prot · GP0916 · 2001-10-23 00:00:00 — Detgäller dessutom SJ.Detta tillsammans har lett till att vi har fått enoerhörd ökning, och kapaciteten räcker inte. Då be-höver vi göra följande.Vi behöver förbättra underhållet . Vibehöver ha en bättre beredskap. Vi behöver se till attmaterielen fungerar bättre. Vi behöver framför allt haen mycket bra beredskap. Därtill måste vi långsiktigtse över och se till infrastrukturen.De åtgärderna har jag redovisat, både . Skulle det sedan visa sig att vi behövervidta fler åtgärder ska vi självfallet göra detta. Men vimåste göra det i samverkan med operatörerna, medbanhållarna och med alla andra inblandade. Det är detvi gör, och det är den rollen som jag har som minis-ter.Anf. 38 ():Fru talman! Och min roll som resenär och leda-mot av denna riksdag är att påminna ministern omhans ansvar när det inte går bra.Jag lyssnade mycket noga på vad ministern sade,och jag uppfattade inte att frågan om Bomansbergetvar en fråga som låg i planen. Jag uppfattade minis-tern så att den frågan redan var avklarad, och det ärden inte. Det var ett missförstånd i så fall, men vi kanse i protokollet vad som egentligen sades.Näringsministern måste fundera över vad ett tra-fikkontor i ska syssla med. Åtminstone bordede ha den förmågan och den statusen att de får infor-mera sina resenärer på de stationer som berörs, frånSundsvall i norr ned till . Varför kan de intefå göra det? De har själva sagt att de skulle klara detbättre än vissa andra som har ansvaret.Att godstrafiken och regionaltrafiken ökar är vialla glada över, men tänk om när den ärklar börjar dunka i väg sina tåg på Ostkustbanan. Dåhåller inte spårstandarden alls för det, utan de kom-mer att tränga undan persontrafiken. Alltså måste vibygga ut dubbelspår ända till - det finnsingen som helst möjlighet att bara ha förbipassager.Men det är en fråga på lite längre sikt.Anledningen till att jag är så bekymrad är att Hu-diksvall och har tappat sina flygplatser. 44 000årspassagerare har gått över till tåg iHudiksvall. 18 000 har gjort det i Rörberg, . Och så helt plötsligt, när flygplatserna ärborta och ingen operatör finns, går inte tåget. Det ärdärför jag är så allvarligt bekymrad. Jag hade inteställt denna interpellation nu om det inte hade varit såatt det finns tecken i tiden på att det här kommer åter.Anf. 39 Näringsminister ():Fru talman! Jag har djup förståelse för det allvaroch det engagemang som visas här. Jag delar själv-fallet också uppfattningen att vi måste tillse att tågengår . Vi har vidtagit en mängd åtgärder, och be-hövs det mer åtgärder ska vi vidta dem.Jag vill också säga att det kommer att ta längre tidi vissa avseenden där infrastrukturen inte räcker till.Man kan säga att det är gamla försyndelser, mengenom att tågtrafiken har ökat så kraftigt, när detgäller både gods och personer, och vi för över alltmertill tåg innebär det också att det får konsekvenser påinfrastrukturen. Den måste byggas ut om vi ska klarade krav som vi måste kunna ställa på transporter, dvs.att de kommer i tid.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2001/02:23 om en-skilda vägarAnf. 40 Näringsminister ():Fru talman! har frågat migvad jag avser att vidta för åtgärder för att även enskil-da vägar ska få ta del av nya bärighets- och tjälsäk-ringsmedel. Interpellationen är ställd mot bakgrundav den infrastrukturproposition som regeringen ladeden 3 oktober.Först vill jag säga att jag i mycket delar interpel-lantens syn på de enskilda vägarnas roll i det svenskatransportsystemet. De enskilda vägarna svarar för enbetydande andel av det svenska vägnätet, i mil räknat.Andelen av trafikarbetet är betydligt blygsammare -. De enskilda vägarna spelar otvivelaktigtockså en viktig roll när det gäller tillgängligheten förbåde medborgare och näringsliv.Syftet med infrastrukturpropositionen är i förstahand att ge underlag för ställningstagandei väsentliga frågor inför upprättande av nya långsikts-planer för åtgärder i transportinfrastrukturen för åren2004-2015. Som