prot · GO09112 · 2001-05-16 00:00:00 — 2000/01:98).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )14 § Revisors yttrande om apportegendomm.m.Föredrogslagutskottets betänkande 2000/01:LU23Revisors yttrande om apportegendom m.m. (prop.2000/01:87).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )15 § Internationella miljöfrågorFöredrogsutrikesutskottets betänkande 2000/01:UU11Internationella miljöfrågor.Anf. 186 ():Fru talman! Miljöföroreningar känner inga grän-ser, inte geografiska och i många fall knappast hellertidsmässiga. Därför är det internationella miljöarbetetså viktigt. Det pekar också utskottet på i detta betän-kande: "Hanteringen av dagens globala miljöhotpåverkar framtida generationers möjligheter att skapaett samhälle byggt på en miljömässigt hållbar utveck-ling, social rättvisa och ekonomisk tillväxt. Kampenom naturresurser och andra miljömässiga förhållan-den är i många fall en bidragande faktor till folkom-flyttningar och konflikter, varför utskottet även bely-ser miljöfrågorna ur ett säkerhetspolitiskt perspektivdär i synnerhet den bristande tillgången till vattenframhålls." Här behandlas alltså miljöfrågorna urflera olika infallsvinklar.På många håll i världen är inte längre andra län-ders militära medel det verkliga hotet. Det är i ställetolika sorters miljöförstöring och rovdrift på knapparesurser som kan skapa både mellanstatliga och in-omstatliga konflikter. De mest påtagliga miljöhotenär klimatförändringar och uttunningen av ozonskiktet.Vattenbrist är ett annat hot som kan skapa grogrundför uppslitande konflikter. I hela Mellanösternområ-det är vattenfrågan en bidragande del till de konfliktersom finns. Det finns många fler exempel på det.Skogsskövling och jordförstöring förstör levnads-rummet för människor, djur och växter. Att ta stegetin utan att arbeta för en lösning av deproblemen är förödande.Klimatfrågan är en av de absolut viktigaste frå-gorna på miljöområdet. Människans påverkan på dennaturliga växthuseffekten kan få ödesdigra konsek-venser för nu levande och kommande generationer.Främst drabbas , som är mest sårbara.Flera länder riskerar egentligen att försvinna näs-tan helt och hållet när havsnivån höjs. Därför är detoroande att den nya Bushadministrationen i haren mycket negativ syn på klimatfrågorna. Det ärsynnerligen oroande. måste i EU, inför topp-mötet i och även fortsättningsvis, och i FNspela en mycket aktiv roll när det gäller miljösamar-betet, inte minst när det gäller klimatfrågorna. Det äroerhört viktigt.Jag ska inte här gå in på alla de viktiga miljöfrå-gor som tas upp i de motioner som behandlas i betän-kandet utan i stället ägna mig åt vår reservation angå-ende en nordisk miljöunion.Det råder en stor samsyn om det internationellamiljöarbetet i . Det visar också betänkandetpå. Jag minns när vi i togupp miljöfrågorna , med vilket löjevi då behandlades. Lyckligtvis är läget ett helt annatnu, i . Det har inte gått lika långt överallt.Alla vet att en god miljö är avgörande för vårframtid, även för vår ekonomi. Ett internationelltsamarbete är nödvändigt. Vi är ensamma om att ha enreservation i betänkandet. Reservationen handlar omen nordisk miljöunion. Vi tycker att det är en viktigoch intressant tanke och att vi skulle kunna åstad-komma någonting på det sättet.Utskottsmajoriteten beskriver allt det miljösamar-bete som pågår inom ramen för Nordiska ministerrå-det, mycket förtjänstfullt. Det är ett omfattande arbe-te, bl.a. en strategi för hållbar utveckling i Norden.Allt det är mycket bra, men det är inte riktigt vad vimenar med vårt yrkande om en nordisk miljöunion.Det arbete som sker nu handlar om och arbe-tet i de nordiska länderna. Vi anser att just miljö-samarbetet kan vara ett exempel på flexibel integra-tion i EU-arbetet. Det skulle öppna möjligheter för enframåtsyftande politik där miljön integreras i allasamhällssektorer.Vi ser det som viktigt att den flexibla integratio-nen i EU inte bara handlar om ekonomi och handel,t.ex. EMU, utan också om