prot · GO09112 · 2001-05-16 00:00:00 — Jag tänkte inte gå så mycket närmare inpå vad som har framförts eftersom jag inte uppfattaratt det har tillförts så mycket när det gäller den frågasom är uppe för dagen.I reservation talas det om att detsom man själv är för skulle vara mera solidarisktmellan generationerna. Jag tror att man har fel på denpunkten. En av huvudpunkterna när det gäller detsystem som vi nu har utformat har varit just att manskulle få ett mera rättvist system.I reservation talas det kanske meraom frågan om grundpension och annat än om denfråga som vi just nu skulle diskutera, nämligen fråganom hur man hanterar systemet för att göra det ännumera stabilt.Fru talman! Det är ett bra förslag som före-läggs . Alternativen är avsevärt sämre, dvs.att man på de punkter som jag nämnde inför försäm-ringar i pensionssystemet eller att man inför en poli-tisk balansering. Ett av världens mest finansiellt sta-bila pensionssystem kan med dagens beslut görasännu mer stabilt.Anf. 8 () replik:Fru talman! Vi kan hålla oss bara till det här medsolidariteten mellan generationerna. Det handlar välom lite olika synsätt. Som vi ser det hela kan det varaolika många människor vidolika tidpunkter. Det är där som det ska vara en soli-daritet mellan generationerna. Det kan råka vara färrearbetande under och fler arbetande underen senare tid. Det är just den delen som vi vill lyftaupp. Och kan det möjligtvis vara motiverat med enliten avgiftshöjning för att balansera ett underskott.Man kan annars jämföra med en kommun som underen tid kanske behöver höja kommunalskatten litegrann för att få det hela att gå ihop och för att det skaflyta längre fram. Sedan är det kanske också fulltmöjligt att gå tillbaka till den gamla skattesatsen. Viser också det här som en solidaritet mellan generatio-nerna.Anf. 9 BO () replik:Fru talman! Den fråga som väcks är synnerli-gen väsentlig. Det var en av de tunga frågorna när vireformerade pensionssystemet - när vi fick reformeradet mot vilja; man ville behålla detgamla pensionssystemet.Ett problem med ATP-systemet som alltfler insåg,bl.a. de fem partierna, var att om vi i huvudsak skullefortsätta att ha det systemet skulle vi skicka räkningenvidare till kommande generation. Detta skulle intevara mer solidariskt än att de som är aktiva skullekunna skicka räkningen till dem som inte har röst-rätt, för att uttrycka det extra tydligt.När som ett av få partier - det varväl två den gången - slog vakt om att det inte skullegöras några större förändringar slog man faktiskt vaktom ett system där vi i avsevärt större utsträckning ännär det gäller det nya pensionssystemet skulle skickaräkningen vidare till kommande generationer. Dettycker jag inte är någon speciellt stor solidaritet.Det problem som nämns är att det exempelviskan finnas olika stora generationer. Vi känner ju vältill det exemplet genom att vi har så stora kullar från40-talet. Detta försöker vi hantera i det nya pensions-systemet med buffertfonder. Det är en ganska enkeltanke. Om det går att veta långt i förväg att det kom-mer att finnas stora generationer somkommer att lyfta pension bör det finnas en del pengarnär man går in i systemet. Jag tycker att kombinatio-nen av de regler som vi har infört och buffertfondernaär ett utmärkt exempel på hur vi har försökt ordnasolidariteten mellan generationerna, så att inte de somkommer efter 40-talisterna får en mycket tung börda.Anf. 10 () replik:Fru talman! När det gäller det gamla ATP-systeminsåg förstås vi också att det inte skulle hålla om detinte gjordes någonting. Det behövde ske förändringar.Men man kan gå till ett annat område när det gäl-ler att binda upp framtidens generationer i en ut-giftsomgång. Jag tog upp det tidigare i repliker medMargit . Man kan gå över på infrastrukturom-rådet. Där finns det , vad jag kan förstå, en hel delpartier som är fullt beredda att haka på det här PPP-systemet, att ta stora lån och binda upp framtiden.Där är det fullt möjligt att binda upp framtidens