prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — majoritetsom i huvudsak bestod av socialdemokrater och mo-derater avböjde alla förslag, och klubba-des nedläggningen.Majoriteten anser att det är acceptabelt med ettavstånd från centralort till närmasteBB i . Om du bor utanför centralorten kandet som längst handla om ett avstånd . Iekonomiska termer handlar det om att befolkningsun-derlaget är för litet, en term som många kommun- ochlandstingspolitiker väl känner till.Kiruna är inte ensamt om att gå igenom konsek-venserna av en befolkningsminskning. 2001 beräknarman att det finns ett 130-tal kommuner som haft enbefolkningsminskning som överstiger de senastetio åren.På vilket sätt har befolkningsminskningen upp-märksammats i statliga utredningar ?Den regionalpolitiska utredningen, SOU 2000:87,bagatelliserar problemen med befolkningsminskning.Man pekar på att medelinkomsten stiger när arbetslö-sa och ungdomar flyttar från kommunen. Visserligenerkänner man att utflyttningen leder till minskadeskatteinkomster för kommunen, men man pekar på attkommunen kan spara pengar genom att behovet avservice minskar när invånarna blir färre. Att kommu-ner inte i ett huj kan göra sig av med fasta kostnaderär inget problem, anser utredningen, eftersom detkommunala utjämningssystemet ska kompensera fördetta. Verkligheten har visat sig vara mer hårdhänt änvad den regionalpolitiska utredningen beskriver.Två statliga utredningar om översyn av gällandeutjämningssystem, Förenklad utjämningoch Rättvis utjämning, har inte lyckatskomma med några handfasta förslag. Den förstnämn-da utredningen förenklar systemet till förmån förtillväxtkommunerna. Den andra utredningen, som jagsjälv deltagit i, föreslår att en ytterligare utredningtillsätts för att "göra en samlad bedömning vilketekonomiskt stöd som kan behövas för att kommunermed långsiktigt vikande folkmängd och en utsattregional position ska kunna upprätthålla en likvärdigkvalitet i den kommunala verksamheten. "Det finns en öppning. Man pekar på att "om be-folkningsminskningen i vissa särskilt utsatta kommu-ner fortsätter och kompensationen för detta behöveröka anser delegationen att staten bör ta ansvar fördetta".Kommunförbundet anser att utjämningssystemetinte kan lösa de problem som följer av flyttströmmar-na. I ett pressmeddelande från anserman att staten måste ta ett ansvar för de ekonomiskakonsekvenserna av befolkningsförändringarna. Dåavser man både in- och utflyttningskommunerna.Fru talman! Det finns olika sätt att lösa de pro-blem som jag har tagit upp. Den i särklass absolutsämsta lösningen är att göra som den moderatleddakommunledningen i gjort. Stockholmskommun tillsatte med skattepengar en PR-kampanjsom fick i uppdrag att framställa stockholmarna somde stora offren. Budskapet handlade om att det ärmest synd om huvudstadens innevånare. De kan intebygga bostäder därför att det finns ett kommunaltutjämningssystem som tar alla pengarna. Bl.a. lyck-ades PR-firman få kändisar att skriva under en färdig-skriven debattartikel.Den kritik som fått verkarinte skrämma partibröderna i lands-ting. De planerar att göra en liknande kampanj. Ut-jämningssystemet blir syndabocken.Stockholms kommun- och landstingsledning ärpartilojala med sina moderpartier i ochställer sig bakom budgetförslag som går ut på attytterligare reducera statsbidrag till kommunsektorn.Då är det är ganska självklart att mot den bakgrundenåterstår det bara att skylla på utjämningssystemet föratt det inte finns tillräckligt med resurser i kommun-sektorn.Avslutningsvis, fru talman, står kommunsektorninför stora utmaningar. Med fler människor som leverlängre och kommande pensionsavgångar behövs detmer resurser för att ha en framförhållning för att klararekryteringen av personal till