prot · GO09106 · 2001-05-08 00:00:00 — Är det livs-stilsläkemedel som man ska plocka bort?Jag tror att det är lättare för enskilda patienter ochäven för läkarna att förstå om man plockar bort en helgrupp läkemedel och talar om att den inte kan varasubventionerad.Jag har ett citat från en tidning där det står att enläkare på som behandlar sådana härpatienter tänker ta upp detta med regeringen. Hantycker att det inte är riktigt korrekt att man har gjortså här. , professor och ordförande iSocialstyrelsens expertgrupp för urologi, har be-handlat många patienter som blivit impotenta till följdav exempelvis diabetes och cancer i urinblåsan ochprostatan säger så här: "Viagra har inneburit ett ge-nombrott för dessa patienter. Vår expertgrupp kom-mer sannolikt att agera för att påverka regeringensbeslut. "Har ni fått någon sådan reaktion?Anf. 84 Socialminister ():Fru talman! Det skulle vara intressant att få lyssnapå vad egentligen tycker i frågan.Är vi överens om att det finns anledning att diskuteraom alla läkemedel ska subventioneras eller inte? Omvi är överens om det är vi kanske överens om att justdessa två läkemedelsgrupper är exempel på läkeme-delsgrupper där man kan ifrågasätta, såsom regering-en har gjort, fortsatt subventionering.Det vi har pekat på är inte bara att det skulle fin-nas andra läkemedel som ska subventioneras, utan vihar talat om att det finns andra terapier, andra be-handlingar, på de här områdena. Vi har också påpekatatt i de fall då en enskild patient faktiskt prövar andrabehandlingar, exempelvis mot övervikt eller fetma,och det visar sig att de behandlingarna inte fungerarfinns det möjlighet att söka dispens. Men den gene-rella regeln är alltså att detta är läkemedel som inte ärsubventionerade, och det är läkemedelsgruppen sominte är subventionerad. Det innebär också att efter-följaren till Xenical, som lanseras av läkemedels-företagen, inte heller är subventionerad.Jag tycker att detta är exempel på läkemedel som ilikhet med de tidigare läkemedlen, som inte är sub-ventionerade och som jag nämnde i mitt interpella-tionssvar, kan föras bort. Det gällde medel mot hårav-fall, slemlösande och hostdämpande medel och medelmot rökavvänjning, som faktiskt var receptbelagt ochsubventionerat tidigare.Sedan är det så att beslutet i en sådan här frågafattas av regeringen i en särskild förordning, och närdet gäller en förordning kan man bara söka dispenssom enskild individ. har vi faktiskt kunnathantera detta inom den svenska offentlighetsprincipenutan bekymmer. De som har sökt dispens från förord-ningen tidigare och sökt ersättning för de läkemedelsom jag har nämnt har kunnat göra det utanatt det har varit några problem. Vår utgångspunkt äratt det inte ska vara problem den här gången heller.Dvs. att det ska gå att hantera dispensansökningarmed respekt för den enskilda individen. Om dettaskulle visa sig vara ett problem finns det möjligheteratt hantera det i anslutning till att den särskilda utred-ning som tittar på sekretesslagstiftningen redovisarsina frågor. Men har det faktiskt inte varitnågra problem.Det är rätt viktigt att vi inte i någon alldeles för-enklad debatt upphäver offentlighetsprincipen. An-ledningen till att ärendena är offentliga är att manfaktiskt ska kunna få sin sak bedömd, och man skakunna jämföra hur regeringen har fattat beslut i lik-nande fall. Så det är för att ge skydd för individensom de här handlingarna har varit offentliga.Anf. 85 ():Fru talman! När det gäller vad jag tycker kan jagsäga att jag tycker att det är viktigt med ett resone-mang och en diskussion. Men jag tycker att det ärviktigt att man då talar om att det är de här medlen,livsstilsmedlen, generellt. Det tycker jag är jättevik-tigt.Enligt WHO är exempelvis fetma en kronisksjukdom. Alla människor som har fått behandlingmed Xenical har kanske inte gått ned i vikt, men manhar ändå sett att en del med högt blodtryck har blivitbättre. Andra som har fått vuxendiabetes har ocksåblivit bättre, och då har det ju en djupare