prot · GO0956 · 2001-01-25 00:00:00 — Det finns i det avseendet vissafrågor som behöver övervägas ytterligare, bl.a. vilkaekonomiska konsekvenser som en ny lagreglering kanmedföra för fastighetsägare och tomträttshavare. Dethar inte varit möjligt att slutföra dessa övervägandenunder hösten. Ärendet bereds därför i Justitiedepar-tementet med inriktningen att regeringen under vårenska kunna ta ställning i frågan.Anf. 232 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret. Jag är glad för dess positiva inriktning och attjustitieministern också vill förenkla denna komplice-rade lag.Denna lag har vållat huvudbry i alla våra 165kommuner som har tomträtt, och när det gäller tomt-rättsavgälderna har domstolsprocesserna varit många,krångliga och svåra.Tomträttsinstitutet har funnits och in-fördes då som ett komplement till äganderätten. Desssyfte från början var socialpolitiskt, för att även demed mindre pengar skulle ges möjlighet att bygga etteget hem. Kommunerna upplät då sina marker förbostadsbyggnation med en ganska låg tomträttsav-gäld. Konstruktionen på tomträtterna från början varlånga upplåtelsetider, på , ochnär upplåtelsetiden var slut upphörde också tomträt-ten.Lagen ändrades 1953 till att få en mera kommu-nalekonomisk inriktning, där kommunerna kundetillgodoräkna sig värdestegringen av sin mark. Samti-digt blev tomträtterna "eviga", och avgäldsperiodernareglerades för bostadsbyggnader till att vara minst 20år.Lagen ändrades igen 1970, men då i princip en-dast med att avgäldsperioderna kortades ned till tioår. har inte mycket hänt.Det har alltså inte skett någon större förenkling avdenna komplicerade lag sedan 1953.Den tillsattes en tomträttskommitté 1977, och tvåbetänkanden har presenterats, 1980 och 1990. Tvålagrådsremisser har överlämnatsav regeringen. Men ingen lagändring har kommit tillstånd. växer överklagningsärendena hosdomstolarna, och en betydande del av kommunernastekniska resurser får avsättas för dessa processer.I denna komplicerade lag är alltså den långa av-gäldsperioden ett av problemen. Detta innebär, somministern mycket riktigt påpekar i sitt svar, språngvi-sa och kraftiga avgäldshöjningar.Min fråga till justitieministern är: Vill ministernmedverka till att det blir årsvis reglerade avgäldsperi-oder och inte, som , mellan varjetillfälle som avgälden kan regleras?Anf. 233 Justitieminister ():Fru talman! Svaret är ja. Jag anser att det vorebättre att reglera det . Det är riktigt - jag troratt vi är överens - att det finns även andra brister,bl.a. en del processer som inte är önskvärda. Enligtmin mening är det därför angeläget att en ny lagregle-ring utformas, så att dessa brister undanröjs eller ivarje fall minskar i omfattning.Min förhoppning är, som jag tidigare nämnt, attregeringen ska kunna ta ställning i frågan under vå-ren. Men det är ändå viktigt att understryka, att omvarken fastighetsägare eller tomträttshavare kan se atten ny reglering är bättre än den nuvarande är jag inteberedd att verka för att en ändring av reglerna kom-mer till stånd.Anf. 234 ():Fru talman! Det låter positivt.Jag vill lyfta fram en annan sak, och det är tomt-rätternas avgäldsräntor. I ministerns svar står det omavgäldsräntans storlek, och därom har många tvisteruppstått.Avgälderna är komplicerat uppbyggda, men för-enklat kan sägas att avgälden är ränta gånger värdetpå markens marknadsvärde. I lagrådsremissen från1998 föreslår man en fast ränta på för kommer-siella fastigheter och för småhus. Att räntan harstor betydelse förstår vi när värdet på marken kanvara så högt som per kvadratmeter.Sverige har ca 98 000 tomträtter i 165 kommuner,och många av dessa kommuner är små. När tomträt-ternas avgälder ska omregleras finns inte kompeten-sen i kommunerna, eftersom denna kunskap baraefterfrågas ungefär . Expertis får anlitassom kostar pengar, och det kanske ändå blir tvister idomstol som kostar ännu mera kommunala medel.Här måste till en förenkling av hur avgälderna beräk-nas.Frågan är också om man