prot · GP0937 · 2001-11-29 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:37Torsdagen den 29 novemberKl. 10.00 - 17.54Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 23 november.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner2001/02:58 till bostadsutskottet2001/02:59 till konstitutionsutskottet2001/02:61 till utbildningsutskottet2001/02:62 till bostadsutskottetFörslag2001/02:RR10 till bostadsutskottetMotioner2001/02:So7-So11 till socialutskottet2001/02:K20-K24 till konstitutionsutskottet3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKulturutskottets betänkanden /02:KrU1 ochKrU64 § Samhällsplanering, bostadsförsörjning ochbyggandeFöredrogsbostadsutskottets betänkande 2001/02:BoU1Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörj-ning och byggande (prop. 2001/02:1 delvis, prop.2001/02:4 delvis och 2001/02:9 delvis).Anf. 1 INGA ():Fru talman! Bostaden är grundläggande för män-niskors trygghet och välbefinnande. Utgångspunktenför en fungerande boendepolitik är hänsynen tillmänniskors egna önskemål och behov, vilka kan varaolika i olika skeden av livet och i förhållande till varsoch ens ekonomiska prioriteringar.Det är viktigt att bostadspolitiken utformas så attmänniskor ges möjligheter, inte hindras, att välja denbostad de önskar - hyres- eller bostadsrätt, ägarlä-genhet eller eget ägt hus. Möjlighet att påverka detegna boendet är en förutsättning för ett självständigtliv.De som vill äga och ta eget ansvar för sin bostadska ges goda och rimliga möjligheter att göra detta. Idet egna ägandet ligger såväl trygghet som inflytande.Efterfrågan måste ges möjlighet att styra, inte politis-ka beslut, byråkratiska regler eller detaljregleringar.I ett särskilt yttrande anger vi moderater dels deninriktning av den ekonomiska politiken och den bud-getpolitik som vi förordar och de budgetramar för2002 som vi förespråkar men som redan "fallit", delsvåra förslag inom utgiftsområde 18 som ska bedömasutifrån vad jag sagt i min inledning. Moderaternadeltar därför inte i beslutet under mom. 1.Bostadspolitiken i har havererat. Trotsalla problem som bevisligen finns kommer inga för-slag som kan leda till förbättringar. Den socialdemo-kratiska bostadspolitiken har resulterat i bostadsbrist itillväxt- och utbildningsorter, bostadsöverskott i gles-bygd och höga boendeskatter i stora delar av landet.Där det efterfrågas bostäder drabbas bostadsbyg-gandet dels av bruksvärdessystemets tillämpning somgör det direkt olönsamt att bygga, dels av det högaskattetrycket. Och kommer därtill en direkt för-budslagstiftning, vilket innebär att en kommun måsteha tillstånd att sälja sitt bostadsbolag.Sverige har en hög arbetsbeskattning, höga ener-giskatter och högsta byggmoms. Och närnågot ska byggas utgår fastighetsskatt också undersjälva byggtiden. Det statliga inkomstutjämningssys-temet försvårar också byggandet i många kommuner.Med dagens lagstiftning kan plan- och byggpro-cessen fördröjas med extra kostnader elleruteblivet bygge som följd. Detta har många uppmärk-sammat, exempelvis i en tidigare utred-ning. Och ligger på bord Riksdagensrevisorers skrivelse som tar upp samma problematik.Men har regeringen gjort något åt detta? Nej.I går kom en förbudslagstiftning. Till vad nytta föratt öka bostadsbyggandet? Jag bara undrar. Lars-ErikLövdén säger enligt TT att det inte är en stopplag.Men syftet är att garantera att vi har kvar allmännyt-tiga bostadsbolag, så att vi kan använda bruksvär-desprincipen som riktmärke i hyressättningen. Dennaförbudslag anser jag är mer än principvidrig. Den ärrättsvidrig och visar än en gång att regeringen inteskyr några medel i kampen mot borgerliga kommu-ner. Kommuner som vill sälja sina bostadsbolagmåste ansöka om tillstånd hos och hy-reskooperationen, och allmännyttiga bolag ska haförköpsrätt. Vad är detta för ordning? Vilka kriterierska gälla då ska pröva en ansökan?Lars-Erik är inte här men jag ställer ändådenna fråga till honom. Och det är hos somkommunen