dimension.Enligt uppgift har man i just av det här skäletaccepterat att subventionera det här läkemedlet. Jagtycker alltså att det är viktigt att man ser konsekven-serna.Mitt första inlägg är att jag förstår diskussionen,och jag vet att allt inte är lika viktigt, men man måstese det ur ett djupare perspektiv. Sedan tror jag att manmåste inse att de här människorna ofta är personersom redan är mycket generade över sina bekymmerbåde när det gäller fetma och när de har blivit impo-tenta. Jag kan förstå att det känns mycket frustrerandeoch jobbigt att behöva ansöka till regeringen och attöver huvud taget behöva komma i den här situatio-nen. Jag ömmar mycket för de här människorna ochtycker att det är viktigt att man ser deras situation.Och tror jag trots allt att det är läkaren sombäst förstår om det ska vara subventionerat eller inte,och det behövs alldeles säkert en ordentlig informa-tion till hela läkarkåren om hur man ska arbeta, närman ska sätta sitt kryss i rutan och när man inte skasätta dit det.Anf. 86 Socialminister ():Fru talman! Vi är väl många som har trott att läka-ren själv skulle kunna avgöra inte bara ifall läkemed-let ska förskrivas utan också ifall det ska vara sub-ventionerat eller inte. Det tror jag faktiskt inte riktigtfungerar i praktiken.Det är svårt för den enskilda läkaren att avgöraom den enskilda patienten ska ha det subventionerateller inte därför att då kommer man in på bedömning-ar som är svåra för läkaren att motivera för patienten.Väldigt många läkare har berättat för mig att detbeslutet är svårt.Jag tror att det är ett politiskt ansvar vi har att fattadessa beslut, nämligen om vilka grupper av läkeme-del ska vara subventionerade eller inte. Läkarensuppgift ska vara att förskriva de läkemedel som haneller hon med sin medicinska kunskap anser att pati-enten behöver. Sedan är det vi som får diskutera hurvi använder subventionssystemet för att underlätta förpatienten att finansiera sina läkemedel.Jag tror alltså att lösningen framöver måste varaatt vi ordnar ett system där vi fattar beslut om vilkaläkemedel som ska vara subventionerade, och dennya läkemedelsförmånsnämnd som vi kommer attföreslå kommer att ha till uppgift att justfatta sådana beslut. Där finns det också motiv för attsjukvårdshuvudmännen ska spela en central roll. Jagmenar att det här är ett politiskt ansvar. Det handlarom subventionering. Det ska inte förväxlas med möj-ligheten för den enskilda patienten att få del av läke-medlen.Jag kan förstå rädslan och att man, om man sökerdispens från en förordning som är beslutad av rege-ringen, riskerar att lämna ut sig privat och få sin in-tegritet kränkt. Det har inte varit några pro-blem i den behandling som har pågått under flera år.Så det märkvärdiga är att den här frågeställningenkommer upp just . Om det skulle visa sig att detfinns skäl för det kan vi i så fall ändra regelsystemet,men har vi inte haft anledning att misstänka attnågon har blivit kränkt.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellationerna 2000/01:377och 398 om öl- och vinskattenAnf. 87 Finansminister ():Fru talman! de har frå-gat mig vilka initiativ regeringen avser att ta för atttillgodose krav på sänkt vinskatt.Hon har vidare frågat mig om regeringen avser attvidta några åtgärder eller lägga fram några förslagmed anledning av den pågående utslagningen avsvenska bryggerier samt när regeringen avser attlägga fram förslag om sänkta öl- och vinskatter.Kommissionen har , i enlig-het med artikel 226 i EG-fördraget, överlämnat enformell underrättelse till angående de svenskapunktskatterna på öl och vin. Enligt kommissionensuppfattning överträder , genom sitt sätt attbeskatta öl lägre än vin,förbudet för medlemsstaterna att indirekt genombeskattning missgynna varor från andra medlemssta-ter.I svar till kommissionen har regeringen bl.a. an-fört att den svenska ölskatten, men inte vinskatten,sänktes . Härav följer att det nume-ra föreligger viss skillnad mellan beskattningen av öloch vin.Av alkoholpolitiska skäl har beskattningen av al-koholdrycker i varit starktrelaterad till alkoholstyrkan i drycken. En alko-holdryck med högre alkoholinnehåll har beskattatsmer än en dryck med lägre alkoholinnehåll.Regeringen har därför förklarat sig beredd attöverväga en sänkning av skatten på vin.Kommissionen kan komma att aktualisera ärendeti om skillnaden inte rättas till. Rege-ringen bevakar noga läget och har, som tidigare med-delats, för avsikt att föreslå en sänkning av vinskattenom meddelar att den planerar attta upp frågan i EG-domstolen.