prot · GO09122 · 2001-06-11 00:00:00 — Det finns väl ingen anledning att säga attfolkomröstningens resultat skulle sätta stopp för ut-vidgningen.Det som är intressant är vad det blir för reaktionernär demokratins institutioner fungerar. Folkomröst-ning är en sådan institution. Vi använder oss av folk-omröstning också i . Vi ska, hoppasjag, snart ha en folkomröstning i EMU-frågan. Blirdet då ett nej, kommer vi då att få höra: Det här är ettstort problem. ifrågasätts hela utvecklingen.Det är inte en bra argumentation att då kommadragandes med något kommunistspöke, . Det är intellektuellt ohederligt.(Applåder)Anf. 69 BO () replik:Fru talman! Jag beskrev i mitt inledningsanföran-de den skrämmande våldsutvecklingen, och GudrunSchyman tog upp frågan om det fruktansvärda kvin-novåldet. Då borde man som politiker fundera kringvad man gör åt det.Jag vill fråga : Varför har ni sagtnej till våra förslag om att förstärka polisens resurserför att kunna förebygga våld? Varför har ni sagt nejtill våra förslag om att skärpa straffen för våldsbrotts-lingar? Varför har ni sagt nej till förslaget att den somjust har utövat våld mot kvinnor ska kunna få straff iform av elektronisk fotboja för att undvika vidareproblem?Sedan vill jag ta upp en principiell fråga som jagtycker är intressant. Vi har klarat ut att det systemsom vi har - inte när det gäller finansieringen, för därär vi överens - beträffandet utförandet har det systemsom förespråkar gett henne rätt atttillsammans med stänga förloss-ningskliniker.I en stadsdelsnämnd i stöttade ni ocksåsocialdemokraterna. Några föräldrar ville starta enfriskola för sina barn med läs- och skrivsvårigheterdärför att de upplevde att deras barn skulle få detbättre i friskolan. Varför fick inte föräldrarna självavälja? Varför ville ni stoppa dem?(Applåder)Anf. 70 () replik:Fru talman! Det är en viktigt diskussion att föra,, om vad vi ska göra för att stoppa vål-det, exploateringen, diskrimineringen, underordning-en av kvinnor på samhällets samtliga områden, ihemmet, på arbetsmarknaden, i politiken, i alla orga-nisationer. Det finns inte något område där det finnsen fredad zon för kvinnor. Det visar bl.a. utredningenSlagen dam. Vad gör vi åt det? Sänker skatter, av-reglerar som ni brukar föreslå?Vi har inte sagt nej till utökade resurser till poli-sen eller nej till fotbojor. Vi har debatterat den frågantidigare. vet ju att en majoritet i utskot-tet har sagt att man vill ha en samlad bedömning, ochdär ingår också detta med fotbojor.Det som man behöver göra är att ökakunskaperna och informationen om hur samhälletfaktiskt ser ut. Vi har ett samhälle med en struktursom underordnar kvinnor på samtliga områden. Dethandlar inte om enskilda relationer mellan enskildaindivider, utan det finns en maktstruktur i samhälletmed överordning av män och underordning av kvin-nor, den patriarkala maktstrukturen.Jag undrar: Är och Moderaternaöverens om att samhället ser ut så? Jag vet att BoLundgren numera kallar sig för feminist, och då är detintressant att höra vad det står för?Anf. 71 BO () replik:Fru talman! Enligt definitionen är feminist en per-son som tycker att kvinnor och män ska ha lika förut-sättningar och lika rätt, och det tycker jag. Sedanfinns det en del som tycker lite annorlunda saker ochutvidgade saker, och det kan vi lämna därhän. Mendetta är vad det faktiskt gäller.Sedan är det lätt att tala, men det märkliga är närman tittar på och det förmenta förderas egen skull i alla fall, kvinnovänligheten, att ni ivalrörelsen lovade att änkepensionen skulleåterställas. Det är klart att ni får med er pådet om ni bara kräver det, men det gör ni inte. Ni fårju inte genom detta.Gudrun erkände själv att ni inte ställerupp på detta med fotbojor. Gör ni det är detutmärkt, men se till att ni håller löftet för det har niinte gjort när det gäller änkepensionen.På punkt efter punkt kan man se hur ni inte vill attdet ska finnas den mångfald på kvinnornas arbets-marknad som har visat gör att kvinnormår