste de självklartfinnas med. Och formerna för detta deltagande måsteutvecklas.Jag vill också peka på en speciell form av delta-gande och vad ungdomar själva tycker är viktigt närman diskuterar . Jag besökte nyli-gen i en barngrupp som heter Aktion för barnen.Man hade undersökt vilken paragraf i barnkonventio-nen som ansågs viktigast. I ett fattigt land som Perukan man tro att det är rätten till utbildning, hälsa, etc.som står i fokus. Men det som kom överst på topp-listan var rätten till ett förnamn och rätten till ett ef-ternamn. Det stämde mig till eftertanke. Det är för ossså elementärt att ett barn har ett namn, en identitetoch sina rättigheter. Inte ens detta är något självklart iett fattigt land där man kan tycka att rätten till ettnamn inte kostar. Men om vi tar in processen medregistrering och processen med föräldrar som måsteansvara för barnets uppväxt, så förstår man att ävendetta är en väldigt central punkt i barnkonventionen.Fru talman! Vi har i detta betänkande lyft framtilläggsprotokollet, och har utför-ligt pekat på detta. Många av oss kanske skulle viljaha ytterligare tillägg till och för-ändra och radikalisera den. Men vi är klara över att viinte ska ge oss in på det utan se var vi kan utöka bar-nets rättigheter genom tilläggsprotokoll. har vi fåttett sådant som handlar om barn i krig och barnensrättigheter att inte vara del i ett krig, vare sig för enregeringsarmé eller för väpnade trupper i någon form.Och det senare är viktigt att framhålla, eftersom dettaäven gäller gerillagrupper och andra väpnade arméer.De är inte undantagna. Och vi vet att det är mångasom syndar och använder mycket små barn för sinverksamhet.Jag vill rikta mig till statsrådet . Den ratificering som vi vill påskynda och som vitycker är så viktig att gör för att sedan kunnadriva på andra att ratificera, när kommer den? Vihade hoppats att få den , och denförhoppningen kvarstår. Men om det inte är möjligt,när kommer den? Jag tror att det är oerhört viktigt attvi får den snart.De barn som drabbas i krig kommer på flykt. Barnsom flyr från krig har en oerhört utsatt situation. Vivet att många barn som har flytt från krig kommer tillSverige. Och vi lever inte upp till vårt ansvar. Vi harensamma flyktingbarn som inte får det skydd och detstöd som de skulle behöva. I detta sammanhangmåste också agera.Fru talman! Om vi talar om barn i ett internatio-nellt perspektiv så måste vi självklart, som LiselotteWågö också var inne på, ta upp aspekten med arbetetinom Europeiska unionen. Vad gör där, ochhur driver vi frågan om barns rättigheter? Vi har frånsvensk sida varit väldigt skeptiska till den EU-stadgaom mänskliga rättigheter som antogs i i decem-ber. Men den finns, och vi får leva med den, och därfinns en särskild artikel när det gäller barns rättighe-ter. Men vi är många som tycker att den är en mycketsvag formulering, därför att den handlar mer omskydd och barns rätt att inte bli diskriminerade. Sve-rige måste agera för att få en starkare skrivning omrättigheterna.I detta sammanhang vill jag också fråga statsrådetom detta perspektiv med barn och ekonomi, hur barnkommer in i de ekonomiska processerna när det gällerEMU, Nicestadgan och en rad andra frågor inom EUdär vi har en utmärkt guide när det gäller hur vi kantillämpa detta i bok , Eco-nomics and the EU towards Child-friendly policiessom har getts ut av . Där kan man sehur de här aspekterna borde komma in i varje budget-fråga, hur de borde komma in i Lomékonventioneneller dess efterföljare: Hur bevakas barnets rättigheterdär? Där vill jag fråga hur statsrådet ser på hur dentypen av underlag kan användas och om man har tagittill sig det.Sedan hoppas jag naturligtvis att höra från statsrå-det om erfarenheterna från mötet med ministrarna iNorrköping och hur man där kundedriva på.Jag vill understryka hur viktigt det är, speciellt förEU, att agera inom . Vi vet att många barndär drabbas