prot · GO0984 · 2001-03-22 00:00:00 — När vi påpekardetta får vi ofta svaret från majoritetspartierna, iförsta hand Socialdemokraterna, att det är en väldigtliten ökning från det ena året till det andra av andelenelever som misslyckas. Det är bara någon procent ochdet kan vara inom felmarginalen, heter det. Men omdet är en liten ökning var det också en liten ök-ning och en liten ökning , ochdå går utvecklingen åt fel håll.Det finns en hel del larmrapporter om elevernasbristande kunskaper som jag inte behöver gå in på närdet gäller procentsatser osv. Vi kan läsa att ettökat antal elever känner sig mobbade och kränkta iskolan, mest på högstadiet men också i gymnasie-skolan. Det är generaldirektör som skri-ver detta. Vi kan konstatera att det är stor frånvarofrån lektioner, framför allt i gymnasieskolan. Vi haren tickande bomb när det gäller behöriga lärare. Hurman än räknar kommer det att vara en mycket storbrist på lärare om några år.I år har vi det europeiska året för språk. Europarå-det och EU talar gemensamt om att slå vakt om deeuropeiska språken. Det kan ju vara intressant, efter-som just nu innehar ordförandeskapet inomEU. En målsättning som man har satt upp gemensamti är att alla ungdomar ska studera två främ-mande språk i skolan. Där håller på att tappamark. presenterade för några veckor sedanen rapport som visar att på de flesta nationella pro-grammen i gymnasieskolan läser man bara ett främ-mande språk, nämligen engelska. På de stora teoretis-ka programmen, det naturvetenskapliga och det sam-hällsvetenskapliga programmet, minskar studierna ifrämmande språk. Särskilt allvarligt är det när detgäller det tyska språket. hade slutbetyg ityska mot ett par dessförinnan.Skolverket skriver i sin rapport att minskningenav andelen elever som läser främmande språk är oro-ande eftersom kunskaper i främmande språk har storbetydelse för både individen och det svenska sam-hället. För att kunna studera och arbeta ute i ,skriver man vidare, räcker det inte med att kunna talaengelska.Detta säger jag som bakgrund till det motionsbe-tänkande om gymnasieskolan som vi nu diskuterar.Det pågår ju en utredning om gymnasieskolan, 2000. Den skulle ha varit klar i höst.Den fick dock tilläggsdirektiv , och nuär planen att den ska redovisa sitt slutbetänkandesenast nästa år.Man kan diskutera om vi över huvud taget skaprecisera olika ställningstaganden här i kammaren sålänge det pågår en utredning. Binder vi inte upp vårarepresentanter i utredningen om vi redan i det härbetänkandet talar om vad vi tycker i precis sammafrågor som behandlar? Jagmåste erkänna att jag redan har tagit ställning i denfrågan. Så snart jag läste tilläggsdirektiven, som gäl-ler ett nytt kärnämne i gymnasieskolan, ställde jag eninterpellation till skolministern. För några veckorsedan diskuterade vi här i kammaren nackdelarna ochfördelarna med ett nytt kärnämne av det slag som ärföreslaget. Jag behöver väl inte tala om vem som varmest positiv och vem som var mest negativ till detnya kärnämnet. För egen del tycker jag inte att jag pådet sättet har bundit upp den moderate representanteni alls. Detta om detta, fru tal-man!Det är genomgående kända frågor vi behandlar idetta betänkande. står i reservationerbakom sju olika yrkanden. Jag vill inledningsvis yrkabifall till reservation 1 under punkt 1.Vi hävdar med bestämdhet att gymnasiet ska varatill för alla. Då måste det vara mycket flexibelt. Vi vetatt det är en omöjlighet för många elever attklara godkända betyg i kärnämnena. Problemet är,som jag redan berört, att utvecklingen går åt fel håll.Som en följd av detta är det många som inte erhållerden högskolebehörighet som är målet fö r alla svens-ka gymnasister.Många skulle behöva en helt annan utbildning föratt lyckas och nå ett gott resultat. Jag tänker på vad enbra och modern lärlingsutbildning skulle betyda förtusentals ungdomar. Vi menar att lärlingsutbildningenska kunna drivas av en gymnasieskolamen också av en friskola, ett utbildningsföretag, enbranschorganisation