gene-rationer.Jag kom inte in direkt på buffertfonderna i mittinlägg, men där handlar det ju, som vi ser det, om enannan del för att kunna skapa lite större stabilitet. Dåär ju frågan om den här kontrollstationen 2004 ärmeningsfull. Vi kanske ska låta de här pengarna varakvar. Det är bara en tanke. Vi kanske ska låta de härpengarna vara kvar i buffertfonderna åtminstone enbra bit längre fram för att se hur hållbart systemetändå kan komma att bli.Anf. 11 BO () replik:Fru talman! Det gläder mig att vi tycks vara över-ens om att det gamla ATP-systemet behövde reforme-ras. Min bestämda uppfattning är ju att de reformersom har föreslagit och har röstat för ettantal gånger i denna kammare har varit helt otillräck-liga och att det behövdes en reformering av den typsom de fem partierna har kommit överens om.Sedan är det förstås alldeles sant att man, om manbestämmer sig för att bygga vägar som ligger där , i någon mening binder upp kommandegenerationer. Det är väl ofrånkomligt. Många gångerär väl kommande generationer glada över att det harbyggts upp saker. Vi är väl glada över att vi har ettland där det finns fyra miljoner bostäder som är avhygglig kvalitet. Det är vi väl bara glada för och inteledsna för. På vilket sätt det här har relevans för dendebatt som vi just nu för har jag lite svårt att se.När det sedan gäller frågan om buffertfonderna in-för 2004 är ju ställningstagandet från majoritetenssida, från de fem partiernas sida, ganska klart. Vi skadå räkna igenom ordentligt och se om det finns ut-rymme för någon ytterligare överföring. Om det integör det ska ingen ske. Och det ska inte dyka upp nyakontrollstationer efter det, utan i och med det beslutethar vi låst systemet vad det gäller fonderna.Om detta kan man förstås ha olika uppfattningar.Vi får väl se vad som händer den dagen då vi plockarfram siffrorna. Min gissning är att den enda möjlig-heten att det ska kunna bli någon ytterligare överfö-ring är att det blir en väldigt god avkastning de kom-mande tre fyra åren på buffertfondernas bortemot 600miljarder kronor. Men, återigen, det ska kontrolleras.Räcker inte pengarna för överföring ska en sådan inteheller ske.Anf. 12 ():Fru talman, kära kamrater och åhörare! Varförblev jag politiker? Jo, det har att göra med att jag varorolig för kommande generationer. Hur skulle det gåmed allting? Vilken värld ska de unga växa upp i?Hur blir det med miljön? Hur är det i skolan eller pådagis? Vilka rättigheter och skyldigheter har vårafamiljer? Sedan kom också detta med trygghetssys-temen och pensionerna in.Jag har träffat många unga som egentligen inteborde gå och fundera så mycket på sina pensioner.Det hör liksom inte ungdomen till. Ändå är det väl-digt många av dem som är oroliga. Hur ska det gå?Vågar jag öppna mitt kuvert?Personligen har jag haft en väldig tur. Jag har fåttägna mig åt livslångt lärande och har inte ramlatmellan stolarna. Jag är född och slapp alltsåvälja premiepensionsfonder. Jag får tillgodoräknamina 15 bästa år, och kommerjag kanske att ha suttit i . Det är verkligeninte så dumt. Men så bra är det tyvärr inte för alla.Det var mycket jag skulle lära mig när jag kom tillriksdagen. Om bromsen eller den automatiska balan-seringen visste jag inte så mycket. Ju mer som jag lärmig härom desto tryggare borde jag bli - men så blirdet precis tvärtom!Vi hade en hearing i andrakammarsalen där vi pratade om pensioner. En väldigt vanligåterkommande kommentar var att vi inte vet någon-ting om framtiden. Det är ju så, och just därför blirjag lite fundersam när man säger att pen-sionssystemet är så bombsäkert. Jag blev inte upp-skrämd av pensionssystemets belackare utan mer avdess förespråkare.Jag förstår inte hur man kan säga att det nya sys-temet är så säkert och stabilt, som man ändåinte vet någonting om framtiden. Om det nu kommeratt bli stabilt sker det på bekostnad av pensionärerna,dvs. brukarna eller kunderna. Det är de som kommeratt få betala kalaset.Generaldirektör gick för någonmånad sedan ut i en