trafikutskottet framhållit i sitt be-tänkande Beslutsunderlag för investeringar i vägaroch järnvägar (bet. 2000/01:TU16) bör riksdagensroll i första hand vara att ange övergripande mål ochriktlinjer för planeringen, fastställa finansiella ramaroch säkerställa en god kontroll av statens finanser.Den planeringsram på somregeringen föreslår omfattar inte ochSjöfartsverkets investeringar eller drift och underhålleftersom dessa åtgärder avgiftsfinansieras. Plane-ringsramen omfattar inte heller och administration, myndighetsuppgifter, kostna-der för bidrag till Öresundsbrokonsortiet eller In-landsbanan. Inte heller ingår statsbidrag till enskildavägar. Statsbidragen till enskilda vägar har även tidi-gare legat utanför de planeringsramar som behandlasi infrastrukturpropositionen.Regeringen tillsatte en utredning ombidrag och regler för enskilda vägar. Av utredningsdi-rektiven framgick att alla eventuella åtgärder ochförändringsförslag ska rymmas inom ramen för dåva-rande anslag för statsbidrag till enskilda vägar, dvs.566 miljoner kronor nivå. Vid förändringfrån allmän till enskild väghållning och vice versa skadock principen vara att medelsramen ska justeras iden omfattning som följer av förändringen.Utredningens slutbetänkande Enskild eller allmänväg? (SOU 2001:67) överlämnades . Slut-betänkandet är föremål för ett brettremissförfarande. Bl.a. ges ett flertal kommuner i dedelar av landet som har problem med tjälsäkringmöjlighet att lämna synpunkter på förslagen ochmaterialet i betänkandet.Regeringen har i infrastrukturpropositionen redo-visat att man avser att ta ställning till utredningensförslag när det remissbehandlats. Det saknas såledesförutsättningar att avgöra vilken omfatt-ning som statsbidrag till enskilda vägar börha.Anf. 41 ():Fru talman! Jag får tacka näringsministern försvaret. Men i likhet med den tidigare debatt om frå-gan om enskilda vägar som ministern och jag fördeden kan jag inleda precis som jag dågjorde. Jag inledde på följande sätt:"Ministerns svar ger inte några stora förhoppning-ar för dem som bor vid enskilda vägar. "Inledningen är lika aktuell nu som då. Eftersomdet inte finns med några höjningar av anslagen tillenskilda vägar i höstens budget, mer än vad gällerindexuppräkningen, så tog jag och många med migför givet att det skulle finnas med skrivningar i in-frastrukturpropositionen.Nu säger ministern i sitt svar att statsbidragen tillenskilda vägar även har legat utanför de pla-neringsramar som behandlas i infrastrukturproposi-tionen. Att de har legat utanför är väl egentli-gen inget skäl för att de inte ska vara med nu! Detfinns mängder av skäl som talar för att bidragen bor-de vara med. De oförändrade och låga anslagsnivåersom har varit har urholkat vägnätet. Detfinns inga investeringspengar. Det har också råttexceptionella väderförhållanden som har förorsakatmängder med skador.Eftersom det inte fanns med några satsningar ibudgetpropositionen så blir man minst sagt förvånadnär man ser samma tomhet i infrastrukturpropositio-nen. Näringsministern säger i sitt svar:"Syftet med infrastrukturpropositionen är i förstahand att ge underlag för ställningstagandei väsentliga frågor inför upprättandet av långtidspla-ner för transportinfrastrukturen för 2004-2015. "Menar näringsministern med detta att enskildavägar inte är en väsentlig fråga?Näringsministern refererar vidare till trafikut-skottets betänkande om att roll i förstahand är att ange övergripande mål och riktlinjer förplaneringen, fastställa finansiella ramar och säker-ställa en god kontroll av statens finanser.Menar näringsministern att det är oväsentligt attsätta upp mål och riktlinjer för enskilda vägar? Mankan uppenbarligen endast tolka svaret som att rege-ringen inte har för avsikt att öka ramen till enskildavägar. Jag gör denna tolkning beroende på de erfa-renheter som finns från regeringens sida när det gällerett antal olika frågor.Regeringen har tidigare visat vilken obetydlig viktden lägger vid enskilda vägar i samband