Ökade införselkvoter kommer, om åtgärder intevidtas, att medföra att gränshandeln med alkoholsuccessivt kommer att öka och att den illegala han-deln och försäljningen av alkohol också troligenkommer att öka. Regeringen följer därför noga hurprivatinförseln utvecklas med anledning av de höjdainförselkvoterna. Bl.a. har ochdrogforskning (SoRAD) i uppdrag att ta fram må-nadsvis statistik över konsumtions- och försäljnings-utvecklingen. Statistiken ska även inkludera det s.k.mörkertalet. Mot bl.a. denna bakgrund uttalade rege-ringen i den alkoholpolitiska propositionen att denavser att senare till återkomma till fråganom de skattejusteringar som behövs på alkoholområ-det.Enligt svensk dryckesstatistik minskade den totalaförsäljningen av öl med totalt4 %. Försäljningen av folk- och lättöl minskade med10 %, medan försäljningen av stark- och mellanölökade . För lättöl samtför folköl med en alkoholhalt om högst 2,8 vo-lymprocent tas inte någon ölskatt ut.När det gäller gränshandeln med öl har jag erfaritatt man t.ex. i kan köpa s.k. "discountöl" tillett mycket lågt pris. Även vid en kraftig sänkning avden svenska ölskatten skulle det svenska ölet, mednuvarande prissättning, inte kunna konkurrera meddenna typ av öl.Om svensk bryggerinäring har konkur-rensproblem är detta naturligtvis oroande. Jag hardock svårt att se att dessa problem enbart skulle beropå den svenska ölskatten. Bryggerinäringen har etteget ansvar för att stärka sin konkurrenskraft. Jag ärsåledes inte beredd att utlova någon sänkning avölskatten.Anf. 88 ():Herr talman! Tack, finansministern, för svaretsom är klarläggande och avslöjande.Vinskatten ska inte sänkas om inte nu riktigt gör allvar av och ser till attEG-domstolen tvingar till detta. Ölskattenska inte heller sänkas.Jag har en artikel här från frånbörjan av mars . Där säger finansministern så här:Alternativet hade varit att låta frågan gå till . Det hade varit sämre. Utsikterna att vinnahade varit små och vi hade fått ett osäkert rättslösttillstånd . Då hade det blivit en våld-sam import.Det är ganska motsägelsefullt till det svar som jagfår , för nu säger finansministern att vi ska väntaoch inte göra någonting. Då får vi just det läge somfinansministern beskrev . Jag förstår nu attfinansministern inte fick med sig ochVänsterpartiet i den här frågan.Jag upplever fortfarande att vi har en regeringsom egentligen inte vet vad den vill och inte har nå-gon uppfattning i frågan om vinskatten. Har mannågon uppfattning, eller ska man bara vänta på ? Finansministern kanske kan tala om förmig om man har en egen uppfattning om attvinskatten behöver sänkas.Om man nu har uppfattningen att vinskatten inteska sänkas kan jag förstå att man inte vill sänka öl-skatten heller, för då kommer ilskan hos att bli ännu större. Sänker man öl-skatten och inte vinskatten blir ju differensen störreoch då blir som sagt ännu ilsknare.Jag skulle vilja säga till finansministern att jagtror att tron att prisinstrument, begränsning av till-gänglighet och monopol i form av systembolag harspelat ut sin roll när det gäller alkoholpolitiken. Detär alltså dags att göra upp med den gamla alkoholpo-litiken. Den håller inte längre. Folk kan faktiskt taansvar själva, men man måste få frihet. Jag kan förståatt det kan vara svårt eftersom vi har haft ganskamycket förmynderi på det här området, men då får viväl successivt ta steg åt det här hållet.Det var en artikel i av LenaMellin där hon skriver att hon tror att alla riksdagsle-damöter