eller någon annan institutioneller något annat företag.Vi tänker oss att de teoretiska ämnena i en lär-lingsutbildning ska vara matematik och svenska.Dessutom ska man ha karaktärsämnen som anknytertill den utbildning man går. Engelska behöver ocksåingå. Vi menar inte att all utbildning inom det härområdet ska ge högskolebehörighet. Lärlingens ut-bildning på arbetsplatsen kan regleras genom avtaloch han eller hon kan vara anställd eller vara elev.Man kan också växla mellan anställning och att varaelev.Vidare menar vi att utbildningen ska avslutas medett gesällprov.Att jag har varit så pass utförlig när det gäller attpresentera vårt förslag till lärlingsutbildning beror påatt jag har träffat på mångaföretag som efterlyser just en lärlingsutbildning. Jaghar också mött en och annan gymnasieelev som inteär så intresserad av gymnasiestudier som har sagt gärna skulle vilja ha en arbetsplatsförlagd ut-bildning i stället, en lärlingsutbildning. Särskilt deelever jag har träffat på det individuella programmethar kommit med det förslaget till mig. Vi har ett så-dant förslag i en reservation.Vi talar om att vi lever i ett kunskapssamhälle. Vihar översatt de engelska orden life-long learning tilllivslångt lärande. En del av detta kommer vi att dis-kutera när vi ska ta ställning till regering-ens proposition om vuxnas lärande.Det är viktigt att inte någon av de utbildningarsom ges utgör en återvändsgränd. Det är inte någonkatastrof för en enskild studerande om man inte nårde uppsatta målen i gymnasieskolan när man är ,särskilt om målen dessutom inte alls passar den ele-ven. Det finns alltid möjligheter att komma tillbakasenare i livet och skaffa sig den behörighet för t.ex.högre studier som man inte klarade av i tonåren. Detär viktigt att man har en skola som vänder sig till allaelever under en , så att man får denmöjligheten.Ett särskilt problem har uppstått genom att man påmånga håll upplever den treåriga gymnasieskolansom i praktiken fyraårig. Eftersom det inte är tillåtetatt genomgå en prövning för att höja sina betyg me-dan man är elev i gymnasieskolan har tusentals ung-domar valt att höja betygen under ett fjärde gymnasi-eår på komvux. Men det har faktiskt aldrig varit me-ningen att komvux ska användas som ett fjärde gym-nasieår. Därför bör återställaren återställastill vad som gällde under de borgerliga regeringsåren,nämligen att få möjlighet att höja sina betyg i denordinarie gymnasieskolan. Friskolor förbjöds ju intevid regeringsskiftet . Det har vi hört flera sägahär. Möjligheten att höja sina betyg i gymnasiet för-bjöds däremot 1994 och det är trist. Nästan alla jaghar mött delar vår uppfattning. Det gör också inspektörer.Fru talman! Jag nöjer mig med de här randan-märkningarna när det gäller våra reservationer ochvår inställning till gymnasieskolan. Vi återkommerförstås med mer utförliga synpunkter lite längre fram,framför allt när har lagt fram sittbetänkande.Jag står givetvis bakom alla moderata reservatio-ner, men jag nöjer mig som sagt med att yrka bifalltill reservation 1 under punkt 1.Anf. 175 ():Fru talman! Betänkandet som vi ska diskutera innehåller 105 olika yrkanden om just gymnasie-skolefrågor. Det är ett faktum som talar för att mycketbehöver ses över och förändras för att vi ska bli nöjdamed gymnasieskolan i meningen att den ska fylla denfunktion i samhället som den är avsedd att fylla. Ut-skottsmajoriteten föreslår avslag på flertalet yrkandenmed hänvisning till det pågående arbetet i och med tanke på den behandling sompropositionen Vuxnas lärande ska genomgå.För vår del anser vi att debatten om gymnasie-skolan inte kan få tystna . Vi anserhellre att den ska öka för att man redan i berednings-arbetet ska kunna få med viktiga faktorer och aspek-ter i konstruktionen av en ny variant av gymnasie-skolan. Därför kommer jag i mitt anförande att lyftafram några sådana. Jag skulle vilja uppma-na andra intresserade som tar del av den här debattenoch som vill påverka arbetet att ge till känna uppfatt-ningar till