miljön. Miljöfrågornamåste få en större tyngd. En nordisk miljöunionskulle kunna vara första steget i detta arbete. Vi iNorden ligger långt framme i miljöarbetet och skullekunna skjuta de andra länderna framför oss. Detskulle också betyda mycket för de nordiska företagen,som skulle stimuleras att ta fram bättre varor ochtjänster till våra invånare, men också för att vi skullekunna bli nettoexportörer av miljöteknik, och intesom nettoimportörer.Att alla nordiska länder inte är medlemmar i givetvis en komplikation i sammanhanget. Men jagtror att det går att hantera. Vi menar på intet sätt attIsland och skulle ställas utanför. Men fråganmåste kunna hanteras. Man kan jämföra med Scheng-ensamarbetet.Vi menar alltså att en nordisk miljöunion skullevara en viktig föregångare i det internationella sam-arbetet, kunna visa vägen för hur man kan komma tillrätta med miljöproblem som inte stannar inför na-tionsgränserna. Inte minst gäller det att vara en före-bild för de nya ansökarländerna.Fru talman! Jag yrkar bifall till vår reservationoch i övrigt till utskottets förslag.Anf. 187 ():Fru talman! Vi pratar ofta om globalisering. Dåtänker vi kanske mycket på ekonomi, finans- ochkapitalmarknader osv. Men faktum är att miljöfrågor-na är bland dem som tidigast satts upp på dagord-ningen och beskrivit vad globalisering innebär: att visammanflätas utan tydliga gränser. Vi har sett hurolika miljöproblem är gränslösa, hur vi tvingas tahand om dem över gränserna, hur vi tvingas att sam-arbeta. Det är ett tydligt uttryck för globaliseringen.Processen startade i , med mötetsom hölls. Det har sedan gått vidare med , mötet i , uppfölj-ningsmötet i 1997 och de s.k. CSD-mötenai , dvs. kommissionen för hållbarutveckling som arbetar inom FN:s ram. ,2002, mitt i vår valrörelse, ska det hållas ett stortmöte i - +10 - som en uppföljningav Riomötet. Det beskriver den process vi har gåttigenom när det gäller globalisering av miljöfrågorna.Det finns några miljöfrågor som är av särskilddignitet för att visa på de gränsöverskridande proble-men. Där är klimatfrågan nr 1. Det framgår tydligt förvar och en att det är omöjligt att sätta upp nations-gränser för klimateffekterna. De beror på den s.k.växthuseffekten och uppvärmningen av klimatet.Om man exempelvis gör ett fossilt utsläpp här iSverige kan det få konsekvenser i eller iArktis. Gör man ett utsläpp nere i kan det fåkonsekvenser i , osv. Det handlar alltsåom hela uppvärmningen av vårt gemensamma klot.Det visar tydligt på hur oerhört viktigt det är att visamarbetar. Det vet ni som sitter här. De som händel-sevis skulle läsa detta spännande protokoll kan då lärasig att klimatfrågan helt enkelt betyder att vi måsteskydda vårt klot var vi än bor.Det betyder att vi måste minska utsläppen av allade olika gaser - man brukar tala om sex gaser, mendet kanske finns någon mer som har upptäckts - somförorsaker uppvärmningseffekten. Den värsta gasenär koldioxiden. Detta har effekter på människor,växter och djurliv.Det har som sagt gjorts en hel del. Här finns pro-cessen med protokollet som kommit till klimatkon-ventionen, Kyotoprotokollet, med en serie olika för-handlingar som en följd av det. Jag har haft förmånenatt följa förhandlingarna från Kyotomötet i december1997. Då inser man vilket engagemang det finns föratt lösa frågan men också vilka enorma problem sommöter.När klimatfrågan ska lösas berör det verkligen vårekonomiska standard och vårt välstånd, och då ärintresset inte alltid så stort hos olika regeringar attställa upp. Tyvärr har vi nu ett alldeles utmärkt ex-empel på hur det kan gå.Vi har ett land som heter där vi har en presi-dent som uttryckligen säger: Jag tänker bara värna ommina egna medborgare. Det kostar otroligt mycket attgöra insatser i eftersom - det säger han inte - vihar skött oss så dåligt att det nublir så dyrt. Vi vill inte göra det eftersom det kommeratt drabba våra medborgare. Vi tycker - det säger haninte - att ni andra ska göra jobbet åt oss.Då tänker han bl.a. på . Till