prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Men om vi inte ger barnen den rätt och detskydd som om barnens rättigheterinnebär, så blir framtiden mindre ljus.I artikel 3 skriver man att bar-nens bästa ska komma i främsta rummet vid allaåtgärder som gäller barn.Principen bygger på två grundläggande tankar: attbarn har fullt och lika människovärde och alltså inteär mindre värda än vuxna och att barn är sårbara ochbehöver särskilt stöd och skydd för att kunna åtnjutasitt fulla människovärde.Folkpartiet anser att ska ge-nomsyra allt arbete som direkt eller indirekt berörbarn, såväl på det nationella som på det internatio-nella planet.Av detta följer att alla barn ska ha rätt till en godtillsyn och omsorg samt utbildning anpassad efter detenskilda barnets behov, förmåga och förutsättningar.Föräldrarnas ansvar för sina barn utgör här grundenför att klara uppgiften, men föräldrar kan behöva råd,hjälp och stöd. Vi anser därför att föräldrautbildningbör erbjudas inte bara föräldrar till de minsta barnenutan också till föräldrar med barn långt upp i tonåren.Vi ser också mödra- och barnhälsovården och skol-hälsovården som viktiga stöd för föräldrarna. Ochneddragningar som har skett på dessa områden måstestoppas. I stället måste resurser tillföras.Fru talman! Barn i har det utomordentligtbra i jämförelse med de allra flesta barn i t.ex. ,där en femtedel av alla barn i världen föds. Vi har ettstort ansvar även för barnen i och i övrigautvecklingsländer. De barnen är också värdefulla förvärlden och måste få möjligheter till allt detta som vii kan erbjuda våra barn.Men det finns barn i som far illa på olikasätt. har antalet fall avbarnmisshandel ökat. Över 5 000 fall polisanmäldes1999. Barnens egna samtal till föreningen tele-fonjour har fördubblats , detta trots att deti svensk lagstiftning infördes förbud för föräld-rar att aga sina barn. Familjer där våld förekommerkan se olika ut, men förekommer miss-bruk, psykisk sjukdom eller ekonomisk stress.Mörkertalet när det gäller barnmisshandel är väl-digt stort. Många dödsfall som i officiell statistikbetecknas som olyckor är i själva verket dödsmiss-handel. I och finns undersökningar somvisar att respektive av dödsmisshandelnrapporteras som olyckor. Trots den stora ökningen avantalet anmälda fall bedrivs i praktiskt tagetingen forskning om barnmisshandel. Därför vill jagfråga statsrådet om hon är beredd attvidta åtgärder för att forskningen ska kunna öka pådetta område.I socialtjänstlagen uppmanas var och en att an-mäla om ett barn misshandlas i hemmet eller utsättsför annan behandling som medför fara för hälsa ellerutveckling. För alla som arbetar med barn och ung-domar gäller en skyldighet att anmäla till social-nämnden om de får kännedom om något som kaninnebära att socialnämnden behöver ingripa till ettbarns skydd. Rapporter visar dock att personal inomskola och barnomsorg i otillräcklig utsträckning an-mäler sina misstankar om att barnen far illa. Manförsöker i stället själva lösa problemen och väntar idet längsta med att varsko om sinamisstankar. Detta beror på bristande kunskaper omanmälningsskyldighetens innebörd, och det berorockså på oro för att föräldrarna ska ta illa upp och attföräldrarna då byter skola eller daghem.Barnmisshandel hör till de allvarligaste problemeni samhället. Det är därför angeläget att öka forsk-ningsinsatserna, göra en samlad analys och gemen-samma insatser för att hjälpa utsatta barn. Det ärockså nödvändigt att alla som arbetar med och kom-mer i kontakt med barn får goda kunskaper såväl omhur man upptäcker att ett barn far illa som om anmäl-ningsskyldigheten. Detta måste ingå i såväl grundut-bildning som fortbildning.Men det är inte bara den fysiska misshandeln sominnebär ett hot för barns utveckling och framtid.Osynlig traumatisk stress kan leda till ohälsa hosbarn, vilken är svår att upptäcka på ett tidigt stadium.Det gäller inte minst flyktingbarn som innan de komtill upplevt krig och oro. De kan själva hautsatts för våld eller bevittnat