av fattigdom på grund av den ekonomis-ka och politiska omställning som ägt rum i Central-och och som har varit nödvändig politisktmen som inte har följts av en social lagstiftning. Manhar helt lämnat ute människors rätt till ett bra liv påannat sätt. Handeln med kvinnor och barn där är nå-gonting som vi har tagit itu med, men jag tror att vikan göra åtskilligt mer.En särskild fråga på området gäller barn på insti-tution. Det finns rapporter om att det rör sig om cirkaen miljon barn som fortfarande lever på institution.Där har har varit aktivt genom och många andra. Men vi är många som faktiskttycker att det är oerhört väsentligt att man ser hurkandidatländerna, när de bedöms uppfylla Köpen-hamnskritierna och andra, faktiskt också har tagit itumed frågan om barn på institution. Väldigt mångabarn lever fortfarande under sådana uppseendeväck-ande hemska förhållanden i som beskrevs islutet av 80-talet. Många av oss reagerade då. Mångabarn lever fortfarande på samma sätt.Fru talman! När nu utskottet kan konstatera att dehär frågorna, som ledde fram till barnkonventionenoch barntoppmötet , ska vägas på barn-toppmötet i , är det naturligtvis viktigt attse vad som har hänt på området. Det är också viktigtatt se att fokus har förflyttats från rena skyddsaspek-ter till de mer sociala frågorna och framför allt till etträttighetsperspektiv. Det handlar inte bara om att barninte ska diskrimineras eller att barn ska skyddas.Barnet är en individ med rättigheter. Barns och kvin-nors rättigheter betraktas ibland som något friståendefrån mänskliga rättigheter. Men perspektivet för ossär helt klart: barns och kvinnors rättigheter är del avmänskliga rättigheter och ingenting separat.Det är också intressant att se hur nära förknippadekvinnors rättigheter är med möjligheter för barnsutveckling. I länder där kvinnor har en bra ställning,där kvinnor inte förnekas ett bra liv kan också barnenutvecklas. I den senaste studien av of theWorld's Children har just gjort enväldigt intressant karta där man har visat på kvinnorsstatus i olika länder, hur den har ett klart sambandmed barns status. Där kvinnor inte kan läsa visarkartan att precis på de ställen är det också en väldigthög andel undernärda barn osv. Det finns alltså ettsamband. All satsning på att minska mödradödlighe-ten, att minska de faror, risker och den diskrimineringsom kvinnor utsätts för leder också till att barnfår en bättre situation.Fru talman! yrkar jag bifall till hemställani utrikesutskottets eniga betänkande. Jag hoppas att viinte ska behöva upprepa det som Eg-lantyne Jebb uttryckte , att det är barnen som skabetala det högsta priset för vår kortsiktiga ekonomis-ka politik eller våra politiska missgrepp och krig. Låtoss tillsammans hjälpas åt att ändra de förhållandena.Anf. 4 ():Fru talman! Dagens debatt handlar om oerhörtviktiga frågor. Barnens situation utgör en av destörsta utmaningarna i dagens och framtidens sam-hälle. Att vi dessutom diskuterar barns situation i ettinternationellt perspektiv gör det ännu mera viktigtoch intressant.Det är ganska naturligt att vi kristdemokrater delarbarnkonventionens synsätt att barn är unika individermed egna rättigheter och behov och med kompetensoch kunskap utifrån sina egna förutsättningar sommåste tas till vara. Att sätta barnens bästa i främstarummet är självklart för oss kristdemokrater.I det här betänkandet finns inga reservationer ellersärskilda yttranden. Bakom det ligger en strävan tillsamsyn som känns bra i en sådan här viktig fråga. Jagvill tacka er kamrater från olika partier i utskottet fördet här arbetet, där vi har lyckats komma överens. Jagtror att det är viktigt i en sådan här fråga i ett landsom vad vi säger och vad vi gör också när detgäller ett sådant här betänkande. Vi har strävat till attnå varandra. Utskottet har besvarat samtliga motion-syrkanden. Vi kristdemokrater tycker att det är bra attså stor hänsyn har