vill ha kvar de höga öl- och vinskatterna. Såär det inte. Det finns i alla fall 82 moderata riksdags-ledamöter som inte vill det. Men det hon skriver ärganska intressant. Hon skriver så här - och då talarhon om riksdagsledamöterna, men hon tycker ocksåatt vi ska väcka : "Tyvärr lever de idet förgångna. De tror att är ungefär som på1950-talet medan sanningen är att ochnya införselregler har ryckt undan mattan för dentraditionella svenska alkoholpolitiken." Jag kan barahålla med henne på den punkten. Så är det.Jag vet inte hur den svenska bryggerinäringen skakunna konkurrera med utlandet när vi har så passhöga skatter. Ungefär halva priset på den öl manköper utgörs av skatt, alltså punktskatten på alkoholoch moms. Man kan jämföra med , där manhar 5 volymprocent på starköl, som har iskatt. I är skatten . I är den7:35 kr. Det är klart att skatten har en betydelse.Finansministern skriver i sitt svar att den totala öl-försäljningen har minskat men inte starkölsförsälj-ningen. Men om man tittar på statistik är tren-den att även starkölsförsäljningen minskar, i alla fallden officiella försäljningen på Systembolaget. Detbetyder inte att drickandet minskar, utan det här köpsju någon annanstans. Det är vi nog båda två ganskamedvetna om.Därför är min fråga till finansministern om detändå inte är ganska pinsamt att som ordfö-randeland i EU ska behöva bli draget inför för att man inte självmant sänker vinskat-ten.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2000/01:380 omavdragsrätt för kultursponsringAnf. 89 Finansminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag överväger att vidta för att skapaklarare regler för avdrag för företagens kostnader förkultursponsring. säger att skatte-myndigheterna har haft svårt att bestämma vilkakostnader som ska vara avdragsgilla. Detta gällersärskilt i fråga om kultursponsring.Som generell princip för den svenska företagsbe-skattningen gäller att driftskostnader i rörelsen äravdragsgilla. Detta medför att man inte särskilt behö-ver reglera att ett mycket stort antal kostnadsslag skavara avdragsgilla - detta följer av den allmänna prin-cipen. Av denna anledning finns det inga särskildabestämmelser om avdragsrätt för sponsring i skatte-lagstiftningen. Lagstiftningen innehåller däremot ettuttryckligt avdragsförbud för gåvor. Dessa två prin-ciper gör att man måste avgöra från fall till fall omutgifter för sponsring ska anses utgöra en avdragsgilldriftskostnad eller en inte avdragsgill gåva.För avdragsrätt förutsätts att bidragsgivaren harfått en motprestation som står i rimlig proportion tillinsatsen. Motprestationen kan bestå i exempelvisaktiva reklamåtgärder från mottagarens sida eller i attmottagaren ställer sitt namn till förfogande i reklam-sammanhang. Värdet av eventuell uppmärksamhet imassmedier beaktas också vid bedömningen av omett bidrag är avdragsgillt. Sponsring har naturligtvisett stort goodwill- och reklamvärde och det är förståsförklaringen till att näringslivet är villigt att bekostaen del av svenskt idrotts- och kulturlivs verksamhetmed sponsorbidrag.Även om det är en bedömningsfråga om den mot-prestation som sponsorn får står i rimlig proportiontill insatsen kan jag inte hålla med om att reglerna isig är oklara. Eftersom jag inte är beredd att föreslåavdragsrätt för gåvor är det, enligt min mening, intemöjligt att genom lagstiftning precisera avdragsrätten.Jag är därför inte beredd att medverka till att en av-dragsrätt som tar sikte på just den typen av kostnaderinförs.Då som framställt interpella-tionen anmält att han var förhindrad att närvara vidsammanträdet medgav förste vice talmannen attCatharina i stället fick delta i överläggningen.Anf. 90 ():Herr talman! har i sista stundfått förhinder. Därför har han bett mig att ta den härdebatten i hans ställe.Tack för svaret, finansministern. Jag konstateraratt finansministern och jag är överens om hur regel-verket ser ut. Finansministerns svar innehöll där ingetnytt som inte stod i interpellationen. Hur regelverkettillämpas