prot · GO0961 · 2001-02-06 00:00:00 — Men jag ser det somviktigt att det någonstans finns ett kommunalt ansvar.Det hör också ihop med en rad andra faktorer,bl.a. När det gäller gymnasieskolan ochgrundskolan är det inte avgifter. Men när det gällervuxenutbildning handlar det som studiestöd osv.För mig passar det inte in i ett system med ett fri-stående komvux. Komvux är öppet förprivata anordnare att gå in och ta verksamheter. Detär inte så att någon dörr är stängd. Möjligheten finns.Därför finns också ett stort antal aktörer inom vux-enutbildningen.Anf. 56 ():Herr talman! Jag tycker att det är bekymmersfulltatt skolministern inte anser att betygssättningen är enviktig del av en utbildning. kan inte en privatutbildningsanordnare eller en annan utbildningsan-ordnare än komvux sätta betyg. Folkhögskolorna får ge omdömen men inte sätta betyg utan att varaberoende av någon komvuxrektor som de har avtalmed. Därmed har man totalt monopoliserat betygs-sättningen av vuxna kunskapssökande och deras kun-skapsnivå.Jag förstår inte skillnaden. Hur skulle det se ut omvi hade friskolor på grundskole- eller gymnasienivådär friskolorna inte fick sätta betygen? Betygssätt-ningen är en viktig del av den pedagogiska processen,från planering, genomförande av utbildning och un-dervisning till betygssättning av kunskaperna.Herr talman! Jag skulle önska att skolministerntänkte ett varv till på detta. Det är inte så att det intehar kommit reaktioner. Det finns många privata ut-bildningsanordnare som har varit bekymrade över attde måste koppla ihop sig med komvux för att kunnage deras studerande kompetensen verifierad på pap-per.Jag önskar att skolministern tänker ett varv till pådetta för den studerandes säkerhet och för att intesärbehandla för att eleverna är vuxna. Det ska gällasamma villkor för barn och ungdomar som för vuxnaför att de ska få sina rättigheter.Anf. 57 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill understryka att det sätts be-tyg på dessa utbildningar. I myndighetsutövningenligger att det är rektor som utfärdar dem. Det betyderinte att de som har genomgått utbildningarna inte fåren bekräftelse på vilken kompetens de har erhållit.Vi har inte upplevt att det varit ett stort problemoch att många har efterfrågat en ändring. Det handlardå om betygssättning och inte om att formen ska varafristående komvuxutbildningar.Vi har haft en lång rad anordnare. De som hardeltagit i utbildningarna är nöjda. De har fått ett in-tyg, man kan i vissa fall använda ordet betyg, på vadde har uppnått för kunskaper under sin utbildning.Vi har lite olika uppfattning i vår syn på dennafråga.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 2000/01:182 omsvenskundervisningAnf. 58 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag ämnar vidta för att förbättrasvenskundervisningen för invandrare, sfi.Jag delar synpunkter om attgoda kunskaper i svenska oftast är en förutsättningför att få arbete och att det är nödvändigt att sfi hållerhög kvalitet.Sfi är en oerhört viktig skolform. Goda färdighe-ter i svenska språket och kunskaper om det svenskasamhället är ofta avgörande för integrationen av demsom ska leva och verka i . Det finns anledningatt anta att tillkortakommanden när det gäller integra-tionen av de vuxna är en bidragande orsak till attalltför många ungdomar inte lyckas nå målen i grund-skolan. Att framgångsrikt utveckla sfi-verksamhetenkan således ge positiva effekter inom många områ-den. Det är därför bekymmersamt att invandrarunder-visningen ibland har låg status i kommunerna.Statens skolverks ? visar atteleverna oftast är nöjda med undervisningen. Deninternationella studien (IALS) visar att invandrare i , i jämfö-relse med andra länder, har god läs- och skrivförmågapå värdlandets språk. Trots detta bedömer jag att denuvarande förhållandena är klart otillfredsställande.Alltför många deltagare når inte de uppsatta må-len. Studietiderna är extremt långa för vissa deltagare.Studieavbrott är vanliga, delvis beroende på