prot · GO0997 · 2001-04-20 00:00:00 — Det har hållits åtta förhand-lingsrundor. Vi hoppas verkligen att man lyckas enasom agendan så att det kan bli ett möte i i no-vember. Men det är inte för skull och det ärinte för EU:s skull. Vi vet nämligen att im-porterar av vad som konsumeras. En nyfrihandelsrunda ska vara till gagn för alla 140 med-lemsländer - främst för att öka förutsättningarna förutveckling i de fattigare länderna.Anf. 5 () replik:Herr talman! Jag har en fråga som berör det somjag tog upp i mitt huvudanförande om ochfallet med läkemedelsindustrin som stämde den syd-afrikanska staten.Det handlar konkret om att vill importe-ra billiga aidsmediciner från ett indiskt företag, ,som producerar dem billigare än vad de stora jättarnagör. Att detta indiska företag kan göra det beror påden indiska lagstiftningen kring läkemedel, som manhar . Enligt den lagstiftningen kan manbara patentera processer, men inte produkter. Detinnebär att man genom att skapa andra processer kanfå fram genetiskt lika mediciner. Det har varit enmycket medveten policy av , som på det sättethar kunnat tillhandahålla billiga mediciner till sinegen befolkning men också för export - helt legalt.Detta är legalt ända fram , när WTO:spatentlagstiftning ska börja gälla i Indien.Därför vill jag fråga: Vad händer då, ? Kommer den indiska tillverkningen av billigamediciner för fattiga människor att upphöra? Vadkommer att hända kring nya mediciner och nya sjuk-domar? Är det möjligt att fortsätta som företagetCipla gör? Om inte - vad vill göra åtdet?Anf. 6 () replik:Herr talman! Det som tar upp är myck-et viktigt. Vi måste alla hjälpas åt att se till så att desom behöver läkemedel kan få läkemedel. Det skainte vara priset som avgör att man fortsätter att lida avolika sjukdomar.Jag håller med om den kritik som har riktats ochblivit tydlig just i Sydafrikafallet. Det visade sig därhur viktigt det är att opinionen och konsumenterna ärmed och talar om vad de tycker och tänker. Man kanju också på så sätt påverka.Jag är inte expert på alla detaljer i TRIPS-avtaletoch inte heller i den indiska lagstiftningen. Jag kanbara konstatera att detta har visat att TRIPS-avtaletkanske inte är fulländat i alla detaljer. Jag vill ocksåpåminna om att man är rörande överens om att manska ha en check-up, som uttryckte det.Man ska alltså vara öppen för förändringarså att regelverket blir så bra som möjligt. Jag hoppasatt detta ska leda till att man tar tag i den här fråganockså.Anf. 7 () replik:Herr talman! Jag är glad över att vi är överens omdet betydelsefulla i att de stora läkemedelsföretagen beslutade att lägga ned rättegångsfallet mot densydafrikanska staten.Men problemet kvarstår. Eftersom TRIPS-avtaletkommer att träda i kraft successivt så kommer ocksåWTO:s patentlagstiftning att börja gälla i länder som producerar billiga läkemedel till fattiga männi-skor. Den rimliga slutsatsen av borde vara att stödja reservation 4, därdessa förhållanden tas upp och där man menar att detär oerhört viktigt att inte får dessakonsekvenser.Anf. 8 () replik:Herr talman! Vi är överens i grundsynen, men vikanske inte är riktigt överens om metoden att få tillstånd en förändring inför framtiden.Jag hoppas att handelsministern, som är här ochlyssnar, och som är den person som representerar detparti som har mest att säga till om i den här fråganoch kan påverka mest i de här sammanhangen, tarmed sig våra ståndpunkter. Han, precis som alla par-tier i , håller säkert med om att detta medläkemedel är en viktig fråga.Anf. 9 ():Herr talman! Jag är glad över att vi har en storenighet i den svenska om vikten av frihan-del och om behovet av stor öppenhet. Jag tror att detär grundläggande för välfärdsutvecklingen i mångaländer. Genom handel möts människor och idéer.Kunskaper sprids snabbt. Det stimulerar den ekono-miska, politiska, kulturella och vetenskapliga utveck-lingen.Handel bygger ju på frivilliga överenskommelseroch förtroendefullt samarbete. Till skillnad från krigsom bygger på att erövra byten bygger handel på attåstadkomma utbyte. Mycket av demokrati, humanitet,tolerans och fredligt umgänge människor emellan kansägas vara frukter av internationell handel. Handelnmedverkar också till att skapa ömsesidiga beroendenoch ökad integration mellan världens länder. Listanpå fördelar med internationell öppen och fri handelkan göras lång. Så är det när handeln fungerar bra.Det gör den kanske inte alltid.