bättre och får större inflytande. Ni har ju startatkampanjer mot varje form av alternativ på de delar avarbetsmarknaden där kvinnor åtminstone just nu ar-betar i väldigt stor utsträckning.På punkt efter punkt går ni på tvärs mot vad somverkligen behövs.Sedan förstår jag varför inte togupp varför ni sade nej till föräldrar. Det är detta somär baksidan av det som säger: Låtmig, , och låt , och bestämma över ersjukvård, över er skola, för vi kan det bättre än ni.Gudrun partivänner i visste up-penbarligen bättre än föräldrarna som inte fick startafriskolan fast de tyckte att det hade varit bättre förderas barn. Är det rätt? Är det den politiken somGudrun vill föra? Berätta för mig varför nisade nej till att föräldrarna i skulle få startafriskolan.(Applåder)Anf. 72 () replik:Fru talman! Nej, det tänker jag inte göra, BoLundgren. Tiden räcker inte till just det.Feminism är, säger , att kvinnor skaha lika rätt och lika förutsättningar som män. Ni sägerväl i allmänhet att människor ska ha lika rätt och likaförutsättningar. Då undrar jag: Innebär det att mode-raterna inte har förstått att verkligheten inte ser ut sånu?Att säga att man vill att människor ska ha lika rättoch lika förutsättningar låter sig ju lätt göras. Men härhandlar det om insikten om hur verkligheten ser utoch hur strukturerna ser ut , om de strukturersom inte ger kvinnor samma rätt, samma möjligheteroch samma värde som män. Det finns en struktur isamhället som överordnar och underordnar. Det är detsom är utgångspunkten. Det som är innebörden av attvara feminist är att också se att det ser ut så. Dethandlar inte bara om enskilda individer utan ocksåom strukturer.Jag har läst program för att försökabli klok på vad ni menar och hur ni ser på de härfrågorna, och jag ser inga andra förslag än att indivi-den ska stärkas.Om vi har strukturella problem i samhället löservi det då genom att stärka individen? Om vi harstrukturella problem krävs det då inte också struktu-rella lösningar, dvs. lagstiftning, regler, förordningarsom riktar sig till grupp? Eller tror att vit.ex. kommer till rätta med invandrares problem, somockså är strukturella, genom att stärka individen?Behöver vi inte ha politik och åtgärder som syftar tillgrupp?(Applåder)Anf. 73 () replik:Fru talman! säger att den en-skilda människans frihet ska vara stor, att människorska kunna välja. Men den politik som förs av majori-teten nu handlar faktiskt inte om att kunna välja.Tänk er den familj som har ett barn i en skola därbarnet mobbas och far illa eller där det över huvudtaget inte fungerar, vilken vardagsfrihet för den fa-miljen att kunna säga: , vi har sett att det här intefungerar. Vi har visserligen inga pengar. Vi är ingarika människor. Men i är det så att vi har enmångfald, solidariskt finansierad, som gör att du kanvälja. Du kan byta skola om du vill. Tänkvilken frihet för den föräldern att kunna säga det tillsitt barn!Men de beslut som har fattats i det se-naste året har ju handlat om att beskära och försvåraför friskolorna.Tänk er den kvinna som går till en läkare ochtycker att den här personen vill hon över huvud tagetinte komma i närheten av längre. Sådant händer ju.Vilken vardagsfrihet det skulle vara för en människamed vanlig inkomst att då kunna säga: Jag går inte ditmer. Nästa gång går jag tvärs över gatan till en läkaresom är privat.När det gäller den feministiska debatten håller jagmed om att det handlar om struktu-rer och underordning och att detta måste åtgärdasinnan vi kan nå en rättvisa mellan män och kvinnorpå alla politikens områden. Men förs ju av majo-riteten en politik som gör att kvinnor inte ska kunnavälja arbetsgivare, därför att de flesta kvinnor jobbar ioffentlig sektor och där ska vi inte ha olika former avföretag. Där ska vi bara ha det offentliga, det offentli-ga som faktiskt har sett till att kvinnors löner är lägre.Det är där som statistiken dras ned. Det är där deflesta långtidssjukskrivningarna finns, och det är imångt och mycket dessa arbetsplatser