med attbidragen till driften nästan halverades somde särskilda bärighetsmedel som näringen sköt till isamband med uppgörelsen om höjd fordonsskattförsvann in i statskassan. Standarden på enskildavägar sänktes drastiskt med anledning av dessa bådabeslut, men för säkerhets skull såg regeringen till attfordonsskatten inte sänktes tillbaka när bärighets-medlen togs bort.Näringsministern säger vidare att avtrafikarbetet sker på enskilda vägar. Det är sant. Menenligt är ca 800 000 personer bosatta efteren enskild väg. Det är av befolk-ning. Trots ministerns svar finns det skäl att fråga:Vilken anledning finns det att utestänga dessa 10 %från att omfattas av regeringens framtidsvisioner ochmål - som ministern sade?Anf. 42 ():Fru talman! Jag vill delta i diskussionen därför attjag har ett stort intresse för och en hygglig insikt i vadenskilda vägar betyder i det här landet. Tänk om allacentrala beslutsfattare skulle veta vad de här vägarnaegentligen betyder! Då tror jag inte alls att det skulleha sett ut på det här sättet i budgeten.Förutom att de enskilda vägarna berör en massamänniskor så innebär de oerhörda fördelar för nä-ringslivet. Detta har tagits upp av interpellanten tidi-gare. De är bra för miljön, därför att enskilda vägarinnebär kortare avstånd. De är alltså genomfartsvägar.Vad som sällan diskuteras är de enskilda vägarnasbetydelse för det rörliga friluftslivet. Jag har närmareutrett detta i en del av landet där allemansrätten iprincip skulle hotas om man måste stänga vägarna pågrund av för låga anslag.Jag har ett par frågor. Kan detta möjligen bero påatt vägarna kallas för enskilda, men får brukas avalla? Kan det vara därför de har hamnat i strykklass iekonomiskt hänseende? Varför ska just statsbidragettill enskilda vägar ligga utanför planeringsramen?Oförändrade anslag är ju i realiteten en kraftigminskning. Vi har en våldsam eftersläpning av åtgär-der sedan man tog bort bidraget till bärighetshöjandeåtgärder, som Rådhström också sade.Jag vill också gärna ha ett förtydligande av detsom står på s. 2 i interpellationssvaret. Där säger manatt när det gäller direktiven till såska förslagen rymmas inom ramen för dåvarandeanslag. Men för eventuella förslag och eventuell för-ändring ska principen vara att medelsramen ska juste-ras i den omfattning som följer av förändringen. För-klara det, den som kan! Jag ska lyssna med spänning.Direktiven säger alltså att förändringarna ska rymmasinom ramen, men om det blir en förändring så skamedelsramen justeras.Eftersom den utredningen är ett av de störremisstagen i den senaste utredningsfloran, vill jagslutligen lite informellt be näringsministern att nämnatre fördelar med att överföra allmän väg till enskildväg. Jag ska nämna tre nackdelar. Det är fullständigtorättfärdigt. Det drabbar de människor, ofta glesbo-ende, som redan har de sämsta vägarna, de längstaavstånden och inget alternativ till bilen.Det var några frågor från mig.Anf. 43 Näringsminister ():Fru talman! Regeringen anser att frågan om en-skilda vägar är utomordentligt allvarlig. Vi anser attden är mycket viktig. Därför har vi också tillsatt enutredning. Därför har vi utrett detta. Det är väl rimligtatt remissförfarandet får ha sin gång. Så är det i allaandra sammanhang. Därefter har jag till uppgift att taställning och bereda frågan inför regeringen. Det ärdetta som kommer att hända.Därför är det väldigt svårt för mig att stå och föraen diskussion här i detalj. När vi bereder en fråga avdet här slaget brukar det ju vara så att jag får åter-komma när vi har berett frågan färdigt och remissbe-handlingen är klar.Låt mig nämna budgeten något. Man kan alltidtycka att det ska vara mer pengar. Det är faktiskt litemer pengar här. Det är 12 miljoner som betalas extra,och de får vara kvar. Det är möjligt att det borde varamer pengar, men det får vi faktiskt återkomma tillkommande år. utreder vi detta. Det finns ocksåförslag i den här utredningen som innebär att manskulle kunna tillföra mer pengar, men det finns