kan överklaga, och beslut i sintur går inte att överklaga. Ja, det finns mycket att sägaom detta förslag som i går lades på bord.Låt oss ta en grundligare diskussion när oppositio-nens motioner också ligger på bord.Fru talman! Betänkande BoU1 var det som vi i första hand skulle diskutera. Däri konstaterarjag att utskottsmajoriteten som vanligt inte tar ställ-ning till förslagen om ägarlägenheter, tredimensionellfastighetsbildning eller borttagande av fastighetsbe-skattningen utan hänvisar till utredningar eller till attfrågorna bereds i . Är det passivitet,oförmåga eller rena rama oviljan från regeringenssida som förhalar bl.a. dessa förslag som skulle gebättre förutsättningar för en fungerande bostadsmark-nad? Jag hävdar att regeringens senfärdighet ochovilja lämnar de boende i sticket. Kan verkligen bo-stadsutskottets socialdemokratiska ledamöter varanöjda med detta?På några punkter vill jag exemplifiera kritiken,nämligen beträffande investeringsbidragen till bo-stadsbyggande, stödet till omstrukturering av dekommunala bostadsbolagen, den återställda bostads-försörjningslagen och regeringens förhalning av tre-dimensionell fastighetsbildning.Subventioner är generellt kostnadsdrivande ochkortsiktiga. Så fort byggsubventionerna tar slut av-stannar nyproduktionen. Att sätta in subventionerresulterar dessutom i att själva orsaken till att det intebyggs aldrig åtgärdas. Trots detta har regeringen somenda bostadspolitiska åtgärd valt att lägga ytterligaresubventioner på byggandet.Investeringsbidraget för att bygga hyreslägenheterlockar inte i någon större omfattning, vare sig hos deprivata byggarna eller hos de kommunala bostadsbo-lagen. Investeringsbidraget innebär i praktiken att detkommer att kosta lite mindre för mycket att bygga. Iklartext betyder det att inte ens ett sådant här bidraggör att det kan bli lönsamt att bygga. En relevantfråga i sammanhanget blir: Vem ska betala det somfattas för att kalkylen ska gå ihop? Är det den privatefastighetsägaren själv eller skattebetalarna? Ingenderasvarar jag.Att en del kommunala bostadsföretag har storasvårigheter att klara sin ekonomi är uppenbart. I stäl-let för att låta kommunerna efter egna förutsättningarlösa problemen blandar den socialdemokratiska rege-ringen sig i det kommunala självstyret genom stopp-lagen, och också genom förbudslagen och bostads-försörjningslagen.Den kris som den förda politiken har bidragit tillförsöker regeringen att lösa med nya regleringar ochpåbud. föreslås också att än en gång skjuta tillpengar. Den tidigare s.k. bostadsakuten har inte enshunnit avsluta sin verksamhet innan det är dags att pånytt låta staten gå in och rädda olönsamma bostadsfö-retag.Vi moderater tror inte på sådana lösningar. Det ärförst när kommunen utan statliga pekpinnar får detavgörande inflytandet över sitt eget bostadsbeståndsom dagens problem kan få en långsiktig och hållbarlösning. Varje kommun har en bostadsmarknad som inågot avseende är unik. Kommunerna har skildaförutsättningar och behov. Förhållandena i det enskil-da fallet måste avgöra hur lösningen ska se ut. Enförsta rimlig och självklar utgångspunkt borde varaatt kommunen själv ska ha rätt att fritt disponera översin egendom utan vare sig förbud eller påbud frånstaten - och absolut inte sådana påbud som tas upp ipropositionen om allmännyttiga bostadsföretag! Av-vikande - oftast borgerlig politik - skrämmer tydli-gen regeringen till metoder som uttrycker rent väljar-förakt!Bostadsförsörjningslagen borde aldrig ha införts.Det är en naturlig angelägenhet att se tillatt bostadsförsörjningen fungerar för alla grupper ikommunen. För detta behövs ingen speciallagstift-ning. Socialtjänstlagen, kommunallagen och plan-och bygglagen stipulerar på ett tillräckligt och bra sättdetta ansvar redan nu.Med ett tredimensionellt fastighetsbegrepp skulledet bli möjligt att utnyttja utrymmen för byggnationdär den nuvarande lagstiftningen står i vägen. Detskulle undanröja ett av hindren för