kan lagstifta om avgälds-räntan. Ofta lagstiftar man när parterna inte är över-ens. Tittar vi på andra räntor som har anknytning tillboendet ser vi att bestämmer räntesatsen förberäkning av räntebidraget. Detta sker så ofta somvarje fredag, och denna räntesats som kallas subven-tionsräntan bestäms i samråd med Riksgäldskontoretoch baserar sig på statslåneräntan och bostadsobliga-tionsräntan.I det framtida arbetet med att få till stånd en la-gändring undrar jag om justitieministern kan tänkasig att kan bestämma räntan, lik-som man gör när det gäller statslåneräntan.Anf. 235 Justitieminister ():Fru talman! Jag ska svara kort på frågorna. Det ärjust avgäldsräntans nivå som är en av de stora diskus-sionerna, där det gäller att hitta rätt nivå. Det som ärett problem, kan jag nämna, är att i vissa delar avlandet anser tomträttshavare att det blir något sämrepå kortare sikt medan man i andra kommuner anseratt det blir bättre på kort sikt.Sammantaget tror jag att det skulle vara bättre föralla parter, men om det lyfts fram på detta sätt är detalltså svårt att gå vidare. Diskussionen och utredning-en fortsätter.På frågan om man kan lagstifta är svaret att detgår, anser vi. Det är bättre för förutsägbarheten än attRiksgäldskontoret ska avgöra den frågan.Anf. 236 ():Fru talman! Det här är komplicerade frågor. Bådejustitieministern och jag, med vår bakgrund som juristoch arkitekt, har fått anlita expertis för att förstå denkomplicerade lagstiftningen. Det måste vara svårareför dem ute i kommunerna, särskilt i små kommuner,att just beräkna avgäld, ränta och upplåtelsetid. Jag ärglad att en lagändring är på gång, och jag hoppas attden kommer att ligga på vårt bord under våren.Jag vill ta upp en sak till, och det är den andra va-riabeln när man beräknar avgälden, dvs. värdet avmarken.Värdet på marken är ju extremt högt i våra stor-städer, och taxeringsvärdena används i många kom-muner för att räkna fram avgälderna. Höjs taxerings-värdet så höjs avgälden oftast med samma procent-sats. Ett exempel är från min hemkommun ,där taxeringsvärdet höjs i de västra stads-delarna, där vi också har många tomträtter. Det bliralltså orimliga höjningar av avgälden vid omförhand-lingar.I den senaste lagrådsremissen föreslåsatt värdet av marken ska bestämmas olika beroendepå om det är en kommersiell fastighet eller en fastig-het för småhusändamål. För småhusändamål bestämsmarkvärdet vid den allmänna fastighetstaxeringen,och för kommersiella fastigheter kommer fri värde-ring att ske . Man föreslår vidare attpenningvärdesförändringen ändras och attden följer konsumentprisindex.Min sista fråga till ministern är om han kan tänkasig vid lagregleringen att penningvärdesförändringenav marken kan följa konsumentprisindex.Anf. 237 Justitieminister ():Fru talman! Jag svarar ett försiktigt ja. Jag är intehelt övertygad. Men som jag nu bedömer det är svaretja.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på interpellation 2000/01:193 omSTASI-spionerAnf. 238 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vad somgjorts för att avslöja STASI-spioner i , vadytterligare som kommer att göras och varför så litehar hörts från den svenska regeringen.Som min företrädare uttalade vid ett flertal tillfäl-len har Säkerhetspolisen, såväl föresom efter murens fall, bedrivit ett omfattande arbetemed att kartlägga STASI-aktivitet i Sverige.Sedan 1988 har Säkerhetspolisen utrett ungefär 45ärenden. I sju av dem har förundersökning inletts.Förundersökningarna har lagts ned på grund av attbrott inte kunnat styrkas eller att misstänkta brottvarit preskriberade.I flera av de andra ärendena har Säkerhetspolisenhaft samtal med aktuella personer. Säkerhetspolisengör bedömningen att man haft en så bra tillgång tilluppgifter att möjligheterna att utreda aktuella ärendenvarit goda.En stor del av de STASI-handlingar som finnskvar hanteras av en särskild myndighet, Gauckmyn-digheten. När det gäller frågan om svensk aktivitetvid dess arkiv är det viktigt att