fullt"giltiga" skäl. Statistiken tyder på att många av demsenare återkommer till utbildningen. För andra äravbrottet definitivt. Flera utredningar har visat att enhög andel av sfi-lärarna har pedagogisk utbildning,men att många saknar ämneskompetens för and-raspråksinlärning.Målen för utbildningen är sannolikt varken realis-tiska eller relevanta för många deltagare. Bl.a. har deäldre deltagarna, de med mycket kort eller ingenutbildning från hemlandet, dyslektiker och deltagaremed psykiska problem i många fall svårigheter att nåmålen. Att då fortsätta undervisningen termin eftertermin eller att klassificera studierna som avbrutnaeller misslyckade är dålig hushållning med resursernaoch ett ovärdigt sätt att bemöta människor.Eftersom sfi vänder sig till alla invandrare, oavsettutbildningsbakgrund och tidigare erfarenheter, måsteundervisningen vara flexibel och starkt individualise-rad. Detta inkluderar att man tillgodoser de särskildabehov som personer med funktionshinder kan ha. Ikursplanen poängteras också att hänsyn måste tas tilldeltagarnas olika förutsättningar. föreslogår 1998 bl.a. att kursplanen för sfi skulle delas i tvådelar med betyg efter varje del för att göra det möjligtatt avsluta utbildningen med positivt resultat även omman inte når det högre utbildningsmålet.Den nuvarande kursplanen ställer relativt högakrav på att kunna tala och skriva grammatiskt korrektsvenska. För många deltagare är det, som jag nyssnämnde, ett helt orealistiskt mål. Sfi bör utformas såatt verksamheten lokalt ska kunna anpassas till denenskildes förutsättningar att lära sig tala och skrivasvenska. Det ger en möjlighet till individuella studi-emål där deltagaren kan koncentrera sig på de delardär han eller hon har förutsättningar att göra fram-steg. På så sätt skulle fler deltagare kunna lämnautbildningen med praktiska förutsättningar att levaoch arbeta i . Den nuvarande kursen bör fin-nas kvar för dem som har förutsättningar att nå må-len. Jag avser att föreslå regeringen attlämna förslag med denna inriktning till riksdagen.En förutsättning för hög kvalitet i all utbildning ärnaturligtvis att lärarna har en ämnesteoretisk kompe-tens som är relevant för utbildningen. I detta avseen-de är bristerna stora inom sfi. Regeringen har i bud-getpropositionen beräknat förutveckling av sfi . Medlen avses använ-das bl.a. för en satsning på ämnesteoretisk kompe-tensutveckling för lärarna.Kunskapslyftskommittén har föreslagit att sfi skainordnas i komvux. Det finns dock inget som talar föratt de aktuella problemen i huvudsak skulle kunnahänföras till att sfi är en egen skolform. Skolformer-nas identitet behöver snarare stärkas. Den särskildaprofessionalitet som krävs av lärarna inom sfi måste,som nämnts, betonas. Sfi bör därför, enligt min me-ning, kvarstå som en egen skolform.Praktiken inom sfi tillmäts ofta stor betydelse.Praktik bör också ingå i utbildningen enligt kurspla-nen. Detta är dock inte alltid fallet. Svårigheterna attskaffa bra praktikplatser är stora. Detta gäller gene-rellt inom hela utbildningsväsendet. Modern ar-betsorganisation i kombination med stark kost-nadsjakt på de flesta arbetsplatser bidrar härtill. Frå-gan om praktik inom sfi är sålunda komplicerad ochen del av den större frågan om skolans samverkanmed arbetslivet. Den torde därför inte kunna lösasseparat.Slutligen kan jag nämna att i regle-ringsbrevet fick i uppdrag att i sin tillsyn avskolväsendet detta år särskilt uppmärksamma bl.a.svenskundervisningen för invandrare.Anf. 59 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för ett positivtsvar. Jag delar också statsrådets uppfattning att det ärbekymmersamt att invandrarundervisningen har sålåg status i kommunerna. Visserligen finns det kom-muner med bra sfi-undervisning. Men jag har in-trycket att det då ofta beror på lärarens personligaengagemang.Hur få en högre status på sfi-undervisningen?Statsrådet säger att en hög andel av sfi-lärarna harpedagogisk utbildning, men många saknar ämnes-kompetens för