ocksåen väldigt stark kritik mot den här utredningen. Där-för vill jag återkomma till vägarna.Enskilda vägar ligger utanför infrastrukturpropo-sitionen, och det har de gjort tidigare. När jag talarom övergripande frågor etc. gör jag inte det mednågon känsla eller bedömning av att enskilda vägarskulle vara mindre viktiga. Jag säger att de är viktiga.Detta är den bedömning som regeringen och trafikut-skottet har gjort. Man menar att vi ska ange inriktningosv. Vi ska inte sitta och redovisa budgeten.Fru talman! Jag har inte mer att säga än att jag fåråterkomma till den här frågan när remissbehandlingenär klar och när vi har utrett frågan om enskilda vägar.Jag och regeringen tar detta utomordentligt allvarligt.Jag förutsätter också att vi som vanligt kommer medgoda och bra lösningar.Anf. 44 ():Fru talman! Det är glädjande att höra ministernsäga att frågor om enskilda vägar tas utomordentligtallvarligt. Det vore tacknämligt om det inte bara är enläpparnas bekännelse utan att det också finns litehandlingskraft bakom orden. I de utredningsdirektivsom finns och som hänvisas till ett antal gånger stårdet att det ska hållas inom den befintliga ramen. Detfinns alltså inga mer pengar att förvänta sig där.Men en av anledningarna till att jag tog upp denhär debatten var bl.a. den tidigare debatt som jag hademed näringsministern . Då sade nä-ringsministern så här: "Om den här frågan kommermed i den infrastrukturproposition som vi föreläggerunder september har jag inte tagit ställning till, utanvi får se vad som är möjligt och överväga det. "Jag tolkar det så att näringsministern har full fri-het att avgöra om han tycker att det ska vara med iinfrastrukturpropositionen eller inte. Jag befarar, ochdet kan man se i treårsbudgeten, att det var en läppar-nas bekännelse i den förra debatten.Näringsministern säger vidare i svaret att det ärmer pengar. Ja, det är indexuppräknat. Det ger ingenglädje för dem som bor efter enskilda vägar. Jagmåste hänvisa till vad ministern har sagt. Jagtycker tyvärr att vi alltför ofta får uppleva att det sägsen sak en gång, och sedan gäller det inte. Jag citerarigen: "För enskilda vägar behöver det troligen tillfö-ras nya pengar." Men ingenting har skett i budgeten.Detta är beklämmande. Detta vägsystem är avgörandeför turistnäringen, för de boende, för de 800 000människor som jag nämnde tidigare, och framför alltför det lokala näringslivet. Om hela landet ska levakan vi inte nonchalera det enskilda vägnätet, såsomregeringen och ministern uppenbarligen gör.Anf. 45 ():Fru talman! Låt mig börja med det positiva. Jaguppfattade en positiv del i ministerns svar, och det varatt har uppfattat att det finns enstark kritik mot . Det är någontingsom jag vill understryka. Det finns en utomordentligtstark kritik. Jag har god kontakt med många av BjörnRosengrens partivänner i norra halvan av det härlandet. Jag hoppas verkligen att regeringen tar kriti-ken på djupaste allvar.Sedan har vi detta med värdering av ord. Man kanju inte anse att det är särskilt viktigt med enskildavägar om man, som i mitt län, ska överföra 230 milallmän väg till enskilt underhåll inom samma ekono-miska ramar. Det är fullständigt omöjligt.Jag vill gärna föreslå ett alternativ. Varför kan intestaten ha kvar ansvaret för de mindre trafikeradeallmänna vägarna och upphandla skötseln i entrepre-nad av de vägföreningar som finns i närheten ochsom har kapacitet och förutsättningar att klara det?Jag är övertygad om att förutsättningarna i ett sådantläge skulle vara goda för att få bättre och mer väg förpengarna.Anf. 46 Näringsminister ():Fru talman! För formens skull vill jag säga att detär uppräknat med index plus 12 miljoner. Det är intebara indexuppräknat.Sedan vill jag än en gång säga att vi nu har en ut-redning på remiss som gäller enskilda vägar. Denmåste vi behandla. Sedan får vi återkomma till hurdetta ska hanteras.Anf. 47 ():Fru talman! Jag ska inte förlänga den här debat-ten. Jag ska inte gå i polemik om det är någon miljonplus eller minus. Jag kan bara konstatera att detta ärnivån för hur regeringen och ministern prioriterar denhär frågan. Det är alltså inga pengar att tala om somen förbättring till det enskilda vägnätet. Jag kommeratt fortsätta att agera i den här frågan tills vi harövertygat ministern om att det är ett viktigt vägnät.