prot · GO0979 · 2001-03-14 00:00:00 — Förstudenterna passar inte föräldraförsäkringen, sjukför-säkringen är inte konstruerad efter deras syfte och dehar inte tillgång till a-kassa.Det är många problem där. Vi skulle vilja ha enutredning när det gäller trygghetssystemet. Och Mil-jöpartiet har föreslagit en förenkling, så att vi får engrundtrygghet för alla som inte är så hårt knuten tilllönearbetet. Det gagnar kvinnor, arbetslösa och stude-rande. Men jag kan alltså inte lova någon lösning pådet problemet men arbetar för det.Anf. 25 () replik:Fru talman! Det var ju bra att vill arbetaför det. Det vore intressant om han kunde forma endiskussion kring det.Min andra fråga är kortfattad och gäller kårobli-gatoriet. har ju inte bara i den här debattenutan även i andra debatter diskuterat friheten ochmångfalden. Det gäller inte bara studenter utan ävenmänniskors och individers rättigheter att vara fria ochkunna välja därefter. Sedan kan man då se i betän-kandet och tidigare att inte ställer upp påstudenternas friheter. Man säger i stället att kårobli-gatoriet ska finnas kvar. Är det verkligen Miljöparti-ets och uppfattning?Anf. 26 () replik:Fru talman! Den där frågan är lite rolig. Jag hadeödet att jungfrutala här i med anledning avkårobligatoriet. Vi deklarerade då tydligt att det na-turligtvis principiellt sett är fullständigt oacceptabeltatt man har tvångsanslutning till en förening. Det äringenting som ställer upp på.Det här var 1994 och 1995. Då satt den nuvarandeutbildningsministern, , bakom mig påUppsalabänken och hade en precis likadan motion föravskaffande av kårobligatoriet. Det gällde ocksåprincipen, som var mycket vackert deklarerad i mo-tionen. Men vi hade alltså bakom oss en mandatperi-od med en borgerlig regering som hade försökt av-skaffa det här snabbt men inte hade lyckats åstad-komma någon lösning på de problem som det innebärnär det gäller just t.ex. den sociala tryggheten. Det ärju många sociala frågor som hanteras inom kårerna.Där finns ekonomiska intressen i form av byggnaderosv. Och det är en organisation som har en viktigfunktion.Man måste naturligtvis då ta steget när man av-skaffar det här på ett planerat sätt, och det har suttittvå utredningar som har kommit med förslag som harförkastats därför att de skulle innebära en försämringför studenterna. Man gjorde den bedömningen att detvar en risk med att avskaffa det här. Det gjordes förrätt länge sedan.Jag har begärt att man skulle få en ny utredning.Det var . Men viljan har inte varit såstor. Det är naturligtvis inte något väldigt angelägetproblem, och tidpunkten just nu är ogynnsam därföratt vi har fått en förändring med ett markant ökatstudentinflytande. Därför är det viktigt att de gamlakanalerna finns och att man kan utnyttja dem. Där skaalltså studenterna ha en helt annat möjlighet att på-verka utformningen av kurser, innehållet osv. Så nuskulle jag nog vilja vänta av det skälet. Det är inte rättögonblick att göra det.Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag tror att de flesta av oss är överensom att det är bra med ett ökat internationellt forsk-ningssamarbete. Det är bra att man i forskarvärldenges möjligheter att utbyta erfarenheter. Det berikarforskare i olika länder att gemensamt samarbeta kringviktiga foskningsprojekt.Det är därför intressant att nu höra forskningsanslag och den utvecklingvi ser här, utifrån att forskarvärlden i liten utsträck-ning kan påverka fördelningen av anslagen och pröv-ningar av anslagen. Det är ju samma samarbetar med en regering som har ökat denpolitiska styrningen av resursfördelningen, av organi-sationsformerna och av ledningsfunktionerna beträf-fande högskolor, universitet och organisationsmo-dellerna. Så här hör vi en röst från talarstolen förMiljöpartiet, men i verkligheten sker någonting annat.Anf. 28 () replik:Fru talman! Det där var ju ingen bra beskrivningav verkligheten, . Det är väl så attregeringen, i samverkan med och Väns-terpartiet, har ökat