andraspråksinlärning. Regeringentänker satsa 7,5 miljoner för utveckling av sfi i år.Medlen ska bl.a. satsas på en ämnesteoretisk kompe-tensutveckling för lärarna, säger statsrådet. Då undrarjag: När kan och ska den utbildningen starta?Många av de som får uppehållstillstånd iSverige har ju en utbildning och ett yrke i botten, mensaknar förståeligt nog kunskaper i svenska. Vi harnumera ganska lång erfarenhet av både vuxenunder-visning och sfi-undervisning. Det är inte fler utred-ningar eller utvärderingar som vi behöver.Jag tycker att det är allvarligt att det fortfarandefinns stora brister både i organisationen och i detpedagogiska innehållet när det gäller sfi. Det finnsfortfarande läromedel som är undermåliga och mångagånger pinsamma. Dessutom har många av läromed-len dålig verklighetsförankring.Det som behövs är, som jag ser det, en ökad indi-vidualisering i undervisningen. Det skulle bl.a. inne-bära att invandrare med studievana får rätt till inten-sivstudier medan de som har dålig teoretisk grundfrån hemlandet ges möjlighet till språkträning på sinavillkor. Frågan är: När kan det bli verklighet?Utbildningsanordnaren måste ta ansvar för att in-vandrarna får en heltidsutbildning oavsett om detgäller teoretisk eller praktisk svenska. Det är oaccep-tabelt att t.ex. brist på barnomsorg tas till intäkt för attbegränsa den enskildes möjligheter.Språkutbildning kombinerad med praktik måstebli en rättighet för alla som inte har möjligheter attstudera på heltid. Det är naturligtvis mycket viktigtatt sfi-lärarna har den rätta kompetensen. Men det ärlika viktigt att invandraren får rätt undervisning pårätt nivå. Det är inte individen som ska anpassas tillundervisningen, utan sfi-undervisningen måste ut-vecklas så att den kan anpassas till varje individ.Väntetiderna för att få undervisning är på flerahåll alltför långa. De som får uppehållstillstånd i vårtland måste ges möjlighet att snabbt komma in påarbetsmarknaden. Alltför många invandrare hamnar iett moment 22. De klarar inte sfi-proven, och ansesdå ha bristande kunskaper i svenska. Arbetsförmed-lingarna kräver godkänd sfi-nivå för att hjälpa in-vandraren till ett arbete. En uteslutning från arbets-marknaden skapar brist på möjligheter att i praktiskverksamhet stärka sina språkkunskaper.Skulle det inte vara möjligt att också kunna fåjobb där språkkunskaperna inte är avgörande för demsom har kompetens i sitt yrke men inte de formellaspråkkunskaperna?Det finns bra exempel där eleverna får lära sig enyrkesrelaterad svenska och där undervisningen varvasmed praktik. Bl.a. har gjort en som jagförstår framgångsrik satsning på lärandet i arbetet närden traditionella undervisningen inte fungerade bra.Anf. 60 Statsrådet ():Herr talman! Precis som anförså tycker jag att det är oerhört viktigt att man arbetarså flexibelt som möjligt och att man verkligen utgårfrån den enskilde och ser dennes möjligheter.Valideringen av de yrkeskunskaper man har medfrån sitt hemland är något som vi inte har varit bra påtidigare. pågår en verksamhet och vi har avsattpengar. Vissa kommuner har fått ett direkt uppdrag iatt titta på hur man på ett betydligt bättre sätt än manhar gjort tar till vara den yrkeskompetens in-vandrarna har med sig.Jag tror också på modeller där man verkligen harett lärande i arbetet, som tar upp.Kan man då utgå från yrkeskompetensen, visa påvilka arbeten som finns i och dessutom kom-binera det med utbildning så är det oerhört positivt.Jag har tittat på statistik över själva praktikdelen.Enligt en undersökning som har gjorts av är det endast 6 kommuner av 113 sominte förenar sfi-undervisningen med praktik. Men det handlar också om hur man introdu-ceras och vilken status man har när man kommer utpå sina arbetsplatser. Jag tror att ansvarstagandetmåste göras av fler när man väl är ute, så att man intesitter vid sidan om. När de studerande kommer ut skaarbetsplatsen vara väl förtrogen med detta. Man kanprata med övriga anställda och visa på vilken oerhörtviktig roll de har i lärande i arbetet. Där