kommunerna att tasitt ansvar, som bostadsminister tiden uttrycker det. har jag frågat om han avser att påskynda processenoch ta fram en sådan lagstiftning om tredimensionellfastighetsbildning. Han svarar att han håller med migom att en sådan lagstiftning kan bli ett användbartinstrument för att öka bostadsbyggandet. Men hansäger också att det inte löser problemen med bostads-bristen. Nej, ingen har påstått att det löser hela pro-blemet, men det skulle bidra till lösningen.Lagstiftning om tredimensionell fastighetsbild-ning finns i ett flertal europeiska länder, däriblandvåra nordiska grannländer, och fungerarväl. Det finns således gott om erfarenheter.Riksdagen bestämde att regeringenskulle lägga fram förslag om ägarlägenheter, vilket isig kräver förslag om tredimensionell fastighetsbild-ning. Först , ,beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredaremed uppdrag att utreda frågan om ägarlägenheter.Den skulle redovisas , mennågot förslag har ännu inte presenterats. När kommerförslaget egentligen?Regeringen har tidigare bevisat att den kan agerasnabbt om den vill - mycket snabbt. Se bara på hurstopplagen mot privatisering av akutsjukhus, reglernasom ska förhindra kommuner från att sälja av från sittfastighetsbestånd, expertskatten, eller lagen somundantar miljardärer från förmögenhetsskatt kom till!Dessa komplicerade förändringar har drivits igenom ien rasande fart. Inte ens relevant kritik från Lagrådethar ansetts vara ett hinder.Det finns alltså ingen anledning till att det ska talång tid att ta fram just dessa lagförslag. Att det trotsallt tar sådan tid för den socialdemokratiska regering-en tyder på att den av något skäl inte vill tillåta tredi-mensionell fastighetsbildning.Uppenbart är att det behövs åtgärder mot bostads-bristen nu - inte sedan. borde haintresse av att på alla sätt underlätta byggandet avbostäder. Men regeringen återfaller till gamla receptsom endast innehåller subventioner och förbud.För oss moderater står det helt klart att för att fåen fungerande bostadsmarknad behövs flera olikaåtgärder där en ny lagstiftning om tredimensionellfastighetsbildning är en. anser också atten investering i hyreshus måste få ge en långsiktigavkastning. Därför måste hyressättningssystemetförändras så att det blir möjligt att bygga nya hyreslä-genheter.Plan- och byggprocessen måste förenklas. Rättenoch möjligheten att överklaga både detaljplaner ochbygglov måste finnas kvar, men omfattningen bör sesöver. Förenkla reglerna förstrandskydd! Möjligheterna att utnyttja strandnäraområden för bebyggelse ska alltså ökas. Framför alltmåste det totala skattetrycket sänkas och fastighets-skatten avvecklas helt.Det är förutsättningar som skulle ge bostadsmark-naden några av de redskap som behövs för att byg-gandet ska komma i gång och där människors efter-frågan avgör vad som ska byggas, och hur och var.Fru talman! Vi moderater anser att alla ska ha go-da förutsättningar att leva i goda bostäder till rimligakostnader i en stimulerande och trygg miljö. Boen-demiljön ska bidra till värdiga levnadsförhållandenoch särskilt främja en god uppväxt för barn och ung-domar. Som jag tidigare också har sagt vill vi att detär människorna själva som styr vad som ska byggasoch hur.Såväl hyres- som ägarlägenheter, bostadsrätteroch egnahem bör blandas på ett efterfrågat och natur-ligt sätt. Variation, mångfald och cirkulation kommerdärmed att uppstå på bostadsmarknaden.Därmed motverkas negativ segregation och utan-förskap. För att uppnå dessa mål måste förutsättning-arna för en fungerande bostads- och byggmarknadutformas så att byggandet kommer i gång där det ärbostadsbrist såsom jag har beskrivit. För attuppnå detta behöver byta regering!Jag yrkar därmed bifall till reservation 1 undermom. 