notera att det i dettaarkiv framför allt finns uppgifter om inrikesspionage,som inte skulle föra utredningar om svenska förhål-landen framåt.De frågor som tar upp handlarbl.a. om misstankar om brott mot rikets säkerhet ipågående eller nedlagda förundersökningar. Sådanauppgifter omfattas i mycket stor utsträckning av sek-retess. Det är därför naturligt att någon mer detaljeradredovisning av vad som händer inte kan ges varkenfrån regeringens eller Säkerhetspolisens sida. Säker-hetspolisen har dock i sina öppna verksamhetsberät-telser redovisat resultatet av sitt arbete med kartlägg-ning av STASI-aktiviteter.Det återstår fortfarande en del arbete med att fåfram uppgifter om den aktivitet som det forna bedrev mot . Säkerhetspolisen fort-sätter därför sitt arbete.Mitt svar på fråga är att re-geringen inte nu avser att vidta några åtgärder i saken.Anf. 239 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret. Detär första gången det har givits något svar med sub-stans, för har ansvariga ministrar bara menatatt de utgår från att polisen gör det den ska. låterstatsrådet oss veta ungefär hur många ut-redningar som har gjorts och vad som har hänt mednågra av dem, och det tycker jag är positivt.Justitieministern talar i sitt svar också om strax utanför . Även om det har sinspeciella karaktär och främst täcker MFS och STA-SI:s aktiviteter i - Öst- och -finns där material som skulle kunna hjälpa till i ut-redningar även rörande Sverige.Vid samtal i fick jag kommentarerav typen "Ja, svenskarna har ju inte direkt sprungitned dörrarna hos oss". Däremot har man tydligen frånvåra grannländer varit mycket mer intresserad, trotsatt mycket tyder på att av olika skäl var detfrån DDR:s sida mest intressanta landet.STASI glömde att förstöra säkerhetskopian avutlandsspionagets databank, och den har innan denåtergått till hanterats av CIA, bl.a. Där lärfinnas mycket att hämta.Vårt grannland har medgivit att de berör-das namn får offentliggöras under förutsättning att desjälva får ta del av de data som berör dem. I Norgepåbörjades den första rättegången mot enSTASI-spion.Självfallet ska vi inte syssla med retroaktivitet idet svenska rättsväsendet. Det har dessvärre gjorts iett antal fall. Preskriberat är preskriberat. Men mångaundrar över varför vi inte gör som t.ex. . Imaj beslöt att fakta skulle fors-kas fram om detta eller, som man kunde läsa, att"fjender skal frem i lyset" och "Den koldekrig under lup". Som kontrast till detta noterades iden danska pressen i den efterföljande debatten - jagska nöja mig med att citera från -följande: "Svenskerne deres Stasi-spioner".Det betyder att svenskarna skyddar sina STASI-spioner. Det låter väl inget vidare, justitieministern?Har regeringen något skäl till att vi inte ska lyftafram, som t.ex. socialdemokraterna i harställt sig bakom, landets fiender i ljuset?Jag har här några kopior av s.k. SIRA-dokumentfrån de tyska arkiven. På ett antal av dem finns detöverstrykningar av namn, som uppenbarligen har ståtti klartext. Det kan inte med modern teknik varaomöjligt att få fram vad där har stått.Med tanke på att en del av dessa överstrykningarstår i anslutning till ledande personer i kanman förmoda att dessa "mörklagda" personer haft enmycket central position eller rört sig nära landetsledning. Hon eller han kanske finns där . Honeller han kanske ingår i en viktig struktur i vårt sam-hälle.Jag tycker, justitieministern, att inga stenar fårligga ovända i dessa frågor. Passiviteten eller resig-nationen som kan anas i justitieministerns svar tyckerjag i stället borde ha varit en klart uttalad vilja till enutstädning av denna unkna epok i mänsklighetenshistoria vad gäller . Det hade varit bättre än attfrågan dyker upp igen i form av t.ex. en motion, medtanke på hur sådana brukar hanteras av majoritetenbara därför att de kommer från någon som represente-rar fel parti.Efter min debatt i frågan förra gången - det varunder en frågetimma som jag kunde rikta frågan tilldåvarande tjänsteförrättande