kan vi säkertpå ett breddat sätt ta ett större ansvar.Utbildningsdepartementet, som har ansvar fördenna kompetensutveckling, bereder nu själva verk-samheten. Förhoppningsvis ska den kunna vara i gångsenast under hösten.Men anser vi att det är mycket viktigt attså tidigt som möjligt möta våra invandrare. Därförhar vi också gett medel för attförbättra introduktionen av dem som kommer till vårtland. En del i den här introduktionen handlar just omsvenskundervisningen och övrig introduktion, dvs. attberätta hur vårt land fungerar osv. I det här fallet rördet sig om 5 miljoner som har reserverats just fördetta ändamål.Anf. 61 ():Herr talman! Det som statsrådet säger låter bra,men jag undrar när detta ska börja. Det är fortfarandeså att arbetsförmedlingarna har krav på en godkändsfi-nivå för att man ska hjälpa invandraren till ettarbete. Det är möjligt att den brist på arbetskraft somvi har kan hjälpa till på två sätt, både med arbeteoch med språk.I län där man har en stor brist på läkarehar man varit nere i för att förmå läkare attkomma till . Många är intresserade. Mångahar också gått och lärt sig svenska så att de kan talamed patienterna. Många kommer naturligtvis attutveckla sitt språk i arbetet i stället för att läsa svens-ka , som ju många invandrare också gör.Jag tycker att jag har hört alltför pratar om att det ska vara så flexibelt som möj-ligt, men när man går in och tittar närmare på det ärdet fortfarande väldigt stelbent, både när det gällersfi-arbete och när det gäller den praktik som är sånödvändig för att man ska få den vardagssvenska manbehöver för att klara sig i vårt land.Anf. 62 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker också att det ibland blirbåde för fyrkantigt och stelbent och att vi inte kom-mer fram tillräckligt långt. Det är därför som jag, iden proposition som vi går med till , harvelat följa upp detta med sfi och hitta ett bättre sätt attutgå från den enskildes behov. Vi vet att vi har mångasom t.ex. är analfabeter. Hur ska vi kunna möta demså att även de ska kunna få ett arbete? Om man är , analfabet och kommer från ett annat land, vilkaförutsättningar har man då att nå upp till den nivåsom dagens sfi ställer krav på? De är dåliga.Samtidigt är det viktigt att understryka det somstår i den proposition som fattade beslut om1998, nämligen att arbetsförmedlingen också har ettansvar att ta hand om dem som inte har klarat sfi:n.Man måste bereda dem en möjlighet till arbete. Dethandlar om att arbetsförmedlingen ska skaffa sigkunskap om de enskilda arbetsplatserna.Jag har sett goda exempel - för de finns ju också -på hur man t.ex. från studieförbund har engagerat sigi uppsökande verksamhet inom kommunen. Man hargått ut till alla företagare, från småföretagare till stör-re, för att fråga om de har ett intresse av att t.ex. an-ställa en invandrare. Man har förklarat bakgrundenoch förklarat vilken kompetens osv. som de har. Ge-nom att söka upp och hitta alla de här arbetsplatsernaoch titta på de enskilda och vad de har med sig avegen erfarenhet har man kunnat para ihop dem.Jag tror att om vi ska lyckas måste man också pri-oritera. Man måste ta i arbetet. Det äringen självklarhet att man verkligen får ett arbete.Tidigare när arbetslösheten var hög var det ett störrebekymmer. när vi har en brist på arbetskraft ärdet också viktigt att vi tar till vara alla dem som finnsi vårt land. Det finns en del som redan nu intalar sigatt de inte kommer att klara bristen på arbetskraftutan blir tvungna att återigen ta till s.k. arbets-kraftsinvandring. Jag tycker att det är ett oerhörtslöseri med resurser att inte utgå från de människorsom redan finns i vårt land.Nu har vi pratat om de vuxna, men jag kan ocksåse ett annat förhållande som jag också har ansvar för,nämligen hur barn och ungdomar klarar sina resultat iskolan. Vi ser dessvärre att många av de här elevernainte klarar de mål som vi har satt upp. Det finns sä-kert många olika förklaringar till det, men en förkla-ring som vi vet är att om föräldrarna