2, i vilken anges den utformning som modera-terna vill ha för framtidens boende och byggande.Naturligtvis står jag bakom övriga reservationer -egna eller tillsammans med de andra borgerliga parti-erna - men för tids vinnande yrkar jag endast bifalltill reservation 1.Anf. 2 ():Fru talman! Utgiftsområde 18 omfattar ca9,och minskar därefter och2004. , när jag kom in i , låg nivånpå över 40 miljarder kronor.Bostadspolitiken är det politikområde som fått destörsta nedskärningarna i de besparingstider somvarit. Det har väl inte undgått någon hur detta harpåverkat bostadssituationen i landet - främst i våratillväxtområden.De borgerliga partierna tycker att nedskärningarnaska fortsätta, och lägger sig på ännu lägre nivåer. Detror att marknaden ska lösa bostadsproblematiken,vilket naturligtvis är en felaktig slutsats. De är såivriga att föreslå försämringar när det gäller ränte-bidragen att både och Folkpartietdrar ned så mycket att det inte ens ärmöjligt att genomföra med de regler som gäller.Den borgerliga enigheten är bräcklig i en rad frå-gor. vill t.ex. avveckla radonbidraget,och höja det. och villsänka bostadsbidragen, och höjadem. vill ta bort investeringsbidragenför studentbostäder, och Center-partiet vill höja dem.Så här ser det ut på punkt efter punkt. Den borgerligaröran i bostadspolitiken är omfattande.De borgerliga är dock överens om att investe-ringsbidraget för nybyggnation av billiga hyresrätterska avskaffas. Det ska tydligen inte vara möjligt förhushåll med lägre inkomster att kunna hyra en nypro-ducerad lägenhet. I borgerlighetens ska dettaendast vara förunnat människor med tjocka plånböck-er.Vänsterpartiet står naturligtvis bakom förslagen ibudgeten, eftersom det är en samarbetsproposition.Men det är en kompromiss. vill vi se enrad förändringar. Ett område som blir styvmoderligtbehandlat är bostadsbidragen. Här har iförhandlingarna tyvärr utan framgång drivit kravet påförändringar i bidragssystemet så att även de fatti-gaste får del av tillväxten.Bostadsutskottet har även givit en rad vänsterkravom bostadsbidragen regeringen till känna utan attregeringen reagerat och kommit med förslagom hur regelsystemet ska ändras. Det är ett bevis påatt bostadsfrågornas hantering i regeringen är otill-fredsställande. Att bostadsfrågorna hanteras av ettflertal departement och minst tre ministrar är inte bra.Den borgerliga regeringen avskaffade Bostadsde-partementet och bostadsministern sedan.Inte heller den socialdemokratiska regeringen harvågat tillsätta någon . Nästa regering skanaturligtvis ha en bostadsminister, och frågorna skasamlas i ett departement.Bostadsfrågorna har väckts till liv igen om än all-deles . kräver de handlingskraft. Svenskbostadspolitik står inför stora utmaningar, och bådestat och kommuner måste ta sitt ansvar. 40 000 lä-genheter bör nyproduceras under en längretid.Det redan byggda beståndet står inför ett omfat-tande ombyggnadsbehov. Enligt prognosfram skulle 35 000 lägenheter årligenbehöva en omfattande ombyggnad. redovisarett ombyggnadsbehov inom allmännyttan på ca500 000 lägenheter t.o.m. år 2015.Regeringens kortsiktiga syn på bostadspolitikenmåste bytas mot en mer långsiktig strategi. Riksdagenbör slå fast produktionsmål för både nybyggnationenoch ombyggnationen och sätta in åtgärder utifråndessa målsättningar. Att hänvisa till pro-gnoser eller SCB:s ger inget annat än statistiska kon-stateranden och leder inte till aktiv handling.Byggkostnadsproblematiken är något som rege-ringen med förkärlek ägnar sig åt, och visst är detviktigt. Viktigare är dock att få en jämn och hög pro-duktionsnivå och att fokus riktas på boendekostna-derna. Faktum är att när bostadsbyggandet var somhögst ochbörjan av 70-talet var också byggkostnaderna somlägst.Utgå från boendekostnaden och pressa alla kost-nader som påverkar den så att av befolk-ningen i t.ex. kan efterfråga det som byggsdär. Staten ska bidra med att ta bort skatten på hyres-rätt och införa permanenta investeringsbidrag förnybyggnation och ombyggnation.Det kommer att betyda större ekonomiska insatserfrån statens sida och en långsiktigare planering ändagens ryckiga politik. Bostäder är lika viktiga in-frastruktursatsningar