prot · GO09113 · 2001-05-17 00:00:00 — Jag tyckerinte att det är något problem att man växlar pengar.Däremot finns det skadlig spekulation som kan fånegativa effekter.Det finns också en mängd andra skadliga företeel-ser i marknadsekonomin. En fri ekonomi, en fri han-del och ett fritt ekonomiskt utbyte kräver en situationsom inte är regelfri. En regelfri ekonomi blir nämli-gen inte en fri ekonomi, utan det krävs spelregler. Närspelplanen ändras från att vara lokal och nationellmåste också spelreglerna följa med ute i världen föratt marknadsekonomin ska kunna fungera.Av någon anledning har i vissa sammanhang denhär transaktionsskatten kommit fram som en sortsuniversallösning på en lång rad olika problem. Jagtycker att man där på ett mycket olyckligt sätt blandarihop mål och medel. Transaktionsskatten i sig verkarvara målet. Sedan försöker man hitta på olika effekterav den här skatten för att legitimera den. Men detrimliga angreppssättet för oss måste ju vara rakamotsatsen: Vilka mål är det som vi är ute efter attuppnå? När vi bestämt oss för det gäller det att funde-ra över vilka metoder som är verksamma.Nu ska vi alltså diskutera metoden transaktions-skatt. Då återstår väl bara att konstatera - även omman aldrig kan säga att det finns en absolut sanningför saker och ting som inte är prövade i verkligheten- att olika typer av analyser tämligen entydigt visaratt denna transaktionsskatt inte skulle öka stabilitetenpå marknaderna. Det är ganska entydigt att den inteskulle förhindra uppkomsten av kriser därför att kri-ser uppkommer av andra skäl. Den skulle heller inteförhindra skadlig spekulation. Tvärtom skulle denleda bl.a. till sämre likviditet och kunna bidra tillökade svängningar i växelkurser och till ökad insta-bilitet.Är det då en bra idé att lägga en väldig massa krutoch energi på att försöka genomföra ett medel somförefaller ha mer negativa än positiva effekter? Mittoch svar på den frågan är: Nej, det verkarganska dumt. Då är det väl bättre att lägga energi påatt försöka genomföra medel som vi tror leder mot demål som vi har satt upp: en mer stabil finansmarknad,en ökad internationell solidaritet och en ökad interna-tionell handel.Det konstiga i betänkandet är, tycker jag, att ma-joriteten bestående av socialdemokrater, vänsterpar-tister, centerpartister och miljöpartister liksom inteförhåller sig till själva skatten, utan de skriver påslutet ungefär så här: Vi har haft en utfrågning och vikan konstatera att en del tycker att det verkar bra ochen del att det verkar dåligt, så vi skickar uppdraget tillPagrotsky för att titta lite till på det här.Jag tycker att det är ett mycket konstigt sätt attbehandla de här motionerna. I utskottet har vi faktisktlagt rätt mycket tid och energi på att själva försökasätta oss in i detta men det vill majoriteten liksom inteförhålla sig till. Jag tror att det, precis som tidigaretalare sagt här, beror på att man inte riktigt vet vadman ska göra av denna varma potatis. Några partierhar redan bestämt sig för att vara för. Ändå skriver dei betänkandet att vi nog får titta vidare på detta. Isärskilda yttranden står det att de egentligen är för.Andra partier säger sig inte vara för.Kanske vill man skapa en majoritet där man så attsäga inte tar ställning fastän en del tar ställning. Detvore väldigt bra om Socialdemokraternas och Center-partiets företrädare här kunde förklara dels varför devill att frågan ska utredas mer när de själva säger attden redan är ganska väl analyserad och att en deltycker att detta är bra och andra att det är dåligt, delsvarför de själva inte kan bekänna färg och säga vadde tycker i själva sakfrågan om den här transaktions-skatten.Jag tycker att diskussionen om Tobinskatten väl-digt mycket hänger samman med de olika mål somanhängarna säger sig vilja uppnå. Det är ju lite olikamål. En del vill använda det här till att finansiera FN.Andra vill använda det till att finansiera utvecklings-bistånd. Men naturligtvis kan inte samma pengaranvändas två gånger. Frågan är om man alls har någrapengar att använda.Transaktionsskatten i sig skulle nog drabba ut-vecklingen i mer än den skulle drabba osssjälva eftersom oftare är den mottagandeparten avseende sådana här transaktioner när detgäller investeringskapital.Man måste ändå fråga sig: Är problemet med denbristande betalningsviljan hos de rika länderna när detgäller internationellt bistånd att de rika länderna harför få skattebaser? Är det därför att regeringen i Sve-rige har för få skattebaser som biståndet under senareår varit nere vid skammens gräns? Var det därför attJohan , och inte hade ytterligare skattebaser som ni intekunde höja biståndet på det sätt som Folkpartietsbudgetförslag innebar?Var det alltså för lite skattebaser? Nej, jag trorinte det, utan skälet var att man gjorde en annan prio-ritering beträffande de pengar som man fick in av allaskattebaser som man har - och de är sannerli-gen