som låserkvinnor i yrkeslivet. Ska inte också kvinnor kunnavälja?Anf. 74 () replik:Fru talman! Låt mig först säga att jag vänder migväldigt mycket mot idén om att vi ska reducera livetoch våra viktiga livsval till en fråga om att vi bara ärkonsumenter i alla lägen. Det är på något sätt attreducera samhället till någon sorts köpgalleria där viska gå omkring och plocka åt oss det som vi tyckeratt vi har råd och lust med. Att göra livsval handlar juom större saker än så.Idén om att bara vi får fler arbetsgivare för kvin-nor så blir det bättre har ingen som helst grund. Detfinns ju väldigt många privata arbetsgivare i kvinno-dominerade yrken. Inte sjutton får dessa kvinnor detbättre där! Titta på dem inom handelns område somsitter i snabbköpet, snabbköpskassörskorna. De harmånga arbetsgivare att välja på där, och det är otroligtdåligt betalt. Det är en väldig stress och arbetsmiljönär under isen.Och det är ju inte så att de privata vårdentrepre-nörer som finns betalar jättemycket mer i lön ocherbjuder en fantastisk arbetsmiljö. Det ser lika illa utdär.När kvinnor arbetar betalas inte lönen utifrån detarbete som utförs utan utifrån det faktum att det ärkvinnor som utför det. Vi har kvinnolöner och kvin-noarbetsplatser både inom den offentliga sektorn ochinom den privata sektorn.Det handlar om värderingar. Det handlar ommänniskovärde. Det handlar om mänskliga rättighe-ter. Det handlar inte om valfrihet som konsument.Anf. 75 () replik:Fru talman! Jag tror - nej, jag är jättesäker på attalldeles vanliga tjejer, mammor, systrar och kvinnoröver huvud taget faktiskt vill kunna välja själva, oav-sett vad de har för tjocklek på plånboken. De villkunna välja skola för sina barn - absolut vill de det!De vill kunna välja läkare för sig själva, sina föräldraroch sina barn - absolut vill de det! Men jag tror ocksåatt de vill ha en solidaritet i den gemensamma finan-sieringen och tryggheten i att detta val inte avgörs avplånbokens tjocklek, och det är viktigt att säga i dethär sammanhanget.Det är, tycker jag, lite lågt att säga att det handlarom konsumism när föräldrar kanske är bekymradeöver barnen i skolan och vill kunna göra det här valet.Sedan finns det ett annat val och en annan fråga iden majoritetspolitik som förs, förutom detta attkvinnor faktiskt också vill välja sin arbetsplats. Det ären sak som jag möjligen tror att alla vi kvinnor i denhär kammaren tillsammans kan göra något åt. Dethandlar om asylpolitiken och . Idagens läge har vi en asylpolitik som i praktikensköts på det viset att unga flickor, , inte fårstanna i utan skickas till länder där de kom-mer att möta könsstympning och andra former avbåde fysiskt och psykiskt förtryck.Det är något som vi kan hjälpas åt att ändra, försituationen för de här unga tjejerna är skandalös iSverige . Vi tar inte, varken män eller kvinnor,vårt ansvar för deras situation. De är dessutom attbetrakta som barn - barn som finns i och somvi har ett gemensamt ansvar för.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag ska vara väldigt kort. Jag ska spa-ra mig till . Han står i startgroparna,ser jag. I den sista frågan är vi helt överens, gäller valfrihet inom vård och omsorg är detbedrägligt att det är konsumismens mönster som harkommit in på det område som handlar om människorsväl och ve, om behovet av vård och omsorg. Vi skulleinte ha samma mallar där, det är det jag menar. Ochdet är en chimär att tro att det skulle förändra synenpå kvinnors arbete. Det är en chimär att tro att detskulle innebära en uppvärdering, en uppgradering avvärdet av kvinnors arbete.Anf. 77 () replik:Fru talman! talar engagerat omkvinnors situation, men frågorna till henne gäller juvad de kvinnor som förde till mak-ten har fått ut av det. har de långa sjuk-skrivningarna bland kvinnor tredubblats. Köernagällande typiska kvinnosjukdomar har i de landstingdär är med och styr förlängts. Änkornaväntar fortfarande på sina indragna änkepensioner.Kvinnovåldet ökar.Gudrun fick sina röster tack vare att