artikel i med ettförslag att 40-talisterna skulle få betala sin egen ål-derdom, eftersom systemet är gungigt och pengarnaförmodligen inte kommer att räcka. Det blev mycketdebatt ett tag om den här artikeln, men sedan lade densig.Jag tycker att det var väldigt bra att gick ut med det här förslaget. Hon pekade på attdet är fara å färde. Det kan kanske hända att pengarnatar slut. Jag håller med om att det här varbra. Jag vill faktiskt lite sälla mig till den skara somvill bidra till en liten öppning. Annars skulle det härvara färdigdiskuterat för länge sedan.Jag har den starka uppfattningen att man måste sefarorna klart och tydligt. Man ska inte resonera så attom något händer ska man handla på ett visst sätt, mendet händer nog inte. Man måste faktiskt utgå från attfaran finns. Jag valde i mitt yrke ofta stridspilotersom exempel. En stridspilot sitter i ett plan som gårfruktansvärt fort, och han ska reagera väldigt snabbt iolika situationer. Om t.ex. en liten lampa börjar blin-ka kan han inte tänka: Det ordnar sig nog - jag kankanske trycka på knappen intill. Man måste införvarenda manöver noga veta vad som kan hända ochvad man ska göra då.Egentligen har yrkat avslag på helapropositionen. Det står visserligen inte så i reserva-tionen, men dess innebörd är sådan. Vi menar attpengar har tagits från AP-fonden och förts till stats-budgeten i en omfattning som strider mot den utfäs-telse som gjordes 1994, något som kan få oacceptablaföljder för pensionerna. Man bör frysa de pengar somhar tagits från AP-fonden och avkastningen på dem,så att de medlen kan återlämnas till pensionssystemet.Vi tycker vidare att de personexempel som valtsför att illustrera systemet inte motsvarar ett genom-snitt av vanliga löntagare. Det gäller oavsett om manbeskriver vinnare eller förlorare. Varken kvinnor,studerande, arbetslösa, studerande eller projektarbeta-re är representerade. Det måste göras en utvärderingav utfallet.Vi menar att den automatiska balanseringen intebör genomföras. Den stämmer inte med ett socialtoch solidariskt välfärdssystem, och vi tycker precissom att det är som ska fattabeslut vid stora påfrestningar på statens budget. Be-sluten kan inte fattas långt i förväg utan att man kangöra någonting åt dem.Vi menar att det bör tillsättas en oberoende ex-pertutredning med internationellt inslag, vilken får tilluppgift att allsidigt analysera det nya pensionssys-temet. Mot bakgrund av de mål som uttalades 1994och med det anförda yrkar jag bifall till reservation nr2. Jag instämmer också i Vänsterns yrkande om bifalltill reservation nr 4.Miljöpartiet har också kvar två motioner från denallmänna motionstiden, dels en motion om ideellafonder, dels en motion om etiska aspekter på fonder.Först beträffande de ideella fonderna: att en del avfondernas medel kan avsättas för ideella ändamål harbara liten inverkan på det totala pensionsbeloppet.Det kan vara väldigt bra att få avstå en del av sinapengar till ideella ändamål, även om man inte fåråterbäring i pengar. Det är just det som det här byggerpå. Det kan vara ett slags återbäring att få känna har bidragit till att förbättra framtiden och miljönför sig själv och sina barnbarn.Det här motionsförslaget har varit uppe till be-handling en gång tidigare. Det pratades då om denlagändring som skulle behövas, och man kom framtill att det inte borde vara så svårt att göra en sådan.Margit sade t.o.m. efteråt i en radiointervjuatt lagändringen kanske skulle vara så pass liten attden skulle kunna genomföras rätt enkelt. Jag yrkarbifall till min reservation 6 om ideella fonder.I motionen om etiska aspekter tycker Miljöpartietatt ska få till uppgift attgranska och utvärdera fonderna ur etiska aspekter. Vivill alltså att det ska lämnas ett slags konsumentupp-lysning. Det är orimligt att man måste ringa runt tillalla fonder och kolla huruvida de anlägger etiskaaspekter på sina placeringar. En fond ansluter tillFN:s barnkonvention, men man har absolut ingenmöjlighet att få veta vad det är för slags