den politiska friheten och minskatden politiska styrningen men inte kunnat klara detfullt ut.Jag kan ju peka på vad som har skett. Vi har alltsåforskarmajoritet i , i styrelsen där.Forskarna har majoritet och full bestämmanderätt.Dessutom har vi ordnat så att det är forskarmajoritetäven i forskningsråden för tillämpad forskning.Forskningsrådet för sociala frågor och forskningsrå-det för ekologiskt inriktade frågor formas och harockså en majoritet av forskare.Däremot åker vi naturligtvis på pumpen när detgäller möjligheten att komma åt en styrning som inteär en forskarstyrning när det gäller de stora pengarsom ni band upp i löntagarfondsstiftelsen, som vi dåinte kan se. Det hade ju varit bättre om de hade kun-nat ligga i , där forskarna hade haftmöjligheten att hantera de pengarna. Det är mycketstora pengar. Det var , , somdrev igenom det. Det är den stora låsningen av peng-arna. Man förde undan dem från forskarsamhället.Det som den här regeringen har gjort och som vihar varit med om att göra är alltså att öka friheten ochminska den politiska styrningen. Ni gjorde tvärtom.Och EU är alltså det största hotet. Vi är självfalletför samverkan, och den samverkan är inget problemför en grundforskare. En grundforskare som är intres-serad av ett område hittar genast de andra i världensom forskar på samma område. Inte ens järnridånkunde hindra den typen av samverkan. EU:s klåfing-righet på det här området är i bästa fall bara en litenbroms, men den är ett kraftigt hinder.När det gäller näringslivet har utvärderingarna vi-sat att pengarna dessutom används på ett dåligt sätt.Anf. 29 () replik:Fru talman! Tillskapandet av de fristående forsk-ningsstiftelserna uppfattas i alla fall av forsknings-samhället som ett lyft och innebar de facto en för-stärkning till det området. I den delen har vi tydligenhelt olika beskrivningar.Vad vi nu har sett är en ökad öronmärkning somdessutom har omvittnats från andra håll. Och häv-dar fortfarande att politiseringen har minskat.Det är de facto helt felaktiga påståenden som hankommer med.Anf. 30 () replik:Fru talman! När det gäller att man har uppfattatdet som ett lyft beror det ju på vilken valsituationman ställs inför. Då kunde man t.ex. välja att låtalöntagarfondspengarna, om det nu skulle avvecklas,gå tillbaka till löntagarna, som ägde pengarna. Detvar ju ett alternativ. Ett annat alternativ var att görade här stiftelserna, som delar ut pengar till forskarna.Om man frågar forskarna vilket de tycker är ettlyft, det ena eller det andra alternativet, är det lätt attfå ett svar. Om man frågar forskarna om detycker att det är ett lyft kan jag garantera att de skullesvara att de inte tycker det.Det var väl den fråga som jag skulle svara på, trorjag.Får jag tillägga att jag yrkar bifall till reservation4 under punkt 3.Anf. 31 ():Fru talman! Alltsedan medeltiden har universitetetfunnits som institution och begrepp för kunskap,bildning och utveckling. hardenna institution behållit sin ställning som garant föratt samhället skulle kunna tillföras den kunskap ochden kompetens som krävs för att upprätthålla ochutveckla administrationen som kunskap ochvetskap om världen ackumuleras och förs vidare frångeneration till generation. Dess position har sällanifrågasatts och dess kunskapsmonopol har varit i detnärmaste totalt.Denna obrutna styrkeposition har möjliggjorts integenom stagnation och slutenhet utan genom föränd-ringsberedskap inför de omställningar som samhälletgenomgått och de nya kunskapsområden som forsk-ning har skapat.Jordbrukssamhället övergick i industrisamhället.Industrisamhället övergår i kunskapssamhället. Ald-rig har samhällets behov av ökade kunskaperoch breddad och fördjupad kompetens varit större.Aldrig har heller universitet och högskolor haft såmånga som vill ta del av det kunskapsutbud somdessa lärosäten kan erbjuda. Det livslånga lärandethar blivit ett internationellt begrepp, somden informationstekniska utvecklingen skapat nyaformer för