som vägar och järnvägar. Riks-dagen har när det gäller dessa antagit en långsiktigplan med en satsning på 390miljarder. Jämför man med bostadssidan blir det ensvindlande skillnad både i pengar och planeringshori-sont.Vänsterpartiet föreslår därför att dagens tillfälligainvesteringsstöd för nyproduktion av hyresrätter per-manentas och att ett nytt införs för ombyggnation.Nyproduktionsstödet ska villkoras med tak för hyres-nivån utifrån allas rätt till en god bostad till en rimligkostnad. Stödet ska även omfatta studentbostäder,även där med villkor för hyressättningen. Det särskil-da stödet för ekologisk hållbarhet kan då avskaffasoch vara en del av det generella investeringsstödet.Ett investeringsstöd för ombyggnation ska ocksåvillkoras med tak för hyresnivån för att undvika kraf-tiga hyreshöjningar i samband med omfattande om-byggnationer. Stödet ska villkoras när det gäller mil-jöfrågor men även ge utrymme för betydligt fler in-satser än vad dagens räntebidragssystem medger.Det nuvarande räntebidragssystemet bör avskaffasi och med att permanenta investeringsbidrag införs. går dessa räntebidrag i stort sett till lyxbostäderför dem som kan betala sina boendekostnader ävenutan detta stöd. Det kan inte vara statens uppgift attsubventionera detta byggande. Resurserna är begrän-sade och måste riktas dit de bäst behövs.Omstruktureringen i samhället, där ett stort antalkommuner tappar befolkning, innebär stora problem.Bostäder som var nödvändiga förbostadsförsörjningen står nu tomma och innebär storaekonomiska åtaganden för övriga hyresgäster och förkommunen som ägare.Det är bra att regeringen, och Mil-jöpartiet är överens om ett långsiktigt stöd till dessakommuner. Det kan handla om kapitalinsatser, låneller sänkta räntekostnader för att underlätta antingenrivning om det är nödvändigt eller ännu bättre ut-veckling till nya ändamål.Vänsterpartiet vill helst se att detta stöd var i formav ett strukturellt investeringsbidrag med stor frihetför den enskilda kommunen att välja den väg och deåtgärder som den anser vara bäst. Tyvärr kommer intevillkoren att se ut riktigt så. Men vi är ändå nöjdamed att satsningen görs och att den blir långsiktig.Det handlar om ca somkommer att avsättas för det ändamålet.En social bostadspolitik kräver en rad andra åt-gärder för att uppnå det som är huvudmålet, nämligenallas rätt till en god bostad. Då krävs det betydligtradikalare grepp än en bruksvärdesprövning vid för-säljning av allmännyttiga bostadsbolag. Allmännyttanär en lika självklar del av en social bostadspolitik ochska naturligtvis finnas i alla kommuner. Det är likasjälvklart som att kommunerna bedriver barnomsorg,skola och äldreomsorg.Hyresgästinflytandet måste stärkas och rätten bostad vara lika stark som rätten till utbildning ochsjukvård. Den sociala bostadspolitiken ur ett vänster-perspektiv kommer min kollega attbeskriva i sitt inlägg om en stund.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till reserva-tion 23 och står naturligtvis bakom övriga vänster-partireservationer.Anf. 3 ():Fru talman! har jag öppnatett stort antal e-postbrev och vykort från mycket be-kymrade medborgare som antingen flackar runt ochhyr i andra, tredje eller fjärde hand eller som är heltbostadslösa. Förtvivlade människor som lägger upptill halva sin disponibla inkomst på hyror hör ocksåav sig. Det kommer mig osökt att tänkta på ett bibel-citat från 8:20. "Rävarna har lyor och him-lens fåglar har bon, men har ingetställe där han kan vila sitt huvud." Den sittande rege-ringen har ett stort ansvar för bostadslösheten.Avsaknaden av bostadspolitik har lett till den enakrumbukten efter den andra, och det har blivit enprestigefråga. Höga skatter på boende, högsta mom-sen vid byggande, ett hyresläge som ytterst styrs avnödåtgärder som vidtagits för att rädda allmännyttan,en fastighetsskatt som driver människor från hus ochhem, en ovilja att låta människor äga sin lägenhet, enbrist på konkurrens inom byggmarknaden samt