fond somman sätter in sina pengar i. Arbetar den t.ex. motbarnarbete?Vi tycker att det är självklart att det på massor avsådana punkter borde finnas något slags konsument-upplysning. Sådan lämnas t.ex. i . Jag yrkarbifall till reservation 7.Anf. 13 BO () replik:Fru talman! konstaterade iinledningen av sitt anförande att vi inte vet någontingom framtiden och att så var fallet även efter ett semi-narium i socialförsäkringsutskottet för sedan.Precis så är det förstås. Ingen av oss vet något omframtiden. Det som vi kan försöka göra är att ordnaett så bra samhälle och så goda regler som möjligt föratt få en bra infrastruktur i landet, som vi pratade omför . Vi kan se till att få vettiga systemsom gör att framtiden blir mindre osäker.Kerstin-Maria talade om att det var fara åfärde , och jag uppfattade att det hadenågot att göra med att det är osäkert om vi i framtidenkan finansiera pensioner och äldreomsorg. Jag gissaratt det bakom den oron ligger några kunskaper som viändå har, nämligen att det föddes ovanligt många på40-talet och att vi har förmånen att få leva allt längremen att det finns en tendens att vi går i pension allttidigare. Om detta kan det väl finnas anledning attanvända uttrycket "fara å färde", som Kerstin-MariaStalin gör. Det som är alldeles obegripligt är att sam-ma person tillhör ett parti vilket som stora och viktigapunkter i sitt program har kortare arbetstid och möj-lighet att få garantipension.Jag skulle vilja att utveckla-de på vilket sätt hon och hennes parti försöker klarade här problemen på ett lättare sätt genom att männi-skor ska arbeta mindre och mindre.Anf. 14 ()replik:Fru talman! Jag förstod nästan att komma med den här frågan och svänga till detmed den.Med flit utvecklade jag här inte vårt grundtrygg-hetssystem. Jag tänkte: ska jag hålla mig till denautomatiska balanseringen. sade attvår motion mest handlade om vårt grundtrygghets-system, men det gör den inte. Det är tre meningar ihela motionen som handlar om det, och resten hand-lar om den automatiska balanseringen. Därför villejag också uppehålla mig vid den.Det är klart att vi vill ha arbetstidsförkortning.Men arbetstidsförkortning kan faktiskt också leda högre produktivitet - om man slipper slita ut sig.Det är ingen produktivitet att vara långtidssjukskrivenför att man är utsliten.Jag tycker att det är väldigt konstigt att man innanman ens har prövat detta system kan säga: Vi vetingenting om framtiden, men har vi gjort ett stabiltoch system. Det är det jag tycker är konstigt.Det är kreativt, det är uppmärksammat och det ärberömt, men vi vet inte ännu hur det är. Jag anser attdet är ofullständigt belyst.Anf. 15 BO () replik:Fru talman! Nej, jag har nog inte svängt till nå-gonting till att handla om grundtrygghet i mitt förrainlägg. Jag frågade om inte det som egentligen oroadeKerstin-Maria , om jag fattade det rätt, var hurvi ska klara pensioner och äldreomsorg i framtidennär det, något underförstått, ändå är så att väldigtmånga går i pension och färre kommer att arbeta. Dåundrade jag om medicinen mot detta är den rakt mot-satta, dvs. att på olika sätt uppmuntra människor attarbeta mindre. Det var, tycker jag själv, en högstrelevant fråga. Jag förstår mycket väl att inte uppskattar den, men den är högstrelevant.Så än en gång, i den avslutande repliken: På vilketsätt löser vi bättre problemet med att se till att ha brapensioner och bra äldreomsorg när mångagår i pension genom att människor arbetar mindre?Anf. 16 ()replik:Fru talman! Vår medicin är att vi har en grund-trygghet som är lika för alla. Administrativt är detockså väldigt mycket lättare att sköta än det vansin-nigt krångliga system vi har . Tack och lov tror jagatt vi kommer att få lite hjälp på traven med dennagrundtrygghet i och med att väldigt många inte kom-mer att komma högre än till garantinivån. Det blir juett slags grundtrygghet.Jag skulle väldigt gärna se att vi så småningomsatte oss ned och riktigt noga diskuterade hur vi skagöra med detta. Ekonomin är