prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Såväl Välfärdsbokslutet som den nyligenpresenterade rapporten från universitet i visarpå klassklyftor som vi inte kan acceptera. Det hardiskuterats i ett antal replikskiften före mig här. Detgäller ensamstående med barn och familjer som ärberoende av socialbidrag för sin långsiktiga försörj-ning. Än en gång vill jag säga att i de allra flesta avde här fallen så är orsaken att man av olika skäl intefår arbete eller inte kan arbeta. Skälen kan vara flera,men oavsett skäl så måste insatserna för att skapamöjligheter till egen försörjning vara den viktigasteåtgärden. Det framgår också i både kommitténs bok-slut och i universitetsrapporten.Många föräldrar som behöver särskilt mycket stödmåste naturligtvis också få det. För barn med särskil-da behov krävs det tillräckliga speciallärarresurser, enfungerande elevvård och en fungerande socialtjänstoch barnpsykiatri. Samarbetet mellan de olika verk-samheterna är oerhört viktigt för att de mest utsattabarnen och deras familjer ska få det stöd de behöver.Jag delar uppfattningen hos dem som sade att te-mat för debatten om barns och ungdomars möjlighe-ter är väldigt spännande. En grundbult i barnkonven-tionen är barns rätt att komma till tals och respekterasför vad de säger. Lagstiftningen har successivt för-ändrats , och vi ser nu att denundan för undan också håller på att påverka verklig-heten - vardagen. Ett steg i denna process är att gedet individuella barnet rätt att bli hörd i exempelvisrättsprocesser och i ärenden inom . Mensamtidigt är det naturligtvis viktigt att vi stärker barnsoch ungdomars inflytande i beslutsprocesser på andranivåer och på olika nivåer. stö-der kommunerna och landstingen i detta uppbygg-nadsarbete.Också i regeringen och här i behöver vinaturligtvis utveckla våra olika kontakter med barnoch ungdomar. Jag tror att vi är ganska många - deflesta riksdagsledamöter - som utvecklar våra egnakontakter med barn och ungdomar och som regelbun-det lyssnar och tar till sig barns och ungdomars åsik-ter. Jag gjorde det själv när jag hade möjlighet attarbeta med barnskrivelsen. Den barnskrivelse somregeringen har lämnat beskriver det omfattande arbe-tet med att förbättra barns och ungdomars situationoch hur det pågår.Det är klart att många av de viktiga besluten förbarn fattas på lokal nivå. Där vill jag lyfta fram viktenav frivilligorganisationerna och deras utrymme, möj-lighet och ansvar för att driva på utvecklingen.Den intensiva samhällsutveckling som pågår runt-omkring oss är i långa stycken mycket positiv. Detgäller också om man ser den i ett barnperspektiv.Men det finns motsatser. Ett av de mest otäcka in-slagen är de övergrepp som barn drabbas av genomsexuell exploatering oavsett om det sker genom tu-rism, sprids via Internet eller på annat sätt. Vi måstepå olika sätt göra allt vi kan för att förhindra detta.Jag har uttryckt mina synpunkter i en debattartikel tillsammans med ordföranden för Child center.Jag vet att det är många, inte minst på frivilligsidan,som arbetar för att underlätta för barn också i de län-der som vi samarbetar särskilt med runt Östersjön.Det finns också andra orosmoln. Det har vi dis-kuterat . Klassklyftor ochfattigdomsfällan är några. Stress och jäkt är andra.Unga familjer utsätts på många olika sätt . Det ärmin och regeringens uppfattning att vi genom enframsynt politik kan underlätta för unga människoratt kombinera ett arbete med att ha barn och familj.Förutom det som jag pekat på och somnämns i debatten, krävs det insatser mot ohälsan iarbetslivet, en förkortning av arbetstiden och störremakt över både sin arbetstid och sin arbetssituation.Regeringens politik kommer också under de kom-mande åren att fokusera på att minska orättvisorna isamhället och stödja dem som är mest utsatta.Anf. 55 () replik:Fru talman! Jag välkomnar statsrådets påpekandeom vikten av att arbeta för ett barnvänligt arbetsliv,om man får sammanfatta förslagen så.Ordförandeskapet i EU är förstås väldigt viktigt. Iextradebatten om och