i praktiken har vi däremot olika uppfattningom.Det är välbekant att det råder stor osäkerhet omhur skattskyldighet för sponsring bedöms. Enligtinkomstskattelagen ska beskattningen av ett bolaggrundas på att den skattskyldiges bokföring är kor-rekt. Det är styrelsens ansvar att bokföringen följerlagen, och revisorerna granskar att detta sker. Detborde därför inte vara några problem att avgöra omsponsring är avdragsgill, för är det kostnader för attskapa ökad vinst är det också skattemässigt avdrags-gillt. Det följer av aktiebolagslagen att det måste varaså, och revisorerna ser till att detta stämmer. På dettavis kan man säga att det ankommer på revisorerna attpröva om en sponsring är en avdragsgill kostnad.Detta borde vara grunden även för skattemyndighe-ternas bedömning, men så är det inte i verkligheten.Jag vill belysa detta genom att citera vad finans-ministern sade när det gäller den motprestationsom krävs för att en sponsring ska anses vara av-dragsgill. Finansministern sade så här: "Värdet aveventuell uppmärksamhet i massmedier beaktas ocksåvid bedömningen av om ett bidrag är avdragsgillt.Sponsring har naturligtvis ett stort goodwill- ochreklamvärde - - -. "Detta uttalande stämmer illa med vad Regerings-rätten skriver i sitt domslut beträffande Procordiassponsoravtal med Operan. Regeringsrätten säger såhär: Den omständigheten att sponsringen är ägnad attförbättra sponsorens goodwill och därigenom kanvara kommersiellt motiverad innebär således inte i sigatt sponsringen förlorar sin karaktär av gåva.Och gåvor är inte avdragsgilla, det är vi medvetnaom.När det gäller sponsring är det således ur skatte-synvinkel en bedömningsfråga om det är en avdrags-gill kostnad som syftar till att höja företagets vinsteller om det är en gåva. Företag får ju inte enligtaktiebolagslagen, som jag sade, använda företa-gets pengar till verklighetsfrämmande aktiviteter utanbolagsstämmans godkännande.Kruxet i skattesammanhang är tydligen att bedö-ma motprestationens värde. Detta tycker vi att företa-gen borde kunna göra bäst. Det är väl osannolikt vill satsa pengar på något sådant som man intefår valuta för.Jag har svårt att inse hur en skattemyndighet ellerdomstol skulle kunna vara så insatt i modern mark-nadsföring att de kan avgöra om motprestationen ärrimlig.Eftersom regelverket tillämpas olika och det bliren bedömning från fall till fall hos skattemyndighe-terna är det väldigt olyckligt för både företagen ochde mottagande organisationerna. Jag tycker att detvore väldigt bra om man kunde få ett klargörandegenom att regeringen tillsatte en utredning som tydli-gare visade vilka anvisningar som ska följas av skat-temyndigheterna. Det är ju oklart . Jag undrarhur finansministern ställer sig till att tillsätta en sådanutredning för att förtydliga hur lagens ska tolkas. Detär inte säkert att man vill ha en ny lagstiftning. Detkan kanske räcka med tydligare anvisningar.Anf. 91 Finansminister ():Herr talman! Den lagstiftning som vi har när detgäller den här typen av sponsring är en generell lag-stiftning, som jag nämnde i mitt interpellationsvar.Alternativet att i lag, i förordning eller på annat vis idetalj försöka räkna upp vad som är avdragsgillt ochvad som inte är det tror jag inte är möjligt. Det trorjag faktiskt skulle skapa fler problem.Den lagstiftning som vi har ger naturligtvismöjlighet för myndigheterna att tolka, men jag harinte bedömt att det är någon stor svårighet för myn-digheterna att hantera de fall som finns. Jag är med-veten om att det enskilda företaget, den enskildasponsorn, kan ha en annan uppfattning. Men det ärförhållandevis få fall som har förts vidare till pröv-ning. Jag tror inte heller att det är några stora princi-piella skillnader.Svaret på fråga är alltså att jaginte har för avsikt att införa några detaljerade anvis-ningar eller preciseringar i fråga om den här avdrags-rätten i det nuvarande skattesystemet. Jag tycker attdet i huvudsak fungerar väl.Anf. 92 ():Herr talman! Jag vill ytterligare motivera