tagits till de förslag som vi harhaft. Vi har fått in skrivningar bl.a. om barn i Öst-och , om barnsexhandel.I det här betänkandet ligger en bra grund för detfortsatta arbetet. Det här är ett arbete som hela tidenmåste pågå. Det finns hur stora behov som helst runt-om i världen. Det finns också behov på hemmaplan.Det finns en del frågetecken i regeringens politik ide här frågorna som jag hoppas att statsrådet kansvara på, och jag kommer till dem om en stund.I höst kommer ett nytt toppmöte att äga rum iFN:s generalförsamling. Syftet med det mötet är attgranska om barntoppmötets mål har upp-fyllts och hur. Som det står i betänkandet krävs detförnyade åtaganden. Hiv och aids liksom väpnadekonflikter har ökat kraftigt och harskoningslöst drabbat barn och unga. Vi har redan fåttexempel på vad som har hänt. 15 miljoner barn be-räknas vara föräldralösa på grund av aids. 300 000barn tvingas vara barnsoldater. Omkring 130 miljo-ner, de flesta flickor, går inte i skolan. Minst 150miljoner barn mellan är barnarbetare. Merän dör en människa på grund avsvält och fattigdom i världen. av dessa är barn.18 000 barn , mer än 6½ miljon barn varjeår, dör på grund av svält och fattigdom. Det kan inteaccepteras. Också vi i har en del av ansvaretför detta och för att det görs någonting åt det.Fru talman! Förutom i höstkommer också den första världskonferensen om sex-uell exploatering av barn , Stockholmskon-ferensen, att följas upp i sena-re . Vid världskonferensen antog 122 rege-ringar enhälligt en aktionsplan som skulle utgöragrunden för det fortsatta arbetet mot kommersiellsexuell exploatering av barn. Den svenska handlings-planen offentliggjordes , men den kritisera-des bl.a. för att vara dåligt underbyggd, för allmänthållen och för att den i stora stycken saknade tidsra-mar, konkreta förslag och mål.Statsrådet svarade på en skriftligfråga som hade ställts av IngerDavidson att det är viktigt att revidera den svenskahandlingsplanen och att hon hade för avsikt att seöver den inför uppföljningskonferensen som äger rumi slutet av året.Vi undrar nu vad som har hänt. En reviderings-process har inletts, men vad kommer slutproduktenatt innehålla? Kommer kartläggningar av t.ex. pro-stitution av minderåriga att göras? Kommer det attfinnas några konkreta målsättningar eller förslag tillåtgärder och insatser? Hur är det med det förebyg-gande arbetet? Kommer det att finnas förslag till hurt.ex. personal inom hälso- och sjukvården ska få kun-skap om sexuella övergrepp? Kommer det att finnasnågon redogörelse för hur man specifikt skyddar ochstöder offer för kommersiell sexuell exploatering?Det ska bli intressant att höra vad statsrådet har att säga om detta.Det behövs tydliga mål och konkreta åtgärdsför-slag. är en förebild för många länder i det härarbetet. Därför är det extra viktigt att den svenskahandlingsplanen blir sådan att den kan inspirera andraländer.Fru talman! känns det som att den svenskaregeringen tar alltför lätt på kritik gällande mänskligarättigheter som riktas mot . Ofta sägs att pro-blemen är marginella i vårt land. har Sveri-ge faktiskt fällts vid ett flertal tillfällen för brott motbarnkonventionen. Vi är även det land som fällts flestgånger av mot tortyr, och det är intebra, det tror jag inte att någon av oss tycker. Frågan ärvad som görs för att vi ska komma ifrån det här.