asylsökandebarn 1998 sade statsrådet att honskulle driva frågan om att styra gemensam migra-tions- och asylpolitik inom EU mot större hänsyn tillprincipen om barnets bästa. Vidare sade hon att barn-konventionen och principen om barnet bästa ska förasin i ett EU-direktiv. Jag skulle vilja fråga barnminis-tern vad som har hänt med de här två sakfrågorna.Statsrådet talade också om respekten för barn ochbarns och ungdomars inflytande, att man ska lyssnatill barn och att de ska ha samma möjligheter. En saksom har bekymrat mig länge är att den skyddslag-stiftning som gäller vuxna inte alltid gäller barn ochungdomar. Jag tänker särskilt på arbetsmiljölagstift-ningen i skolan, på ungdomars möjligheter att delta iskyddsronder, påpeka felaktigheter och också ingå ide beslutandegrupper som finns i de sammanhangensamt reglerna mot sexuella trakasserier som inte gäl-ler elever.Anf. 56 Statsrådet () re-plik:Fru talman! När det gäller det område som LenaEk började med måste jag tyvärr avstå från att svara.Jag kan inte vara så konkret att jag kan säga exakt varden frågan ligger i processen. Det får jag kommatillbaka till i ett annat sammanhang, eller också fårkanske själv komma tillbaka tilldet.När det gäller barns inflytande delar jag om arbetsmiljöarbetet. Det pågår ocksåett arbete för att se över på vilket sätt arbetsmiljöom-rådet ska ändras så att elever får det inflytandet. Se-dan finns det konkret ute i skolor arbete och olikaprojekt där barn och ungdomar deltar i arbetsmiljöar-betet.Jag delar också uppfattning när det gäl-ler frågan om de sexuella trakasserierna. Också dettamåste ges samma status när det gäller barn och ung-domar.Anf. 57 () replik:Fru talman! Det är väldigt besvärande när skydds-regler i lagstiftningen inte gäller därför att man intedefinieras som arbetstagare. Det är där som det lag-tekniska problemet ligger. Det måste man kommarunt. Jag tycker att det är alldeles självklart att manska kunna delta i arbetsmiljöarbete och att man ocksåska skyddas mot sexuella trakasserier på samma sättsom vuxna, dvs. de som är över 18 år.Sedan måste jag komma tillbaka till frågan om ga-rantinivån i föräldraförsäkringen. I olika sammanhangunder hösten och vintern har företrädare för alla detre maktbärande partierna, Socialdemokraterna, , sagt att detta är en viktigfråga och att man ska ta upp den i budgetförhandling-arna. Då undrar jag hur barnministern avser att drivaden här frågan.Anf. 58 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag behöver inte återkomma till dis-kussionen om lagstiftningen. Sedan är frågan hur manlöser det och om det ska vara en särskild lagstiftning.När det gäller själva ingången och uppfattningen omhur det ska vara i verkligheten har vi samma uppfatt-ning.När det gäller frågan om garantinivån har det un-der bedrivits ett arbete inomSocialdepartementet, och det pågår fortfarande, för attse på vilket sätt man skulle kunna närma sig fråganom den lägsta nivån i föräldraförsäkringen. I motio-ner finns det förslag om att höja det generella stödet.Det finns lite olika exempel på vad man vill höja till.Det finns också en del andra sätt att uppnå detta, inteminst när det gäller studenter, dvs. de som har engrund som kommer från ett annat håll. Vi kommer attåterkomma till frågan i anslutning till budgetförsla-gen.Anf. 59 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningatt barn har det bra i i ett internationellt per-spektiv. Det är just mot den bakgrunden som vi numåste ha mod och råd att fokusera på de barn som hardet sämst ställt. Jag delar också uppfattningen att dethänder en rad bra saker just . Det är bra med dethär barnpolitikområdet. Jag delar uppfattningen attgenerell välfärd och arbete är det viktigaste.Men jag måste återkomma till frågan om barnbi-dragen. Jag förstår nämligen inte mo-tiv för att avvisa detta att barnbidragshöjningen skaslå igenom för de mest utsatta barnfamiljerna också.