prot · GP0914 · 2001-10-18 00:00:00 — 144 () re-plik:Fru talman! Jag skulle nästan vilja gratulera densom med det läge vi har törs komma med enprognos över hur det ser ut . Alla säger attdet är oerhört svårbedömt. Jag har stor respekt för KI,men jag tar det här med en stor nypa salt. Vad somhänder har stor betydelse för ommålet uppnås 2004. Utvecklingen har varit så passgod att vi har närmat oss, så målet ligger inom räck-håll.Den är naturligtvis också ut-lämnad till konjunkturen på det här området. Det harstor betydelse. Men att döma ut att mankan nå målet är inget jag skulle vilja ställa upp på.Finland är ett av de länder som har haft den allrahögsta arbetslösheten i hela , och har fortfa-rande högre arbetslöshet än vad har totaltsett. Däremot kan det mycket väl vara riktigt somStefan Attefall säger, att man under det senaste årethar haft ett större flöde där.Vi är nere på relativt låga tal jämfört med vad vihade tidigare, även om de ännu är för höga.För varje ny person som är långtidssjukskrivenoch får jobb blir det svårare för nästa eftersom manhar varit ifrån arbetsmarknaden under väldigt lång tid.Anf. 145 () replik:Fru talman! höll ett traditio-nellt socialdemokratiskt arbetsmarknadspolitiskt tal.Han skröt med hur duktig man varit, hur gott resultatdet har gett. Rättare sagt: Resultatet av att man intehar gjort någonting har gett gott resultat.Vem försöker lura egentli-gen? Försöker lura sig själv, sinaväljare eller de arbetslösa?Arbetslöshetssiffrorna är inte . De är snarare , och de kan varaännu högre beroende på hur man räknar. Det är näs-tan 700 000 personer som står utanför arbetsmarkna-den.Sven-Erik tror säkert inte heller på kommer att uppnå sysselsättningsmålet. gör i alla fall inte det. Det är mångaandra bedömare som inte heller tror det.Av vad som har hänt där sysselsättningen har ökatvet vi att av fyra personer är tre sjukskrivna. Det ärväl inte riktigt den målsättning haft?Anf. 146 () re-plik:Fru talman! behöver inte miss-förstå mig, för han vet mycket väl vad jag pratar om.När jag säger öppen arbetslöshet, vet jag menar.Patrik partivän trodde inte heller på det.Det var då han fällde det berömda böcklinguttalandet.Det är alltså flera som inte har trott på det här målet.Om man inte tror på 80-procentsmålet kan man väl tatill något nytt uttalande, så får vi se hur det blir.Det handlar naturligtvis mycket om utvecklingende närmaste åren, men att , i det oerhört osäkravärldspolitiska läget, bedöma hur det kommer att seut är väldigt drastiskt. Det är väl ganska klokt attavvakta och se hur utvecklingen blir i de här delarna.Jag har sett arbetslöshetssiffror för-ut. I de 700 000 räknar man in alla i arbetsför åldersom inte är i arbete; hela kedjan alltifrån studerandeosv. Jag tycker inte att det är att ha en seriös debatt atthantera siffror på det sättet. Låt oss försöka hålla osstill fakta i stället.Anf. 147 () replik:Fru talman! Okej, låt oss hålla oss till fakta. Tillde arbetslösa antar jag att man bör räkna dem som är iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är ,så det är i alla fall inte de som pratar om.Jag skulle vilja uppmana attförsöka se verkligheten och att försöka se vad somhänder. Då kan man sätta in korrekta åtgärder.Socialdemokraterna påminner mig ibland om entravbana där hästarna springer runt runt utan attkomma någonvart, med skygglappar och öronlappar.Ta ur öronpropparna och ta av skygglapparna, , och försök att se verkligheten såkanske vi gemensamt kan göra något för de arbetslösai stället för att försöka luras. Det är det Socialdemo-kraterna håller på med i sin statistik.Anf. 148 () re-plik:Fru talman! Dessvärre är det ju så, , att i samhälle orkar medborgarnainte ens ut på travbanan. Du kräver åtgärder ochkraftfulla insatser av oss, men de moderata motioner-na på det här området handlar inte om annat än att drain en massa pengar. Det är pengar som faktisktinte är luftpengar utan som används till att hjälpa dearbetslösa att få utbildning, praktik och a-kasseersättning.Det märks