saken höratt i - jag tror att det var -friskrevs från att göra några tvingande insatser. Detberor helt enkelt på att det faktiskt är i-länderna som iallt väsentligt är orsaken till klimatproblemet.Det är naturligtvis en mycket sorglig historia attden amerikanske presidenten visar så litet intresse föratt ta itu med dessa frågor. Vi kan bara hoppas att vifår se en förändring och att han tar sitt förnuft tillfånga.Jag har rest runt och träffat många av dem somjobbar med miljöpolitik i . Jag förstår att detfinns en stor kampvilja mot en president som uppträ-der på det sättet. Det är lika bra att tala klartext. Vikan inte acceptera det amerikanska uppträdandet.Det kan inte vara riktigt att vi ska fördela bördor-na så att vi ska bära alla kostnader här i och iJapan, och möjligen i en del andra länder, och attUSA ska friskriva sig. Vi måste naturligtvis kräva ettsolidariskt agerande av amerikanerna som står för enfjärdedel av växthusgasutsläppen.En annan stor fråga är ozonuttunningen, som vihar lyckats mycket bättre med. Det har bl.a. gjorts idet s.k. Montrealprotokollet. Här i har vi bl.a.bytt ut freonerna i kylskåp och mycket annat. Vi harkommit mycket långt här. Det är också ett långsiktigtproblem. Dels är det gränsöverskridande, dels är detlångsiktigt i tiden. Det tar innan det vi sätterin ger effekt i förbättringar.Havsföroreningarna är en annan fråga som äruppenbar. Gör vi svåra utsläpp av föroreningar stan-nar inte de i vattnet vid nationsgränsen. Det är intenågon som är så dum att han tror det. De glider vidarei vattenströmmarna och hamnar där vattenströmmar-na tar vägen. De blir gemensamma, och de kan t.o.m.bli ganska så gemensamma över hela klotet när detgäller de stora strömmarna vi har. Därför måste vivårda haven gemensamt. Det handlar väldigt mycketom utrymmet för vår föda . Med en väx-ande befolkning behöver vi haven för att kunna födaoss.Det är likadant med vattenföroreningar. Förorenarvi grundvatten kan också det sprida sig över relativtstora ytor, även om problemen med haven är större.Det kan beröra flera olika nationer och bli ganskastora problem. Det är på samma sätt med försurning-en. Den har vi talat ganska mycket om.Vid Riomötet kom man överens om ,som är en jättehandling på 400 sidor där man har gåttigenom mängder av miljöproblem. Det som är intres-sant med den och som bröt stilen varatt den inte bara handlar om sakliga miljöproblem,utan den handlar också om andra frågeställningar.Hela Riomötet hade temat miljö och utvecklingoch betonade att miljö och utveckling hänger ihop.Dålig miljö skapar fattigdom. Vi kan inte ta oss urfattigdom om vi inte räddar miljön. Miljö och ut-veckling är direkt sammankopplade, och problemenmåste lösas tillsammans.Ur det greppet har vi gått vidare med det somBrundtland också kallar för hållbar utveckling. Dethar preciserats som att ekonomi, sociala frågeställ-ningar och miljö ska gripa tag i varandra och samver-ka. Det är först då vi kan bygga det verkliga välfärds-samhället och det långsiktigt hållbara samhället.Riomötet förde också in andra perspektiv, exem-pelvis det folkliga deltagandet. Som ni vet har miljö-arbetet förändrats ute i våra kommuner. Det är intelängre miljö- och hälsoskyddsnämnden som arbetarmed miljöfrågor, utan det är kommunmedborgarnaoch kommunen som arbetar med dem. Det var ett nyttgrepp som kom in i Riomötet.I vårt betänkande tar vi tag i en hel del av de nyaperspektiven. Vi talar om hållbar utveckling, integra-tion av miljön i olika sektorer och att miljön har andraperspektiv än de traditionella. Jag kan sammanfattadet med att vi i det första avsnittet är ganska traditio-nella i de frågor vi tar upp. Det är såsom man oftamöter miljöproblemet, möjligen med undantag av attvi särskilt diskuterar EU-frågan. Men sedan väljer vi iandra avsnittet att tala om handel.Handelsfrågorna är helt avgörande för hur vi skalyckas med miljöfrågorna långsiktigt. Det är också engränsöverskridande frågeställning som vi inte hartänkt på. En produkt kan