redan rätt så många.På utfrågningen sade någontingmycket viktigt, även om han på något sätt landade påatt han rätt så mycket var för en Tobinskatt. Han sadenämligen att de viktigaste frågorna handlar om fri-handel och att det är det som man ska jobba med. Hansade också att det var en viktig signal när EU somförsta tullområde valde att säga att man sätter enslutpunkt för tullar, kvoter och sådana skyddsmeka-nismer gentemot de fattigaste länderna. Ingen annanhar gjort det.Sanningen är dock att inte heller EU har gjort det,utan när det gäller de varor som de fattigaste ländernafaktiskt kan sälja ska man återkomma till frågan omnågra år för att då se hur det hela utvecklas och för attse om man kan tänka sig att sätta ett slutdatum. Inteens det målet har man alltså nått.Jordbruksstödet i EU och uppgår tillungefär fem till tio gånger så stora belopp som enTobinskatt skulle inbringa om den fungerade ochgenomfördes över hela jordklotet. Fem till tio gångerstörre belopp handlar alltså jordbruksstödet om. Bor-de vi då inte lägga vårt krut på att försöka bekämpaden orättfärdiga jordbrukspolitiken? Det skulle dess-utom gagna konsumenterna här hemma. Genom lägger krutet på att jobba med frågor som, omdet som de gäller genomfördes, inte skulle vara braoch som heller inte är genomförbara, kommer maninte i mål med de frågor som verkligen är viktiga ochsom verkligen leder mot målen.Till sist, fru talman, har jag ytterligare en fråga.Det handlar om demokratisk kontroll och om att manvill ha demokratiska beslut i stället för marknadenosv. Varför vill ni inte lägga er huvudenergi på attgöra det möjligt att i demokratisk ordning fatta beslutom de frågor som faktiskt skulle kunna leda till enstabilare finansmarknad? Det handlar då om allt somräknats upp här och alla de organen - internationellaorgan som finns men som i många fall behöver re-formeras och där man från svensk sida skulle behövadriva på för att få bättre gemensamma regelverk,bättre transparens och bättre stabilitet. Är inte detdemokratisk kontroll och politiska beslut som är likamycket värda som att beslut fattas om symbolhand-lingar som inte leder mot målen?Det leder mig över till den frågeställning som jagsjälv inte alls har särskilt svårt för, nämligen fråganom nationellt beslutsfattande kontra överstatligt be-slutsfattande. Jag vet att av er som står bakom majo-riteten är det bara som ens en gång kantänka sig att man på Europanivå skulle ha en gemen-sam koldioxidskatt. Koldioxid är vi överens allihopom är garanterat farligt. Det är alla koldioxidutsläpp,inte bara några. Men där är ni väldigt bestämda mot-ståndare till att man ens på Europanivå skulle fatta ettgemensamt beslut om det.Hur anser ni att detta står i förhållande till att nitycker att man ska ha en skatt över hela jorden, eller ivarje fall över väldigt många länder, som det rimligt-vis måste fattas beslut om för att den ska fungera pånågon annan arena än i detta lands riksdag?Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 3.Anf. 118 ():Fru talman! "Den enda gången jag skrattar är närjag känner mig mätt. är det sedanjag åt mig riktigt mätt." Lyssna noga på vad har att säga:"Den enda gången jag skrattar är när jag känner migmätt. är det jag åt mig riktigtmätt. "liv är en kamp för överlevnad, en kampför att få mat för dagen. Mer än 600 miljoner barnoch ungdomar lever i samma verklighet. För Jessicaoch alla andra i hennes situation är det självklart att vimåste fortsätta våra ansträngningar i biståndspoliti-ken. Det svenska biståndet ökar nu snabbt, både ge-nom tillväxten i och genom nya budgetsats-ningar.För skull krävs att vi i de rika ländernaöppnar våra gränser för import från underutveckladeländer, att vi inte straffbelägger deras varor med olikatullar och avgifter. Här har EU en viktig roll, och densocialdemokratiska regeringen har också nått fram-steg på detta område under det svenska ordförande-skapet.För bästa borde vi skriva av de fattigasteländernas skulder till oss. Det är oacceptabelt attderas exportinkomster ska gå till lån som egentligenborde ha varit bistånd.Det är viktigt att utgå från och alla andra isamma situation när vi diskuterar globaliseringen,kapitalets ökade makt på demokratins bekostnad,miljöförstöring, klyftan mellan nord och syd, svälten.Olof fångade detta individperspektiv i etttal på världslivsmedelsdagen i . Han sade:"40 000 små barn får skador för livet eller dör dagli-gen därför att de inte har nog att äta. I själva verket ärdet tillräckligt att fråga sig varför ett enda barn måstedö därför att vi andra inte klarat av att organiseravärlden så att folk åtminstone får mat för dagen.Många av oss har mött detta enda barn, i en by nå-gonstans, som tittat på oss med sina oskyldiga ögonoch frågat när han och hans syskon ska få något attäta. De av oss som mött barnet kommer aldrig attglömma det. "menade att ofrihet och globala orättvisorkunde få lika stor