Är det det gamla incitamentargumentet, eller finns detandra motiv till detta? Det kan nämligen inte vararimligt att barn ska värderas olika i olika kommuner.Tanken med satsningen på barnfamiljer var ju att allafamiljer skulle få ta del av den.Anf. 60 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Som jag försökte säga i det korta re-plikskiftet - och problemet är naturligtvis att det inteär lättare att säga det i det här replikskiftet - är fråganinte så enkel som jag anser att görden. Men jag ska försöka att svara kort igen.Principiellt kan vi aldrig utgå ifrån att varje gångvi gör generella insatser ska socialbidragsnormenindexeras uppåt som en princip. Det är inte rimligt.Då hamnar man i en motsatsställning mel-lan de generella stöden och socialbidragen som är ettkonsumtionsstöd och inte ett inkomststandardskydd.Detta är väldigt viktigt.Sedan anser jag att de kommuner som ska görainsatser, vilket ett antal kommuner redan har bestämtsig för, har en hel verktygslåda av möjligheter attunderlätta för dessa familjer. Jag har nämnt någratidigare. Enligt min uppfattning kan kommunernaenligt § 6 i socialtjänstlagen justera försörjningsstö-det. Det är inte så att vi därmed anser att vi lastar överfrågan till kommunerna. Kommunerna har så mångaandra möjligheter att förstärka hushållskassan.Anf. 61 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningatt det inte är någon enkel fråga. Det handlar omtekniker och hur de slår. Men det svar jag hela tidenfår från representanter för det socialdemokratiskapartiet är att detta är önskvärt, men att kommunernabör kunna ta ansvar för det. Resultatet av att resoneraså är att det kommer att bli ojämlikt över landet.Mitt problem är att det finns ett stort antalbarnfamiljer som behöver få en ekonomisk förstärk-ning. Ett enkelt sätt är att man ser till att de får ta delav den här höjningen. Hur man sedan löser det tek-niskt, om man lägger barnbidraget utanför så att detalltid kommer att slå igenom eller om man höjernormen just , kan diskuteras. Vi ska naturligtvisgöra mycket annat som riktar sig till de här barnfa-miljerna också.Anf. 62 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det snabbaste sättet att påverka dehär hushållens ekonomi är att kommunerna fattarbeslut . Ett antal kommuner har redan gjort det.Riksdagen har ställt sig bakom en socialtjänstförord-ning som har ett visst regelverk för att ta fram enändrad norm. Det regelverket är betydligt otympliga-re än kommunernas möjligheter att påverka just dehär hushållens inkomster med den arsenal av möjlig-heter som de har förutom att barnbidraget slår ige-nom. Det handlar om bostad, arbete och andra insat-ser för barn och familjer, förutom barnbidraget. Jagtycker att den vidare möjlighet som kommunernassocialtjänst har är betydligt effektivare. I övrigt anserjag att det är rimligt att barnbidragen slår igenom.Anf. 63 () replik:Fru talman! Först vill jag tacka föratt hon tog upp barnsexturismen och barnprostitutio-nen som en viktig fråga inför EU-ordförandeskapet.Om det är något jag skulle vilja skicka med till nästaonsdag så är det att den frågan lyfts fram i parlamen-tet som en av de viktiga frågorna. Det här är något vihar fått med i de texter som har skrivits inför ordför-andeskapet och jag är glad om den frågan får högprioritet.I fråga om delar vi naturligtvisuppfattningen att en del har hänt när det gäller tale-rätt. Vi har också fått en barnombudsman, osv. Men i Rädda Barnens bokslut när det gällerbarnkonventionen står det så här:Barnkonventionen har intemedverkat till att principen om varje barns lika värdehar fått något genomslag vad gäller utjämning avlevnadsvillkor mellan olika grupper av barn och and-ra grupper i samhället. Tvärtom har klyftorna vidgatsoch segregationen ökat. Barn i tillerkänns irealiteten inte lika värde.Jag skulle vilja höra en kommentar från IngelaThalén till det bokslutet.Anf. 64 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det kan bli väldigt kort. Jag delar denslutsats som har beskrivit. Det är pre-cis det som hela diskussion egent-ligen har handlat om, även om vi har använt lite olikaingångar: Hur kan vi med våra olika politiska