hongör en riktig diagnos. Men hon levererar inte, för honhar fel recept. Hennes recept går ut på att staten skabestämma mer. Men när man sitter ned med kvinnorsom har drabbats av utbrändhet i offentliga sektornoch hör dem berätta är det just detta att andra ständigtska bestämma över dem som har lett fram till den härsituationen. De kläms av krav från olika håll. Derasmän vill bestämma över dem. Deras barn vill be-stämma, deras arbetsgivare vill bestämma, derasgamla föräldrar vill bestämma.Nu kommer också med nyapekpinnar. Det är fult att jobba mer än sex timmar.Det är fult att jobba privat. Det är fult att köpa privatastädtjänster. Det är just den typen av pekpinnar somdessa kvinnor är så förtvivlat trötta på, och det är justdet faktum att recept är mer maktåt staten och mindre makt åt kvinnorna som gör att dehär problemen har fortsatt att växa. måste leverera.Vad har gjort för kvinnor?Anf. 78 () replik:Fru talman! säger att jag sittervid makten. Det gör jag ju inte riktigt ännu, men detkanske blir så.Jag tycker att vi har levererat en del. Vi har fram-för allt i samarbete med Socialdemokraterna ochMiljöpartiet levererat en bättre jämställdhetslag. Denär inte tillräcklig. Det har ju visat sig i de mål som harvarit uppe ganska . Det visade sig i det sombrukar kallas barnmorskemålet, och senast var detsocialkonsulenter det gällde. Det är ett problem att departer som bestämmer om diskriminerande lönerockså ska sitta och döma i sådana frågor. Det reserfrågan om sammansättningen av Arbetsdomstolen. Sådet är inte ett färdigt kapitel, men vi har kommit enbit på väg.Vi har fått gehör för en del av de krav som vi harhaft på en ökad resurstilldelning till den offentligasektorn, vilket i mer vardagligt språk betyder merpengar till kommuner och landsting. Den utgiftspos-ten har faktiskt vuxit för blygsamt, för lite, tycker vi.Men vi har gott hopp om att få den att växa också iframtiden. Detta är helt nödvändigt om vi ska kunnabetala anständiga löner och ha anständiga arbetsvill-kor och arbetsmiljöer för alla kvinnor som arbetarinom vård och omsorg oavsett om det är privat elleroffentligt. Det är ju skattepengar.Vi har sagt att vi ska höja lönerna - en tusenlapp imånaden till att börja med - för alla som jobbar inomoffentlig sektor. De flesta av dessa är kvinnor. Vikommer aldrig att få folk om vi inte kan uppträdasom anständiga arbetsgivare.Vi är alltså på väg inom det området också. Vi harfått en bra diskussion om nödvändigheten, vikten ochvärdet av en arbetstidsförkortning. Hade vi inte drivitfrågan hade vi aldrig baxat den så långt att vi nu i trepolitiska partier och samtliga fackliga centralorgani-sationer är överens om att vi ska ha en arbetstidsför-kortning. Vi ska använda lagstiftningen så att det blirrättvist. Det vi inte är riktigt överens om är takten. Vivill gå lite fortare fram. Det visar att det är högstrimligt och nödvändigt att resa sådana här krav.Anf. 79 () replik:Fru talman! Men problemen ute i verksamhetenväxer ju. började med att vara tvek-sam om huruvida hon sitter vid makten eller inte, menvi vet ju alla att är en del av regerings-underlaget. Smit inte från det ansvaret! Det är jupinsamt med makthavare som inte vågar stå upp ochta ansvar.Jag erkänner att de partier som har drivit sextim-marsdagen har haft ett visst folkligt stödför det kravet. Det vet alla vi som reser runt och träf-far människor. Det är så enkelt att känna att nu röstarjag på så får jag gå hem vid efter-middagskaffet. Jag får per dag. Detlåter ju jättebra. Men när man nu sitter med männi-skor och verkligen diskuterar det här ute i verklighe-ten inser fler och fler att det just är den typen av cent-ralstyrning som är själva roten till det onda.Nu talar man mer och mer om problemet medofrivillig deltid, och denna består till stor del av attkvinnor i offentlig sektor fått gå ned till sex timmarfast de vill jobba mer. Det märkliga är att GudrunSchyman stöder kravet på att vi ska lösa problemetmed ofrivillig deltid. Men måste