Ändå hindras handeln av en rad tullar och regler,och främst är det i-länderna som inte släpper in produkter, t.ex. livsmedel och textilvaror.Det är de enda exportprodukter som de har, och de ärgrunden för deras utveckling.Handelspolitiken är i högsta grad en politik somsker på ojämlika villkor och som har skett på mycketojämlika villkor. Förändringarna går sakta, och det äri-världen som dikterar villkoren. De rika ländernakräver att de fattiga ska avveckla sina skyddstullaroch öppna sina marknader för import, men de är intelika villiga att göra samma sak för egen del. För Sve-rige som frihandelsnation, som stor biståndsgivareoch som allmänt solidarisk med tredje världens länderär stödet till de fattiga länderna för just handel en avde absolut viktigaste frågorna. Jag vet att vi är ganskaöverens om det.Det är mycket komplexa frågor som kräver myck-et av analys och kunskaper och en stor öppenhet föru-ländernas önskningar. Ofta är det frivilligorganisa-tionerna som har analyserat, jobbat väldigt mycketoch gått in i de här frågorna. De har varit väckar-klockor när det gäller att inse att någonting är pågång. Det kan ha varit någonting som vi har trott varitbra men som sedan visat sig inte vara riktigt så braför som man trodde från början.Eftersom det har varit på det sättet finns det misstänksamhet från sida. Det är intealls underligt. Den yttrar sig t.ex. så att flera u-länderinte vill att den kommande WTO-rundan ska handlaom några nya områden, vilket EU vill föra in. De villatt tidigare överenskommelser ska implementerasförst. Det gäller t.ex. en sänkning av textiltullar ochen översyn av patentregelverket innan man går vida-re. EU tycker att detta endast ska ske inom en nyallomfattande runda. Implementeringsfrågorna tasständigt upp av många , men de får ingenrespons alls. Jag tycker att det är beklagligt för detvisar på den starkares övermakt.Det är över huvud taget nödvändigt att skapa för-troende mellan nord och syd när det gäller handels-frågor. Vi minns trögheten att i EU få igenom det häravtalet med de 48 MU-länderna, dvs. de minst ut-vecklade länderna. De viktigaste produkterna fick julånga övergångsperioder. tror flera attEU kommer att använda om MU-länderna, som ska vara i , till att pressadem till att gå med på den här nya WTO-rundan pånords villkor. De känner en sådan tveksamhet. Jagkan förstå det också.Jag kan ta något exempel där ändratståndpunkt på grund av frivilligorganisationernaspåtryckningar och arbete. Det gäller t.ex. MAI-avtaletom investeringar. Det var mycket ensidigt, menmånga i trodde att det var ganska bra. Detblev avbrutet, och man insåg att det faktiskt var gans-ka ensidigt till i-ländernas och de stora företagensfördel.I debatten har patentavtalet TRIPS varit uppe.TRIPS står för Trade-Related Aspects of IntellectualProperty Rights. Det berör immaterialrättens område.Där finns ett liknade förhållande. Här skulle tvingas ta fram regelverk mycket snabbt föratt klara patentlagstiftningen. Det var helt omöjligtför dem. TRIPS har orsakat en mycket stor debatt,och jag är glad att insett vikten av att får tid på sig, att man tar hänsyn till derasönskemål och att man också stöder dem i arbetet medimplementering. Jag tycker att det fortfarande finnsen rad frågetecken och osäkerheter om hur dettakommer att fungera och vad det egentligen kommeratt innebära. Jag var inte med vid behandlingen av dethär betänkandet som skedde i näringsutskottet - självsitter jag i utrikesutskottet - men jag har läst detta ochkänner starkt för reservation nr 4. Jag kommer alltsåatt rösta för den vid voteringen. Jag känner också tveksamhet inför