upp-fattningar ändå nå det vi vill nå, att de kanske80 000-85 000 barnfamiljerna får en bättre utgångs-punkt och att barnen i de familjerna får bättre villkor?Sedan finns det naturligtvis barn som inte är såilla utsatta enbart av ekonomiska skäl men som ocksåhar berörts i tidigare debatter och som också behöverstöd. Men de kanske inte är ekonomiskt fattiga.Det finns naturligtvis fortfarande oerhört mycketatt göra. Jag menar att den politik som jag mycketöversiktligt har beskrivit kommer att innebära att viockså får större möjligheter att lyckas och få fram-gång med att nå alla barn.Anf. 65 () replik:Fru talman! I mitt första inlägg tog jag upp de frå-gor som jag trodde att statsrådet skulle ta upp, och detblev just de frågorna som togs upp som exempel påhur man skulle utjämna levnadsvillkoren. Det varmaxtaxan, det var föräldraförsäkringen och det varbarnbidraget.Men som jag då konstaterade kommer det inte defattigaste barnen till del så att man på det sättet kanutjämna levnadsvillkoren mellan dem och de som hardet bättre.Jag fick inte något bättre svar, tycker jag, i anfö-randet. Jag vidhåller alltså att regeringen väljer attgöra nya reformer som inte kommer alla barn till del.Och det beklagar jag.Anf. 66 Statsrådet () re-plik:Fru talman! I det tidigare replikskiftet med IngerDavidson avstod jag från att kommentera röstfiskede-batten. antyder återigen det där,och jag tycker inte att det är särskilt snyggt. Det är junaturligtvis inte på det sättet.Förutom att maxtaxan förbättrar barnfamiljernashushållsekonomi har också synsättet kring maxtaxanen oerhört stor betydelse för marginaleffekter i allamellaninkomster och i låga inkomster. Det är klart attdet synsättet finns. Jag ser nu relationerna kring för-värvsinkomster och annat.Sedan vill jag säga en sak till när det gäller hus-hållen. Vi ser genom familjestödsutredningen nu överpå vilket sätt kollisionerna sker. Vi ser över vad vikan göra för att för familjer med riktigt låga inkoms-ter undanröja de marginaleffekter som ju också finnsdär när det gäller de generella stöden och möjlighetenatt få ett ökat utbyte av en arbetsinsats för de ensam-stående och för de lågavlönade familjerna med barn.Anf. 67 (m) replik:Fru talman! Jag har sagt det tidigare i den härkammaren. Berömmet när det gäller svensk förskolaoch barnomsorg handlar inte i rapporten om social-demokratisk politik. Vad rapporten pekar på är att vi iSverige volymmässigt och kvantitetsmässigt har enomfattande verksamhet. Och det är bra.Man pekar också i rapporterna på att det finns enrespekt för barn i , som gör att vi här i kam-maren har varit överens i många frågor och som ävenåterspeglas i attityden i barnomsorgen. Och det är välbra. Men det är inte något försvar för den socialde-mokratiska politiken. Man tar inte upp den problema-tik som debatten handlar om, nämligen huruvidapolitiker eller föräldrar ska välja barnomsorg.Nu ska ju debatten handla om barnen. Jag har för-ut påpekat att här hoppar man nästan över den verk-samhet som alltid berör barnen. Något nämnde stats-rådet, och en sak som sades var att det behövs speci-allärarresurser. Låt mig haka på det. Det är viktigt.Det är många barn som behöver extra stöd och annanpedagogik för att knäcka kunskapskoderna.Jag skulle vilja veta vad regeringen tänker göraför att åstadkomma fler speciallärare. har vi enblivande brist på sådana.Anf. 68 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag ska erkänna att jag är inte är nå-gon detaljkunskapare kring skolområdet. Jag är intedet. Det finns en risk för att jag snurrar in mig i for-muleringar kring det som har att göra med rekryteringoch annat.Men allmänt sett, , är det så att denresursförstärkning som är specialdestinerad till sko-lområdet avser att förstärkaskolan när det gäller kvalitet på olika kompetensom-råden. Det rör lärare, rekrytering av speciallärare,elevvård och läromedel. Det rör allt det som syftar tillatt förstärka kvaliteten just för barn och ungdomar iskolan. På de områden som har att göra med valfrihethar socialdemokraterna