äldreomsorgen. Dethandlar också om att lönenivån bland de kvinnodo-minerade yrkena i framför allt vården och omsorgenbehöver lyftas. Till det behöver kommunsektorn merresurser. I detta finns också en regional dimension.Svårast blir det i de kommuner och landsting somingår i starka tillväxtområden.Anf. 397 ():Fru talman! Som ett mantra upprepar regeringenoch dess företrädare att det går bra för och atthela landet ska leva.Trots det envisas regeringen med att försämravillkoren för de svagaste i samhället, för glesbygdensfolk. I de glesbygdsboendes öron klingar regeringensbudskap mycket falskt. Det går inte bra för alla iSverige. Alltför många beslut i regering och riksdaghar kraftigt försämrat levnadsvillko-ren på landsbygden.I avsaknad av en konstruktiv regionalpolitik fort-sätter regeringen och dess stödpartier att driva stor-stadspolitik i glesbygden.Man höjer exempelvis dieselskatten - för miljönsskull, säger man. Men tillstå att det är oerhört svårtför de två dieselbilägarna i att förstå att deskulle vara orsak till miljöförstöringen - de som be-höver sina bilar för att ta sig till arbetsplatsen och föratt kunna nå övrig samhällsservice.Det är hög tid att ändra på politiken och sätta kraftoch konkret handling bakom orden om att hela landetska leva. Då, och först då, kan också landsbygdensbefolkning stämma in i kören och säga: Det går braför Sverige.Fru talman! Det råder en något paradoxal situationför Norrlandslänen. Å ena sidan har man relativt högarbetslöshet och befolkningsminskning. Man harockså lägre utbildningsnivå, sämre kommunikationer,dåliga vägar och högre levnadskostnader bl.a. pågrund av ett hårt klimat och längre reseavstånd än imånga andra delar av landet.Å andra sidan skapas en relativt sett hög andel avvälfärden för det moderna samhället just i dessa län.Vattenkraften, skogen, malmen och järnet är fortfa-rande av mycket stor betydelse för landet. Vinsternafrån det rika överförs i stor utsträckning tilldet övriga . överförs förvisso eko-nomiska resurser till från övriga iform av skatteutjämning, även om utflödet av resur-serna från Norrlandslänen är betydligt större än inflö-det.Fru talman! Självklart behövs ett batteri av åtgär-der för att komma tillrätta med glesbygdens problem.Jag vill här lyfta fram några områden som är särskiltviktiga för att också Norrlandslänen och glesbygdenska bli delaktiga i uppgången i ekonomin.Under jul- och nyårshelgen, fru talman, besöktejag . Flygresan mellan och kosta-de . En resa mellan och Stockholmkostar . Drygt halva kostnaden till fårjag betala för resan inom landet - från tillStockholm. Detta är inte rimligt!Att de höga flygpriserna också är besvärande förnäringslivet i norrlänen borde alla förstå. Staten måsteta sitt ansvar för att få flygtrafik till rimliga priser iNorrland och glesbygden, bl.a. genom beslut somstimulerar konkurrensen.De långa avstånden och de dåliga allmänna kom-munikationerna i glesbygdslänen gör bilen till detenda kommunikationsalternativet till arbetsplatser,serviceinrättningar och andra samhällsfunktioner.Undersökningar visar att exempelvis en tvåbarns-familj i betalar ca i drivmedels-skatt . Motsvarande Stockholmsfamilj betalar13 . En differentiering av drivmedelsskattenborde vara rimlig. I stället väljer regeringen att medhjälp av sina stödpartier höja drivmedelsskatten ochdärmed göra existensmöjligheterna ännu svårare iglesbygden.Höga drivmedelsskatter ökar också klassklyftorna.De rika kommer alltid att ha råd att köra bil, medande fattiga blir tvungna att avstå.Längst uppe i norr konkurrerar många svenska fö-retag med motsvarande finska företagare - det harredan nämnts här. har en arbetsgivaravgift på34 %, medan den är i Finland.I EU-sammanhang, fru talman, talas det ofta omharmonisering av skatter och avgifter. Ända