ansträngd och svår, ochdet är stora osäkerhetsfaktorer. Jag skulle vilja pratamer tillsammans med andra partier om detta medgrundtryggheten. är lite grann inne på ensådan linje, men vi skulle behöva prata mer om det.Anf. 17 ():Fru talman! Det är vi i riksda-gen lade fast de vägledande principerna för det nyareformerade pensionssystemet.Ett stort arbete har lagts ned för att fåsystemet i funktion inför starten . Inte minst harvi i utskottet förberett oss noga inför detta betänkan-de, bl.a. med hörande av ochoffentlig hearing här i med särskilt inbjud-na som kunde tänkas ha synpunkter på den automa-tiska balanseringen i det reformerade pensionssys-temet. Man kan säga att alla var där.I vårt utskott har vi från kansliet fått föredömligagenomgångar av ärendet. Regeringens proposition omautomatisk balansering är också skriven på ett sådantsätt att man kan tränga igenom den förhållandevislätt, även om materien av naturliga skäl av och tillsynes vara svår.Jag tycker att det nya reformerade pensionssys-temet vinner alltfler sympatisörer, och vi tar därmedett stort politiskt ansvar för att människor ska kännaatt vi har stabila och trygga pensionssystem för fram-tiden och över mycket lång tid.Pensionsområdet är ett av de områden där det ärspeciellt viktigt för medborgaren att veta att vi övertid har hållbara system så att var och en vet vad pen-sionen ska bli . Det ska inte kommasom en överraskning vad pensionen ska bli.I har vi vågat ta oss an den viktiga poli-tiska uppgiften att träffa en bred uppgörelse för ettpensionssystem över tiden. En sådan uppgörelseinnebär att ett parti eller block inte ensamt kan be-stämma över utformningen. Det innebär en stabilitetoch hållbarhet för kommande generationer, vilket ärviktigt.Fru talman! Det nya pensionssystemet ska, i för-hållande till det nuvarande, vara mer såväl socialtsom samhällsekonomiskt hållbart. Dels ska systemettillförsäkra den enskilde människan en trygg pensionsom möjliggör en värdig ålderdom, dels ska det varaföljsamt mot den samhällsekonomiska och befolk-ningsmässiga utvecklingen.Genom att vi anpassar pensionerna till dessa fak-torer lämnar vi inte över obetalda pensionsskulder tillkommande generationer. Det betyder att pensionernablir högre när det går bättre för svensk ekonomi ochlägre när det går dåligt. Pensionerna påverkas ocksåav om vi blir fler eller färre i arbetsför ålder. I dettaavseende är det nya pensionssystemet ett kontraktmellan olika generationer, vilket förvisso även detnuvarande systemet är. Skillnaden är att det nuvaran-de systemet betalar ut pension utan hänsyn till vilkaavgifter som kommer in.För att undvika detta och att de samhällsekono-miska och befolkningsmässiga förändringarna un-derminerar det nya pensionssystemets ekonomiskastabilitet har vi socialdemokrater tillsammans medövriga partier som ingår i pensionsöverenskommelsenvalt att införa en särskild mekanism i systemet som vikallar för automatisk balansering.Hur denna mekanism skulle konstrueras har variten central fråga för hela arbetet med det nya pen-sionssystemet. Därför är det med stor tillfredsställelsejag nu konstaterar att regeringens proposition Auto-matisk balansering av ålderspensionssystemet huvud-sakligen uppfyller socialförsäkringsutskottets för-väntningar och krav på hur en sådan balanseringkonkret bör fungera.Regeringens förslag till automatisk balanseringinnebär att pensionssystemets tillgångar och skulderkommer att beräknas . Tillgångarna och skul-derna kommer att redovisas i en balansräk-ning för systemet. Tillgångarnas utveckling är bero-ende av hur avgiftsunderlaget och den s.k. omsätt-ningstiden utvecklas samt av buffertfondens avkast-ning. Skuldernas utveckling är beroende av snittin-dexeringen och av hur medellivslängden utvecklas.Om skulderna växer sig större än tillgångarna ak-tiveras balanseringen. Balanseringen är till för attskulderna ska minska. Förräntningen, dvs. pensions-behållning och utgående pensioner, övergår till att blisådan att skulderna anpassas till tillgångarna.Genom att skulderna aldrig tillåts bli större äntillgångarna styrs, vid en för systemet negativ ut-veckling, systemets buffertfond mot 0 kr.Systemets finansiella ställning beskrivs i ett s.k.balanstal. Det är helt enkelt systemets tillgångar divi-derat med dess skulder. Balanstalet beräknas varje år.