en mycket bestämd uppfatt-ning: Valfriheten får inte förhindra barn i utsattafamiljer att välja det som är bra för dem genom infö-randet av avgifter och annat.Anf. 69 (m) replik:Fru talman! Jag begär inte att statsrådet ska varainsatt i alla detaljer på skolområdet. Men regeringenskickar resurser, men ni har ju ingen annan uppfatt-ning än att det ska vara fler vuxna i största allmänhet.Det är ett slags sysselsättningsprojekt skulle mankunna säga om man vill vara elak.Det problem som ändå antyddes i anförandet varatt vi har för få specialpedagoger. Det är alldelesriktigt. Det är nästan ingen som vill utbilda sig tilldet, för det lönar sig inte. En erfaren utbildad lärarekan inte kosta på sig ytterligare en akademisk utbild-ning. Lönenivåerna är för låga, villkoren är för dåliga.Det gör att de barn som har specifika inlärnings-problem i stor utsträckning får den hjälp de fårfrån något slags barfotaspecialister. Det är elevassis-tenter utan någon som helst pedagogisk utbildningeller i bästa fall någon lärare som inte längre vill varakvar som klassföreståndare och ha en hel klass utansom vill jobba med mindre grupper.Det här är, och det försökte jag säga i mitt anfö-rande, en urholkning av utbildningens kvalitet som ärmycket allvarlig om ambitionen är hög kvalitet iutbildningen för alla.Anf. 70 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag vet inte om grepparöver hela skolområdet. Det är naturligtvis så att viofta rör oss i lite olika delar, vilket inte innebär att viinte ser helheten eftersom vi också kan läsa och ta delav rapporter.Jag tycker att målar upp en mörkbild av skolan som gör mig orolig. Jag talar ocksåmed lärare. Jag känner också specialutbildade läraremed specialinriktning på läs- och skrivsvårigheter ochannan typ av inlärningsproblem som tycker att defaktiskt har en ganska bra situation. Det som de äroroliga för är att de långsiktigt ska få tillräckligtmycket resurser för att upprätthålla sin förmåga ochsina små grupper. Det är det jag pekar på. De resur-serna kommer att tilldelas specialdestinerat till sko-lan.Sedan måste man naturligtvis inom ramen för detansvar som och skolorna har utveckla deolika behov som finns inom elevvård, inom undervis-ning och även när det gäller synen på lärarnas statusoch löneläge. Jag vill inte gå in i den diskussion somhar att göra med förhandlingar. Det är klart att det ärviktigt att lärarna får en säker roll i skolan.Anf. 71 () re-plik:Fru talman! Med intresse lyssnade jag på statsrå-dets anförande. Men jag saknade faktiskt en viktigdel, och det är barns psykiska hälsa.Enligt mångåriga folkhälsorapporter ökar barnsfysiska hälsa. Men den psykiska hälsan blir sämre.Barnpsykiatrikommittén gjorde, som jag ser det, ettväldigt bra jobb. Det är man lämnadesitt betänkande till regeringen. Jag hade faktiskt hop-pats att det hade kommit ett förslag med anledning avbarnpsykiatrins betänkande. Men när jag fickförslaget finns inte det med innan sommaren.Min fråga är: Anser att det behövsett särskilt betänkande omkring barn och ungdomarspsykiska hälsa i ?Anf. 72 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag kan inte riktigt svara på det, Chat-rine . Det är naturligtvis avhängigt av flerasaker. Vi får samla ihop de förslag, konkreta inslagoch handlingsplaner som är beslutade och de uppdragsom är lämnade med anledning av barnpsykiatrinsutredning. En hel del av de förslagen omsätts nu un-dan för undan både i form av direkta program ochannat. En väldigt viktig del är naturligtvis att barn-psykiatrin är ett prioriterat område i handlingsplanenoch där avsätts också resurser.Familjesjukvårdsfrågorna tas upp i särskilda fa-miljecenter. ska ta fram nationellautvecklingsprogram när det gäller misshandel ochsexuella övergrepp mot barn.Om man har betat av de konkreta förslagen, ochfinner att det därutöver finns behov av att följa uppbarnpsykiatriförslagen är det möjligt att man skaåterkomma. Men jag tror att man ska se till det somgörs i praktisk konkret handling nu.Anf. 73 () re-plik:Fru talman! Det är väl