våld mot egna familje-medlemmar eller främlingar. De kan också ha förloraten förälder genom död, försvinnande eller känslo-mässig otillgänglighet, t.ex. en deprimerad mammasom avskärmar sig från omvärlden. Många av dessabarn får inte den hjälp de skulle behöva vid ankoms-ten till . Att ge barn med flyktingbakgrund ettvärdigt och humant mottagande är en skyldighet ochett stort ansvar för vårt land. Därför bör man utvecklaprogram för generella och specifika hälsofrämjandeåtgärder där primärvård, psykiatri och kommun sam-verkar i mottagandet av nyanlända barn. På någraplatser i landet har sådana program utvecklats, t.ex. iVärmland och i . Dessa erfarenheter måstetillvaratas och spridas till andra delar av landet.Fru talman! ska vi här i kammarendiskutera och besluta i frågor som berör barn medanledning av regeringens barnskrivelse. Det är bra attvi i uppmärksammar barnen och deras situa-tion. Vi har ett ansvar för varje enskilt barn i ,men vi får inte heller glömma att vi också måste haett ansvar för alla barn i världen. Barnen är allas vårframtid, och vi måste ge dem chansen att växa intebara på längden utan även vad gäller utveckling. Detär kanske så att något barn ute i världen, t.ex. i Cal-cuttas slumområde, är just det barn som ska ge osskunskaper på ett område som är viktigt för alla män-niskor.Alla barn har fullt och lika människovärde, ochalla barn borde få chans att utveckla sina möjligheter.Anf. 34 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag fick en fråga av vad jag har för reaktion på hennes synpunkteratt vi behöver öka forskningen när det gäller barn-misshandel. Den kommitté som sina kunskaper ur, och rapporten, har till upp-gift att se över på vilka områden vi behöver öka insat-serna. I en delrapport som har lämnats om handlägg-ningstider har man en del förslag. I det pressmedde-lande som kom om de studier som är gjorda finns detockså antydningar om att just kunskapen och uppfölj-ningen av kunskap är väldigt viktiga. Jag utgår frånatt man i sitt slutbetänkande kommer att lägga framett antal viktiga förslag om forskningen. Jag har ing-enting emot att man gör den typen av insatser.Beträffande barn som kommer till harman inom UD en uppföljning av barn i bistånd ochockså ett uppdrag till om asylsö-kande barn.Anf. 35 () re-plik:Fru talman! Jag uppfattade det som så att statsrå-det är medveten om de problem som vi hartagit upp. Dessa problem har vi tagit upp tidigare imotioner. vet vi t.ex. att kommittén mot barn-misshandel också bekräftar de uppgifter som vi tidi-gare tagit fram. Jag ser fram emot att vi ganska snartska kunna få åtgärder som både befrämjar forskning-en om misshandlade barn och också ger en betydligtbättre behandling av flyktingbarn som kommer hit,som sedan ska verka i vårt land och som kanskekommer att ha väldigt stora psykiska problem ochsvårt att klara sig här även om välfärden för övrigtfungerar runtomkring.Anf. 36 Statsrådet ():Fru talman! Jag delar den uppfattningen.Får jag också säga beträffande ochanmälningsplikten och annan personal som arbetarmed barn att det också på det här området pågår endiskussion. Det pågår någonting som vi kunde kallaett kompetensutvecklingsarbete, där man ska stödjapersonal så att de faktiskt vågar ta på sig ansvaret attanmäla när man ser att någonting är på tok. Det ärprecis så som säger, att det natur-ligtvis finns en väldig oro för att man ska stöta sigmed föräldrar, att man egentligen kanske inte ser det.Får jag så till kammaren anmäla att jag dessvärreden då man ska diskutera barnskrivelsenstår till svars för det svenska ordförandeskapet i ar-betskmarknadskommittén i . Såjag kan inte delta i den debatten, vilket jag beklagar.Anf. 37 ():Fru talman! När jag anmälde mig till debatten fickjag frågan vad jag ville kalla mitt ämne eller ge detför rubrik. Då sade jag "Barns och ungdomars möj-ligheter" och lade till "brist på möjligheter", för det ärmånga som far illa. Jämlikhet råder inte i särskilt höggrad för barn och ungdomar. Det är inte deras fel