Även i den bristfälliga svenska handlingsplanenmot sexuell exploatering av barn sägs det att detta ärett marginellt problem i . Men så är inte fallet.Flera rapporter från bl.a. polisen visar på motsatsen,liksom en studie som ECPAT snart kommer att pre-sentera.Fru talman! Jag tror att vi alla här i kammaren har liknande åsikter i dessa frågor. Det måstegöras - inte bara sägas - saker för att man ska kommatill rätta med problemen och med alla barns utsattasituation i andra länder, men även i Sverige.En av anledningarna till att jag är riksdagsledamotär att jag vill vara med i för attkunna göra mer för barn som far illa. Jag undrar vadman, när man är utomlands, svarar ett barn som medvädjande ögon säger: Ta mig med till ditt land! Eller:Du som är rik, hjälp mig och mina barn! Man kan inteta med dem. Ni har säkert mött sådant här. Det finnsmånga liknande exempel. Det skär ända in i hjärtero-ten på en.Vi har ett ansvar. Vi måste fortsätta det här arbe-tet. Vi kristdemokrater kommer att göra det, och detkänns bra att vi i vårt utskott och i den här kammarenär så eniga om att det i ett internationellt perspektivbehöver tas krafttag för att förbättra för barn i utsattasituationer.Fru talman! Det känns inte svårt att yrka bifall tillhemställan i betänkandet.Anf. 5 ():Fru talman! Jag har fyra barnbarn. De har trygghet, föräldrar, far-och morföräldrar som bryr sig om dem. De har platsatt leka, gott om leksaker, kläder, barnomsorg, hälso-vård och de kan gå till skolan - allt sådant som vikanske tycker är självklart, men som många barn ivärlden saknar, barn som är så lika mina barnbarn ochsom har precis samma behov.Jag tänker alltid på mina barnbarn när jag är ute ivärlden och besöker flyktingläger, slumområden,fattiga byar, när jag möter gatubarn, när jag hör ombarn i krig och konflikter, om barn i sexindustrin ochi slavarbete. Dessa barn borde ha samma möjlighetersom mina barnbarn har, men deras liv är så totaltolika.Jag ska berätta om några barn och situationer somjag själv har mött.Kongo-Kinshasa har 50 miljoner invånare. Hälf-ten av befolkningen är , och mindre änhälften av dessa barn går i skolan.Jag har besökt en fattig by i med 12 000invånare, varav 2 000 utgörs av föräldralösa barn -föräldrarna hade dött i aids. Borgmästaren i den bynvädjade: Glöm oss inte! Vi har ingenting.Jag mötte en liten flicka i ett flyktingläger iKongo-Brazzaville. Hon bar sin på ryggen.Det är ingen ovanlig syn, men den här flickan varovanligt liten.Jag besökte en by i där de kastlösa måstebo utanför byn. Genom ett mikrolånsprojekt kundemödrar skydda sina barn från slavarbete hos jordäga-ren. Det fanns inte en enda bok i den byn.Jag har besökt ett palestinskt flyktingläger i Liba-non. Där fanns ingen plats att leka. Bostadsförhållan-dena var urusla eftersom byggmaterial inte fick tas ini lägret. Det fanns utbildningar, men de ledde inte tilljobb eftersom de flesta jobb var förbehållna libaneser.Föräldrarna var födda i flyktinglägret, och de tycktesig inte ha någon större framtid.Förra veckan besökte vi ett läger i därtunga vapen hade gjort att ett par hus var fullständigturblåsta. Man kunde se några leksaker ligga i någothörn.Vi besökte också barnhemmet i . Det startades av en kvin-na som mötte 55 föräldralösa barn i , vilkasföräldrar hade dödats i hembyn. Barnen hade samlatsihop av Röda korset och sedan fanns de bara där.Jag tänker på detta. Det kunde ha varit mina barn-barn som levt under dessa villkor. Men de har haftturen att födas i fred i den rika världen. Vi har förståsproblem här också, men de ligger inte i närheten avde problem som möter de flesta barn.Vår skyldighet är ju att engagera oss för de andrabarnen. Det gäller var och en av oss som privatperso-ner och självfallet alla oss som politiker. Barnpers-pektivet måste genomsyra allt politiskt arbete.Krig, miljöförstöring, fattigdom, förtryck - alltdetta drabbar de svagaste, barnen allra mest. Vad kanvi göra för att ändra förutsättningarna för världensbarn, för att minska skillnaderna? Dessa barn är ocksåvår framtid. Hur ska de kunna bli goda samhällsmed-borgare när de har upplevt så mycket förnedring ochså många orättvisor?Flickorna är allra mest utsatta. Det är de som förstfår lämna skolan när pengarna tryter. De är de somhar de minsta rättigheterna i familjen. Det är de somfrämst får ta ansvaret när föräldrarna inte klarar avdet. Mycket handlar ju om fattigdomen.FN:s millennieförsamling antog måletatt fattigdomen i världen skulle halveras