kommittén med som ordfö-rande.Fru talman! Nuvarande gymnasieskola är utfor-mad från ett utifrånperspektiv och inte från ungdo-mars och samhällets behov. Vi vill forma en gymna-sieskola som ger lust att lära och att leva och sommotsvarar de behov som arbetsmarknaden har. Vär-degrunden som bygger på den etik som förvaltas avkristen humanistisk tradition ska betonas och tilläm-pas i praktiskt handlande. Den tar hänsyn till olikhe-ter. Vi menar att en verklig gymnasieskola för allaaldrig kan uppfyllas om man förutsätter att alla eleverunder i princip ska ta till sig sammamått av kunskap. Jag kommer därför i detta anförandeatt ta upp några viktiga aspekter som skulle kunnabidra till en gymnasieskola med en miljö där elevernajust upplever lusten att lära.Fru talman! Redan nu vill jag självklart påstå attjag står bakom alla våra reservationer, men för tidsvinning yrkar jag endast bifall till reservation 3 underpunkt 3.Åter till de punkter jag tänkte ta upp om en gym-nasieskola som uppmärksammar lusten att lära. Förstoch främst gäller det respekten för varje elevs olik-heter och intressen. Grunden för ett gott system måstevara att det är flexibelt nog att ta hänsyn till indivi-ders olikheter. har vi ett alltför statiskt system,där bl.a. de praktiska kunskaperna har fått ge vika ochträda tillbaka för de teoretiska. Följden blir att alltförmånga faller utanför motivationens område när detgäller lärandet. Vi vill ha ingångar både mot praktiskoch teoretisk utbildning, så att varje individ kan finnasina områden.Grunden för humanismen är respekten för varjemänniskas lika värde oavsett olikheter i begåvningoch intressen. Men vi är inte respektfulla för olikheteri dagens skola. Det är faktiskt en allmän uppfattningskulle jag vilja hävda efter att ha besökt många gym-nasieskolor och även träffat gymnasieelever. Varförska allt ske på precis samma sätt?Elever behöver få bottna i någon slags bildningsom ger dem trygghet i tillvaron. Detta är också en avanledningarna som ligger bakom att vi anser att histo-rieämnet är så viktigt för ungdomar att vi vill att detska bli ett kärnämne. Kärnämnena ska kunna läsasetappvis och innehåll och studietakt kunna anpassastill individernas behov. Vi behöver ökade valmöjlig-heter i gymnasieskolan som också innebär fördjup-ning inom vissa områden.Vi kan inte heller kräva att alla elever ska ha hög-skolebehörighet. Låt dem i stället få gå på gymnasiettills de är , kunna varva och få behörighet såsmåningom om de så önskar. Men genom att kräva attalla ska ha samma generella högskolebehörighet hargymnasiet tyvärr blivit en grym utslagningsmaskinför alla de ungdomar som av olika skäl inte orkar läsaså mycket teoretiska ämnen. Vi vill att det alltid skafinnas möjligheter att senare i livet skaffa sig en så-dan behörighet. Men det är inte självklart att det skaske just i ungdomsåren när så mycket annat är påtapeten för ungdomar.En viktig fråga som också gäller högskolebehö-righeten är om målen faktiskt är möjliga att nå för allapå den tid som gäller. Vem tolkar kriterierna för attmålen är uppnådda och tolkas de på samma sätt påolika skolor? Kan det vara så att de som en gångformulerade målen har ett annat synsätt på strävans-mål och uppnåendemål än de som hanterardem?Skoldebatten har till stor del handlat om hur ele-ver ska nå målen, hur elever ska nå samma mål ochhur resurser ska tillskapas för att skolans mål bättreska nås. Vidare har den handlat om hur lärare skautbildas för att bättre kunna undervisa så att elevernanår målen. Ett svagare intresse har använts till att talaom vad målens faktiska innehåll innebär.Jag menar att det är tid att ompröva målens inne-håll i relation till elevernas förutsättningar och dettidsutrymme som ges till lärande. Ribbans nivå passarsannolikt de flesta, men inte alla. Det viktigaste måletatt uppnå måste ändå vara lusten att lära och verkty-gen för att kunna lära.Alla barn och ungdomar har samma värde trotsolikheter i begåvning, intressen och mognad. De skabemötas, undervisas och