utanvårt.Många här har talat om fattigdom. Vi har ocksåfunktionshindrade barn, barn till sjuka föräldrar,flyktingbarn, misshandlade barn, gömda barn, och vibörjar t.o.m. få gatubarn.I somras och överöstes vi med reklam ochartiklar i alla medier om premiepension. Jag tycktetill slut att det var väldigt tröttsamt med denna se-om-ditt-eget-hus- och skyll-dig-själv-mentalitet. Så komregnet, och jag tänkte: Håller solidariteten och välfär-den på att regna bort också?Nu har den debatten svalnat av, och talas detmycket om fattigdomen. Det är bra, och den debattenmåste hållas, men det räcker inte med debatt. Jag harflera gånger propagerat för att jag skulle vilja att detfanns i radio och TV någonting som heter Barneko,Barnkvart eller t.ex. i stället för attvarje dag ha Ekonomiekot, Ekonomiska kvarten,Ekonomiska klubben osv.Ingrid har talat mycket om föräldraför-säkringspropositionen, om utredningen om famil-jestöd osv. så jag går över det och talar om lite andrasaker, som jag tycker också krävs. Det ska varamycket mer än de familjeekonomiska stöden, enmobilisering, skulle jag vilja säga, från alla håll - omnu en miljöpartist får använda ordet mobilisering.Generell välfärd är inte bara t.ex. i plånboken,utan det är många andra saker som är oerhört viktigaoch som hör till generell välfärd. Jag skulle väldigtgärna vilja att statsrådet lyssnade, för jag villveta vad statsrådet tycker om just det som jag tänkersäga nu.Det finns saker som måste finnas, ska finnas. Detär skolmåltider, bibliotek, simskola, hjälp till att ut-öva idrott även om inte pappa och mamma skulle haråd att betala skridskor och annat man behöver, gratissjukvård, gratis tandvård, kommunala musikskolan.Om det nu är avgifter på dessa ska de åtminstone varasmå. Det ska inte hänga på om föräldrarna har råd.Man ska kunna känna sig som en medborgare. Dethär kostar naturligtvis pengar för staten, kommunenoch , men det är oerhört viktigt.En del sådana här medborgarsaker har vi faktisktkvar. Det är svenska flaggskepp, skulle jag vilja säga.Det finns fortfarande musikskola kvar. Vihar sett resultatet av det har funnits. Vi har en oerhörtfin musikkultur här i , musikindustri, brukarman säga. Vi har tandvården för barn och ungdomar.Man får absolut inte skära ned på detta. Vi har barna-vårdscentralerna, mödravårdscentralerna.Beträffande barnavårdscentralerna ska jag berättaen sak. Jag sitter med i kommittén mot barnmisshan-del. Man har upptäckt att med tiden minskar kunska-perna om barn och barns och ungdomars utveckling istället för tvärtom. har kunskaperna mins-kat. Det beror bl.a. på att man har skurit ned på t.ex.utbildning på barnavårdscentralerna. Jag hade någonföreställning som att vi lär oss mer och mer och fårmer och mer kunskaper, och så är det precis tvärtom.Straffen blir ofta lägre för barnmisshandel, om detens går till åtal därför att kunskaperna om barn ochbarns utveckling är för dåliga. Utredningarna blir intebra, och då kan det t.o.m. gå så illa att det inte ens blirnågot åtal. Så här ligger barn och ungdomar också ilä.Fru talman! Orsaken till att jag gick med på att ståpå listan till var att jag såg utsikten att fåvara med och prioritera på ett tidigare stadium. Detvar med anledning av att jag arbetade med barn, ung-domar och föräldrar som jag ägnade mig åt politiken ikommun och på . Det fanns alltid för litepengar, och ofta valdes satsningar för barn och ung-domar bort till förmån för annat. Tänkt att få varamed när man gör den första prioriteringen! tänkte jag.Och så upptäckte jag att det är precis likadant här.Det har talats mycket ekonomi i kammareni dag. Den ekonomin är småpotatis mot vad detegentligen borde var. Vi borde från alla håll satsamycket mer, inte bara ekonomiskt stöd till familjerutan på skola, på våra svenska flaggskepp som jagnämnde, på bostäder, ett helt samhälle där alla skakunna känna sig som medborgare.Jag tittade på TV i går och fick veta attsvenska ordförandeskapet kostar nästan en miljard.Vi är det ordförandeland som satsat