bra att man försöker att taförslag på lite olika sätt, men den nationella hand-lingsplanen berörde ju bara primärvården. Ett av vårastora problem när det gäller barnpsykiatri är ju fak-tiskt de barn som är bedömda för inläggning på barn-psykiatrisk klinik, dvs. den slutna vården. Där ärköerna väldigt långa, tre fyra är ju inteovanligt. De barn som man har bedömt behöverläggas in riskerar att bli mycket sämre.Jag menar att för ett barn som mår psykiskt dåligtär tiden oerhört viktig för att man ska nå resultat.Avser regeringen att ta tag i just den delen på etttydligare sätt?Anf. 74 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Handlingsplanen handlar ju inte baraom det som beskriver, utan ocksåom samverkan mellan barn- och ungdomspsykiatrioch vuxenpsykiatri. Det handlar både om kommun-och landstingskommunala resurser.Jag delar uppfattningen att långa väntetider är etthinder för goda resultat. Jag utgår ifrån att landstings-förbunden och landstingen följer upp den överens-kommelse man har tecknat och att de insatser som nugörs när det gäller barnpsykiatrin inom ramen förhandlingsplanen ska bidra till en förkortning av vän-tetiderna.Anf. 75 () re-plik:Fru talman! Föräldrar kan behöva olika typer avstöd för att klara sin uppgift. De har ju ändå det yt-tersta ansvaret för barnen.Vi har under haft föräldrautbildningför föräldrar till små barn. Men det finns ett ordspråksom säger: Små barn, små problem. Stora barn, storaproblem.Vi har under föreslagit att man måstevidga föräldrautbildningen så att även tonårsföräldrarska kunna få föräldrautbildning för att klara av destora problem som kanske kommer.Jag skulle vilja höra statsrådets syn på att utvidgaföräldrautbildningen till tonårsföräldrar.Anf. 76 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det därordspråket är nog inte bara gripet ur luften. Det ärnaturligtvis ett uttryck för generationers erfarenheter.Inom de olika insatser som bl.a. Folkhälsoinstitu-tet gör när man utvecklar metoder för att ta fram ettlokalt arbete finns naturligtvis ett intresse för att ock-så arbeta med tonårsföräldraproblematiken.Men jag ska erkänna att vi inte har särskilt mångamodeller för tonårsföräldrar. Det är inte alltid därföratt det inte erbjuds möjligheter att samlas kring pro-blem som har att göra med tonårsföräldrar, utan detkanske också har att göra med tonårsföräldrarnasrelation till sina ungdomar.Av egen erfarenhet vet jag att man inte alltid är såpopulär när man vill komma till skolan när man hartonårsbarn. Man är inte heller alltid så populär närman som förälder till barn i de högre åldrarna i fri-tidsverksamheten vill komma till fritids och försökadelta i samtal kring deras utveckling.Anf. 77 () re-plik:Fru talman! Jag förstår att statsrådet förstår vadjag menar. Vi har väl alla som föräldrar upplevt attdet kan vara ganska jobbigt att hålla den där kontak-ten. Men det är ju just för att hjälpa barnen med rela-tionen till föräldrarna som man behöver det här stö-det.Jag tycker fortfarande att det skulle vara angelägetmed någon typ av organiserad verksamhet dit föräld-rar skulle kunna komma och tillsammans med andraföräldrar diskutera igenom problem.Anf. 78 Statsrådet () re-plik:Fru talman! I anslutning till uppföljningsarbetetkring har vi en del stödverksamhetkring föräldrarollen via frivilligorganisationerna. Därhar vi via bl.a. arvsfondsverksamhet bidragit till attutveckla en del projekt just när det gäller föräld-rastöd. Det ska erkännas att det ofta har handlat omspecialinriktningar och inte den bredare möjlighetsom efterlyser. Jag är inte emotatt man fortsätter diskussionen att skapa förutsätt-ningar.Jag tror att frivilligorganisationerna är en väl såbra väg som barnavårdscentralen t.ex. Jag tror att mansom förälder känner att man har passerat den relatio-nen när barnen kommer upp i skolåldern. Då får manfokusera kring organisationer och skolans verksam-het. Där kan vi säkert göra mer, inte minst inom fri-villigverksamheten.Anf. 79 ()replik:Fru talman! Jag ser fram emot debatten den24 januari.