bedömas efter vars och ensförutsättningar och möjligheter. Det är orimligt att enoch samma ribba ska utgöra mått på om eleverna skauppfattas som godkända eller ej. Det är orimligt atttvinga elever att prestera mer än de kanske har för-måga till vid en given ålder. Jag vill själv inte blipressad till att prestera det som jag inte har förmågatill. Jag vill inte att någon annan ska bli det heller.Om vi menar allvar med att alla har rätt att varaolika i förmåga och intressen är det orealistiskt attförvänta sig att alla ska nå uppsatta mål.Om vi envist håller fast vid att alla ska klara godkänti alla ämnen för högskolebehörighet får vi fortsätta attpressa elever, lärare och föräldrar och vi får fortsättaatt uppleva att skolan är misslyckad. Med den meto-den når vi inte den harmoni i arbetsmiljön som sti-mulerar lusten att lära.Jag menar att det är dags att flytta fokus frånmisslyckanden med elever som inte blir godkända tillett fokus på en skola som lyckas erbjuda eleverna enarbetsmiljö som stimulerar lusten att lära och somkommer att ge konsekvenser i form av goda betygoch uppnådda mål i relation till det som arbetsmark-naden faktiskt behöver. Prestationsångest måste bytasut mot framgångsmotivation. Drivkraften kan inteenbart vara betyg utan längtan att få veta mer, att nånärmare sanningen. Den längtan kan gälla såvälpraktisk kunskap som teoretisk.Eleverna måste kunna bedömas utifrån sin ut-vecklingspotential snarare än vad de kan vid ett speci-fikt tillfälle. Detta kan bedömas både utifrån vadeleverna kan i t.ex. matematik, svenska och engelska,men också vad de kan utvecklas i ytterligare om deges tid och stöd. när vi sätter upp ribban prövasvarje ämne för sig, och det bedöms om de är rimliga.Men eleven ska klara samtliga ämnen med sammahöga krav. Det är den samlade bilden som blir ribbanför den enskilde eleven.Vi behöver skapa ett gymnasium med tilltro. Detfinns ett klart samband mellan elevers skolframgång-ar och omgivningens tro på ett gymnasiums förmågaatt klara sina uppgifter. Orealistiska förväntningaroch pressade människor som utsätts för kritik skaparmisstro i samhället. Ytterst innebär det ett pris somalla får betala.Fru talman! Det måste vara individers och sam-hällets behov som avgör vilka program som ska er-bjudas och hur de ska utformas. Vi menar att en lär-lingsutbildning ska kunna startas redan det första året.Det ska vara ett eget program, och det ska knytas näratill det lokala näringslivet. Utbildningen ska avslutasmed ett gesällprov, och ett yrkesbevis ska utfärdassom också gäller som gymnasieexamen. Alla som haravslutat sin yrkesförberedande utbildning ska hahögskolebehörighet till den yrkeshögskola som vikristdemokrater vill inrätta. Som vi har sagt tidigareär vi kritiska till den kvalificerade yrkesutbildningsom regeringen vill inrätta där högskolebehörighetenockså är ett krav. Utslagningen är total.På vårt sätt vill vi skapa utbildningsvägar sompassar såväl dem som är intresserade av akademiskastudier som dem med intresse för mer praktiska ut-bildningar. Vi vet att saknar alla de elever sominte vill gå vidare till universitet och högskola, dvs.ungefär två tredjedelar, en rak utbildningsväg medstudiemedel som finansiering. För dem gäller ettidogt sökande efter lämplig utbildning med svårtill-gänglig studiefinansiering. En sådan olikhet i bemö-tandet av unga människor som ska söka sin samhälls-uppgift är närmast orättfärdig, åtminstone om manutgår från vår människosyn som bygger på allas likaoch unika värde. Det vore snarare en självklarhet attett bra system utvecklades och en översikt över möj-liga yrkesutbildningar genomfördes för att öka till-gängligheten för alla dessa.Fru talman! Gymnasieskolan ska inte enbart varaen utbildningsanordnare vilken som helst. Den skaockså gynna de demokratiska värden som vi priorite-rar i vår värdegrund. Men demokratin bygger på endjup process som våra elever måste få uppleva i denvardagliga skolsituationen. Därför är gymnasiesko-lans utveckling egentligen också