prot · GO09107 · 2001-05-09 00:00:00 — Inget kunde vara mer naturligt.Folkomröstningen gällde ju ett svenskt medlem-skap i EU enligt . Varken Ams-terdamfördraget eller kan därför sägasha en verklig folklig förankring i - tvärtom.På , t.ex., kommer man att genomföra en folk-omröstning . Det vore på sin plats, AnnaLindh, att här och i alla fall motivera varför Sveri-ge ska godkänna och ratificera fördraget utan att hörafolkviljan först.Miljöpartiet är mycket kritiskt till Nicefördragetbåde vad det gäller innehåll och det sätt på vilketfördraget förhandlades fram. Fördraget är ett resultatav kompromisser utformade av den franska regering-en helt utan medborgarnas insyn eller inflytande. Inteens medlemsländernas förhandlare har haft tid ellermöjlighet att sätta sig in i detaljerna. Det är oaccepta-belt. EU:s utveckling ska inte dikteras från slutnarum. utveckling måste styras av medborgar-nas önskan.Vi har hört flera nämna innehållet i fördraget, såjag tar inte upp tid med det här utan kan bara konsta-tera att de stora länderna faktiskt får ökat inflytandepå de små ländernas bekostnad. Så är det. Tillsätt-ningen av kommissionärerna förändras om EU kom-mer att omfatta 27 eller fler länder. Vem visste dettavid folkomröstningen?Redan vid Amsterdamfördraget togs vetorättenbort inom många områden. , med ,försvinner vetorätten inom ytterligare ett drygt tret-tiotal områden. Därmed fortsätter marschen, fru tal-man, mot utan att man frågarfolket.Offentlighetsprincipen är en omistlig del av densvenska demokratin - något som vi måste vara väl-digt stolta över och aldrig tumma på. Det är fler somstår upp för den tanken, tror jag. I finns enlång tradition av öppenhet. Den svenska offentlighe-ten garanterar alla medborgare insyn i alla myndig-heter, så länge inte särskilda beslut finns om sekre-tess.Risken med den gjorda kompromissen iöppenhetsfrågorna är att de begravs och inte kanpåverkas på länge och att vi därmed ryckt undanmöjligheterna till en verklig förbättring inom EUsamtidigt som vi skapat försämringar för oss själva.Offentlighet och insyn är inte bara en demokratiskrättighet utan också det kanske främsta vapnet i kam-pen mot den omfattande korruptionen inom EU.Miljöpartiets krav är att inte ska nöja sigmed denna överenskommelse utan genast inleda ar-betet för att ytterligare begränsa sekretessen och ökaöppenheten i EU, men också aktivt arbeta för attinföra meddelarskydd inom EU:s institutioner. Jagyrkar bifall till reservation 1.Nicefördraget innebär inte att EU är färdigt. Ut-vecklingen fortsätter, som i ett politiskt laboratorium,steg för steg mot . Det gällerinte minst försvaret, stora delar av rättsområdet,med höga murar, ökad kontrollosv.Utvidgningen innebär centralisering av maktenoch ökad makt till de större länderna i stället för atthandla om solidaritet och respekt - solidaritet i denmeningen att vi alla måste skapa förutsättningar förländerna i att komma till rätta med fattig-dom och mänsklig misär och respekt i den meningenatt länderna i EU måste respektera de värden ochförutsättningar ansökarländerna har.Miljöpartiet anser att ambitioner bordevara att kraftigt verka för att omvandla EU till att iallt högre grad kunna vara ett mellanstatligt samar-bete, bl.a. genom att avskaffa EU-kommissionensensamrätt när det gäller att lägga fram förslag tillförmån för förslagsrätt från både de nationella parla-menten och . Överstatligheten börkoncentreras till gränsöverskridande miljöförorening-ar och skydd för hotade arter och biotoper. EU går åtfel håll. Jag yrkar bifall till reservation 2.Fru talman! Det här betänkandet hade varit värt enannan och mer seriös hantering, enligt min mening.Jag beklagar att just bestämde vår tidta-bell. Men är vi här. Låt mig avsluta med två di-rekta frågor till utrikesministern.Varför får vi ingen folkomröstning om Niceför-draget, ? När är regeringen beredd attbörja prata om ett datum för EMU-omröstningen?Kan jag få ett svar på det vore jag tacksam.Anf. 8 Utrikesminister ():Fru talman! För det första