juförstå att många uppfattar det som oerhört komiskt attni vill tvinga folk att jobba och ändåstöder dem som vill jobba mer än sex timmar.Nej, det här är ett exempel på att det är ett gam-maldags tänkande att det är vi som ska bestämma förandra människor hur de ska jobba, hur mycket de skajobba och när de ska jobba. Ett modernt synsätt påkvinnofrågor är att stärka kvinnor, female empower-ment säger man på engelska. Det är det som är kärnani den liberala feminismen. Men lämnar kvinnor i sticket.Anf. 80 () replik:Fru talman! , den ofrivilliga deltidsom drabbar väldigt många kvinnor ska vi naturligt-vis komma till rätta med - med lagstiftning tycker vit.o.m. ska vara heltid. är den åtta tim-mar. kan den bli . Det finnsingen motsättning i detta. Problemet är att det är så fåsom vill komma till rätta med deltiden på det viset.Problemen växer i samhället, visst är det så, LarsLeijonborg. Vi får naturligtvis inte igenom allt som vivill. Jag är inte heller säker på att vi skulle ha lös-ningen på alla problem i samhället. Jag tror att vibehöver vara många som samarbetar omkring detta.Jag undandrar mig inte makt. Vi sitter inte i rege-ringen, men vi samarbetar med regeringen och medMiljöpartiet för att vi tycker att vi får en konstruktivlösning på problemen så långt det går. Det är en posi-tion som är bättre än att inte ha något att säga till omalls.Vi har naturligtvis ambitionen att få mer att sägatill om. Jag kan väl inte räkna med någon hjälp frånLars på den sidan, men jag tror att det ärviktigt att inte undandra sig ansvar utan att faktisktstå upp för det som vi gör och att också stå upp ochsäga: Längre än så här kommer vi inte.Att kvinnorna skulle ha något att hämta hos Folk-partiet det betvivlar jag. Jag tycker att har lämnat det som var Folkpartietslinje, att se att feminismen också innebär konkretapolitiska lösningar.Anf. 81 ():Fru talman! Statsministern använde i sitt inled-ningsanförande uttrycket omo-derna familjepolitik. Jag undrar, , omdet inte är klokt att fråga föräldrarna vad de självatycker och önskar. Det kan väl ändå inte tycka vara omodernt? Eller är det så? Hur vill föräldrarna ha det? Det är justden familjepolitiken, den barnomsorgen, som föräld-rarna vill ha som vi vill leverera, som det sades här.Jag möter ständigt unga föräldrar som vill varahemma lite längre än vad föräldraförsäkringen möj-liggör eller som vill korta sin arbetstid för att få mertid med sina barn. Är de omoderna, ?Ja, enligt vad tycker är de det. Jagtycker att det är ganska brutalt att kalla människor föromoderna för att de har den inställningen. Valfrihetskulle då alltså vara något omodernt.Nu stöttar ni de ekonomiskt bäst ställda med hjälpav maxtaxan, och skäms inte för det, för det är ju så.De som har det ekonomiskt bra kommermed er maxtaxa att få det ännu bättre. Föräldrarna skaut i arbetslivet, men det är ju inte precis familjepoli-tik. Det är ju arbetsmarknadspolitik.För påstod ipressen att han helst skulle se att småbarnsföräldrarkunde vara hemma . Då intervjuades jag ien radiosändning. Man frågade om nuhade tagit över vårt program. Jag sade att jag intetrodde att menade vad han sade. Ochdet var väl rätt. Det var väl en riktig tolkning när jagsade att inte menar vad han säger.Jag hoppas att det inte uppfattas som statsminis-termanér att dricka vatten här.Det föds för få barn, sade . Det ärvi överens om. Det kanske beror på att föräldrarnainte har kommit underfund med regeringens fantas-tiskt moderna familjepolitik.Göran , bestäm nu hur ni ska ha det. Ärvalfrihet omodernt eller inte?Sedan talade en hel del om att detnu handlar om inrikespolitiken, och det är alldelesrätt. Mycket skylls ju på EU. Men det finns ju oerhörtmycket som regeringen måste ta itu med själv. Jagska ta upp några sådana exempel.Regeringen tvingar nu hedervärdamedborgare att lämna sitt boende för att regeringenPersson höjer fastighetsskatten och håller sig med enorimlig förmögenhetsskatt.Jag respekterar till fullo att vi här i kammaren harolika