cirkulera från olika länderoch användas i olika länder. Om man ser hela livscy-keln från att den produceras till att den blir ett avfallkan den vandra genom många olika länder. Den äralltså gränslös i den meningen. Handel är ett annatsätt att skära miljöfrågorna och ta upp dem.En annan frågeställning är naturligtvis säkerhets-politiken, som särskilt angår oss i utrikesutskottet.Miljön kan skapa konfliktzoner. Jag tror att MarianneAndersson redan tog upp det i sitt inledningsanföran-de när det gällde vattenfrågan. Vi vet hur det är iMellanöstern och vilka konflikter det är. Vi vet vilkakonflikter det kan bli runt . På många andraområden runtom i världen vet vi att vattenfrågornaskapar konflikter.Det kan exempelvis vara så att man släpper utavlopp i ett flodsystem som senare är vattentäkt läng-re ned. Så har det varit i på många ställen,och så är det ofta ute i världen. Man ser inte kopp-lingen mellan de delarna, och det blir en säkerhets-fråga. Det är kanske alldeles tydligast i Mellanöstern.Man knycker vatten från varandra, om jag uttryckermig lite slarvigt. Alla behöver vattnet, men man för-delar det väldigt orättvist. Det blir helt enkelt en stridom tillgången på rent vatten.Utvecklingsfrågorna är också ett perspektiv somvi lyfter upp i vårt betänkande. Det är att skära frå-gorna lite annorlunda. Man kan hämta inspiration iRiomötet. Som redan har sagt ärdet i stort sett ett enigt betänkande. Det finns en re-servation från om miljöunion, som jaghärmed vill avstyrka. Jag tillstyrker därmed utskotts-majoritetens förslag.Jag vill på den talartid jag har kvar bara något kortberöra själva betänkandet. I det första avsnittet talarvi om hållbar utveckling och understryker betydelsenav den. Därutöver vill jag gärna nämna FN:s väldigtavgörande roll för hela processen. Genom CSD-organet har man utvecklat en årlig genomgång avmiljöfrågan, som ska hamna i möteti Johannesburg.Vi kan inte nog betona vilken betydelse FN harbåde i och exempelvis i därUNEP, , ligger. FN har stor betydelseinte minst för att få med tredje världen in i miljöpro-cessen. Vi ska inte heller underbetona - och vi lyftersäkert fram det här och var - Världshandelsorganisa-tionen, där det är oerhört viktigt att vi diskuterar mil-jöfrågor. Det finns stora brister där, mycket störrebrister än i FN, och det finns mycket att rätta till. Manmåste integrera miljöfrågorna mycket bättre i han-delssystemen.Vi har ett annat avsnitt i vår inledningsdel. Där tar vi upp EU:s miljöarbete.Ni vet alla att det har expanderat enormt. Det visarockså det internationella samarbetets oerhörda bety-delse för att komma vidare i miljöfrågan.Som ni vet är det två stora frågeställningar somtas upp nu på toppmötet i . Det är, som jagnämnt tidigare, en strategi för hållbar utveckling somska antas av premiärministrarna och en genomgångav miljöns integration i olika sektorer. Det är nioolika sektorsråd som jobbar med miljöfrågorna somska integreras, och det ska redovisas i Göteborg.Sådana här tankegångar kan man naturligtvisöverföra på global nivå i ett sådant arbete, i den ord-nade form som också EU jobbar med.I det andra kapitlet tas handelsfrågorna upp. Detsom är särskilt viktigt att stryka under där snubbladejag redan in på. Det gäller Världshandelsorganisatio-nen, och att man verkligen lever upp till att integreramiljön i arbetet. En sak som också är jätteviktig där äratt när man ingår handelsavtal så måste man självfal-let ta hänsyn till de internationella miljökonventionersom finns. Det har man hitintills inte gjort i den ut-sträckning som man kan begära. Man sluter han-delsavtal, och sedan bryr man sig inte ett skvatt omatt vi internationellt har antagit olika konventioner,exempelvis på miljöområdet. En sådan handelspolitikkan vi inte ha. Den måste ändras, och jag vet att densvenska regeringen arbetar med det.Det tredje kapitlet är lite annorlunda för många avdem som jobbar med miljöpolitik. De kanske inte såofta tänker på säkerhetsfrågorna. Vi lyfter fram viktenav