vill jag tacka för initia-tivet av . Jag tycker för det andra att det ärett utmärkt underlag vi har fått av det sammansattautskottet.Låt mig, när vi diskuterar EU:s framtid, börja imin hemstad . kom alla kandi-datländers utrikesministrar till . Alla med-lemsstater - de 15 - fanns redan där. Gemensamtskulle vi diskutera framtid. Det var faktiskthistoriskt att alla medlemsstater och kandidatländersatt gemensamt runt bordet och diskuterade en storfråga. Det visade att kandidatländerna har mycket atttillföra, men det visade också det kanske viktigaste,dvs. att det går att vara 28 länder runt bordet och fåen bra debatt. Det var ingen skillnad mellan gamlaoch nya medlemmar. Alla bidrog konstruktivt.Det påminner oss också, som flera talare i debat-ten har varit inne på, om att det absolut viktigaste närvi talar om framtid är att vi verkligen kanena Öst- och - att vi kan välkomna de nyamedlemmarna in i EU. Det är viktigt för demokratin.Det är viktigt för freden. Det är viktigt för miljön. Detär viktigt för allt det som vi värnar i Europasamarbe-tet.Vi har klarat många frågor under det svenska ord-förandeskapet för att föra kandidatländerna närmareett medlemskap. När det har gått bra har aptiten vuxit.Vi ska försöka klara ännu mer, och vi är övertygadeom att vi kommer att lyckas.Vi hade också en gemensam diskussion i söndagskring dessa framtidsfrågor och de fyra frågor somdebatteras här i . Låt mig kommenteradem.Första frågan är: Vem ska fatta beslut om vad?När ska EU fatta beslut? När ska de nationella rege-ringarna fatta beslut? Det gäller kompetensfördel-ningen. Det är viktigt att förtydliga vem som be-stämmer vad. får vi komma ihåg att omman lever i en föränderlig värld så är det svårt att slåfast det en gång för alla. Vi måste nog vara bereddaatt pröva det från fall till fall. Vem skulle t.ex. hakommit på att skriva in miljöskydd som en av EU:suppgifter 1957? För oss är det viktigt att alla frågorska lösas på den nivå - lokalt, nationellt, europeiskt -som passar bäst.Den andra frågan handlar om att förenkla för-dragen, om att vi som EU-medborgare ska kunna läsaoch förstå våra gemensamma fördrag. Det är egentli-gen självklart att svara ja på den frågan. skavi komma ihåg att vi ska hålla isär det som faktiskt ären förenkling och det som i stället kan handla om attändra EU:s karaktär. Fördragen måste bli lättare attförstå. Det är ett arbete som vi lägger stor vikt vid,men det finns också långtgående förslag om att storadelar av de här fördragen ska kunna ändras utan att denationella parlamenten behöver godkänna det. Det ären helt annan sak. Det skulle minska makt.Det är en annan sak att diskutera.Den tredje frågan gäller mänskliga rättigheter somen grund för EU. Där delar vi helt syn, attEU bör anslutas till , och vikommer att fortsätta att verka för det.Den fjärde frågan gäller de nationella parlamen-tens roll. Jag tycker att det betänkande som har lagtsfram och dagens debatt är utmärkta exempel. Det äravgörande för nästa regeringskonferens och för Euro-pas framtid att de nationella parlamenten ska ha enstark roll. Det är faktiskt i de nationella parlamentensom den starkaste demokratiska trovärdigheten finns.När vi har diskuterat framtidsfrågorna har bl.a.Folkpartiet och talat för en nykonstitution, att vi då skulle få en öppenhet, få allabeslut på rätt nivå och lösa problemen. Om det voreså enkelt att det räckte med att tala om en ny konsti-tution tror jag att vi alla skulle vara varma förespråka-re för en europeisk konstitution, men jag tror inte attdet är en sådan saliggörande lösning. Det handlar juväldigt mycket om vad vi menar med en konstitution.Vissa använder ordet i den bemärkelse som några avtalarna gjorde här . Andra använder det i bemär-kelsen att man faktiskt ska ge de stora länderna be-tydligt större makt och skapa betydligt mer av över-statlighet och federalism gentemot de nationella be-sluten. Det är viktigt att komma ihåg att demokratin iEU även i fortsättningen måste vila på nationellademokratiska processer.Jag