frågan om patent på liv.Vi har också den aktuella debatten om läkemedlensom fördes av . Jag delar hans oro när detgäller vad som kan komma att hända närWTO:s patentlagstiftning börjar gälla. Då kommertroligen att tvingas införa strikta produktpatentsom kommer att gälla . Hur går det då med debilliga läkemedlen? Jag skulle vilja att det och berättar hur han ser på den härfrågan. Jag tycker att tillgången till mediciner är enoerhört viktig fråga mellan nord och syd. Vi vet attpengarna till medicinsk forskning satsas i de rikaländerna. Det satsas också till mycket stor del påvälfärdssjukdomar som vi i den rika världen har. Detsatsas inte så mycket pengar på de fattiga människor-nas sjukdomar. Att de fattiga människorna i syd inteska få tillgång till de mediciner som finns är fullstän-digt oacceptabelt. Vi ska försöka att utjämna skillna-derna i stället för att förstärka dem.Jag studsade också till för en liten formulering ibetänkandet på s. 16. Jag har inte någon annan upp-fattning där, men jag vill ändå kommentera det. Detgäller exportsubventioner och skillnaden i hållningmellan olika . Där framhålls det att u-länder,t.ex. i , uppskattar exportstödet eftersomvärldsmarknadspriserna på så vis sänks. På grund avdetta kan de importera livsmedel till ett något billiga-re pris. De är alltså livsmedelsimportörer.Jag studsar eftersom det visar vilken skandalöstdålig jordbrukspolitik och livsmedelsproduktion manhar i de flesta av länder. Det skulle man intealls behöva. Man har egentligen goda förutsättningaratt producera sin egen mat, men man har en så dåligpolitik. Man har ofta också exportavgifter så att deegna bönderna inte kan exportera. Man har ocksåtullmurar mellan sig osv. I många länder får de egnabönderna inte mer än halva världsmarknadspriset försina produkter. Det gör att jordbruket inte kan existe-ra. Det slås ut, och sedan importerar man i stället matfrån EU med exportstöd. Det är fullständigt sanslöstegentligen.Där har vi en stor uppgift att arbeta för att det bliren öppnare handel också mellan de fattiga länderna.Vi ska naturligtvis arbeta för att EU öppnar sina grän-ser mot de fattiga länderna, men vi ska också arbetaför att man öppnar sig mellan länderna. I vårt bi-ståndsarbete måste vi arbeta för att man får en vetti-gare jordbrukspolitik så att man blir nettosjälvförsör-jande med mat. Jag tycker att det är en väldigt viktigfråga. Det är minst 800 miljoner människor i världen som svälter. Det gör man egentligen helt i onö-dan. Det är ett av de största hindren för utveckling.Man kan säga att inget välstånd kan någonsin byggaspå tom mage. Man måste faktiskt kunna producerasin egen mat och ha tillgång till mat.Det var en liten parentes och en kommentar tillden skrivningen. Jag har ingen annan uppfattning. Jagär glad över det här betänkandet som jag tycker ärväldigt bra i många stycken. Man har jobbat väldigtbra. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet menockså bifall till reservation nr 4.Anf. 10 ():Herr talman! Låt mig börja med att konstatera attdet i dessa frågor finns en betydande samsyn i ut-skottet, vilket gläder mig som liberal och frihandel-svän extra mycket. Det är också trevligt att kunnanotera att handelsminister deltar idebatten. Och inte nog med att han är här - han sägerdessutom ibland kloka saker.De internationella kontakterna och handelsförbin-delserna har varit, och är, en förutsättning för tillväxti den svenska ekonomin och för den höjning av lev-nadsstandard och välfärd som skett under hela indust-rialiseringen av vårt land. har som en litenöppen ekonomi med ett stort internationellt beroendeett starkt intresse av att handelsförbindelser och andrainternationella utbyten kan ske så obehindrat sommöjligt, men inom ramen för ett fungerandesystem av rättsregler och överenskommelser.Därför är från svensk synpunkt fortsatta förhand-lingar inom WTO om ytterligare liberaliseringar avhandeln och förbättringar av de internationella spel-reglerna mycket angelägna. Det är ingen slump attfrivilliga