otids-enliga hinder i planprocessen är exempel på fenomensom regeringen borde tagit tag i för länge sedan.Den senaste målformuleringen för den svenskabostadspolitiken, i propositionen 1997/98:119, lyder:"Bostaden är en social rättighet och bostadspolitikenska skapa förutsättningar för att leva i goda bostädertill rimliga kostnader i en stimulerande och tryggmiljö inom ekologiskt hållbara ramar." Liknandeformuleringar har gällt sedan åtminstone 60-talet.Bostadsfrågan har ansetts så viktig att den t.o.m.nämns i grundlagen. I regeringsformens 2 § åläggsdet allmänna att trygga rätten till arbete, bostad ochutbildning.Vad gäller utbildning, sjukvård och pensionerfinns det ett tydligt regelverk som ger den enskildesociala rättigheter. Bostaden måste finnas med somdet fjärde hjulet under vagnen. Rättigheterna ska avseden enskilde och inte ett kollektiv. Bostaden kan varaprivat eller offentlig. En kommun ska kunna tecknakontrakt med en privat fastighetsägare eller köa in sigi en bostadsrätt likaväl som att tillgodose behovetgenom kommunala bolag i allmännyttan.Fru talman! anser att bostads-försörjningen inom den egna kommunen är en kom-munal angelägenhet. Tvingande lagstiftning hindrarkommunernas självstyrelse och innebär en extra ar-betsbelastning för kommuner som saknar den tillväxtsom leder till behov av nya bostäder. Det är viktigt attkommunerna arbetar med sociala kontrakt för attkunna erbjuda bostäder åt familjer som inte självaklarar att ta sig ut på den öppna bostadsmarknaden.Kommunen kan antingen äga kontraktet eller lämnahyresgaranti till värden.Vi anser att en boendeplan är ett bra hjälpmedel iplaneringen. Dock är det upp till varje enskild kom-mun att fatta beslut om vilka styrinstrument man villanvända. anser därför att regering-ens beslut om kommunernas bostadsförsörjnings-ansvar - om att kommuner ska föreläggas att anordnakommunal bostadsförmedling - bör rivas upp, liksomkravet på obligatoriska bostadsförsörjningsprogramför kommunerna. Ett bättre alternativ är att boende-planeringen sker i samband med skapandet av över-siktsplanen, där kommunen varje mandatperiod skaredovisa allmänna intressen enligt plan- och byggla-gen. Vi utmanar därför regeringen och Lars-ErikLövdén att komma tillbaka i denna fråga.Bakgrunden till att kommuner driver bostadsbolagär ambitionen att skapa god tillgång till bra och billi-ga bostäder och kontrollera priset på marknaden.Många kommunala bostadsbolag tar dessutom aktivtansvar för tryggheten i området och för hyresgäster-nas sociala välbefinnande. Det kommer också i fram-tiden att finnas behov av ett allmännyttigt bostadsbe-stånd i våra kommuner, men det måste betonas att detalltid ska vara kommunen själv som avgör hur myck-et av bostadsbeståndet som ska vara i det allmännasägo.Därför vill vi kristdemokrater starkt markera motstopplagstiftningen och även mot det nya förslaget,som egentligen innebär en stopplagstiftning. Rege-ringen brister i respekt mot kommunerna när den istället för att införa stopplagstiftning tänker sig attstyra kommunernas bostadsbolag aktivt.Jag bor själv i kommun - en medelstorkommun. Det är en kommun som har ett mycketaktivt bostadsbolag, som är mycket bra. Men jagskulle vilja se kommunfullmäktige den dag staten villta över styrningen av bolaget. Jag skulle också viljase medborgarnas reaktioner. De skulle inte heller viljaha en statlig inblandning.Jag vill därför uppmana statsrådet att för-söka inse att subsidiaritetsprincipen ska gälla också ibostadspolitiken. Det som kan beslutas på lokal nivåska beslutas där, och statens engagemang ska varastödjande. Det innebär att staten ska gå in där statengör nytta och inte komma med pekpinnar.Fru talman! Vi i har i vår bud-getmotion ökat posten för bostadsbidrag med 730miljoner kronor, och vi vill ha en omläggning avpolitiken vad gäller bostadsbidragen. Vi har ocksåökat investeringsbidragen för studentbostäder med 10miljoner kronor och vill att bidraget ska fortsätta attdelas ut.