mest. StatsrådetLindh fick en fråga om detta och svarade så här: Påsikt är det här en bra affär.När ska vi säga att all satsning på barn och ung-domar är en bra affär? Det finns faktiskt rapporteroch uträkningar som visar att det faktiskt vore en braaffär, också ekonomiskt. En elev som riskerar utslag-ning kostar samhället i genomsnitt en miljon kronorextra, och pengarna bara accelererar ju mer utslagenman blir.Jag skulle vilja ha svar av statsrådet bl.a.på frågan om den stora medborgarsatsningen och påhur bra affär det är att satsa framåt. Om nu statsrådetinte kan vara med på mötet , ta då meddetta med barnen till ordförandeskapet, för det är vårallra viktigaste fråga.Anf. 38 () replik:Fru talman! säger att sats-ningar på barn och ungdomar ofta väljs bort och atthon vill motverka detta. Då undrar jag hur hon ser pådetta att har påverkatbudgeten och valt att inte höja garantinivån i föräldra-försäkringen.Min andra fråga handlar om att Rädda Barnenräknar med att av de barn som befinner sig iriskzon för barnmisshandel som poliserna träffar påinte anmäls till sociala myndigheter, trots att anmäl-ningsskyldigheten är absolut enligt socialtjänstlagen.Jag skulle vilja ha svar på dessa frågor.Anf. 39 ()replik:Fru talman! Vi har inte valt bort garantinivån,utan vi vill höja garantinivån. I och med samarbetet ibudgetförhandlingarna får vi försöka att arbeta på ettannat sätt. Vi har inte valt bort garantinivån.Att barnmisshandel inte anmäls är alldeles fruk-tansvärt. tar inte heller socialförvaltningen uppdetta på det sätt man borde. I den stad som jag kom-mer ifrån var det nog flera som var ganska glada attjag flyttade till , för jag var rätt besvärligför socialförvaltningen när det gällde detta. Här finnsen rädsla plus att man har mycket att göra.Anf. 40 () replik:Fru talman! Ska jag då tolka som att det är någon annan som har valt bortsatsningen på de sämst ställda unga föräldrarna?Kommittén mot barnmisshandel har ju en ofant-ligt viktig uppgift. Då är min fråga: Vad kommerKerstin-Maria att föreslå för åtgärder för attanmälningsplikten, som är absolut enligt social-tjänstlagen, ska uppfyllas?Anf. 41 ()replik:Fru talman! Man måste se till att det finns männi-skor som har tid att ta hand om detta, utbildning ochvet vad det är fråga om. Sedan är det inte någon an-nan som har valt bort frågan om garantinivån, och vihar inte gjort det heller. Den är inte bortvald.Anf. 42 (m) replik:Fru talman! Först måste jag säga att EU-ordförandeskapet kostar naturligtvis väldigt mycketpengar. Men jag undrar om man i ärmedveten om att när det gäller barns och ungdomarsmöjligheter är det europeiska samarbetet väldigt be-tydelsefullt. Tusentals och åter tusentals unga får härchansen att arbeta eller utbilda sig lite grann utom-lands, vilket de har nytta av i och för långframtid.Men det var inte riktigt det som jag reagerade på.Det var en väldigt ny uppgift för mig om detta medgatubarn i . Jag reagerade ganska starkt. Jagskulle gärna vilja veta om det finns gatubarn i Sverigeoch i så fall var. Det är naturligtvis något som manmåste ta tag i. Vi förfäras över att se vadsom händer runtom i världen, men jag trodde faktisktinte att vi hade gatubarn i . Jag har inte lästom det, så jag skulle gärna vilja veta mer om det ochvad tänker göra för att ta tag i det fruk-tansvärda problem som det i så fall innebär.Anf. 43 ()replik:Fru talman! Jag ska svara på två frågor.Vi är inte emot samarbete i EU. Vi har aldrig varitemot samarbete. Det var inte det som det var frågaom, utan jag ville göra en jämförelse mellan hur manbetraktar kostnader och hur man betraktar långsiktigakostnader.Jag har inte läst om gatubarn , men jag har lästom det tidigare. Det är inte många, men det börjartyvärr förekomma. Det är klart att vi måste ta tag i detproblemet precis som alla andra problem när detgäller barn och ungdom.Anf. 44 (m) replik:Fru talman! Det är ju bra om det inte har stått nå-got om det . Jag ska försöka leta i mediedatabaseroch annat, för det här är ju allvarligt. Om