fram /2000 praktiserades en harmoniseringgenom att tillverkande företagare längst uppe i norr, igränsområdet, hade rabatt på arbetsgivaravgiften- den sociala delen. Tyvärr valde regeringen att av-veckla denna rabatt - och dessutom. I ett endaslag försämrades de svenska företagens möjlighet attkonkurrera med de finska. En förbättring av konkur-rensvillkoren för företagarna är ett måste.Kristdemokraterna vill återställa rabatten ochdessutom generellt sänka arbetsgivaravgiften förlönesummor med 10 procenten-heter.Vi tror också att en överföring av delar av vatten-kraftsvinsterna till de kraftproducerande länen är enannan åtgärd som skulle förbättra villkoren i glesbyg-den. Tyvärr vill regeringen inte ens undersöka möj-ligheten att hitta en modell för hur en sådan överfö-ring skulle kunna ske.Turismen är en annan viktig näring för glesbyg-den. Inte minst fjällvärlden är ett attraktivt resmål förturister från . Tyvärr är det eftersatta vägun-derhållet ett allvarligt hot mot turistnäringen. Dettagäller inte minst vägen till det s.k. Laponiaområdet,men också inlandsvägen börjar få så låg standard attden är ett allvarligt hot mot den viktiga turistnäring-en.Det är också viktigt att vägnätet är bra för den in-hemska industrin.En upprustning av järnvägen, den s.k. Haparanda-banan som också har nämnts här, är en annan åtgärdsom skulle förbättra villkoren för näringslivet i Norr-botten.Tyvärr dröjer regeringen med den utlovade in-frastrukturpropositionen. Regeringen har valt attskjuta propositionen . Det senaste budetär september . Det återstår att se om det blir så.Fru talman! Det här är några enkla förslag på åt-gärder som ger bättre villkor för glesbygden ochNorrlandslänen.Det är inte ökade resurser i form av bidrag sombehövs, utan bättre villkor, bättre företagsklimat,mindre byråkrati, sänkta avgifter och skatter ochkonkurrensneutralitet mellan de nordiska länderna.Det behövs ökade infrastruktursatsningar och sänktaenergi- och drivmedelsskatter, rimligare transport-kostnader för ett rundare , som statsministernuttryckte det i partiledardebatten.Fru talman! Glesbygdslänen behöver utvecklingoch framtidsinriktad politik - inte gammal skåpmat iform av allmosor och bidrag som bara leder till stag-nation och avveckling. Vi behöver en ny aktiv regio-nalpolitik som leder till att det går bra för -för hela . Möjligheterna finns, bara viljanfinns. 398 ():Fru talman! Det går en urbaniseringsvåg genomSverige. Befolkningen i starka områden ökar ochstärks, svaga glesbygdsområden försvagas alltmer.Det är allvarligt, och det äventyrar stolta parollerom att hela ska leva.Om en region ska fungera behövs det minst femK. Kommunikation, där vägarna spelar den störstarollen. Kunskap, och då avser jag den eftergymnasi-ala utbildning som bör vara nåbar. Kapital som stöttaroch hjälper den lilla företagsamheten. Kultur som ärnåbar för glesbygden. Kvinnor, dvs. en arbetsmark-nad där också kvinnor kan få jobb.En liberal grundtanke är att låta besluten fattasnärmare medborgarna. Mer lokalt beslutsfattande är,enligt min uppfattning, en nyckelfaktor för att åstad-komma lokal mobilisering. Det gäller inte minst maktockså över regionalpolitiken, där medborgarnas in-flytande på den regionala nivån bör stärkas genomnya direktvalda regionfullmäktige. De ska ersättalandstingen och dessutom överta betydande delar avlänsstyrelsernas och andra statliga organs uppgifter.Folkpartiet anser vidare ett en särskild gles-bygdsombudsman bör inrättas. har vi pressom-budsman, jämställdhetsombudsman m.fl. Den verk-samheten fyller en demokratisk rättighetsfunktion.Samma arbetssätt som för de övriga ombudsmännenbör ligga till grund för inrättandet av en gles-bygdsombudsman.Möjligheten att koppla denna funktion till bör undersökas. mate-rial