naturligtvis om man drar bort detta.Om man sedan förlitar sig på dynamiska effekteroch tror att marknaden och åtgärderna ska bli effekti-vare om man drar bort pengar på det sättet, tror jag går i precis samma fälla som gjorde1991-1994. Det kommer inga dynamiska effekter. Deuteblir, och så sitter vi fast i ett gigantiskt budgetun-derskott, plus att arbetslösheten stiger gigantiskt.De som är arbetslösa har ingen hjälp att vänta frånden moderatledda regering, som i så fall ska ledalandet vid det tillfället. Jag tror inte på det, PatrikNorinder.Anf. 149 ():Fru talman, kolleger och åhörare! Jag ska börjamed ett citat: "Så bygger vi ett samhälle efter korpo-rativa principer och lär oss att respektera sånt som viinte begriper. "Så börjar sista versen i en gammal progglåt somheter Den ena handen vet vad den andra gör, kanskemer känd som Staten och kapitalet.Långt ifrån alla budskap i proggtexter passar ju attförverkliga, men i just det här fallet blev det faktisktsant. Spelreglerna på den svenska arbetsmarknadenhar nämligen byggts upp i samarbete mellan staten,kapitalet och även facket, och tvingar oss än attförsöka respektera sånt vi inte begriper. Det tyckerjag att vi ska sluta göra.Det mesta av lagar och regler för den svenska ar-betsmarknaden utgår ifrån att Medelsvensson är fastanställd på heltid och med i facket, att han trots dettaär svag och att arbetsgivaren innerst inne vill honomilla. Men verkligheten ser inte ut så.Fast heltidsanställning är något som bara ungefärhälften av den arbetsföra befolkningen har. Desto flerär småföretagare, projektanställda, entreprenörer,anställda i bemanningsföretag och annat man kankalla sig när man för tillfället har ett jobb. Man kan-ske är fast anställd ett tag och blir arbetslös ett tag,och kanske blir arbetsgivare ett tag. Gränserna mellananställd, arbetsgivare och företagare suddas ut, ochmånga är lite allt möjligt under sitt arbetsliv.Gamla uppfattningar om vem som är stark ochsvag är inte längre självklara.Ta i , även kalladTjolle, som exempel. Efter nästan ett helt yrkeslivsom målare blev han arbetslös sedan.Han gick på a-kassa , men vågade såsmåningom satsa på att starta en egen liten målerifir-ma. Han gick ur facket, och blev snart försatt i block-ad av eftersom han vägrade tecknahängavtal med sin gamla fackförening.Han var inte med i . Han hade ingaanställda, och tyckte att det verkade orimligt att hanskulle behöva teckna kollektivavtal med sig själv.Dessutom tyckte han nog att det verkade orimligt attsamma fack som hade sagt sig tillvarata hansintressen, nu vände sig emot honom.Dygnetruntbutikerna i kedjan 7-Eleven är ett an-nat exempel. Alla som varit inne i ensådan vet att det inte är helt självklart om det är enbutik, en restaurang eller i vissa fall t.o.m. en bank. Istället för att uppmuntra, eller i varje fall tillåta,skräddarsydda lösningar bestämde facket på centralnivå, när de här butikerna öppnade, att de var butikeroch därmed skulle tillämpa handelsavtalet trots att detinte tillät nattarbete.Efter mycket förhandlingar, debatt, skynken övervissa varor under vissa tider och en stämning i ar-betsdomstolen tvingades 7-Eleven-kedjan till slutskriva på ett specialavtal med Handels som var till-lämpligt dygnet runt.Facket skulle alltså diktera både arbetsvillkoren,och i praktiken även öppettiderna.Här står jag och gnäller på facket. Är det då barafacket det är fel på? Nej, arbetsgivarna har ju ocksåcentrala organisationer som inte alltid tar människor-nas parti. Så sent som strejkade t.ex.Svensk Lokförarförening för att få teckna ett egetavtal med arbetsgivarsidan, som vägrade med motive-ringen att 400 lokförare var för få att teckna avtalmed. Också det argumentet luktar centralstyre.Fru talman! De exempel som jag tar upp visar attgamla regler hindrar nya företag och initiativ från attväxa fram. En lagstiftning som säkert hade godaintentioner från början är en bromskloss ochibland t.o.m. en fiende till nya företag och nya jobb.Fackliga centralorganisationer kan med stöd i