konflikthantering och hantering av vattenfrågorna.Det sista kapitlet handlar om utvecklingsfrågornaoch biståndet, och om vilken oerhört stor betydelsebiståndet kan ha. Det sägs exempelvis här att hälftenav Sidas projektinsatser berör miljön. Det har mannog inte tänkt på! Även där arbetar man intensivt medsektorsintegration.Slutligen - och har jag pratat längre än vad jaghade sagt - kommer jag till reservationen. Vi tyckerinte att det finns någon speciell mening med att skapaen särskild miljöunion. En nordisk miljöunion, ellerom man så vill, en europeisk miljöunion, är det ingenpoäng med. Vi har ju redan Europeiska unionen. Detär en miljöunion och en fredsunion. Vi behöver ingenmer. Därför har detta förslag och denna reservationavslagits.Anf. 188 () re-plik:Fru talman! Jag tycker också att det arbete sombedrivs i EU är bra, t.ex. det internationella arbetetmed den strategi som ska tas i Göteborg.Men vi vet ju också att det är vi i länderna i Nor-den som oftast driver på i de här frågorna. Det ärdärför vi väckte tanken om en nordisk miljöunion -för att visa att flexibel integration i EU inte bara be-höver handla om pengar och handel utan också kanhandla om miljön. Där skulle vi i kunna gålite fortare fram än övriga, och ändå få med oss demså småningom och kunna gå vidare. Vi tycker att dentanken är intressant. Det borde vara någonting somman i alla fall kunde pröva och utreda. Jag tycker attmajoriteten avfärdar tanken lite väl lättvindigt. Jagtror nämligen att detta skulle kunna ha en betydelse -det är jag övertygad om - för miljöarbetet.Vi i de nordiska länderna ligger långt framme. Viär väl inte bäst på allting, men genomsnittligt settligger vi längre fram än de flesta andra. Vi skullekunna gå vidare här.Jag tycker alltså att det är lite synd att ingen villställa upp på det här. Men vi kommer väl att väckafrågan igen, och så får vi se om tanken mognar närdet gäller en nordisk miljöunion.Jag förstår att det rådde ett missförstånd först, såatt man trodde att detta bara skulle gälla i . Iså fall kan jag förstå utskottets skrivningar. Men somjag beskrev i mitt anförande så handlar detta ocksåom att driva EU framför sig. Det är det som jag tyck-er är viktigt.Anf. 189 () replik:Fru talman! Det kan man väl göra med de organi-sationer som vi redan har. Vi har ju redan ett ordnatnordiskt samarbete. Miljöministrarna träffas och kandiskutera. Tiden kanske inte räcker till lika bra somden gjorde innan vi var med i EU, men utrymmetfinns. Det finns ingenting som hindrar att man också idetta nordiska samarbete enas om positioner som deländer som är med i EU - och det är ju flertalet - kandriva inom ramen för EU. Det kan också göras i FNoch de organ som finns där eller i WTO, ochalla andra organ.Jag förstår alltså inte riktigt poängen med att ska-pa en särskild union. Om det över huvud taget skavara någon mening med den så ska den väl ha ettkansli, ett sekretariat och en massa byråkrati.Anf. 190 () re-plik:Fru talman! Vi tycker att man genom detta skullekunna gå före och fatta mer långtgående beslut. Dettaskulle kunna bli en del i den flexibla integrationen,som diskuteras i EU, och som EMU är en del av t.ex.Vi behöver inte så mycket mer i form av administra-tion och byråkrati, för precis som så finns det ju ett etablerat miljösamarbete. Detär egentligen inte där som vi behöver göra så mycket,men det handlar om att vi ska kunna driva EU i övrigtframför oss. Det tycker vi skulle kunna vara en poängmed detta.Anf. 191 () replik:Fru talman! Vi är överens om att vi ska driva EUframför oss. Låt kalla det för miljöunion- vi andra gör inte det, men vi jobbar åt samma håll.Anf. 192 ():Fru talman! Internationell miljöpolitik är ett brettämne, men det finns en fråga som just nu är extraangelägen och aktuell. Jag tänkte därför börja med attfokusera på den. Det är självfallet klimatfrågan, somäven föregående talare har tagit upp.För nio år sedan, i , enades världens besluts-fattare om en klimatkonvention för att göra något åtutsläppen av