kunskapsinhämtande som innebär att denenskilde studentens möjligheter till geografiskt ochtidsmässigt oberoende gentemot utbildningsanordna-ren kan göras i det närmaste totalt.Hur förändras rollen för universitet och högskolori detta samhälle? Bilden av högskolan håller på attdubbelexponeras. Vad menar jag med det? Jo, samti-digt som den traditionella bilden av högskolan liggerkvar - den bild som visar uppdraget att samla ochutveckla kunskap genom forskning och förmedla deni givna former till studenter som i sin tur ska utvecklany kunskap - tydliggörs en annan bild, bilden avhögskolan som en aktör i det livslånga lärandet. roll, som ingen egentligen medvetet har skrivittext till, har dykt upp i pjäsen.Denna roll avspelas i siffror i Högskoleverketsårsrapport för universitet och högskolor 1999. Blanddessa siffror har jag plockat ut en del. T.ex. börjadenästan en femtedel av dagens studenter för förstagången i en högskoleutbildning ellersenare. Cirka en femtedel av studenterna har gjort ettlångt uppehåll i studierna. Mer än en tiondel av stu-denterna har redan en examen på högskolenivå menhar återkommit till högskolan. Deltidsstudier hållerpå att bli allt vanligare. Dessa siffror tyder på att vi har många studenter som redan kan sägas ingå ibegreppet det livslånga lärandet. Detta mönster ärvanligare bland kvinnor än bland män.Den traditionelle studenten, som kommer direktfrån gymnasieskolan och läser på heltid med inrikt-ning mot examen, har fått studiesällskap av en ökan-de grupp studenter som egentligen inte ser som ettmål att avlägga examen. Snarare vill de skaffa kun-skaper för en speciell kompetens som de just nu be-höver i sin roll på arbetsmarknaden.Samtidigt som studentpopulationens sammansätt-ning förändras ökar lärosätenas utbud av nya ämnen,nya ämneskombinationer och tvärvetenskapliga ut-bildningar. Vi socialdemokrater tycker att det ärglädjande och spännande med all den kreativitet somfinns på de enskilda lärosätena, där man på senare århar skapat utbildningsalternativ där humanistiska,samhällsvetenskapliga och konstnärliga ämnen kom-bineras med naturvetenskapliga och tekniska ämnenför att öka helhetssynen och bredden för den enskildestudenten.Jag vill bara nämna allt detta, som jag är överty-gad om är tecken på en betydande förändringsprocesssom är i full gång inom högskolan. Jag utgår ifrån attvi alla delar uppfattningen att vår uppgift som be-slutsfattare är att skapa förutsättningar för lärosätenaatt möta de nya krav som kunskapssamhället ochprincipen om det livslånga och livsvida lärandet stäl-ler och kommer att ställa.För oss socialdemokrater är en öppen högskola,som möjliggör för fler att inhämta de kunskaper somlärosätena erbjuder, en grundförutsättning. Samtidigtmåste högskolan vara lyhörd för det omgivande sam-hällets krav och behov. Men det här är inget nytt.Lärosätena har alltid varit lyhörda inför samhälletskrav och behov. Det har varit en förutsättning, somjag sade inledningsvis, för deras överlevnad.Fru talman! Det känns bra att vi tycks varaeniga om de små och medelstora högskolornas bety-delse för att kunna möta den nya tiden och det nyasökandetrycket. Utan dessa lärosäten hade den ma-kalösa expansion av högskolan som vi ser varitomöjlig.Fler platser behöver inte nödvändigtvis innebäraen försämring av kvaliteten. Men sker expansionen,såsom den har gjort, i av ekonomiska bespa-ringar föreligger en risk för att undervisningsgrupperblir för stora och antalet undervisningstimmar förlitet. Den resursförstärkning på 200 miljoner kronorsom många talare här har nämnt och som utbild-ningsministern nu utlovat för att förstärka humaniora,samhällsvetenskap, juridik och teologi kommer na-turligtvis att minska risken för kvalitetsförsämring.Samtidigt är jag övertygad om att det kvalitetsutvär-deringssystem som vi nu har sjösatt dels kommer attvara det enskilda lärosätet till stort stöd i kvalitetsar-betet, dels kommer att ge oss beslutsfattare en godbild av