lagenkräva att deras centralt tillkomna avtal ska tillämpaspå människor som inte har bett om dem och som inteär med i organisationerna. Dessutom kan organisatio-nerna vidta stridsåtgärder mot dem som inte behagarlyda. Det kan drabba småföretagare så hårt att de slåsut, och då skapas det faktiskt inga jobb alls.I valet mellan den enskilda människans åsikt ochden centrala fackliga organisationen tar lagen ställ-ning för den fackliga organisationen, även när detinnebär att människor och företag riskerar att kommai kläm. Det vill jag ändra på.Svensk arbetsrätt skyddar den som har lyck-ats ta sig in på arbetsmarknaden, och den gör det påbekostnad av dem som inte lyckats göra det. turordningsregler, krav på tillsvidareanställning-ar och gynnande i lagen om anställningsskydd av demsom har varit anställda längst osv. gynnas de väleta-blerade. är den svenska arbetsmarknadenjämfört med många andra usel på att välkomna ung-domar, invandrare och andra nykomlingar.När konjunkturen viker vet vi dessutom att murenmellan inne och ute blir större. Antalet varsel ökar,som redan har nämnts här, och arbetslösheten blandungdomar och invandrare ökar. När kurvorna pekarnedåt kastas de minst etablerade, som hade behövttrygghet mest, tillbaka ut i arbetslöshet, trots att deraskompetens hade behövts för att utföra och skapaviktiga arbetsuppgifter. Jag tycker att det är inte baraorättvist utan också slöseri med mänskliga resurser.Fru talman! Mycket av den arbetsrätt som vi har är inriktad på att skydda en persons anställningpå en viss tjänst. Men som jag tidigare sade har intealla en fast tjänst, och arbetsmarknaden förändrasfort. Nya yrken tillkommer och andra försvinner. Vibyter yrke och jobb oftare. När arbetsrätten växtefram fanns det rätt få webbredigerare, nattöppetbu-tiksföreståndare eller bemanningsföretagskonsultermen desto fler postkassörer, stackars industriarbetaresom hade en usel arbetsmiljö, hovslagare och valuta-växlare än vad det gör . Allt färre har sammajobb eller yrke hela sitt arbetsföra liv, och inte ens desom vill ha det kan vara säkra på att kunna få ha det.Men alla behöver trygghet och rättvisa spelregler påarbetsmarknaden.Därför tycker jag att vi behöver en ny arbetsrätt.Hur, när och mot vilken ersättning ett visst arbeteutförs måste först och främst vara en sak mellan densom vill ha jobbet gjort och den som vill och kan göradet. Fria förhandlingar är något som inte bara mode-raterna i arbetsmarknadsutskottet tjatar om, utan detär också något som efterfrågas på arbetsmarknaden.När TCO gjorde en undersökning om det här svaradebara av de yngre medlemmarna att de ville attfacket skulle förhandla åt dem. Det blir allt vanligareatt vilja förhandla själv individuellt.Visst kan man vilja organisera sig för att ställakrav eller föreslå att ett standardkontrakt används,men lagstiftningen måste utgå från att människormöts i fria förhandlingar. För att detta ska fungerakrävs en ordentligt förändrad lagstiftning på områdensom t.ex. hur kollektivavtal ska tillämpas och omarbetstidsregler och om möjlighet till olika former avanställning, även med begränsade kontrakt.Dessutom behövs det rättssäkerhet. vinnerden fackliga tolkningen ofta över den enskildes, ochdu kan t.ex. inte ta dig ur ett kollektivavtal genom attgå ut ur den organisation som vill att du ska omfattasav det. Stora fackförbund kan med stöd i lagen slå utsmå företag genom stridsåtgärder, om de inte lyder decentralt dikterade villkoren. Om vi menar allvar meden arbetsmarknad för alla och talet om rättssäkerhet,kan vi inte ha det så.Fru talman! Svensk arbetsrätt har vuxit fram isamarbete mellan staten, kapitalet och facket för attskydda den centralt beslutade kollektiva svenskaarbetsmarknadsmodellen. Den lagstiftningen passarinte i vår tids samhälle. som den skydddargamla strukturer och privilegier hindrar den nya fö-retag och jobb. Därför måste den förändras i grundenför att skydda människornas rättigheter i stället förpamparnas.Anf. 150 ():Fru talman! Jag är inte förvånad men likväl