för bedömning av landsbygden bör utgöra om-budsmannens rättesnöre vid bedömningar.En sådan ombudsman bör kunna engageras av enenskild person, ett företag, en åkare, en småbrukareeller en kommun som anser att statens skyldigheterinte följs eller kan bedömas som rimliga sett ur med-borgarnas synpunkt.Siv Holma gav en engagerad beskrivning av sinhemkommun. Hon reste stora frågor och gav intres-santa svar. sade att Socialdemokraternamed stabil majoritet har styrt, men inte för en socia-listisk politik. Hon gav det privata näringslivet i Ki-runa beröm. Det är inte illa att få beröm av en marx-istisk politiker.Visst lever vi i en annorlunda tid.Men jag skulle vilja fråga vilken politik som löserregionalpolitiska problem i inland förordarSiv Holma.Fru talman! Jag vill påstå att statens ansvar förmedborgarna och regionerna sviktar. Jag ska ge någraexempel.Vägarna är den regionalpolitiskt svaga punkten.De har nedrustats . Regionalpo-litiskt är det förödande.El- och teleledningar har brutits i det senaste vin-tervädret vilket isolerat byar och tusentals människori dagar och veckor.Poliser i tjänst saknas på landskapsstora områden.Tingsrätter läggs ned, och det sker i hög grad iadministrativ ordning.Inskrivningsärenden förvisas till ett fåtal central-orter.Postens kassaservice lever i ett äventyrligt skededär utfallet och servicegraden är högst osäker.Den statliga satsningen har under motsvarande tidinskränkt sig till mer spektakulära insatser. Jag trorinte, fru talman, att statliga kasinon eller fler system-butiker löser regionalpolitiska problem.Sverige är en förebild, sade statsministern när haninledde partiledardebatten i går. Har han rätt? Det ärfrågan.När vi som riksdagsledamöter reser runt i Sverigehar vi mött en hel del som ger ett annat intryck.När jag hemifrån reser norrut upp tillVärmland och möter jag människor somlever under stor vånda över de brister som finns.Politiken ger inte hela rättvisa. Jag vill påpe-ka att uttrycket "ge hela rättvisa" som stats-ministern använder är starkt ifrågasatt. Det är integott och väl bara med vackra tal från denna talarstol.De hjälper inte, utan det måste föras en politik somföljer upp de vackra orden.Företagare, lärare och vårdpersonal i glesbygdsre-gioner ser inte någon föredömlig förträfflighet i poli-tiken. Vägarna är långa tider avstängda, så att enlastbilsåkare med en timmerbil värd 2 à 3 miljonerkan få sitta hemma utan att skapa någon inkomstmedan ränta och bilskatt tickar ut. Sågverket får väntaförgäves på det prima virket från den egna skogen inärområdet, eftersom det inte kommer fram. Alterna-tivet är nu ofta import från eller ,eftersom vägarna från hamnarna ofta är bättre. Är detgod regionalpolitik? Är det en förebildlig politik?Sverige har världens längsta EU-gräns, riksgrän-sen mellan och . Det är viktigt att sehur villkoren ser ut på båda sidor i en situation därgränslösheten blir påtaglig såväl i EU som i Norden.Norge har ett särskilt , men icke förtygår reglerna emot , och det känner man avfrån och i söder till i norr.En beräkning visar t.ex. att man i har nä-ra högre arbetskraftskostnadän om man hade haft samma Europavillkor som denorska grannkommunerna har. Bara turistnäringenbelastas i med 30 miljoner mer än vad somskulle vara fallet med de sociala avgifter som finns iNorge.För ungefär ett år sedan drog den svenska rege-ringen - med stöd från en majoritet här i -tyvärr in den nedsättning av arbetsgivaravgifter somtidigare hade beviljats i stödområdena i . Detsom man kan fråga sig är om regeringen bl.a. i kraftav sin ordföranderoll i EU kommer att aktualisera ochdriva kravet att vi får behålla den tidigare regeln, somgynnade . drar vårt grannlandNorge stora växlar på bättre villkor än vårt land, somär med i EU.Jaga tror att det behövs