det dykerupp något fall av gatubarn utgår jag från att en riks-dagsledamot tar till aktiva insatser, för viska inte ha barn som inte har någon som känner om-sorg och ansvar för dem i det här landet. Det behövervi inte ha heller. Det är ju väldigt allvarligt om pro-blemet börjar dyka upp. I så fall måste man ta tag iproblemet. Men jag fick inget svar på frågan om detfinns något som man kan tänkas göra.Jag tycker också att det ska sägas att ,som sitter i knät på den socialdemokratiska regering-en, vinner ju inget anseende av att stå här och säga attdet borde krävas väldigt mycket mer pengar och talaom allt vad man vill göra. Man får ju ta ansvar förvad man faktiskt uträttar, och dessvärre finns detbrister. Men det är ju inte heller mycket som rege-ringen aviserar att man tänker göra för att öka barnsoch ungdomars möjligheter.Anf. 45 ()replik:Fru talman! Trots att vi har ett samarbete är detfaktiskt tillåtet att här tala om vad det är vivill göra och vad vi vill kämpa för.Anf. 46 Statsrådet () re-plik:Fru talman! frågade mig vadjag anser om det som hon beskrev som de svenskaflaggskeppen, om det är något som man ska försvara.Det ska vi alldeles självklart. I den meningen har jaginte alls någon annan uppfattning än Kerstin-MariaStalin. Det är det som vi också prioriterar och som vihar prioriterat i vårt gemensamma arbete.Sedan när det gäller frågan om kostnaderna förvårt ordförandeskap har jag ingen anledning att ut-veckla det närmare. Jag tycker att gjor-de det på ett bra sätt. Jag kan bara konstatera att vigemensamt har prioriterat ett antal nya miljarder föratt just stötta barn och ungdomar i inom barn-och hälsovård, inom förskolan och skolan. Det ärnaturligtvis också ett uttryck för mina prioriteringarvad gäller barns hälsa.Sedan skulle jag vilja ställa en fråga, eftersomKerstin-Maria sade att jag skulle ta med mignågot att tänka över. Vilken är den viktigaste frågasom skulle vilja ta fram när barnhär och ska debatteras och som jagborde ha tagit med mig? Jag har ju inte möjlighet attdelta.Anf. 47 ()replik:Fru talman! Det är väl just detta att när föräldra-skapet inte räcker till av olika anledningar, som fat-tigdom och annat som jag har talat om , ska detfinnas ett samhälle som gör att det blir jämlikt förbarnen.Anf. 48 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det gläder mig att använder just uttrycket ett jämlikt samhälle ochsäger att det ska vara ett starkt samhälle som stöttarbarns och ungdomars utveckling. Det kommer attlägga en väldigt god grund för oss i våra gemensam-ma förhandlingar inför nästa års budget.Anf. 49 ()replik:Fru talman! Tack för svaret.Anf. 50 () replik:Fru talman! Jag begärde replik på Kerstin-MariaStalin när hon i början av sitt anförande talade om attalla har rätt att känna sig som medborgare. Jag ärövertygad om att ingen i den här kammaren tyckernågonting annat.Kerstin-Maria sade att man ska ha rätt tillsjukvård och musikskola. Det handlar då om de fatti-ga familjer som har svårigheter med de höga avgiftersom finns på sina håll. Det handlar alltså om att mansom familj inte har pengar i plånboken. Då uppfattadejag att tycker att den generellavälfärden i form av ökade bidrag ska gå till dessafamiljer. Jag tror att om vi frågar dessa familjer vadde vill ha för att känna sig som medborgare så hand-lar svaret om att man vill ha mer egna pengar i plån-boken, att inte få lika mycket i socialbidrag som manbetalar i skatt t.ex. Man ska inte behöva gå via social-sekreterare för att få pengar att betala till musiksko-lan. Anser inte också att det äratt känna sig som en medborgare?Anf. 51 ()replik:Fru talman! Jag menar inte att den ena saken ute-sluter den andra. Vi behöver familjestödet också. Attjag inte pratade så mycket om det berodde som jagsade på att det redan pratats så mycket om det så attjag vill betona de här andra sakerna.Anf. 52 () replik:Fru talman! När det gäller de familjer som har detsvårt och alla de 150 000 barn som lever i de famil-jerna så har de borgerliga lagt fram ett