situationen ute på de enskilda lärosätena.Som jag tidigare anförde är öppenheten ett nyck-elbegrepp för att högskolan ska kunna bli en aktivpart i det livslånga lärandet och behålla sin styrkepo-sition när det gäller att föra kunskaper vidare ochackumulera kunskap. Det krävs lyhördhet utåt för attkunna möta kunskapssamhällets krav, men även ly-hördhet inåt mot den egna organisationen för att kun-na göra bedömningen av vad det enskilda lärosätethar förmåga att erbjuda.Som jag upplever det är mötesplatsen för de härkraven och denna förmåga lärosätets styrelse.Genom den sammansättning som styrelsen harkan lärosätet skapa det starka nätverk i det omgivandesamhället som är en förutsättning för en fortsatt starkposition i ett växande kunskapsutbud.Jag tycker att och i dennafråga, som i många andra utbildningspolitiska frågor , har intagit en mycket märklig position. Jag hartidigare uppfattat som ett radikalt partivad gäller utbildningsfrågor. Men det Folkpartietframför upplever jag som reaktionära strukturerför att möta nya moderna utmaningar.Jag ska försöka göra en sammanfattning av UlfNilssons bild av den framtida högskolan så som UlfNilsson beskrev den, nämligen att lärosätena självaska utse styrelser, men man kan plocka in några kom-petenta personer utifrån som kan högskole- ochforskningsfrågor. Det sägs ingenting om att man skakänna till samhället.De här kompetenta personerna får inte vara politi-ker, för politiker är amatörer. Jag kan inte uttala migom de förtroendevalda i parti, men jagkan garantera att de företrädare för de politiska parti-erna som jag har mött i högskolornas styrelser defini-tivt inte kan karakteriseras som amatörer när det gäl-ler frågor om högskolans nuvarande och framtida rolli kunskapssamhällets utveckling. Märker inte UlfNilsson att den bild av högskolan som upp är ett mycket slutet system som riktar siginåt mot sig självt och med alla medel försöker attstänga ute samhället och de förändringar som därsker?Herr talman! Förändringsprocessen inom hög-skolan är i gång. Den har uppfattats av många av ossinom utbildningsutskottet, vilket jag tydligt har hört iinläggen . Den har uppfattats av vår socialdemo-kratiska regering, det kan jag garantera. Alla de ut-redningar som har gjorts och som fortfarande pågårvittnar väl om att man har uppfattat att vi är mitt innei en stor förändringsprocess som kräver beslut av oss.En stor högskoleproposition har signalerats underhösten. Jag förväntar mig att vi här i kammarenkommer att ha ytterligare en intensiv och förhopp-ningsvis konstruktiv debatt kring mer kon-kreta förslag i de här frågorna.Med detta vill jag yrka avslag på samtliga motio-ner i detta betänkande.Anf. 32 () re-plik:Herr talman! har härframfört en hel del tankar kring universitetens ochlärosätenas förändrade roll. Den är inte bara föränd-rad, utan som jag tolkar det finns också en hel delkvar av det arv som vi kan se i det historiska pers-pektivet. Den rollen är inte borta därför att lärosätenaska bli en del av det livslånga lärandet och en aktör idet sammanhanget.Hon uttrycker också vikten av att lärosätena gesförutsättningar att vara aktörer i det livslånga lärandetoch en glädje över att det är fler som studerar pådeltid.Min uppfattning är nog att den senaste tidens för-ändringar i mångt och mycket har försvårat för läro-sätena att vara reella aktörer på den arena som detlivslånga lärandet bjuder. Studenter och forskare harhaft svårigheter. De har t.ex. inte samma villkor vidfamiljebildande och annat som andra samhällsmed-borgare. Lärosätena har av olika regleringar som sketttvingats att sammanföra mycket av sin undervisningoch sin utbildning i lite mer långsiktiga program änfristående kurser, vilket tidigare var rätt tydligt.Jag skulle vilja höra om är intresserad av att driva de här frågorna så hittar möjligheter och kanske arenor för att dis-kutera hur lärosätenas intresse för och politikers viljaatt de ska delta som aktörer i det livslånga lärandetfaktiskt