till 2015. Detär hög tid att ställa krav på världens ledare så att dehela tiden följer upp detta och så att de uppfyllerdenna målsättning. De orden måste följas av konkrethandling. Det får inte finnas handelshinder som drab-bar de allra fattigaste länderna.Globaliseringen måste omfatta alla. i till världens ledare: Om globaliseringeninte är bra för alla blir den snart inte bra för någon.Det måste världens ledare och även industriledareförstå.I dag behandlar vi motioner om barns rättigheter iett internationellt perspektiv. Det finns en mängdolika yrkanden, bl.a. om att vi i alla internationellasammanhang ska verka för att stoppa handeln medkvinnor och barn, om att man ska stödja offren ochinföra hårdare sanktioner mot dem som handlar medkvinnor och barn, om ett totalförbud mot barnsoldateroch om att verka mot skadligt barnarbete. Barnpers-pektivet ska tas med i allt arbete. Vi är alla överensom det.Vi har som trädde i kraft ,och den är ett viktigt dokument. Det är den konven-tion som flest länder skrivit på, alla utom ochSomalia. har ju varit pådrivande i det härarbetet som ju är mycket bra.De grundläggande principerna förtjänar att uppre-pas:· förbud mot diskriminering,· barnets bästa i främsta rummet,· rätten till liv och utveckling,· rätten att få komma till tals och bli lyssnad till.Det finns också ett tilläggsprotokoll, som harnämnts här förut. Vi tycker alla att det är viktigt attSverige ratificerar det så snart som möjligt.Vad har då hänt då barnkonventionenträdde i kraft, och hur ska världen gå vidare? Det nyainternationella barntoppmötet ska behandladetta och utarbeta en ny handlingsplan. En sak ärsäker: problemen har inte blivit färre. Hiv/aids hotarmånga länder främst i , fler barn finns i väpna-de konflikter, sexindustrin ökar. En kraftfull hand-lingsplan är absolut nödvändig. Vi hör att 15 miljonerbarn är föräldralösa på grund av aids.I dagens kunde vi läsa att läkemedelsföreta-gen inleder en process mot därför att de därvill importera billiga stoppmediciner. Det borde varaen självklarhet att alla som behöver ska få tillgång tillde mediciner som finns. Läkemedelsföretagen måsteockså fås att ta ansvar. En fråga som man verkligenmåste ta upp och driva på är hur man ska lösa detta.Det ska inte behöva avgöras i domstol vem som skafå tillgång till mediciner. I den rika världen kanhivsmittade leva ganska länge, men i de fattiga län-derna går begravningstågen ständigt och alltfler barnblir föräldralösa.I har den nya presidenten förbjudit stöd tillorganisationer som arbetar med abortfrågor, dvs. somhar en helhetssyn på sexuell reproduktiv hälsa. Dettabeslut kommer att drabba de allra svagaste i världen,för det är mest stödet till organisationer som arbetar ide fattiga länderna som drabbas av det. Det är oac-ceptabelt.Jag har då en liten fråga till vill den ta upp de här frågor-na? har vi fått höra att det nu är klart att presi-denten kommer hit till . Då är det angelägetatt vi tar upp även en sådan fråga med honom. Jag villgärna ha ett svar på det.Annars är det så att den här debatten egentligeninte är någon debatt. Vi behandlar ett enigt betänkan-de. Vi är överens. Den här debatten är mer en mani-festation för att visa att barnens villkor och barnensrättigheter är någonting som vi tillsammans i Sverigeger högsta prioritet. Det får inte stanna vid en mani-festation. Ord måste följas av handling.Barnperspektivet ska genomsyra allt internatio-nellt arbete, allt bistånd och allt vårt politiska arbete.Sverige är framträdande och arbetar bra, men natur-ligtvis kan vi alltid bli ännu bättre. Vårt arbete bör bliännu mer kraftfullt när det gäller barnsrättigheter och behov, för det är ju de som är allas vårframtid. Det handlar både om FN-systemet och omEU. Det innebär också att arbetet måste fortsätta attinriktas på kvinnans villkor. Det är ju så att om manhjälper en man hjälper man en individ, men hjälperman en kvinna hjälper man hela familjen. Det är engammal sanning som förtjänar att upprepas.