klimatpåverkande gaser. försökerUSA ensidigt att bryta det protokoll som har för-handlats fram sedan och som det är tänkt att manska kunna förhandla färdigt om vid ett möte i isommar.Klimatfrågan är antagligen den största utmaning-en som vi har att hantera i det internationella miljöar-betet. Världens experter är alltmer överens om beho-vet av att vidta åtgärder om vi ska undvika en kata-strof. Vi måste vidta åtgärder, och vi måste göra detnu. Därför är det mycket allvarligt att nu ensi-digt försöker stoppa det internationella samarbetet.USA står ensamt för av världens utsläpp avväxthusgaser, och trots att i förhållande tillandra länder slösar enormt med energi anser man siginte kunna vidta åtgärder för att minska utsläppen.Detta är självfallet oacceptabelt.USA:s agerande tydliggör den stora motsättningsom finns mellan världens fattiga och rika. De somkommer att drabbas hårdast av växthuseffekten ärinte de som har bidragit till utsläppen. Det är nämli-gen människor i fattiga delar av världen som delskommer att utsättas för de värsta klimatförändringar-na, dels inte har resurserna att anpassa sig och skyddasig. De som allra mest har bidragit till utsläppen,nämligen över- och medelklass kommer nuinte att vidta de åtgärder som ligger på deras ansvar.Bush värnar den amerikanska industrins vinster, ochför att göra det accepterar han en klimatkatastrof somframför allt kommer att drabba världens fattiga.Det är positivt att den medmiljöministern i spetsen har agerat, men jag tycker attden än så länge inte har agerat starkt nog. Det finnsmedel som och EU skulle kunna ta till för attöka pressen på att gå tillbaka till förhandlings-bordet och acceptera Kyotoprotokollet. Ett sådant äratt lyfta frågan om vad det betyder för möjligheten ökad frihandel att ett enskilt land inte ställer upppå sina åtaganden i Kyotoprotokollet.Om ensidigt gynnar sin industri genom attinte vidta åtgärder för att minska utsläppen av koldi-oxid så borde det avspeglas i handelspolitiken. Sveri-ge och EU bör reagera mot agerande genomatt använda eller hota med någon form av handels-sanktioner mot t.ex. den amerikanska oljeindustrin,som ligger bakom Bushs beslut. Liknande krav ställsäven i andra länder. Frågan är om den svenska rege-ringen och EU bedömer miljöfrågan som tillräckligtviktig för att låta den påverka handelspolitiken.Ett annat sätt att reagera är att genomföra en kon-sumentbojkott mot amerikanska varor, likt den somriktades mot när landet provsprängdeatombomber i . Jag skulle gärna viljafråga övriga deltagare i debatten om ni är beredda attställa upp på en sådan bojkott och om ni är bereddaatt verka för att regeringen och EU vidtar starkareåtgärder för att få med på Kyotoprotokollet.Det finns även andra frågor i betänkandet som jagvill ta upp, där det för tillfället händer en hel del. Ensådan fråga är EU:s miljöarbete.I går presenterade ordförandeRomani kommissionens förslag till strategi förhållbar utveckling. Det är ett steg åt rätt håll, men detär långt ifrån tillräckligt. Ambitionen att miljöfrågor-na ska integreras i olika politikområden är positiv,men det måste göras så att det får en verklig effekt påden förda politiken.Jordbruket är ett exempel där det krävs stora för-ändringar av EU:s politik. Det är angeläget att enreform tidigareläggs och att reformen kan bidra till attviktiga miljömål nås. Detta är särskilt viktigt motbakgrund av östutvidgningen och de konsekvenserEU:s nuvarande jordbrukspolitik kan få för de storanaturvärden som faktiskt finns i kandidatländer-nas jordbruk. De har naturvärden som vi i västtill stora delar lyckats utplåna. Det är angeläget attÖsteuropa inte gör om samma misstag där som vi hargjort här. Det vore ödesdigert för samladebiologiska mångfald.Ett annat område där det finns ett akut behov avåtgärder är transportpolitiken. Även här är östutvidg-ningen ett kritiskt moment. Ett medlemskap för kan-didatländerna kommer att leda till att transporternamellan dessa länder och EU-länderna ökar drama-tiskt.