själva har enkunskap och själva känner sig starka är de också enbetydligt bättre resurs för sina barn. Det handlar oer-hört mycket om respekt och förhållanden. Vi får endubbel vinst om vi satsar på de vuxna. Därmed blir deockså ett bättre stöd för sina barn.Jag vill också göra ett tillägg när det gäller läro-medel som frågade efter. I demedel vi har avsatt finns också medel avsatta till IT -det är ungefär 1 ½ miljon - för att utveckla läromedelför sfi.Anf. 63 ():Herr talman! Jag är ganska nöjd med statsrådetssvar om att vi måste ta till vara arbetskraften. Vi harju många invandrare i med mycket bra ut-bildning. Vi har läkare, civilingenjörer, civilekono-mer, sjuksköterskor, sjukgymnaster och många andra.Alla är ju inte analfabeter.Jag ser med spänning fram mot den propositionsom ska komma. Jag tar mig friheten att skicka medstatsrådet några krav på vad den ska innehålla, nämli-gen att pedagogiskt utvecklingsarbete inom sfi prio-riteras och nya och bättre läromedel utvecklas, att sfi-undervisningen utvecklas utifrån de enskilda indivi-dernas behov, att sfi-undervisningen utformas somheltidsstudier där möjlighet till praktik ingår och attockså de som av olika skäl inte uppnått s.k. sfi-nivåges en chans på den svenska arbetsmarknaden.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 2000/01:196 ommobbning i skolanAnf. 64 Statsrådet ():Herr talman! har frågat om vilkanya åtgärder jag avser att vidta för att bekämpa våldoch mobbning i våra skolor.Under hösten har jag svarat på fem frågor frånSten Tolgfors som handlat om mobbning. Jag har idessa svar berättat om alla de olika initiativ och åt-gärder som regeringen vidtagit somberör skolans värdegrund, kränkande behandling ochmobbning.Skollagen och läroplanen skärptes och förtydliga-des 1998. Alla i skolan ska aktivt motverka alla for-mer av kränkande behandling. Rektor har ett ansvarför att skolan har ett handlingsprogram för att före-bygga och motverka alla former av kränkande be-handling.Statens skolverk fick i uppdrag att under 1999granska arbetet med att förebygga mobbning samteffekterna av den skärpta lagstiftningen.Värdegrundsprojektet arbetade från februari 1999till genom att stärka skolornas arbete medläroplanens värdegrund mot kränkande behandlingutifrån demokrati och allas lika värde.Två Värdegrundscentra har startat sin verksamheti , ett vid och ettvid i samverkan med . De får sammanlagt föratt driva utvecklingen framåt inom värdegrundsområ-det.Kommittén för översyn av skollagen m.m. (dir.1999:15) har bl.a. fått i uppdrag att göra en översynav regler för att stärka barns, ungdomars och vuxnassäkerhet, skydd och trygghet i barnomsorgs- ochskolverksamheten, särskilt avseende arbetsmiljö-samt hälso- och sjukvårdslagstiftningen. Kommitténska även analysera hur termerna elevs rätt respektivekommuns skyldighet används i skollagen och vidbehov föreslå förändringar för ökad tydlighet. Denhar vidare fått i uppdrag att utreda om statens sank-tionsmöjligheter behöver stärkas. Kommittén kom-mer att lämna sitt betänkande hösten 2001.Författningsändringar om åtgärdsprogram har ge-nomförts, elever och föräldrar ska nu ges möjlighetatt delta vid utarbetandet av ett åtgärdsprogram.Skyldigheten gäller alla skolformer i det obligatoriskaskolväsendet och gymnasieskolan.En riktad satsning på skolan har föreslagits i bud-getpropositionen för (prop.2000/01:1). Detta har resulterat i att harbeslutat anslå för att öka antalet vuxna i skolan. Regering-en har också i tidigare budgetförslag avsatt samman-lagt för att stödja skolutvecklingoch lärarnas kompetensutveckling främst via . avser regeringen att lämnaen proposition om elevhälsa utifrån betänkandet frånUtredningen om elevvård-skolhälsovård (SOU2000:19).Under hösten har jag tagit kontakter med bl.a.elevorganisationerna för att undersöka intresset av attdelta i en bred kampanj mot kränkande behandlingoch mobbning. Elevorganisationerna är en viktig partoch de har ställt sig positiva till att delta. Kampanjenplaneras inledas till