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 2001/02:8 om av-bruten bankfusionAnf. 48 Statsrådet ():Fru talman! Per har frågat statsminis-tern vilka åtgärder statsministern avser vidta för attstärka svenska företags möjligheter att agera på deneuropeiska och globala marknaden.Frågan ställs mot bakgrund av att Föreningsspar-banken och beslutat avbryta sina fusionsplaner isamband med prövning av före-tagskoncentrationer. Arbetet inom regeringen är såfördelat att det är jag som ska svara på frågan.EG:s regler för kontroll av företagskoncentratio-ner ska säkerställa att nödvändiga strukturförändring-ar i näringslivet inte skadar konkurrensen på längresikt och att de främjar den inre marknaden. Reglernavilar alltså på grundprincipen att strukturförändringarär positiva och att sådana förändringar kan skapa endynamik, vilket i sin tur ökar den europeiska indust-rins konkurrenskraft. När koncentrationer prövas skaman bl.a. beakta strukturen på marknaden och denfaktiska eller potentiella konkurrens som kan finnasfrån företag inom eller utanför EU. Det är konsu-menternas intresse av billiga och bra varor och tjäns-ter som står i fokus.Skyddet för konkurrensen är grundläggande i EUoch skrevs därför in i . Detta skyddbaseras på tanken att ett konkurrenskraftigt ,som ger tillväxt och höjd levnadsstandard för Europaskonsumenter, bäst uppnås om man värnar en effektivkonkurrens i hela EU. För att uppnå detta måste deeuropeiska delmarknaderna integreras och bilda engemensam marknad. Det betyder alltifrån att ändraregelverk och ta bort direkta handelshinder till attpåverka säljar- och köparbeteenden så att gränsernamellan medlemsstaterna suddas ut. Det betyder ocksåatt ett stimulerande konkurrensklimat på små lokalamarknader är oerhört viktigt för att få fram nya kon-kurrenskraftiga företag.Tyvärr visar erfarenheterna att den gemensammamarknaden ännu inte är en verklighet fullt ut påmånga varu- och tjänsteområden. En bedömning avom konkurrensen är tillräcklig i ett konsumentpers-pektiv ska alltid grundas på de faktiska förhållandena.Verkligheten visar tyvärr i många fall att konkurrensendast förekommer på en del av Europamarknadeneller att marknaderna är mycket fragmenterade. In-formationsteknologin och internationaliseringen göremellertid att verkligheten kan förändras snabbt ochatt nya aktörer och nya köparbeteenden kan ändras.Det här medför att konkurrenssituationen och bedöm-ningen av ett företags ställning på marknaden ocksåkan ändras relativt fort. Det förs en fortlöpande dis-kussion, både i kommissionen och i de nationellakonkurrensmyndigheterna i , om hur sådanaförändringar ska vägas in i konkurrensprövningarna.Jag håller med Per om att det är vik-tigt att stora livskraftiga företag måste kunna växainom hela EU-området. Det bästa sättet att främja ensådan utveckling tror jag är att se till att den inremarknaden blir verklighet fullt ut. När det gällerkonkurrensreglerna är det naturligtvis viktigt att föraen dialog med kommissionen och berörda myndig-heter om metoder för att bedöma marknadernas ut-veckling. Det är också mot den här bakgrunden somde nordiska statsministrarna har diskuterat frågan omhur reglerna tillämpas. Det är viktigt att följa ochutvärdera tillämpningen i , och så görs ocksåregelbundet.Jag vill i övrigt inte kommentera Föreningsspar-bankens och SEB:s avbrutna fusionsplaner eller roll. Ärendet fullföljdes aldrig, och detföreligger inget slutligt beslut från kommissionen.Anf. 49 PER ():Fru talman! Först ber jag att få tacka statsrådet försvaret på mina frågor. Jag är av naturliga skäl inte tillalla delar nöjd med svaret, vilket kanske inte heller ärså överraskande.Jag har ställt frågorna