förverkligas.Anf. 33 () replik:Herr talman! Jag trodde faktiskt att det jag gjordei mitt anförande var ett försök att klarlägga lite grannhur jag ser på de här frågorna. Naturligtvis kännervarje lärosäte mycket väl förändringsprocessenoch de nya krav som förändringsprocessen ställer påvarje enskild högskola.Jag talade lite grann om alla de nya ämnen, äm-neskombinationer och tvärvetenskapliga utbildningarsom enskilda lärosäten skapar och genomför. Alltdetta beror ju på att man känner att det finns ett annatbehov i samhället. Det är jag övertygad om, trots attflera talare här har sagt att lärosäten på något sätt ärbundna i ett hårt regelsystem, att man inte kan ut-vecklas osv. Det förhållande jag möter när jag är utepå enskilda högskolor är tvärtom. Varje högskola hari dag nya kreativa idéer när det gäller dels innehållet iutbildningar, dels hur utbildningar ska kunna genom-föras för att så många som möjligt som så önskar skakunna få tillträde till de utbildningarna.Det är i det här sammanhanget som vi som be-slutsfattare ska komma in och skapa kanske ännubättre förutsättningar för enskilda lärosäten att justkunna utnyttja den inneboende kreativa förmågan.Men vi är i ett diskussionsskede och precis somjag sade i mitt anförande hoppas jag att vi ska ha enmer konkret bas att diskutera utifrån när propo-sitionen kommer.Anf. 34 () re-plik:Herr talman! Lärosätenas roll är långsiktigt oer-hört viktiga frågor för samhället, precis som MajléneWesterlund Panke säger. Därför ser jag fram emot attvi förhoppningsvis också ska ha en diskussion i ut-skottet om hur man kan hitta breda politiska lösningarsom leder till olika sätt och strategier för hur univer-sitetens och högskolornas framtida roll kan se ut ochhur den kan förändras på bästa möjliga sätt för ossalla. Därför är jag glad för det besked jag i den härdebatten får från det parti som ingår i regeringen närdet gäller utvecklingen och öppenheten, även öppen-heten för att olika lärosäten ska få lösa detta på ettsätt som är bäst för dem.Anf. 35 () re-plik:Herr talman! Jag tog i mitt anförande upp att jagär oroad över lärarbristen i och gymna-sieskolan, främst i ämnena matematik, naturveten-skap och teknik. Jag är rädd för att vi lätt hamnar i enond spiral om vi inte snabbt gör någonting åt det härproblemet.Vakanser som fylls av "obehöriga" lärare innebärförmodligen sämre kvalitet på undervisningen, ettännu mer minskat intresse för just de ämnena hoseleverna, ännu färre sökande till NB-programmet pågymnasieskolan, vilket i sin tur innebär ännu färrepresumtiva sökande till grundutbildningar på hög-skolan som kräver just kompetensen avslutat NB-program. I konkurrens med andra attraktiva utbild-ningar, t.ex. läkarutbildningen och civilingenjörsut-bildningen, där det också finns stora behov, kan detinnebära ännu färre sökande till lärarutbildningarna.Det är basalt att för att klara alla dessa behov att haduktiga lärare. Har socialdemokraterna några idéerom vilka åtgärder man vill vidta för att få fler sökan-de till lärarutbildningarna just inom området mate-matik, naturvetenskap och teknik?Anf. 36 () replik:Herr talman! Jag ser en möjlighet att öka antaletsökande till lärarutbildningar i naturvetenskapligaämnen i den nya lärarutbildning som vi har fattatbeslut om. Här finns alla möjligheter till att görasamma nya ämneskombinationer som växer upp inomde olika lärosätena. Man ska inte längre behöva varalåst i antingen ett naturvetenskaplig-tekniskt fackeller i ett humanistiskt fack, utan man ska i ställetkunna ha ett ben i varje läger. På det sättet ska man,tror jag, kunna överföra till den enskilde eleven pågrundskola och gymnasieskola en bättre helhetsbildav världen - om jag ska uttrycka mig lite högtidligt.Det är kanske där som jag ser den största möj-ligheten att rekrytera fler bra lärare till naturveten-skapliga och tekniska ämnen. Det innebär naturligtvisatt varje enskild skolenhet följer med i utvecklingenoch inte låser