är jagoroad av det nya anslag som har i ar-betsmarknadspolitiken. Vi får kanske anledning attfölja upp de nya synsätten i en fortsatt debatt vid ettsenare tillfälle.Fru talman! I det stora internationella anslag somgårdagens partiledardebatt fick kom också frågan omdet stora nationella ohälsotalet och den snabbt växan-de kostnaden för sjukförsäkringen på tal. Från oppo-sitionen kritiserades regeringen för att den stod hand-fallen inför de snabbt växande kostnaderna. Enligtbudgetprognosen skulle kostnadsutvecklingen inne-bära en ökning från 20miljarder till ca 50 miljarder kronor.Detta är en utveckling som ingen politiker kanblunda för. Det är helt fel att från oppositionen påståatt regeringen står handfallen inför situationen.Den ökande sjukskrivningsfrekvensen har mångadimensioner. En är naturligtvis den ekonomiska be-lastning som samhället ställs inför och som tar ettstort utrymme från andra angelägna områden. Enannan är den situation som drabbar den enskilde ochsom utöver hälsomässiga problem också innebärekonomiska avbräck för den enskilde. En tredje är dekostnader och verksamhetsförändringar som åsamkasarbetsplatser och arbetsgivare.Härutöver sätter den ökade ohälsan hårt tryck påalla de organ som har att hantera ärenden koppladetill frågan, såsom sjukvård, försäkringskassor m.fl.Attitydförändringar som sker i samhället gör ock-så frågan än mera komplex. Begreppen sjukfrånvaro,sjuknärvaro kopplat till arbetsorganisationer medslimmade strukturer komplicerar situationen. Härut-över har läkarnas benägenhet att föreskriva allt längresjukskrivningstider inneburit en automatisk ökning avohälsotalet. Skäl för detta kan säkert finnas, men detgenererar kostnader.Fru talman! Vad som framkommer i analyser avde ökande sjukskrivningarna är en koppling till denarbetsrelaterade ohälsan. Många av dagens ca450 000 förtidspensionärer, 100 000 personer medmera än sjukskrivning och ytterligare flera medmer än 30 dagars sjukskrivning har sin ohälsa kopp-lad till arbetslivet.Flera utredningar, inte minst den av regeringentillsatta utredningen om handlingsplan för bättre hälsai arbetslivet, visar på ett klart samband mellan en hårtuppskruvad arbetsmarknad och de ökande sjuktalen.Stressrelaterad sjukfrånvaro liksom förslitningnsska-dor ökar på ett oroande sätt. Långtidssjukskrivningarbland i huvudsak kvinnor liksom den snabbt på sena-re tid växande korttidssjukskrivningen bland ungaoroar speciellt.För att möta de alarmerande siffrorna har rege-ringen utarbetat ett program i elva punkter för ökadhälsa i arbetslivet. På område efter område tar nuregeringen genom samverkan mellan olika departe-ment och verk initiativ för att möta och stoppa dennegativa utvecklingen.Jag och många med mig som har sin förankringbland löntagare ser med tillförsikt på pro-grammet och dess innehåll. Flera av de åtgärder somtas upp i programmet kan, utan att förta helhetsin-trycket, anses som kontroversiella. Programmet visarändock på en färdriktning som är helt nödvändig.Sverige som välfärdsnation har inte råd att se männi-skor slås ut från arbetsmarknaden på sätt som sker.Fru talman! På några områden vill jag dock seförstärkningar av programmet.Det påtalas av en av de stora fackliga samorgani-sationerna att det saknas ca 60 000 lokalaskyddsombud. Skyddsombud är en nödvändighet föratt man ska kunna följa upp och bevaka, men ocksåför att lägga fram offensiva förslag för en förbättradarbetsmiljö för de anställda.I de utredningar som gjorts på det arbetsrelateradeohälsoområdet framkommer att det är de lokalt, direktpå arbetsplatsen, vidtagna åtgärderna som ger debästa och effektivaste resultaten. Dessa resultat ärofta direkt avläsbara i ekonomiska termer men också imänskliga värden.Jag vill påstå att en klar attitydförändring har skettvad gäller skyddsombudens och arbetsmiljöns rollunder . Från att ochbörjan av 80-talet ha sett god arbetsmiljö som enpositiv produktionsfaktor har arbetsmiljöfrågorna fåtten negativ stämpel hos den s.k. marknaden. Skälenkan säkert vara