tror att vi får komma ihåg i hela den här de-batten att det inte är några enkla frågor. Det handlarom makt och demokrati, om att hitta en balans mellanen medborgare, en röst och ett land, en röst. Dethandlar om att hitta en balans mellan de gemensam-ma besluten och de nationella besluten. Det handlarom att vissa frågor passar bäst för överstatlighet -miljöfrågorna kan tas som exempel i den debatten -medan andra frågor, t.ex. hur vi får fler jobb ocharbetar med att säkra jobben och framtiden, passarbättre för det mellanstatliga samarbetet. Det finnsinga enkla svar. Det här är en ständig process där vi,precis som sade, också måste utgåfrån medborgarna och från sakfrågorna. Men det ärockså viktigt att komma ihåg att det är vi själva somsätter gränserna.Per och målade upp skräckvi-sionen av hur vi obönhörligt drogs in i ett Europasförenta stater. är faktiskt sanningen den att nästaningen vill se ett , och det är ju visom avgör vilket framtida det handlar om. Dåska vi också komma ihåg, precis som tydligt harmärkts i debatten här, att framtidsdebatten inte barahandlar om institutioner, utan det är i första handpolitik. När vi arbetar med att föra ut en bred debattbland alla medborgare gör vi det för att vår vision ärett folkligt demokratiskt EU och inte elitprojektet.När vi driver utvidgningen och stödet till FN gör videt för att vi vill ha ett EU som är öppet mot omvärl-den, ett EU som är solidariskt och fredsskapande ochtydligt i sitt stöd för mänskliga rättigheter. Och när vilyfter in nya frågor i EU, som vi har gjort med syssel-sättningen, miljöfrågorna, barnomsorgen och äldre-omsorgen, gör vi ju det för att det är vår politik härhemma, och vi tycker att det är viktiga frågor attsamverka kring.Det är viktigt att den politiska diskussionen ochsakfrågorna även i framtidsdebatten väger lika tungtsom debatten om institutioner.Sedan tycker jag kanske att det är lite tråkigt atthöra en del av inläggen, i det här fallet från . och använ-der återigen en debatt om EU till att bli det vanligafrontalangreppet mot att vi över huvud taget ska varamedlemmar i som beskrivs som ett enda stortelände för vanliga medborgare. Jag tror inte att med-borgarna tycker att det är fel att vi får miljölagar somgäller för hela , att vi kan minska de farligautsläppen i hela och få friskare sjöar i Sveri-ge, att vi kan få bort de farliga kemikalierna i helaEuropa och därmed minska cancerriskerna för allavåra medborgare, att vi gemensamt arbetar för enstark ekonomi, fler jobb och livslångt lärande i helaEuropa, att vi gemensamt arbetar för livsmedelssä-kerhet och att vi gemensamt arbetar för att EU skakunna hantera kriser och också bistå FN i kampen förfred.Jag vill bestämt invända mot de här schablonerna,som kommer in igen, om att vi överger alliansfrihetenoch skapar gemensamma militära arméer. Det är intedet det handlar om. Det handlar om att man i EUgemensamt ska kunna agera för fred och säkerhet iEuropa och att man också gemensamt ska kunnastärka FN i arbetet för fred och säkerhet utanför Eu-ropa. Varken eller de medlemmar som ärmed i Nato vill se att EU utvecklas till ett ge-mensamt försvar för våra respektive länder. Det får visköta själva i fortsättningen. Kampen för freden skavi däremot hjälpas åt att föra gemensamt.Får jag bara avsluta med att också ställa en frågatill och Vänstern. Det är den fråga somjag har ställt till er så men som ni ald-rig har kunnat svara på. Kan ni förklara varför nitycker att det är bra att , , ochalla de andra kandidatländerna blir medlemmar i ni vill att går ur?Anf. 9 PER () replik:Fru talman! Det skulle vara frestande att starta endebatt med utrikesministern om de breda, stora ochviktiga substansfrågorna i EU. Jag ska för stundenavhålla mig från detta och koncentrera mig på detsom jag i mitt inledningsanförande sade var det vikti-gaste konkreta resultatet i det betänkande som vi nudiskuterar, nämligen en gemensam syn tvärsöver allapartigränser om hur riksdag vill se de natio-nella parlamentens deltagande i arbetet