tjänstefördelningar på ett sätt att detinte går att utnyttja den typen av ny ämneskombina-tion.Anf. 37 () re-plik:Herr talman! Jag delar uppfattning att den nya lärarutbildningen kaninnebära många intressanta ämneskombinationer ochockså motverka fastlåsningarna.Men faktum kvarstår: Problemet är akut. Vikommer inte ifrån att även med nya ämneskombina-tioner i lärarutbildningen kommer det att finnas nå-gon typ av behörighetskrav i botten för att läsa mate-matik och naturvetenskapliga ämnen.Skulle och socialde-mokraterna kunna tänka sig att , föratt komma över det svåra läget , låta studerande pålärarutbildningen inom detta ämnesområde läsa medett förhöjt bidrag i studiemedlen?Anf. 38 () replik:Herr talman! Av begripliga skäl kan jag inte ge etttydligt svar på en sådan konkret fråga som har eko-nomiska konsekvenser. Jag utgår från att om detta ären viktig princip för , kommer Vänster-partiet att lyfta fram den principen i de budgetdebattersom man för med den socialdemokratiska regeringen.Det är väl snarare där diskussionen hörhemma än kanske diskussionen i kammaren och attgöra utfästelser i kammaren. Det tror jag inte är rea-listiskt.Anf. 39 () replik:Herr talman! var innepå en del intressanta saker. Det gällde bl.a. det livs-långa lärandet, och det är något vi behöver diskuteramer. Det gäller bl.a. hur lärosätena ska utvecklas föratt ge bra förutsättningar för de framtida behoven iutbildningen.Men jag tyckte att det var en sak som saknades iMajléne anförande, nämligenstudenternas roll. Högskolan och lärosätena är till förstudenterna och deras kunskapsutveckling, inte tvärt-om. Här måste vi se till att ge förutsättningar för demsom ska ha möjlighet att ta till sig kunskapen.Det finns ett par saker som jag funderar kring. Jagtycker att det är viktigt att vi stärker distansutbild-ningen mer än vad som har skett . Det har Cen-terpartiet yrkat på tidigare. Regeringen har varit rela-tivt återhållsam och sagt att det kan ske på de ställenutbildningen fungerar men att inget ytterligare skasatsas. Det ska finnas möjlighet att studera över helalandet.En annan sak är trygghetssystemen. Det har jag diskuterat med bl.a. . Där finns detstora hål för många studenter. Det är en väldig osä-kerhet för dem hur de ska klara sig.Ska det finnas en möjlighet för invandrare somkommer till med en bra högskoleutbildningatt komplettera sin utbildning, att lära sig det svenskaspråket och eventuellt fackspråk inom det område dehar utbildning?Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag ska börja med distansutbildning-en.Distansutbildningen är kanske det mest spännan-de, nya inslaget i möjligheten att inhämta kunskap. Vihar länge diskuterat distansutbildningen bara medgeografiska förtecken. Vi har talat om att vi ska un-derlätta för människor i glesbygd att studera vid uni-versitet och högskolor. Men när man ser på de männi-skor som faktiskt befinner sig i systemet för di-stansutbildning, kommer man snabbt underfund medatt det kanske är lika mycket den tidsmässiga aspek-ten som är väsentlig för att i stället för att förflytta sigtill campus välja att studera på distans, dvs. männi-skan vill disponera sin tid. Studenten vill ha kvar sittarbete som denne studerar.Vid en enkät bland de distansstuderande har detvisat sig dels att de ofta bor inom tätort och i stor-stadsregion, dels att tiden för studier påbörjas ca23.00 . Då är det ofta kvinnor som anger attnär arbetet är slut, de delar som rör familjeansvaret äravklarade, sätter de sig med distansut-bildningen. Även vi får börja tänka i de banorna, dvs.att det inte enbart är geografin utan tiden som be-stämmer distansutbildningen. Då blir distansutbild-ningen definitivt en viktig del i principen det livs-långa och livsvida lärandet.Anf. 41 () replik:Herr talman! hann svara på mina andra frågor.Det säger om di-stansutbildningen är helt rätt, dvs. att den handlar omfler saker. Det gäller tiden och tillgången. Det ärprecis det vi har formulerat i vår motion.