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till hem-ställan i betänkandet.Anf. 6 ():Fru talman! Jag ska börja med att säga att jag ärglad att ha möjlighet att stå här och tala om de härfrågorna . Jag brukar ju normalt hålla till i nä-ringsutskottet, men är jag här.I november 1989 antog FN:s generalförsamlingkonventionen om barns rättigheter, som ju alla vet.Den är ratificerad av i stort sett alla länder utom,som vi hört här , och Somalia.Clinton hann ju med en del saker under sina sistadagar i Vita huset, inte bara att benåda brottslingarutan även att skeppa ut möbler och andra saker. sak som han gjorde, som jag har hört i alla fall, varatt han skrev under den här konventionen. ska denju passera kongressen också så vi får väl se hur detgår, men det finns tydligen hopp även där.I samhällsutvecklingen för demokrati och mänsk-liga rättigheter är barn och ungdomar viktiga bärareav värderingar och visioner. Varje generation måsteju vinnas för de demokratiska värdena.Barn har en extremt utsatt position när det gällervåld och andra sätt att kränka deras mänskliga rättig-heter. Handeln med barn för sexuellt utnyttjandeökar i många delar av världen. Inom EU bör Sverigeverka för att alla åtgärder som krävs vidtas för attsätta stopp för handeln med barn. Och allt tänkbartstöd måste ges till barn som har sålts och utnyttjats påolika sätt.Många barn tvingas också att arbeta under mycketsvåra förhållanden, ibland t.o.m. fysiskt fastbundnapå golvet eller vid en maskin. De flesta barn arbetar iprivata hem, men de finns också i fabriker, inomjordbruket eller på bordeller. Barnen arbetar oftaunder förödmjukande och farliga förhållanden, sär-skilt i vissa delar av och . Detta är ingetannat än ett allvarligt brott mot barnens mänskligarättigheter. Det är angeläget att fler länder ratificerarILO:s konvention om de värsta formerna avbarnarbete.Ungefär 300 000 barn i världen utnyttjas som sol-dater i inbördeskrig och internationella konflikter. krigssituation är barn och ungdomar de mest ut-satta. Det finns flera tragiska exempel på hur barntvingas att utföra ofattbart grymma våldsdåd, från attvara mänskliga minröjare till att vara barnsoldater. Vikan aldrig acceptera att barn och ungdomar utnyttjassom lättmanipulerade soldater i krig. måsteaktivt bidra i arbetet för att stötta barns och ungdo-mars rättigheter även inom det här området.Men barn i ett internationellt perspektiv gäller juäven barn i . Och i har vi kommitmycket långt, fru talman, när det gäller barnens rät-tigheter. Men inte ens i är allting bra ellerfärdigt.I regeringsförklaringen inför /2001sade statsminister bl.a.: "äroch ska vara världens barnvänligaste land." Det är lättatt hålla med om det sista men svårare när det gällernutid, åtminstone när det handlar om asylsökandebarn.Vi välkomnar regeringens förslag om att asylsö-kande barn ska ha samma rätt till skolgång som andrabarn i . Reformen om rätt till tre timmarsförskola för barn till arbetslösa eller föräld-ralediga föräldrar är bra. Men det här förslaget om-fattar inte barn till asylsökande. Bl.a. har Barnom-budsmannen kritiserat detta, eftersom förskolan skaingå i ett livslångt lärande. Den ska bygga på barnensbehov och inte bara ses som en förvaringsplats närföräldrarna jobbar. kan inte seannat än att barn till asylsökande har precis sammabehov som övriga barn.Relativt granskade också Barnombuds-mannen lagen om rätten för asylsökande barn attkomma till tals i asylärenden. Av ett åttiotal granska-de ärenden var det bara 4 av 159 barn som hade fåttkomma till tals. Det finns således anledning att riktaallvarlig kritik mot den bristande kompetensen hosMigrationsverket när det gäller att följa lagstiftningeni vårt land. Det måste finnas resurser för att kunnagenomföra samtal med barn som själva har svårt atthävda sina rättigheter.