Överstiger balanstalet 1,00 har systemet ett överskott.Understiger balanstalet 1,00 har systemet underskott.Om en sådan negativ obalans bestod skulle buffert-fonden med tiden tömmas. För att undvika denna riskmåste pensionssystemets åtagande minskas i förhål-lande till dess tillgångar. Detta sker genom att ettinkomstindex multipliceras med balanstalet om det ärunder 1,00.Låt mig ta ett exempel: Balanstalet faller ett årunder nivån 1,00 till 0,99. Det innebär att tillgångarnaendast uppgår till av skulderna. Ett underskottom har uppstått. Om inkomstindex ökar med 2 %detta år innebär balanseringen att den "önskade"räntan, , minskas genom att multipliceras medbalanstalet 0,99. Det innebär att räntan sjunker med1 %, vilket innebär att pensionen faktiskt minskar.Omräkningen av pensionsbehållningen kommer dåendast att spegla hälften av förändringen i de genom-snittliga inkomsternas utveckling.Faktorer som kan utlösa balansering, under förut-sättning att systemets skulder har blivit större än desstillgångar, är följande:Antalet förvärvsaktiva minskar, tiden under vilkenpensionsrätt intjänas och utbetalas minskar, avkast-ningen på buffertfonden är mindre än tillväxten iavgiftsunderlaget, medellivslängden ökar och det skerstora svängningar i det jag nu har räknat upp.Effekten av en balansering på grund av att skul-derna är större än tillgångarna leder till lägre pensio-ner balanseringen pågår. Balanseringenupphör om utvecklingen av dessa faktorer medför attsystemets tillgångar växer snabbare än snittinkomsteni samhället.Balanseringen kan även utlösas om de fyra nämn-da faktorerna får en motsatt utveckling, dvs. att anta-let förvärvsaktiva ökar, tiden under vilket pensions-rätt intjänas ökar, avkastningen på buffertfonden, dvs.Första-Fjärde och Sjätte , är större änden procentuella tillväxten i avgiftsunderlaget ochmedellivslängden minskar. Också här påverkar storasvängningar, som jag tidigare nämnde.När faktorerna utvecklas på detta sätt kommerpensionssystemets tillgångar att växa snabbare ändess skulder. Hur detta överskott ska hanteras be-handlas inte i regeringens proposition, men jag vill påutskottets vägnar understryka betydelsen av att ävenöverskott i fördelningssystemet ska kunna fördelas påsåväl de förvärvsaktiva som pensionärerna. Förslagom detta bör redovisas i samband med den analyssom ska presenteras . I detta sammanhang börockså prövas om fördelningen av överskottet kangöras automatiskt verkande.Det ska emellertid påpekas att de faktorer sompåverkar pensionerna mest inte är balanseringen iförsta hand, utan det är inkomstutvecklingen ochdärefter kommer medellivslängdens utveckling. Förstdärefter kommer balanseringen.Styrkan med en automatisk balansering av pen-sionssystemet är att vi ständigt måste sträva efter ettsamhälle där barn är efterlängtade och där vi har lustoch ork att arbeta fram till pensionsåldern. Pensions-systemet kan alltså inte betraktas som en isoleradföreteelse utan som en av grundpelarna i den gene-rella välfärden.Fru talman! Det vi gör för barnen och de för-värvsaktiva blir med automatik till fördel för pensio-närerna. Detta kallar jag för ett tydligt och enkeltgenerationskontrakt.Regeringen föreslår i propositionen att balansin-dexet, dvs. den omräkningsfaktor i pensionssystemetsom ska användas när skulderna är större än tillgång-arna, ska tillämpas när balanstalet är mindre än 1,00.Vi i socialförsäkringsutskottet har emellertid funnitatt effekten av en långvarig obalans i pensionssys-temet skulle bli mindre kännbar och mer rättvis ombalansindexet aktiverades tidigare. Detta skulle kunnaske genom att använda ett mer fingraderat balanstal,dvs. med fler decimaler.