en rad insatser om arbete,företagande och god kultur ska kunna få sin chans.För del vill vi leva upp till devisen "Bodär du vill", och vi vill ge den ett reellt innehåll.Anf. 399 ():Fru talman! Jag kommer från ,ett län som åter har fått sin befolkning minskad. Un-der har länet förlorat drygt 2 000 invånare.Jag tror inte att det behövs någon särskild be-skrivning av hur det påverkar vårt landsting och vårakommuner. Var och en kan oavsett vad utredningarsäger själv räkna ut konsekvenserna. T.ex. liggerkostnaderna för vård, skola och omsorg på i stortsamma nivå oavsett antalet invånare. De som flyttarär personer . Dessutom är deflesta kvinnor, alltså personer som ej förorsakar sinkommun kostnader.Jag vill ge en kort beskrivning av förhållandena imitt hemlän . hardrabbats av många dråpslag. Inte minst innebar förraårets försvarsbeslut ett djupt ingrepp. Jag kan utanöverdrift säga att luften gick ur oss för ett tag.Regering och riksdag har dock på ett föredömligtsätt agerat för att motverka de negativa effekterna.Omställningsarbetet i framför allt går överförväntan. Jag vill ge en eloge och ett tack till allaberörda.Fru talman! Jag övergår efter denna korta bak-grund till vad som bör göras för att vårt län och vårlandsända ska överleva. Jag tror inte för ett ögonblickatt vare sig kommuner eller rikspolitiker ensammakan lösa problematiken. Vad vi som politiker kangöra är att skapa förutsättningar för företag att verkapå våra orter - sluta gnöla och aktivt marknadsföravåra unika möjligheter.Jag tänker i första hand på vår miljö och våra lågaboendekostnader. Vi har kompetent arbetskraft ochdärtill en trogen sådan.Vad riksdag och regering kan göra är att mycketsnabbt bygga om och förstärka vårt vägnät. Det ärinte rimligt att en stor del av våra vägar ska vara avstängd för tung trafik.Det drabbar våra basnäringar väldigt hårt. Betänk attden norrländska industrin svarar för en betydande delav landets export! Vårt län är sett per capita ett av demest produktiva länen.Vår vägstandard förorsakar en merkostnad ävenför de enskilda som har långa pendelresor. De drab-bas av högre underhålls- och reparationskostnader.Fru talman! En stor och för näringslivet viktigöverlevnadsfråga är hur det skapas kapital, inte minstriskvilligt kapital. har möjlig-heterna att låna drastiskt försämrats, ja nästan utrade-rats. Det är ett ofta förbisett faktum att till en funge-rande infrastruktur hör också ett väl fungerande fi-nansieringssystem. På det området har hela landsor-ten drabbats av en kraftig nedrustning genom att delokalt förankrade bankerna fusionerats, ombildats ochblivit styrda från huvudstaden.Bankernas kreditgivning i landsorten fjärrstyrsnumera med regler i stället för av lokala personer ochriskbedömningar. Detta har lett till kraftigt försämra-de finansieringsmöjligheter i landsorten, ett förhål-lande som inte kan accepteras.Här kommer statens roll in i bilden. Staten måstepå ett aktivt sätt medverka till att företagare ges möj-ligheter att på rimliga villkor få tillgång till kapital.Statsrådet , som har deltagit i de-batten, var med på enkonferens i där problem och möjligheter idenna fråga belystes. Jag är tacksam över att statsrå-det deltagit i debatten och har dessutom en förhopp-ning om att hon aktivt ska verka för en lösning avdenna viktiga fråga.Jag vill lämna en kort beskrivning av vad som en-ligt mitt synsätt behöver göras.Staten måste på olika sätt stödja regionalt förank-rade finansieringsinstitut, så att landsortens företagfår tillgång till en fungerande kedja av finansierings-möjligheter.Den svenska staten borde i likhet med den kana-densiska övergå till att bedriva regionalpolitik i sam-arbete med lokala entreprenörer, så att företag medfinansieringsbehov inte bara får pengar utan också