överenskommelser som syftar till förbätt-ringar kallas just för liberaliseringar. Även länder ochregimer som på intet sätt kan kallas för liberala insermånga gånger i praktiken att förändringar i liberalise-rande riktning gynnar också den egna nationen. Sam-tidigt skapar även liberaliseringar inom handelnsområde på lång sikt ett tryck på demokratiseringar iauktoritära och odemokratiska länder.Liberaliseringen av världshandeln har varit enmotor för tillväxt i olika länder. Det är de länder somvarit öppna mot omvärlden som har lyckats bäst, sett iett längre perspektiv. Det finns en oro, främst ii-länderna, för att konkurrens från låglöneländer skaslå ut företag och jobb i i-världen. Men erfarenheter-na från vår egen industrialiseringsprocess visar att vårökade öppenhet mot omvärlden lett till tillväxt ochökad sysselsättning, både i och i de ländersom vi har handlat med.Att försöka skydda sig mot omvärlden med tullaroch andra handelshinder kan verka tryggt på kort siktmen leder på bara till förstelning, sämrestandard och lägre sysselsättning. En liberal mark-nadsekonomi innebär öppenhet och snabb spridningav information. Arbetet för en öppnare handel måstedärför fortsätta, både för ekonomins och för demo-kratins skull.Herr talman! Ett annat viktigt område är an-tidumpningsreglerna. Dessa används i praktiken oftasom handelshinder. bör i förhandlingarnaeftersträva att möjligheterna att åberopa antidump-ningsklausuler begränsas. Internationell handel, miljöoch arbetsvillkor är ett mycket kontroversiellt områ-de. Många fruktar att de krav på förbättradearbetsvillkor som ställs av i-länder i själva verket ären form av protektionism - ibland befogade farhågor.Det är berättigat att fråga om inte skaha möjligheten att arbeta sig upp ur fattigdom påsamma sätt som de nuvarande i-länderna gjorde undersin industrialiseringsprocess - precis som vi i Sveri-ge. har det visat sig att de krav som kon-sumenterna i i-världen ställer på de produkter sombjuds ut kan vara ett kraftfullt instrument för att viadessa företag driva fram bättre arbetsvillkor.Vidare finns det ett behov av att se över och för-bättra . Jag vill särskilt peka påvikten av att frågan om regelförenkling när det gällerhandelsprocedurerna drivs framåt. Ett sådant kravframfördes av oss i . bördärför prioritera denna fråga inom EU, som arbetaraktivt med att få in detta område i nästa förhandlings-runda.Behovet av översyn gäller också frågor om hurWTO ska bistå utvecklingsländer som har problemmed att uppfylla WTO-reglerna. Inte minst viktigt ärdet att förbättra tvistlösningsmekanismen, som uppvi-sat påtagliga svagheter under det s.k. banankriget. Detnuvarande regelsystemet ger upphov till risker förökad protektionism på grund av att länder ensidigtvidtar straffåtgärder. Reglerna måste därför skärpasså att långdragna processer förhindras i framtiden.Herr talman! beslutade all-männa rådet att avskaffa tullar och kvoter för allavaror utom vapen för de 49 fattigaste länderna i värl-den. För den stora mängden varor inträdde tullfrihe-ten , medan socker, ris och ba-naner kommer att åtnjuta tullfrihet först efter en över-gångsperiod. För bananer reduceras tullsatsen årligenmed fram . För ris och socker skatullfriheten vara helt införd under år 2009.Det är glädjande, herr talman, att de fattigasteländerna kommer att få fullständig tullfrihet i förhål-lande till EU-länderna - om än något sent. I en rap-port från slås det fast att EU:shandelshinder på jordbruksområdet innebär myckethögre kostnader för jordbruksbefolkningen i men också för konsumenter och skattebeta-lare i länder som tillämpar höga stödnivåer.Jag vill understryka att det nu uppnådda resultatetbör ses endast som ett etappresultat, vilket måsteföljas av ytterligare liberaliseringar av världshandeln.En fri handel är en motor för tillväxt i alla länder meninnebär särskilt för de fattigare länderna en möjlighetatt förändra den egna positionen.Vissa utvecklingsländers avvaktande hållning ny WTO-runda har visat att gemenskapen på olikasätt