justitieminister - fick jag ett svavelosande brev från enanonym person skickat till riksdagsadressen. Jagfrågar mig om det var en av dem som är rädda för attbli avslöjade. För att tala ett språk som ministernkanske förstår ännu bättre hade jag velat se mittinkast förvaltas i en rusning mot mål och inte barasom en klackspark över sidolinjen.Anf. 240 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill säga att detta är en viktig ochangelägen fråga. Det är ingen tvekan om den saken.Det är inget avslutat arbete, utan det fortgår. Ett av deproblem som finns med att diskutera frågan är attmycket är sekretessbelagt.Jag vill ändå nämna att Säkerhetstjänstkommis-sionen har regeringens uppdrag att klarlägga desvenska säkerhetstjänsternas författningsskyddadeverksamhet. I kommissionens arbete ingår bl.a. attbedöma säkerhetstjänsternas hotbildsbedömningar. Idet sammanhanget är intressanta.Säkerhetstjänstkommissionen kommer därför attstudera dessa.Justitiedepartementet besökte också under förraåret det tyska inrikesministeriet för att göra sig enbild av tillämpningen av lagstiftningen om Gauckar-kivet, men också för att underlätta för att få tillgång till arkivmateria-let.Anf. 241 ():Fru talman! Det är riktigt. Visst kan man få an-vända sig av deras material. Det kan man t.o.m. görasom privatperson. Jag väntade själv i ganska mångaår, för jag tyckte att det var viktigare att de f.d. DDR-medborgarna fick en chans att utnyttja resurserna ochse vilka det var som hade sprungit och skvallrat pådem, innan jag för egen del tog reda på vad STASItyckte var intressant om min ringa person.Fru talman! Det finns ännuen aspekt på detta som har med ministerns område attgöra. Det har väckt uppseende hur snabbt en del öst-statsligor av maffiakaraktär har lyckats etablera sig iväst. vet man att en del av de gamla struktu-rerna har överlevt i ny form. Man kan inte bortse frånatt det även i kan finnas både gamla aktivaagenter, "sovande" agenter och bara s.k. nyttiga idio-ter, som efter hot om avslöjande har hjälpt till med attetablera brottssyndikaten även här. Även av det skäletmåste det finnas stor anledning att de avslöjas. Omman ska kunna hålla ett öga på dessa figurer kan alltdetta inte hållas hemligt.Anf. 242 Justitieminister ():Fru talman! Vad gäller brottslig verksamhet är detså - det vet vi alla - att det är polisen som utreder.Regeringen har ingen avsikt att lägga sig i någonbrottsutredning, oavsett om det gäller spioneri ellerannan brottslighet som sker i Sverige.Anf. 243 ():Fru talman! Då vill jag bara skicka med en litensak. Det har givits så många löften här från bådefrågeställare och svarande ministrar. Det och det skaåtgärdas. Jag kan ge detta lilla löfte: Om jag fortsätt-ningsvis upplever, trots att jag inte har någon störreinblick i detta, att det arbete som borde kunna göraspå detta område inte görs - det är den uppfattningsom jag har efter kontakter i - kan jag lovaatt jag återkommer i denna fråga.Dessa frågor kommer väl ändå då och då upp påregeringens bord, hur överbelastat det än månde vara.Det kan finnas skäl att då diskutera om inte den formav utredning som man nu håller på med i Danmarkskulle vara bra, där man klarlägger allt i forskningensform och utan att för den skull hämnas på dem somhade onda avsikter mot det egna landet. Då skulleman få klargjort vilka det var och hur strukturerna sågut, så att det en gång för alla blev utrett.Överläggningen var härmed avslutad.28 § Svar på interpellation 2000/01:138 omcentralisering av kriminalvårdsanstalterAnf. 