förslag om ettbarnkonto som ska ge alla, oavsett ekonomi, möjlig-het att välja barnomsorg eller om man vill vara hem-ma.I dag har stött regeringspartiet genomatt lägga fram förslaget om maxtaxan, som vi har talatom här, och som ger de bästa ekonomiska möjlighe-terna åt dem som har det bäst. De familjer som vitalar om kommer inte att ha någonting att väljapå. Anser inte att det är att läggaytterligare en börda på de fattiga familjerna?Anf. 53 ()replik:Fru talman! Vi har tvärtom förbättrat det ur-sprungliga förslaget om maxtaxa och gjort det fördel-ningspolitiskt bättre. Det ska inte lägga någon ytterli-gare börda på familjerna. Jag menar fortfarande att enåtgärd inte utesluter en annan. När jag pratade ommedborgarskapet avsåg jag alla samhällsinsater därbarn som inte har råd eller föräldrar som inte kan skakunna få de här sakerna ändå. Man ska kunna få gå påsimskola i skolan, man ska kunna vara med i denkommunala och man ska kunna lånaböcker t.ex.Anf. 54 Statsrådet ():Fru talman! harvi sett en barnpolitik - ett nytt politikområde - växafram. har lyft fram barnet somindivid. Vi ser inte barn som bihang till familjen.Barn har ett eget värde och egna rättigheter, iblandockså gentemot föräldrarna.Det är naturligtvis oerhört utmanande att få varamed om denna utveckling och det känns bra att fåvara barnminister i - ett land som går i spet-sen för utvecklingen inom barnpolitiken. En viktiggrund för denna utveckling i är den strategiför att följa upp och genomföra barnkonventionensom en enig riksdag har antagit.Sveriges familjepolitik har alltid varit uppmärk-sammad i världen. Vi får också beröm från Unicefoch från för vad vi gör för barnen. från den svenska förskoleverksamheten lyfterframför allt fram den respekt för barnen som indivi-der som finns inom förskoleverksamheten. Unicefpekar på att har få fattiga barn. Det är ettglädjande påpekande, även om jag är angelägen omatt säga att detta inte innebär att jag är nöjd. Det kanvi inte vara förrän fattigdom och utanförskap är utro-tade.Vi har en bra familjepolitik som bas för barnpoli-tiken. Med hjälp av flyttar vi helatiden fram positionerna. Regeringens skrivelse Barn -här och som överlämnades till i höstasoch som vi hörde ska debatteras ger entydlig bild av bredden av detta arbete.Fru talman! Familjen är grunden för att barnenska få goda uppväxtvillkor. Att familjer sedan ser liteolika ut är en helt annan sak. Vi har traditionellt enomfattande och väl fungerande familjepolitik i Sveri-ge, och den politiken understöder främst genom barn-omsorg och föräldraförsäkring föräldrarnas möjlig-heter att trygga sina barns uppväxt och skaffa sigförvärvsinkomster så att de kan leva på rimlig lev-nadsnivå. Direkta bidrag, t.ex. barnbidrag och under-hållsstöd, kompletterar förvärvsinkomsterna så attfamiljernas standard inte ska bli avsevärt sämre änomgivningens.Jag vill också lyfta fram betydelsen av en generellhälso- och sjukvård, mödravård och barnavård. Dennår alla familjer och bidrar till att ge barn bra uppväxtgenom att tidigt kunna upptäcka och åtgärda olikaproblem och bli ett stöd i föräldrarollen.Regeringens strategi är att kraftigt förstärka resur-serna till verksamheter som är viktiga för barn ochungdomar. Förutom att vi under en rad år ökat stats-bidragen till kommunerna specialdestinerar vi nu 9miljarder till vården och till skolanunder . Förskolan får en halv miljardper år. Vi vill ha fler vuxna med olika kompetens ochutbildningsbakgrund i verksamheterna och därmedförbättra livskvaliteten för barn och ungdomar.Regeringens andra strategi är att förbättra barnfa-miljernas ekonomiska situation. Barnbidragen höjs nuför tredje gången , och införsmaxtaxa i barnomsorgen. På det sättet förstärks barn-familjernas ekonomi betydligt.Nu vet vi ju att enbart generella insatser inte räck-er. De barn som av olika skäl far illa måste få det stödde behöver. redovisade t.ex. kommitténmot barnmisshandel att det fortfarande finns barnsom blir svårt misshandlade eller som bevittnar våld ifamiljen.