med det för-drag som EU nu börjar att skissera.För att återupprepa huvuddragen kan jag säga attvi har full förståelse för och accepterar och välkom-nar att EU-parlament, regeringar och andra intres-senter kan ha sina förberedelseprocesser, men vi slårett starkt slag för att vi i nu tar initiativ till attdet inrättas ett konvent baserat på de nationella par-lamenten som har att ta ett huvudansvar för arbetetfr.o.m. nu och fram till dess att en ny IGC ska samlas.Vår önskan är uppenbar, nämligen att detta ska bliSveriges bidrag till hur vi ska forma den del av fram-tidsdebatten som de nationella parlamenten ska varainblandade i.Sveriges regeringen har ett uppdrag från attrapportera till mötet i om hur man frånregeringens sida vill se detta arbete utvecklas. Minraka fråga till utrikesministern är: Är ni nu bereddaatt ta detta eniga ställningstagande över alla parti-gränser från riksdag och göra det till Sveri-ges förslag, slåss för det och säkerställa att ni använ-der ordförandeskapets kraft för att sätta tillräckligtmycket kraft bakom ordet medan ni fortfarande harordförandeskapet i era händer?Anf. 10 Utrikesminister ()replik:Fru talman! Jag är van att från denna talarstol hafighter med företrädare också när vidiskutera EU-frågor. Därför tycker jag att det är extraglädjande att ett enigt utskott kan svara att visjälvklart kommer att verka för de nationella parla-mentens roll, för att vi hittar en lösning i linje med detsom utskottet föreslår och för att vi också ska kunnabidra till framtidsdebatten och hur den ska organise-ras medan vi är ordförande i . 11 PER () replik:Fru talman! Utrikesministern får förlåta mig omjag tidigare tyckte att hennes anförande var undflyen-de och allmänt. Allt var viktigt, i synnerhet att riks-dagen nu håller debatt, det mesta var trevligt utommöjligen Miljöpartiet.För att vara väldigt konkret: Om riksdagnu - vilket med en till visshet gränsande sannolikhetkommer att inträffa - som det förstaparlamentet i EU anger en väg för hur vi vill se förbe-redelseprocessen inför nästa IGC utformad, kan jagdå tolka det utrikesministern just sade som att denlinje i så fall angivit fr.o.m. nu också är densvenska regeringens?Anf. 12 Utrikesminister ()replik:Fru talman! Jag har just svarat Per : Ja, idess huvuddrag. När det sedan gäller hur detta exaktska utformas är det väl rimligt att det kan få gå någratimmar mellan det att fattar sitt beslut ochatt regeringen svarar på förslaget från riksdagen.Anf. 13 () replik:Fru talman! Utrikesministern var inte nöjd medmitt anförande. Jag förbehåller mig rätten att diskute-ra sakfrågor alldeles oavsett vad utrikesministerntycker om det. Så länge finns företrätt iriksdagen kommer också den EU-kritiska opinionenatt finns företrädd här.Utrikesministern ställde en fråga som handlar omVänsterpartiets inställning till utvidgningen. Den ärinte komplicerad, den är ganska lätt att förstå. Väns-terpartiet anser att det är upp till varje folk att självabestämma de vill ha till EU. Vad är det i den håll-ningen som utrikesministern inte förstår?Slutligen undrar jag om den vision som densvenska regeringen påstår sig ha. Man kan sägamycket om och ,men de har i alla fall en vision. Men den svenskaregeringens hållning har varit förhållandevis visions-lös. Undfallenhet, ovilja att framstå som bråkmakare,kovändningar i vissa nyckelfrågor har lett till att densvenska hållningen har blivit svårförståelig. När,undrar jag, fru talman, kommer utrikesministern attpresentera en svensk vision om EU:s framtid?Anf. 14 Utrikesminister ()replik:Fru talman! Det är de förespråkarna som vill haett federalt , vill göra om till någotslags och helt vill göra omdagens EU som också presenterar de stora föränd-ringsförslagen. Det är därför naturligt att det är defederativa förespråkarna, de som totalt vill göra omEuropasamarbetet i grunden, som har hållit de s.k.stora Europatalen, medan i princip samtliga andraländer, som tycker att det ändå handlar om att fort-sätta att ha en balans mellan det nationella och