244 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att förbättra densvenska kriminalvården, för att förhindra den plane-rade storskaligheten inom kriminalvården och för attde storskaliga enheterna ska passa in på de målsätt-ningar som finns inom rehabiliteringsprogrammen.Bakgrunden till interpellation är -som jag förstår det - att har informe-rat justitieutskottet om ett förslag som innebär att eneller två nya anstalter ska byggas. Jag vill därförinledningsvis betona att detta är ett förslag som harutarbetats inom och somregeringen inte tagit ställning till . Det har inte -som påstår - avsatts pengar i budget-propositionen för någon projektering. Däremot är detså att kriminalvården enligt Kriminalvårdsstyrelsensprognoser måste möta ett ökat platsbehov framöver.Många anstalter är också gamla och i behov av reno-vering. Dessa och andra frågor om den framtida kri-minalvården berörs i förslag.Förslaget kommer att diskuteras mellan Justitie-departementet och styrelsen.Två av frågor gäller storskalighetinom kriminalvården. Till dem vill jag lämna följandekommentarer. En av slutsatser isamband med granskningen av kriminalvården förraåret var att förändringar bör göras i riktning mot nå-got större anstalter. Sådana förändringar skulle enligtRiksrevisionsverket leda till att resurserna utnyttjasbättre och även till att kvaliteten i verksamheten höjs.Det genomsnittliga antalet platser på svenskafängelser är 66 - vilket är mycket litet internationelltsett. Ett skäl till det är den s.k. närhetsprincipen somtidigare präglade svensk kriminalvård. Den innebäratt en intagen ska ges möjlighet att avtjäna sitt straffnära hemorten. Närhetsprincipen har alltmer fått ståtillbaka för andra intressen som t.ex. profilering avverksamhetsinnehållet på olika anstalter.Det säger sig självt att kostnaden per vårddygngenerellt sett är högre vid små fängelser än stora. Påstörre anstalter fördelas de gemensamma kostnadernasåsom kostnader för administration och olika service-funktioner på flera intagna. Vid större fängelser finnsockså bättre möjligheter att använda sig av persona-len på ett flexibelt sätt. Möjligheterna för personalenatt utveckla sin kompetens kan också antas vara bättrepå en större anstalt.Som är inne på är det viktigt attgrupperna i programverksamhet inte är alltför stora.Hur många som vistas på en anstalt totalt sett hardäremot ingen betydelse för programgruppernasstorlek, om inte anstalten är så liten att det inte går attfå ihop en tillräckligt stor grupp förstås. Vid en storanstalt finns större möjligheter att ha ett brett pro-gramutbud. Har man större anstalter är det förståsviktigt att ha en uppdelning i mindre avdelningar. Dåkan t.ex. personalen ha en närmare kontakt med deintagna. Vid stora anstalter ökar också möjligheternatill inre differentiering, dvs. möjligheterna att skiljaintagna åt inom en och samma anstalt. Detta är enfördel som kriminalvården ofta framhåller. Dessutomfrämjar större enheter kontinuiteten för de intagna,eftersom man inte behöver byta anstalt i samma ut-sträckning.Sammanfattningsvis kan man säga att frågan omstora eller små fängelser har många dimensioner. Detfinns fördelar både med det ena och det andra alter-nativet. Jag kommer att fortsätta diskussionerna omdetta med kriminalvården, men min gissning är attsvensk kriminalvård har behov av både stora och småfängelser.Gunnel har också frågat mig vilka åtgärderjag är beredd att vidta för att förbättra svensk krimi-nalvård. På den frågan kan jag i alla fall svara kort.Jag är självklart beredd att vidta alla rimliga ochmöjliga åtgärder som kan förbättra svensk kriminal-vård, dvs. allt som gör att de påföljder som domsto-larna dömer ut kan verkställas på ett säkert och hu-mant sätt som minskar risken för återfall i brott.Anf. 245 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret. Även om det har gått sedan interpella-tionen ställdes blev det ändå här, menjag tycker ändå att vi ska ta den här debatten nu.Min första fråga till ministern är om det rör sigom en eller två nya stora anstalter. Men det är kanskeinte heller är diskuterat.Jag tror säkert att det finns en orsak till varför ge-neraldirektörer lyfte upp frågan i justitieutskottetinför budgetarbetet . Det är i Kriminalvårds-styrelsens budget som man har anslagit medel. Detvar kanske en liten missuppfattning. Där har manockså ett projekt, och det var det projektet som före-lades oss i utskottet . Det projektet