tätt förbunden medden demokratiska utvecklingen i vårt land. I den skasamhällsbehov och individens förutsättningar ochönskemål mötas. De ska mötas i ett samhälle somformas med oss alla som deltagare.Jag önskar att vi på ett djupare sätt tar tag i ochvågar forma en gymnasieskola där varje människakan komma till sin rätt.Anf. 176 ():Fru talman! Det är bra att regeringen har tillsatt enkommitté som har till uppgift att utreda gymnasie-skolans utbud av studievägar. tycker attde grundläggande principerna för gymnasieskolan ärbra. Det handlar inte bara om att få högskolebehörig-het, utan det handlar om allas rätt till goda kunskaper.Vad gäller kommitténs arbete vill vi gärna se överfrågan om kärnämnena. Vi diskuterar också, precissom , historia, men vi vill inte bak-binda kommittén. Därför har vi inte något särskiltyrkande till dagens debatt.En vidareutveckling måste bygga på att vi intesänker kvaliteten utan att vi anpassar gymnasieskolanefter varje elevs förutsättningar och behov. Det inne-bär att det måste få ta olika tid för eleverna att nåkunskapsmålen. Därför har vi motionerat om att ål-dersgränsen för gymnasiestudier ska tas bort. Allasom har påbörjat gymnasiestudier före ålderska ha rätt att få fullfölja utbildningen . Vi anser att regeringen bör låta utreda en sådanutbildningsgaranti och ge förslag på deändringar som behöver göras i skollagen. Jag yrkarbifall till reservation 5 under punkt 4.De kunskaper som gymnasieskolan erbjuder skakunna bli allas egendom. Det innebär att utbildningenmåste anpassas för att möta varje enskild elev ocherbjuda individuella studieplaner. Alla har rätt att fågoda och likvärdiga kunskaper, vilket innebär attundervisningen måste ske på olika sätt. Vi anser attdet praktiska lärandet måste uppvärderas som ett led iatt nå kunskapsmålen. Lärlingsutbildningen är då enform där det praktiska lärandet kommer till sin rätt.Eleverna får en utbildning som förenar teori ochpraktik i skolmiljö och arbetsliv. Det finns en del braexempel på detta ute i landet. Ett bra exempel ärTullängsskolan i har medverkat till att införa den pi-lotverksamhet med lärlingsutbildning som genom-förs. Vi anser att den bör få resurser så att den kanpermanentas. Vi är med andra ord lite besvikna överatt provtiden har förlängts. Det innebär att det saknasresurser och möjligheter till lokala initiativ. Jag hop-pas att det blir en förändring.Fru talman! Vi hoppas att lärlingsutbildningenkommer att diskuteras i den pågående utredningenoch att man även ser på möjligheterna att låta eleversom börjar i gymnasieskolan erbjudas tillfälle attredan första året få börja med den praktiska delen. ser vi hur det individuella programmet ökar iomfattning . Det talar sitt eget tydligaspråk, nämligen att skolan är alldeles för teoretisk.Många ungdomar är läströtta när de börjar gymnasiet.Jag är väl medveten om att det individuella pro-grammet ökar på grund av att eleverna inte har god-kända betyg från . Det måste naturligtvisgöras något åt det, och vi har i vår grundskolemotionklart talat om att vi vill se en förändring inom grund-skolan. Vi säger att det är godkända kunskaper som ärdet viktigaste att uppnå innan man slutar grundskolan.Det innebär att vi anser att eleverna ska kunna gå merän i . Det innebär också att de skakunna gå över till gymnasiet grundsko-letid om de har uppnått kunskapsmålen.Med vår politik har med andra ord alla behörighetatt välja vilket program som helst när de börjar gym-nasiet. Ändå tycker vi att det är intressant att se påmöjligheten att få lägga praktik under första gymna-sieåret. För de elever som är omotiverade att bara"läsa" kan det innebära att de får en förståelse förvarför man även behöver de teoretiska kunskaperna.Det kan skapa en motivation som underlättar studier-na. Det här hoppas vi att ocksåtittar på.Men då kommer en annan tankeställare. För att fådetta att fungera är det viktigt att näringslivet är posi-tivt. Upplägget av lärlingsutbildningen måste varaflexibelt och anpassat till det näringsliv som