ettfungerande kontaktnät.I har också regionala tillväxtfonder därstaten stöder ett regionalt sparande i onoterade före-tag visat sig vara mycket framgångsrikt. Ett liknandesystem borde övervägas i Sverige.Fru talman! Vi måste pröva nya vägar i regional-politiken. Den politik som vi bedrivit har ty-värr inte lyckats skapa tillväxt i alla regioner. Det ärskäl nog att pröva någonting nytt.Anf. 400 ():Fru talman! I en rapport, Måla blått, harvi moderata riksdagsledamöter från de fyra nordli-gaste länen diskuterat svagheterna i den politik sombedrivs i och för . Våra förslag återkommerjag till längre fram.Vissa samhällen i har ingen ung-dom kvar. Födelsetalen har sjunkit nästan ned tillnoll. I föddes 9 barn och i Rajast-rand 0. Det är lätt att räkna ut vilken framtid de härsamhällena går till mötes.Den med socialdemokratiska förtecken förda re-gionalpolitiken har misslyckats trots miljarder i insat-ser av alla möjliga slag. Jag har i mitt tidigare arbetehaft möjlighet att granska en lång rad kommuner i defyra nordligaste länen.Jag har kunnat notera hur de socialdemokratiskaledningarna påhejade av kommunisterna låtit denorrländska högskattekommunerna i regianställa målare, murare, plåtslagare och snickare istället för att stötta upp småföretagen.Man har köpt bilar, grävmaskiner och traktorer istället för att köpa tjänsterna från företagen i regio-nen. Man har byggt hotell, driver restauranger ochkaféer som konkurrerat med de privata på ett sätt somslagit undan fötterna för de privata företagarna.Man har anställt fotvårdare och dödat marknaderför de som privat vill erbjuda den typen av tjänster.Man har i regi drivit biltvättar och pro-duktionskök i stället för att med förtroende överlåtaallt detta till kommunens företagare.Fru talman! Vi ser nu resultatet. Företagarmiljön ide norrländska kommunerna har utarmats. Företagar-kulturen har klingat av. Kommuner med socialdemo-kratiska kommunalråd har blivit dagens brukspatro-ner. Nytänkandet har försvunnit. Allt ska avkommunen. Det är inte underligt att kommunalskat-ten är hög.Den socialdemokratiska kulturen och detta partisvärderingar som de kommer till uttryck i norrlandslä-nen har inte undergått några märkbara förändringarunder årens lopp trots allt det som hänt vad gällerteknik, ekonomi, marknad och konkurrens. Gamlanattståndna dogmer förhindrar nytänkande.Fru talman! Ljuset kommer inte från norr. Det en-da som kommer därifrån är ett kallt norrsken på en iövrigt mörk himmel. I stället kommer ändrade poli-tiska värderingar från söder, där socialdemokrater ivarierande majoriteter utmanas av andra partier.Socialdemokraterna pratar mycket om regional-politik. Just nu underkänner samtliga landshövdingari de fyra nordligaste länen rakt över den i sig mycketvälgjorda regionalpolitiska utredning som kom i hös-tas. Man ska göra en egen. Vad kan det bli av den?Ingenting nytt! Bara krav på mera bidrag och meraskatteutjämningspengar. Allt ska vara vid det gamlaenligt de nattståndna dogmerna.Det som socialdemokraterna pratar minst om ärbehovet av bra kommunikationer. Bra vägar är ettmåste om ska fortsätta att leva. Bra kom-munikationer är en bra regionalpolitik. Men vad görregeringen? Den drar ned på anslagen år efter år.Vägarna förfaller, och är deavstängda i stort antal.Låt mig redogöra för vägsituationen i mitt egethemlän, . På grund av bristfälligtunderhåll och otillräckliga investeringar är ungefär40 % av det allmänna vägnätet i av-stängt för tung trafik . Detär ungefär samma relationer i de andra länen någotsöder om och , som har bättremarkförhållanden.Skogsindustrins merkostnader på grund av de då-liga vägarna har beräknats till ungefär 200 miljonerkronor . Det kostar mer förskogsindustrin i . I ochNorrbotten kostar det ungefär 175 miljoner kronormer.