måste skapa förtroende och ta mera hänsyn tillutvecklingsländernas krav och behov. Genom beslutethar EU ändå visat en god vilja gentemot de här län-derna, vilket är en viktig signal inför kommandeWTO-förhandlingar. Eftersom utvecklingsländerna äri majoritet inom WTO bör stor hänsyn kunna tas tillderas intressen.När det gäller frågan om ett regelverk för investe-ringar i andra länder var det och övriga EU-länders mål vid förhandlingarna i att dettaskulle bli föremål för förhandlingar. Som vi vet leddeministermötet i inte till något resultat. Jag villpassa på att framhålla att det från svensk utgångs-punkt är önskvärt med regler som stimulerar till öpp-nare marknader och minskade risker för investerareatt utsättas för diskriminerande och godtycklig be-handling. Vidare är det viktigt att förhandlingarnasker under öppenhet och att hänsyn tas till utveck-lingsländernas behov.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till ut-skottets förslag i betänkandet.Anf. 11 Statsrådet ():Herr talman! Det är kanske inte så vanligt att efteren timmes debatt här i kammaren komma in i debat-ten och tala om hur fint det var att höra på tidigaretalare från olika partier med en varierande grad avoppositionell grundinställning. ska jag ändå tamig den friheten.Vad jag hört under den timme som jag har suttithär och lyssnat på debatten gör mig faktiskt rätt glad,och t.o.m. lite stolt - skulle jag vilja säga - över attvara svensk handelsminister. Det säger jag inte minstmot bakgrund av de snart som gått medSverige som ordförande i och då jag har lett ar-betet bland handelsministrarna.Den breda samsyn kring grundläggande synsätt ihandelspolitiken som finns i den svenska ärfaktiskt unik. Detta är en oerhörd styrka för iEU och i övrigt internationellt - en styrka för helaSverige.Vad jag hört stärker mig i uppfattningen att han-delspolitiken nu har en ännu viktigare roll än tidigare.Vi har nya möjligheter men vi har också svåra, ochdelvis även nya, utmaningar. Utrikeshandeln är encentral drivkraft i globaliseringen. Det gäller i vårteget land, i EU och, naturligtvis, i världen, globalt.Handelns betydelse för tillväxt och välstånd i vårtland är helt oomtvistad. Inom EU står det också klartatt ökad handel är en nödvändig drivkraft för denmodernisering som EU:s ledare beslutade om för ettår sedan på toppmötet i . Unionen ska ju blivärldens mest dynamiska och konkurrenskraftigakunskapsbaserade ekonomi för arbete och välfärd.Även på global politisk nivå är insikten om han-delns möjligheter viktig. Det övergripande målet, såsom det har formulerats av FN - att halvera andelenfattiga i världen - kan bara nås med enökad öppen och rättvis handel. För mig och för deallra flesta är det därför självklart att vi behöver mer,inte mindre, handel.Problemet är att för få länder deltar i världs-handeln, inte för många. Det är för lite öppenhet, förlite reglerad handel, inte för mycket. Stora delar avvärldshandeln är allt annat än fri.Detta är en otillfredsställande situation som vimåste förändra därför att den hindrar utveckling. Ochdärför menar jag att det behövs en ny förhandlings-runda inom ramen för Världshandelsorganisationenså snart som möjligt. Detta är det viktigaste instru-ment vi har för att åstadkomma möjligheter inte minstför utvecklingsländerna. 800 miljoner människor ivärlden svälter. Det är oacceptabelt. Vi kan inte intaen attityd av förnöjsamhet och tvekan. Det räcker inteatt blicka tillbaka och beklaga det otillräckliga.Mot bakgrunden av att jag har detta synsätt blirMiljöpartiets attityd, att vi har mer att vinna på attvänta och hoppas att status quo består än att otåligtgripa oss an denna viktiga uppgift, för mig svår attsmälta.Jag är den första att erkänna att Världshandelsor-ganisationen inte är perfekt, men den är vad vi med-lemsländernas regeringar gör den till och har gjortden till. Det är riktigt att de stora aktörerna tidigareinte har tagit tillräcklig hänsyn till utvecklingsländer-nas intressen. Det råder inget tvivel om att de rikaländerna