visar 250platser med per intagen. Motivenvar, precis som justitieministern sade, behovet av flerplatser - det är vi väl medvetna om - och att gamlaanstalter ska ersättas. Det är tal om , , , och . Det är detområdet det gäller. Dessutom är småskaligheten intekostnadseffektiv.Det är viktigt med helhetssynen i effektivitetstän-kandet. Det har nämnts tidigare här under debatterna.Det är inte bara anstalterna i sig som är avgörande fören effektiv kriminalvård, men just storleken har enavgörande betydelse, och även placeringen, för attrehabiliteringen ska få så stor effekt som möjligt.Om man tittar på hur problemen ser ut kan man seatt det är alltfler på våra anstalter trots att fler avtjänarstraffet utanför. Vi har alltfler livstidsdömda. Manpratar om den tickande bomben. Vi har en hög åter-fallsprocent. Dessutom har vi den alltmer ökandespridningen av narkotika som har diskuterats här. Vihar överfullt på häktena och svårigheter att placera.Man passar inte in i grupperingarna. Vi har riskbildermed organisationer och gängbildningar, angrepp påpersonal och mellan intagna. De stora nedskärningar-na som drabbat bl.a. rehabiliteringen och resursernahar vi diskuterat. Vi har personalrekryteringen ochyrkesstatusen.Det finns en lång räcka av bekymmer som manmåste ta itu med. Jag tycker att det är oroande att manvill koncentrera anstalterna till stora enheter ochkoncentrera dem till storstäderna. Det verkar väldigtdumt ur arbetsmarknadssynpunkt att lägga dessaanstalter i storstäderna. Från kommer t.ex.uppgifter om att det finns vissa avdelningar på Kro-nobergshäktet där all personal är utbytt . Påandra enheter i är utbyteshastigheten kan-ske och i bästa fall tre. Vad kostar det inte meden så stor rekrytering? Hur ska man kunna kompe-tensutveckla en sådan personalgrupp? Hinner de överhuvud taget med att tillägna sig kriminalvårdskun-skap för att kunna ha en god påverkan på de intagna?Det är sådana saker som jag tvivlar starkt på.Det har diskuterats att skulle vara ett för-slag - det har åtminstone stått i den skånska pressen -med den arbetsmarknadssituation som där är och detomloppet av personal som också förekommer påMalmöanstalten.Anf. 246 (mp):Fru talman! Jag tycker att de förslag som vi fickpresenterade av var utmärkta. Jaghoppas verkligen att utarbe-tade förslag på en anstalt, vad jag förstår, kommer attfalla i god jord och anammas. Det behövs nya anstal-ter. En del av de stora gamla är . Det ärsvårt att bedriva en bra verksamhet i så gamla lokaler.Av planläggningen som jag har tagit del av fram-går det att det är flera byggnader och stora grönområ-den emellan. Jag tycker att det motsäger det somGunnel har interpellerat om, nämligen att detska vara storskalighet. Ca 250 platser som administre-ras på ett sådant sätt att det blir utspritt anser inte jagvara någon storskalighet. Allt man kan göra i dennanya anstalt är ju väldigt positivt.Det går t.o.m. så långt i projektet att det står attskulle bli en miljöanstalt. Vad skulle jag kunna önskamer? Detta är verkligen ett arbete som jag skulle viljadelta i. Det talas om gröna mål och självförvaltning.Jag har efterlyst självförvaltning i kriminalvården. Vihar gjort utskottsresor till , och där har vi settbra exempel. Kriminalvården har ju också gjort resortill , så där kan vi förenas.Det talas om meningsfulla sysselsättningsmöjlig-heter, och det skulle bl.a. vara miljöarbete. Program-verksamheten, som har nämnts här tidigare, skullekunna förbättras. Den här differentieringen skulleman kunna göra pö om pö i personernas utveckling.Alltihop är toppen. Jag hoppas att de här planernaomsätts och att får delta i det arbetet.Anf. 247 Justitieminister ():Fru talman! Jag ska först säga att det inte går attsäga att det blir en eller två anstalter. Det är nämligeninte klart att det blir någon alls. Jag vill understrykaatt det är diskussioner som pågår.Jag träffade , , . Vi ska träffas senare i vår och diskuteradet här. Men det är ingenting annat än diskussioner såhär långt.