deteuropeiska, mellan det överstatliga och det mellan-statliga, har valt att säga att vi vill fortsätta att arbetautifrån dagens system, vi vill inte göra om Europa-samarbetet i grunden.Jag kan förstå om egentligen skulleönska att jag höll de fantastiska federalistiska talenför att han också skulle få mera att angripa. Men jagtycker att det är fullständigt fel att säga att regeringeninte har varit tydlig med att vi faktiskt inte vill se denstora förändringen av Europasamarbetet. Vi tycker attdet handlar om att hitta balansen mellan ochländerna, mellan det överstatliga och det mellanstatli-ga.Jag blir inte mycket klokare på svar,att varje folk ska få avgöra vilka relationer de ska hamed EU. Men på vilket sätt skulle det hjälpa Sverigeatt vi står utanför om nästan 30 länder sitter innanförEU och diskuterar miljöfrågorna, jobben, diskuterarhur de ska kunna bidra till fredsarbetet och Sverigeensamt sitter utanför? Hur bidrar det till miljön, fre-den och jobben i eller ?Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag skulle inte alls vilja se utrikesmi-nistern hålla ett federalistiskt brandtal. Överlåt detgärna åt !Jag skulle däremot vilja se en svensk vision somtog människors kritik mot EU på allvar och som in-nebar att man inte bara liknöjd sade att allt är bra somdet är utan att man faktiskt formade en vision om attåtererövra demokratin, om att minska EU:s makt, omatt återföra makt till medborgarna och sluta att deval-vera rösträtten. En sådan vision skulle omfattas av enklar majoritet av svenska folket och skulle också geviktiga signaler till dem som applåderar federalister-nas brandtal.När det gäller utvidgningen förstår jag inte riktigtvar problemet ligger. Precis som det svenska folkettog sig rätten att i en folkomröstning bestämma om viville gå med eller inte är det varje annat folks rätt attsjälva föra diskussionen och fatta besluten. Är det såatt en majoritet av svenska folket anser att dennaunion utvecklas åt fel håll förbehåller vi oss t.o.m.rätten att besluta att lämna denna union. Är det såsvårt att förstå?Anf. 16 Utrikesminister ()replik:Fru talman! Det är svårt att förstå på vilket sätt detskulle gagna ifall EU-politikblev verklighet. Det är svårt att förstå hur det skullegagna svenska medborgare.Vilket vill vi då ha? Vi säger inte att all-ting är bra som det är, men vi tror att det som är vik-tigast i EU för att också få medborgarnas förtro-ende, inte bara i utan också i andra europeis-ka länder, är att vi ägnar oss åt, kan förklara och varatydliga i sakfrågorna, att vi inte alltid börjar i institu-tionsdebatten utan också visar hur vi gemensamt kanarbeta för en bättre miljö i och vem det ärsom ska fatta besluten, hur vi gemensamt kan arbetaför att stärka ekonomierna och minska arbetslösheteni och hur vi bäst kan samarbeta för att nåresultat, hur kan bli tydligare när det gäller atthantera kriser och konflikter, hur vi kan lära oss atttala med en röst med länderna på i stället förmed 15 olika och hur vi kan stötta FN i hela det härviktiga arbetet.Jag tyckte att det var ett bra inlägg som hade om att återerövra medborgarnas förtro-ende för Europasamarbetet. Jag tror att det är en av deallra viktigaste frågor som vi har framför oss. Jag troratt vi måste både visa vad det betyder för människorsenskilda vardag med EU-samarbetet och fortsättamed den långsamma processen för att dag för dag,steg för steg, också förbättra EU:s sätt att arbeta ochfungera.Anf. 17 () re-plik:Fru talman! Vi kristdemokrater tror att man kanutveckla och förbättra och dess institutioner,och vi är övertygade om att vi som svenska medbor-gare också behöver och dess institutioner.Som kristdemokrat är jag ändå bekymrad över denfokusering vid ordförandeskap och toppmöten somblir alltmer koncentrerad kring premiärministrar somSchröder, Blair och , mer koncentrerad pådetta än på viktiga frågor för oss medborgare.Jag vill ställa en fråga till utrikesministern: vi exempelvis minska antalet informella minis-termöten till förmån för ett helt öppet