flera, men 90-talets marknadstänkan-de har haft stor betydelse.Fackliga organisationer påtalar nu svårigheter attrekrytera skyddsombud i erforderlig utsträckning. tidningen talas om enskyddsängel på fall eller en ängel med bruten vinge.På fem sidor i tidningen beskrivs situationen.Av de skäl som jag tidigare påtalat - ekonomiska,mänskliga, möjlighet att kunna rekryterapersonal m.m. - ser jag att det borde vara av stortintresse för såväl samhället som privata och offentligaarbetsgivare att värdera upp skyddsombudens roll ocharbetsmiljöfrågorna. Allt i de utredningar som fram-tagits inom området visar på att en effektivare lokalarbetsmiljöorganisation skulle generera positiva re-sultat på relativt kort period.Riksdag och regering kan vara viktiga led i attsignalera till lokala parter att vidta snabba och enklaåtgärder för uppvärdering av arbetsmiljöarbetet påarbetsplatserna.En förändrad arbetsmarknad ställer också krav omutbildning av lokala skyddsombud. I regeringenselvapunktsprogram lyfts utbildningen för de regionalaskyddsombuden fram på ett bra sätt. Det är dockviktigt att också de många lokala skyddsombuden geserforderlig utbildning. I arbetsmiljölagstiftningenframgår att, och på vilket sätt, utbildning ska ges tilllokala skyddsombud. De fackliga organisationernapåtalar dock stora brister i möjligheterna och genom-förandet av utbildningsinsatserna. Dessa brister bordemed lätthet kunna undvikas om viljan finns och förut-sättningar ges för att komma i gång. För att förstärkakompetensen och ge erforderlig utbildning bör eko-nomiska förutsättningar ges också för utbildningsin-satser för de lokala skyddsombuden liksom för repre-sentanter för arbetsgivaren.Fru talman! Jag har i mitt anförande talat om be-hovet av en satsning inom arbetsmiljöområdet för attbromsa upp och minska kostnader på sjukför-säkringsområdet. Jag har också påtalat det mänskligalidande som ofta blir följden av dålig arbetsmiljö. Jaghar konstaterat oppositionens kritik mot regeringensarbete för att bemästra kostnadsutvecklingen på om-rådet. Jag har också noterat att oppositionens kritikstannar vid just kritik, utan att man kommer medförslag som skulle kunna få ned kostnaderna och detmänskliga lidandet.Jag har konstaterat att regeringen har tagit fram ettelvapunktsprogram som ett led i arbetet för att få neddet arbetsrelaterade ohälsotalet, ett program som gerviktiga signaler. Jag kan konstatera att regeringen harför avsikt att lägga fram en proposition för en revide-rad arbetsskadeförsäkring, en försäkring som enligtsamtliga löntagarorganisationer är ett viktigt incita-ment för att få i gång ett förstärkt lokalt arbetsmiljö-arbete.Till det senare har jag konstaterat moderaternastidigare i motioner mycket negativa hållning, en håll-ning som också framfördes i samband med föregåen-de års budgetbehandling.Det höga ohälsotalet och kostnadsutvecklingeninom den arbetsrelaterade sjukfrånvaron är en natio-nell angelägenhet. Jag ser därför att det är dags för ennationell kamp mot ohälsan i arbetslivet. Fackligaorganisationer har utsett till eninternationell arbetsmiljövecka. Detta arbete kanlämpligen följas upp av regering och riksdag.Anf. 151 ():Fru talman! När vi s-kvinnor talar om kvinnorsarbete tvingas vi konstatera att det mesta går för lång-samt framåt, att det går åt fel håll eller både-och. S-kvinnor har under allmänna motionstiden lagt framflera motioner om kvinnors arbete, eftersom vi kankonstatera att det inte går att lösa ett problem i taget,utan att vi måste göra allt . Det kräver sinakvinnor. Det är tur att vi kan göra flera saker samti-digt.Den första motionen handlar om heltid - en rät-tighet och deltid - en möjlighet. S-kvinnor redovisadeen enkät , på iår, från landstings- och kommunalråd och deras synpå deltid. Där fick vi bekräftat att av Sveri-ges kvinnor fortfarande arbetar deltid. Hälften villjobba mer men får inte det hos nuvarande arbetsgiva-re.De borgerliga partierna säger att lösningen är attprivatisera den offentliga sektorn. Det har vi