med anledning av reaktio-ner från både mig och statsministern som i viss månhar varit likartade. Statsministern har kritiserat kom-missionären för den uteblivna fusionen mellanSEB och , medan jag kritiserarbåde statsministern och kommissionären församma sak.Vår utgångspunkt är riskerna för att de mindremedlemsstaterna i kommer att missgynnas närdet gäller möjligheter att strukturera mindre, medel-stora och stora företag för att kunna konkurrera medde större ländernas företag. Vi har självfallet studeratinte bara de avbrutna fusionerna mellan ochVolvo och mellan och också en del uttalanden, om än privata, somgjorts av ett antal tjänstemän i som sysslarmed konkurrensfrågorna och som medger att detförmodligen ligger någonting i att de mindre ländernamissgynnas genom att det går så snabbt att bli stor ide små staterna jämfört med i exempelvis Tysklandmed 80 miljoner invånare.Den svenska konkurrenslagen är som bekant i detnärmaste identisk med den europeiska, och den euro-peiska tar över när det gäller gränsöverskridandeaffärer mellan företagen. Den har två huvudrekvisit:missbruk av marknadsdominerande ställning ochskadlig konkurrensbegränsning. Man åläggs att visaatt en konkurrensbegränsning eller en fusion inte ärskadlig för konsumenterna och kunderna i respektiveföretag.Vi möter här bl.a. frågan om företagskoncentra-tionen, och den springande punkten blir: Vilken ärden relevanta marknad där man ska mäta företags-koncentrationen? När i Brysselhanterar frågan skulle man kunna tro att det är storle-ken på den europeiska marknaden som skulle gälla,men i praktiken har det blivit så att man mäter storle-ken på den svenska marknaden.Min grundläggande tes i den här frågan är att visom sitter i näringsutskottet och regeringen har ettansvar för att se till varför den svenska marknaden ärden relevanta för att mäta storleken på företag, inteden europeiska. Det enda svar som kan ges är att deninre marknaden inte fungerar.Man ställer sig då frågan: Vad har den för brister?Vilken agenda ska vi i den svenska och iden ha för att ta bort hindren fören fungerande inre marknad, oavsett om det gällerlastbilar, banker eller något annat område, och där-med ge möjlighet för svenska företag att växa i styrkaoch därmed kunna bli mer konkurrenskraftiga ute iEuropa än ?Det är exempelvis vad gäller bankerna uppenbartså att deras IT-satsningar utgör av kostnadsmas-san. Nästan oavsett hur stor banken är blir kostnads-massan för IT-satsningarna lika stor. Det innebär attdet finns väldiga skalfördelar. Man har på den svens-ka bankmarknaden kommit oerhört långt jämfört medde i flesta andra länder. Det gäller att kunna utnyttjadetta även i framtiden.Jag skulle vilja ställa några följdfrågor till statsrå-det:Vad avser statsrådet att själv göra för att kartläggaeventuella brister på den inre marknaden som gör attden relevanta marknaden blir eller delar avSverige?Vilka åtgärder kommer statsministrarna att utföra- för de avsåg att göra någonting - för att skapa bättremöjligheter för de mindre ländernas företag att hävdasig?Anf. 50 Statsrådet ():Fru talman! Jag skulle först vilja understryka attbilden av marknaden för finansiella tjänster i Sverigeär oerhört koncentrerad. Jag tror att Per Westerbergoch jag kan dela den uppfattningen. Det finns dess-utom en tröghet bland konsumenter när detgäller att kritiskt granska banker och finansiellatjänster och ibland rent av en ovilja att byta finansiellleverantör eller bank, även om man skulle vinna pådet ekonomiskt.Att koppla ihop konkurrenspolitiken med konsu-mentpolitiken tycker jag är oerhört viktigt, och därförligger det en rad uppdrag både på Konkurrensverketoch på att förtydliga konsumenter-nas makt och deras möjligheter att vara aktiva ochkritiska och på det sättet pressa marknaden.Jag tror också att det är oerhört viktigt att varamedveten om att små öppna ekonomier behöver ut-ländska aktörer. Små öppna ekonomier är kanske änmer känsliga än länder med stora ekonomier för enfungerande konkurrens.