varförjag tycker att det är olyckligt med nuvarande situa-tion. Det är ju så att många företag strävar efter att fåtydligare regler när det gäller hur man ska hantera sinskattesituation. Just i det här fallet tycker jag att det ärmycket som talar för att det är alltför stora oklarheter.Dessutom är det så att otydliga regler skapar merar-bete för vårt redan hårt ansträngda domstolsväsende.Detta tycker jag är ytterligare ett skäl till att manborde försöka få ett klargörande i den här frågan.Sedan har också kulturutskottet yttrat sig i spon-sorfrågan. De anser att klargörandet från regerings-rätten i Procordiafallet bara till viss del tydliggörregelverket för sponsring. skriverockså att man förutsätter att regeringen noga följerden fortsatta rättsutvecklingen och är uppmärksamom det skulle uppstå behov av översyn av lagstift-ningen.Min fråga till finansministern är då: Vilka behovanser finansministern vara stora nog för att få tillstånd en sådan översyn? Är det antalet nya rättsfall?Hur skulle man annars kunna mäta behovet? Och hurvet man hur många miljoner som kulturliv och andraverksamheter avstår från bara på grund av dessaoklarheter? Det går inte att mäta, anser jag.Sammanfattningsvis kan man konstatera att oklar-heter föreligger på två mycket stora områden när detgäller sponsring. Den ena oklarheten gäller att spons-ring är avdragsgillt om det finns en direkt motpresta-tion. Då är frågan: Hur stor ska denna motprestationvara? finns det en situation där skattemyndig-heterna ska bedöma hur stor denna motprestation skavara. Det är den ena oklarheten.Den andra oklarheten, finansministern, är att detfinns ett annat fall där sponsring också är avdrags-gillt. Det är ett fall som är så här: Oavsett om direktmotprestation ges kan sponsring vara avdragsgill omverksamheten hos mottagare och sponsor har ett så-dant samband att sponsringen kan ses som en indirektomkostnad. Så var fallet när det gäller byggeriet bidrag till pilgrimsfalkens bevarande. Där fannsdet inte en direkt motprestation, men företaget ansågsha ett sådan samband med projektet att manmedgavs avdrag.Det är två olika linjer där det finns oklarheter. Detär därför jag tycker att det är så olyckligt att man intekan få ett förtydligande av vad som ska gälla. Grund-frågan är framför allt vem som är bäst skickad attbedöma vad som är till nytta för ett företag. I reklam-sammanhang finns det ingen avdragsbegränsning förföretagen när det gäller att ge ut pengar. Trots dettaifrågasätter skattemyndigheterna avdraget för spons-ring. Följden av nuvarande osäkerhet är att det i stäl-let för företaget och dess revisorer är skattemyndig-heten som ska avgöra vad som är skälig motpresta-tion.Det är därför, finansministern, som jag tycker attdet vore väldigt bra om man kunde få en sådan häröversyn. Min fråga är: Vilka behov måste föreliggaför att finansministern ska vara beredd att tillsätta ensådan här utredning?Anf. 93 Finansminister ():Herr talman! Den sista frågan var kanske någotledande, men jag vidhåller att den generella lagstift-ning som vi har är den smidigaste formen. Jag tror attytterligare preciseringar av den art snarare skulle skapa fler problem. Jag haringen anledning att gå in och värdera enskilda rätts-fall. Det står myndigheterna för. Jag tycker att denlagstiftning som vi har i huvudsak har fungerat väl.Det kan vi sedan naturligtvis ha olika uppfattningarom.Anf. 94 ():Herr talman! Jag grundade min ledande fråga litegrann på det uttalande som kulturutskottet har gjort ifrågan. Man skriver faktiskt att klarläggandena frånRegeringsrätten bara till viss del tydliggör regelverketför sponsringen. Det är inte tillfredsställande för nå-gon.Slutligen vill jag bara konstatera att varumär-kesprofilering har fått allt större betydelse . Ut-vecklingen tar sig sådana uttryck att man har alltmerförfinade uttryck när man gör reklam. Varumär-kesprofilering drivs av varumärkesspecialistersom är långt mycket bättre på denna produktutveck-ling än skattejurister på skattemyndigheterna.