beslutsfattande,där vi som parlamentariker kan delta mer effektivt?Anf. 18 Utrikesminister ()replik:Fru talman! tror jag inte att det är de infor-mella ministermötena som är ett stort problem. Deinformella ministermötena handlar om att man engång per halvår träffas för att diskutera väsentligaframtidsfrågor och diskutera hur man ska kunna ar-beta vidare med dem, men man fattar inga formellabeslut. Det tror jag inte att behö-ver vara orolig för, jag tror tvärtom att det kan varaväldigt bra och viktigt att ibland ha strategiska de-batter utan att fatta några beslut.När det sedan gäller fördelningen mellan detmellanstatliga och det överstatliga, dvs. vad vi skagöra gemensamt när premiärministrar eller andraministrar träffas och vad man ska fatta beslut om rentöverstatligt så handlar det återigen mycket om sak-frågorna. När vi t.ex. diskuterar miljöfrågor handlardet om direkt lagstiftning. Där ska vi fatta beslut såöppet som det någonsin går, tycker jag. Jag hoppas attäven ministerråden ska kunna bli betydligt öppnare iframtiden. Där ska vi fatta beslut om gemensammalagar som blir bindande för oss alla.När det handlar om hur vi ska få fler jobb i Euro-pa eller om hur barnomsorgen ska förbättras i Europaså tror jag inte att vi ska ha gemensamma europeiskalagar för alla våra länder. Där handlar det omatt kunna ta och ge mellan länder, se var de bästaexemplen finns, sätta upp gemensamma mål ochsedan försöka ge varje land i uppgift att uppnå degemensamma målen på det sätt som passar det landetbäst.Jag tror inte att det finns några givna enkla svar,utan jag tror att man får låta sakfrågorna avgöra omdet är det överstatliga eller samarbetet ländernaemellan som ska styra processerna.Anf. 19 () re-plik:Fru talman! Jag tror ändå att det finns ett bekym-mer hos svenska folket för att man gör upp på deinformella mötena i stället för att arbeta med det somvi tycker är ett honnörsord, nämligen öppenhet i allaavseenden. Det är det som gör mig bekymrad.Som medborgare vill vi se mer hjälp till kandi-datländerna för att exempelvis arbeta mot korruptio-nen i deras egna myndigheter. Vi vill se mer stoppin-satser för ekonomisk brottslighet. Detta är folkligafrågor. Vi vill se mer stoppinsatser för slavhandelmed kvinnor och barn. Detta vill vi se, och detta villvi som medborgarföreträdare också kunna arbeta för.Hur ska vår röst bli starkare i EU-institutionerna?Vi från svenska parlamentet vill nå dit.Anf. 20 Utrikesminister ()replik:Fru talman! När det gäller öppenheten är det braatt vi nu också har tagit det första steget mot att fak-tiskt förbättra den genom den s.k. öppenhetsrättsak-ten, som vi antagit under det svenska ordförandeska-pet.Alla de frågor som nu tar uppoch som är avgörande - hur vi ska hindra sexhandelmed kvinnor och barn, hur vi ska bekämpa korruptio-nen och hur vi ska stärka rättsväsendena - är natur-ligtvis viktiga att vi fortsätter att arbeta med. Det skainte bara ske i , vilket jag tyckte attHolger förra inlägg var inriktat på, utanockså här i det nationella parlamentet. Det finnsmånga viktiga och bra beskrivningar, som är väldigtöppna, om precis det som beskri-ver. Det handlar om hur vi kan bidra till och stärkadetta arbete och vad man ytterligare kan göra för attbistå kandidatländerna. Detta finns det som sagt brabeskrivningar av och det hela är öppet redovisat.Även kommer det naturligtvis i EU-arbetet, precis som i , att finnas sammanträ-den där dessa frågor också diskuteras utan att det ärhelt öppet för omvärlden - precis som vi har diskus-sioner som kan föras i utskott och som sedan bliröppna när de kommer hit till kammaren. På motsva-rande sätt tror jag att det kommer att fungera i detframtida EU-arbetet.Anf. 21 () re-plik:Fru talman! Jag vill understryka det som flera harsagt och som jag har sagt tidigare. Det handlar ombetydelsen av den folkliga förankringen och delaktig-heten och att EU-frågorna mycket mer blir varjemänniskas ansvar och delaktighet. Detta ska mankänna.Jag har också frågor som handlar om utvidgning-en.