finns igymnasieskolans närhet. Det är också viktigt att kra-ven utformas så att många lärlingsplatser kan skapas ismåföretagen, eftersom vi vet att de kommer att fåallt större betydelse . harvi ingen storindustri heller.Ett viktigt incitament för att det ska kunna fungerahandlar som vanligt om resurser. Utbildning kostarpengar, vare sig den äger rum i skolan eller i ett före-tag. Därför gäller det att hitta ett system beträffandeersättning till företag som medverkar i lärlingsutbild-ningen. Vi i kan tänka oss en "lär-lingspeng". För att samarbetet ska fungera mellanarbetsliv och skola anser vi att arbetslivet bör få varadelaktigt i planeringen för den yrkesverksamma ut-bildningen. bör därför få i upp-drag att se över företags möjlighet att ta emot lärling-ar, eventuellt genom att lärlingspeng eller liknandeinförs.Jag yrkar bifall till reservation 6 under punkt 9.Fru talman! är varje skola skyldig attgöra en årlig kvalitetsredovisning. harinte alla skolor gjort detta, och bland dem som lämnatredovisning finns det brister i utformningen. Center-partiet anser att det är värdefullt och viktigt att allaskolor kan lämna en kvalitetsredovisning för att kun-na avläsa om vi i verkligheten har en nationellt lik-värdig skola, där kvalitetsarbetet fungerar. Vi föreslåratt ett nationellt kvalitetsinstitut ska inrättas. Institutetska vara fristående och inte ha myndighetsuppgifter,och det ska ha till uppgift att jämföra kommun förkommun och skola för skola. Förhoppningsvis kom-mer kommittén som ser över skollagen fram tillsamma åsikt som vi har. Vi lär enligt nuvarande pla-nering få ta del av kommitténs redovisning i septem-ber, och det ska bli väldigt spännande.En annan fråga som vi har motionerat om är attdet ska införas rätt att pröva för högre betyg undergymnasietiden. fungerar det, som ni vet, så attden som har fått godkänt betyg i en kurs inte får prö-va förrän han kommer till komvux. Flera har varitinne på det tidigare. Elever som inte har godkändabetyg får ju göra en ny prövning, och då borde det avrättviseskäl vara möjligt att också höja redan godkän-da betyg. Varför ska eleven tvingas vänta? Jag hop-pas verkligen att detta också rättas till när propositio-nen om tillträde till högskolan kommer. I annat fallkommer vi att fortsätta att motionera om det.Till sist, fru talman, vill jag säga några ord om"information till föräldrar om myndig elev". I gymna-sieskolan finns det ett problem när det gäller eleversom är . Föräldrarna har försörjningsplikttills eleven har fyllt . Men de informeras inte omderas barn har uppfört sig illa eller har skolkat, efter-som barnet är myndigt. Däremot kan föräldrarnadrabbas av eventuella sanktioner. Om gymnasieele-ven har betett sig illa kan det ske en indragning avstudiebidraget. Det kan leda till sänkt bostadsbidragför föräldrarna eftersom eleven avregistreras somstuderande. Vi anser därför att föräldrar har rätt att fåinformation om myndig elevs uppförande i skolan sålänge föräldrarna är försörjningsansvariga. Dennafråga finns med i uppdrag, ochjag kan bara hoppas att förnuftet får segra när dennafråga diskuteras.Jag står naturligtvis bakom alla våra reservationermen yrkar bifall till reservation 5 under punkt 4 ochreservation 6 under punkt 9.Anf. 177 ():Fru talman! Ett gemensamt mål för alla skolpoli-tiker är att skolan ska vara till för alla elever och attalla ska ha en chans utifrån sina egna förutsättningar.Frågan man då bör ställa sig när vi diskuterar ettknippe skolmotioner, som vi gör , är hur näraeller långt ifrån målet om en skola för alla vi verkli-gen är i Sverige.I olika skolor har jag själv sett många goda exem-pel på engagerade lärare och nyfikna, kunskapssö-kande elever. Men det blir också alltmer uppenbart attden svenska skolan lämnar alltför många elever utan-för. Både de elever som behöver mera tid och lugnaretakt och de elever som är mycket studieintresseradeblir ofta dåligt stimulerade i skolan. Orsaken till detär att svensk skolpolitik har en tradition av likrikt-ning.