skolstarten hösten 2001.Min nuvarande bedömning är dock att det inte ärlagstiftningen som brister i första hand. Det är snararehur man genomför intentionerna bakom de uppräkna-de åtgärderna som behöver analyseras. Trots att det,som påpekar, finns många skolor somgör stora insatser för att förebygga mobbning ochvåld finns det också exempel på det motsatta. Därförhar jag i årets regleringsbrev till ställt kravpå att tillsynen ska öka. Krav ställs också på rapporte-ring av antalet utredningar med anledning av anmäl-ningar samt en särskild redovisning varför man be-slutat att inte göra fullständiga tillsynsutredningar.Skolverket ska också dra mer övergripande slutsatserav tillsynen och redovisa dessa. Jag har också för-väntningar på att den just inledda satsningen medökade medel till skolsektorn ska ge resultat för sko-lornas arbete mot kränkande behandling.Skolan ska arbeta aktivt mot kränkande behand-ling, mobbning, främlingsfientlighet och andra tra-kasserier. De handlingsplaner som finns och de meto-der som används på skolorna behöver utvärderas föratt se om arbetet fått önskad effekt. Jag instämmer iden oro som och andra känner ochkommer att noga följa utvecklingen och studera re-sultaten av de insatser som görs.Anf. 65 ():Herr talman! Jag är hjärtinnerligen trött på att be-höva be socialdemokratiska skolministrar om att takrafttag mot mobbningen. har jag hört hur deska följa utvecklingen, studera resultat och utreda.Men det som uppenbarligen måste göras sker inte.Modet verkar saknas.Mobbning är det kanske allvarligaste häl-soproblemet för barn och ungdomar över huvud taget.100 000 barn är mobbade och har syskon, föräldraroch släktingar som också far illa när barnen drabbas.En halv miljon svenskar är kanske berörda dagligen.Lidande, bristande kunskaper, förstörd självkänslaoch bristande förtroende för vuxenvärlden är resulta-tet.Det är skolministern som bär det yttersta ansvaretnär barnen far illa. Det är skolministern som stårbakom skolplikten, som ålägger barn att vistas i enmiljö där hon inte kan garantera deras säkerhet. Detär skolministern som kan förbättra skolans arbete motmobbning.Jag accepterar inte mer passivitet. Skolministernnämnde inte ens de barn som drabbas av mobbning isitt första inlägg, trots att många barn tar på sig skul-den för att de behandlas illa eller kränks. Sluta medatt osynliggöra offren, skolministern!Jag vill höra skolministern upprört och engagerattala för de drabbades rätt. Jag vill höra henne ställasig på deras sida utan reservationer. Jag vill hörahenne säga att mobbning aldrig är den drabbades fel,att ansvaret alltid ligger på dem som utsätter andraoch på oss vuxna som låter det ske. På vems sida stårskolministern? Hur ser hon på sitt ansvar? Vad tänkerhon göra?Skolministern måste nu våga ta ställning till hurskolvåldet ska hanteras. Jag har begärt att detska införas någon form av anmälningsplikt för våld iskolan, att det ska anmälas till polisen. Mycket av detsom sker i skolan är brott om det sker på gator ochtorg. Men det har kommit att råda skilda rättssystem ioch utanför skolan.De flesta våldsbrotten i skolan har inte anmälts tillpolisen av skolan, utan av elever och föräldrar. Det ärett dubbelt svek, skolministern. Först misshandlas ettbarn i vad som borde vara en trygg och skyddad mil-jö, och sedan får barnet själv reda ut situationen. Hurtror skolministern att det känns?Enligt en undersökning bland 6 600 gymnasie-ungdomar i landet hade varit utsatta förnågon form av våld i skolan. Det finns andra indika-tioner på att mobbningen förgrovas och blir allvarli-gare till sin karaktär.Polisen säger att det finns en tydlig kopplingmellan mobbning, skolvåld och ungdomsvåld pågator och torg. Man säger också att de som mobbarandra i skolan är i riskzonen för annan kriminalitet,brottslighet och drogmissbruk.Det är ett politiskt ansvar att ge riktlinjer i svåraprincipiella avgöranden. Våldsbrott ska alltid ochovillkorligen enligt min uppfattning anmälas till poli-sen. Vad gör då regeringen?