uppfattningar om skattenivåer hit och dit, bi-dragsnivåer, betygssystem och vad det nu kan vara.Men att driva människor från gård och grund, det kanjag inte fatta att något politiskt parti eller någon endariksdagsledamot ställer upp på.Det handlar om människor som betalat skatt i en-lighet med de skatteskalor som bestämts här i riksda-gen och som skött sina lån, sparat och gnetat och somofta avstått från allsköns konsumtion för att klara avsitt boende, som flyttade och tog jobb där jobb fanns.Hur kan få frid i själen och sova gottom natten när han vet - för det gör han väl - att pen-sionärer och andra nu måste sälja och flytta? Jagförstår inte hur ni tänker, om ni inom socialdemokra-tin har tappat kontakten med verkligheten. Om GöranPersson inte mött pensionärer och andra som numåste sälja och lämna sitt boende, så är vi många härsom kan hjälpa till att ordna besök ute i verkligheten.Det verkar som om regeringen håller sig med nå-got slags kungsörnsperspektiv - seglar högt ovanförenskilda människors problem och förtvivlan. Då ärdet bara att komma med uppmaningen: Dyk ned iverkligheten, talman! Jag ska ta upp en annan inrikespoli-tisk fråga som måste ta itu med.Den 28 maj skrev två regionchefer för iDN. Rubriken på artikeln var Skammens gräns nåddför vägar i norr. De skriver bl.a.:Norrlands vägar är i uselt skick. handlar detom den lilla människans möjlighet att leva och verkai norr.Distriktssköterskorna kräver fyrhjulsdrivna bilar,postgången äventyras, länstrafiken hotar med att drain busslinjer. Många människor är allvarligt oroade,ja t.o.m. förtvivlade.Så skulle åtskilliga kunna formulera sig när detblir tal om vägstandard i . Men det är ju iNorrbotten som förtrogne, in-frastrukturminister , är ordförandeför partidistriktet. har regeringenPersson utlovat en infrastrukturproposition. Jag kanförstå att det inte är enkelt att stötta sig på partier somfår något slags politisk kramp när de hör ordet vägoch som inbillar sig att vi kan dra järnvägar kors ochtvärs genom glesbygder. Men regeringenPersson ska väl inte låta sig styras av vänsterpartistiskoch miljöpartistisk rädsla.Fru talman! Det är inte näringsministern som skaschavottera när vägar rasar ihop och stängs av. Det ärregeringschefen som har ansvaret. IGöran regeringsförklaring, alltså det pro-gram som ska gälla för just den verksamhetsperiodsom vi nu är i färd med att avsluta, står det:"Hela ska leva. Vägar och järnvägar skarustas upp över hela landet. Nyinvesteringar ska gö-ras. Ett sammanhållet program för en moderniseringav den svenska infrastrukturen utarbetas och förank-ras bland såväl regionala som lokala intressenter. Enmodern och framtidsinriktad regionalpolitik presente-ras. "Men det har ju inte skett någon upprustning. Dethar skett en nedrustning.Fru talman! Vems fel är detta om inte ?Och så skolan, . Det går ju inte attskylla skolkrisen på någon annan, utan regeringenmåste här ta sitt ansvar.En fransk utbildningsminister har yttrat:Ett land som sänker halten på sin undervisningbegår självmord.Det är oerhört starka ord, men det är angeläget attGöran tar den typen av larmande uttryck tillsig.De viktigaste åren i ett barns liv är de första åren.Därom borde vi alla vara rörande överens och är detkanske också. Regeringen har visat sig varatondöv när det gäller att lyssna på föräldrar, vilket jagtidigare var inne på här. Jag skulle vilja se vilka stats-råd eller riksdagsledamöter som vill resa sig och påståatt hon eller han vet bättre än föräldrar själva vilkentyp av barnomsorg som är bäst för det enskilda bar-net.De första sex åren i en människas liv spelar enofantligt stor roll. Då grundläggs trygghet, då skapasrespekt för medmänniskors integritet, då lär barnet sigvad solidaritet är, då tränas barnet att känna empatioch i att skilja på vad som är rätt och orätt, sant ochosant.Vi föräldrar är otillräckliga, vi kommer till korta.Men regeringen kommer aldrig - ochjag upprepar ordet aldrig - att kunna ersätta hemmensoch föräldrarnas roll.