bevisatär ett felaktigt påstående. Det ser lika illa ut i denprivata sektorn. Inom t.ex. handeln arbetar t.o.m. flerkvinnor än i offentlig sektor deltid, . Myck-et lite har hänt . Arbetsgivarna harmisslyckats, och därför ser vi ingen annan utväg änlagstiftning som ger både kvinnor och män rätt tillheltid. Självklart talar vi inte om åtta timmars arbets-dag, utan vi hoppas på en arbetstidsförkortning snart,och det lägger vi också fram en motion om, som jagåterkommer till.Någon kanske frågar sig varför s-kvinnor driverlagstiftning om heltid , när arbetsmarknaden blirmer och mer individinriktad och där man själv villkunna påverka sin arbetstid. Förklaringen är att detmåste bli rätt, inte bara för män utan också för kvin-nor, att kunna välja heltid och en egen försörjning. Sålänge som av kvinnor arbetardeltid diskrimineras kvinnor på arbetsmarknadeneftersom heltid inte finns med som valmöjlighet.Konsekvensen blir att en mycket stor grupp kvinnor iframtiden kommer att få svårt att försörja sig sompensionärer, eftersom de tjänat in för lite pengar.Därför behövs en lag om heltid. Deltid ska vara enmöjlighet och regleras i avtal mellan parterna. Närman vill arbeta heltid igen, t.ex. efter en föräldrale-dighet, ska det vara en rättighet och ens eget val, intearbetsgivarens val.De följande motioner som jag vill lyfta framhandlar om diskriminering av äldre på arbetsmarkna-den och om stopp för lönediskriminering.Den första visar på att äldre kvinnor och män dis-krimineras och osynliggörs på jobben. Dessa grupperbehövs och måste bli lika behandlade.Den andra handlar om de mål som JämO förlorat.Där har man klart konstaterat att visst är kvinnornalönediskriminerade, men på grund av marknaden ochatt vissa män har ett högre värde på marknaden ska deockså ha en högre lön. Det kan vi naturligtvis inteacceptera, utan vi vill att man ser över både roll och processrätten i dessa ärenden.Slutligen vill jag ta upp frågan om arbetstidsför-kortning, som vi hoppas får en lösning . Dethade varit möjligt för svenska folket att få de förstadagarna finansierade via statsbudgeten.Det ville alla fackliga organisationer i en Saltsjöbads-anda, men det stoppade och Miljöpar-tiet. Vi s-kvinnor har kämpat för arbetstidsförkortningsedan 1972, och vi har inte fått en minut. Jag vill barasäga att vi nu vill se en successiv arbetstidsförkort-ning för alla. Ett första steg är bättre än inget stegalls. Takten kan vi alltid öka, om vi bara börjar nu.Jag inledde med att säga att vi behöver vidtamånga åtgärder för att bryta diskrimineringen avkvinnor på arbetsmarknaden. Vi s-kvinnor har underallmänna motionstiden valt att lägga fram motionersom vi ser som nödvändiga för att bryta utvecklingensom går åt fel håll och som innebär att köns-diskriminerar. Traditionell s-kvinnopolitik är att närman inte kan lösa problemen mellan parterna och närenskilda kvinnor och män utestängs från valfrihet, dåblir det nödvändigt med lagstiftning. Därför kräver vinu lag om rätt till heltid för både kvinnor och mänmed möjlighet till deltid i avtal.Anf. 152 ():Fru talman! har påverkats starkt av om-struktureringen av försvaret. Tre av fyra regementenhar lagts ned. Vi har med hjälp av den omställnings-grupp som regeringen har tillsatt och i en lokal om-ställningsgrupp arbetat med att ta fram ersättningsar-beten för försvaret. Det går att se att försvarsom-ställningen är hanterbar och att det gotländska sam-hället kommer att klara förändringarna på ett fullgottsätt när beslut om de olika åtgärderna finns på plats.Vi på vill bli ett av de goda exemplensom lyfts fram när det sker omstruktureringar i sam-hället som hanterats på ett positivt sätt. Vi har upplevtpositiva saker i omställningsarbetet, och då tänker jagfrämst på att utlandsavdelningen flyttat från försäk-ringskassan i till påGotland.Men allt är inte bra. Vi väntar också på några be-sked. Det rör bl.a. , som om-nämndes redan i propositionen inför omställningsar-betet, kongresshall och andra saker som finns hosomställningsgruppen.Fru talman!