hade större inflytande än de fattiga i Urugu-ayrundan, precis som och andra har be-skrivit här. Så var det.Världen är fortfarande orättvis men, vill jag påstå,det finns ljuspunkter. Sedan WTO bildades harmedlemskapet breddats rejält. Två tredjedelar avmedlemsländerna är utvecklingsländer. Kinakommer att vara medlem, och Rysslandbedriver nu allt intensivare förhandlingar om med-lemskap. Det är viktigt både för de själva och för oss iomvärlden att dessa gigantiska länder omfattas av detsystem av lag och ordning och rättssäkerhet inomvärldshandeln som innebär. Det ärockså viktigt att de får möjlighet att sitta med vidbordet och påverka världshandelns framtida villkor,dem som vi ju fortsätter att precisera, bestämma ochvidareutveckla.Synen på handelns betydelse för utveckling hartagit viktiga steg framåt. Detta tillsammans med enökad internationell mobilisering för rättvis handel harstärkt utvecklingsländernas politiska position. Likavälbehövs det fortfarande ett fortsatt reformarbete, själv-klart, inte minst kraftfullt tekniskt stöd till utveck-lingsländerna. Vi behöver nya beslut om rättvisareregler och reformer där allas intressen tas till vara ochförutsättningarna görs mer likvärdiga. Jag är överty-gad om att en ny och bred förhandlingsrunda inomWTO är det mest effektiva instrument som vi har föratt åstadkomma större rättvisa. Det är möjligt att detgår att tänka ut andra och bättre instrument somskulle kunna finnas, men detta är för mig det mesteffektiva instrument som finns och som vi har till-gång till . Det är den viktiga och avgörande poäng-en för mig.Vi måste åtgärda rådande obalanser, och vi måsteundvika att nya uppstår. Därför är det inget alternativatt avstå från att starta en ny förhandlingsrunda i tronatt passivitet snabbare ska leda till förändring. Statusquo cementerar snarare ojämlikhet och orättvisor,vilket främst drabbar utvecklingsländerna. Utan enrunda kommer inte utvecklingsländerna att få någotalls. Vi må hysa förhoppningar om den bästa av värl-dar där de rika delar med sig till de fattiga, men verk-ligheten är tyvärr dystrare än så.I min roll som ordförande för har jag fått färska erfarenheter av vilken kraft sombehövs för att få det starka egenintresset att ge vikaom än för den allra bästa av gärningar. När vi tillträd-de vårt ordförandeskap tog vi genast tag i frågan att tabort alla handelshinder för de fattigaste länderna, ettbeslut som inte skulle ha någon omedelbar och om-välvande effekt på något enda medlemsland inomEU. Inte på något enda medlemsland skulle detta fåen så stark effekt att man skulle tala om någon sär-skild omvälvning. Men trots det visade sig motståndetså starkt att det länge såg ut att vara helt omöjligt attfatta något beslut alls om detta.Ett hårt arbete tillsammans med kommissionen,och i slutskedet faktiskt också med FN:s generalsek-reterare , gjorde dock att vi till slut lyck-ades få ett beslut som är unikt i sitt slag och manarandra länder till efterföljd, även om - det måste vimedge - det inte blev så ambitiöst som jag tror attalla här i kammaren är överens om att vi från svensksida gärna skulle ha sett. Men det blev ändå unikt ivärlden. En stor aktör på handelsarenan sätter endefinitiv slutpunkt för tullar och kvoter för varor frånde allra fattigaste länderna. Det har inte skett förut,och detta manar andra länder till efterföljd.FN:s generalsekreterare och andra le-dare som Världsbankschefen ,Valutafondschefen och senast kräver nu att andraländer snart och snabbt ska följa i EU:s spår. Det härär opinionsbildare som vi inte är vana vid att se upp-träda på detta enade och kraftfulla sätt för att driva påopinionen i andra länder att ge avkall på de kortsikti-ga egenintressen till förmån för den här typen avsolidaritetsåtgärder. Detta är kanske en dynamik somnu har startats av vårt beslut som kan göra att vi fårän större effekter på de allra fattigaste länderna ivärlden.Sverige driver aktivt på att EU självt ska fatta be-slut där så är möjligt utan någon runda, t.ex. på te-koområdet.