sprängkraft som kärnvapen-hotet. står de globala orättvisor-na i fokus på samma sätt som dåtidens kärnvapende-batt.Det omfattande finansiella kri-ser visar att den demokratiska kontrollen av de finan-siella marknaderna har minskat. De globala orättvi-sorna ökar. En viktig uppgift är att på internationellbasis återvinna det demokratiska inflytande och dendemokratiska insyn som tidigare fanns på nationellnivå. Endast så kan globaliseringens utmaningarmötas.Det handlar om hur tillväxt och välstånd befräm-jas i utvecklingsländerna, hur finansmarknadernastabiliseras och hur åtgärder mot de växande globalautmaningarna ska finansieras, t.ex. den ökande fattig-domen i olika delar av världen, miljöförstöringen,utbredningen av hiv/aids och klimatförändringarna.Det är angeläget att formulera en politik och enstrategi som kan möta dessa globaliseringens utma-ningar och som innebär att demokratin och medbor-garnas intressen hävdas.En viktig del i en sådan politik är reformeringenav det internationella finanssystemet och de interna-tionella finansiella institutionerna. Tydliga regler ochnormer måste införas och följas upp. Öppenhet ochinsyn måste förbättras både nationellt och internatio-nellt som samarbetet mellan institutioneroch länder måste utökas och fördjupas.Dessutom bör det inrättas ett ekonomiskt säker-hetsråd inom ramen för FN. Vi socialdemokraterdriver den frågan , tillsammans med våra syster-partier inom socialistinternationalen. Ett ekonomisktsäkerhetsråd skulle kunna bidra till en bättre samord-ning av internationell ekonomisk politik för att be-möta globala frågor som stabiliteten hos valutakurseroch internationella kapitalflöden, hinder mot skatte-konkurrens och handling i globala program för attminska arbetslöshet och stimulera ekonomisk åter-uppbyggnad.Fru talman! vill att regeringen ut-arbetar en globaliseringsstrategi där både Tobinskat-ten och andra förslag för att möta växande globalautmaningar värderas och prioriteras. Denna strategioch prioritering av åtgärder bör sedan utgöra grundenför agerande i internationella församlingarsom FN och EU. Det gäller såväl enskilt svensktagerande som ett samordnat agerande med övrigaEU-länder.Bakom kravet om en globaliseringsstrategi stårinte bara vi socialdemokrater. Vi har fått stöd fördetta från , och Miljöpartiet.Det innebär att det nu finns en majoritet i riksdagenför att hålla dörren öppen för en Tobiskatt. Vi vet attTobinskatten saknar stöd bland världens rege-ringar och parlament. För den skull är det inte auto-matiskt ett dåligt förslag.Det innebär också att arbetet med att formulera englobaliseringsstrategi fortsätter oavsett Tobinskattensvara eller icke vara.Debatten om medel får inte försinka arbetet medatt stabilisera världens finansmarknader, öka medbor-garnas inflytande över samhällsutvecklingen, skapaen rättvisare världsordning och bekämpa fattigdom -inte minst för i och mer än600 miljoner barn och ungdomar i samma situation.Jag yrkar bifall till finansutskottets förslag.Anf. 119 () replik:Fru talman! När det gäller internationell solidari-tet vill jag verkligen hålla med är barn som och andra som det här hand-lar om. Det handlar om individer som inte får den rätttill en värdig framtid och vardag som de borde ha.Men frågan är: Varför ska vänta ytterligare såmånga år på att man ska lägga ner krut på en transak-tionsskatt som förmodligen inte skulle leda till någonförbättring för henne om den infördes och dessutomförmodligen aldrig kommer att kunna införas justdärför att den inte är någon bra idé? Det är ju en frågasom jag tycker att man kan ställa sig.Sedan vill jag upprepa mina andra frågor. Hurtycker och socialdemokraterna bör förhålla sig till frågan om överstatlighet närdet gäller en sådan här transaktionsskatt, med tankepå hur extremt negativa ni är till att fatta gemensam-ma beslut om beskattning inom ramen för Europa-samarbetet? Vad beror det på att ni inte kan angenågon hållning i frågan? Tycker ni att det verkar attvara en bra eller en dålig idé att ha en transaktions-skatt?Såvitt jag förstår av betänkandet och av vad jaghar hört har och hans arbetsgruppredan fått i uppdrag att lägga fram en globaliserings-strategi. Det enda ni vill är att ni vill ge specifikt dengruppen i uppdrag att se över detta med transaktions-skatt. Men borde ni inte skicka med något förhåll-ningssätt, om ni tycker att det verkar att vara en braidé?Trots allt kan de flesta andra människor som job-bar med dessa frågor dra någon slutsats av det gedig-na material som finns hos finansutskottet. Jag tyckeratt det vore bra om kunde redovisanågon slutsats av dessa analyser.Anf. 120 () replik:Fru talman! Vi tycker att Tobinskatten är en idésom är värd att pröva tillsammans med många andraviktiga åtgärder för att komma till rätta med de glo-bala utmaningarna.Precis som är inne på låser inte To-binskatten all annan diskussion. Vi har gjort precistvärtom. Vi har tagit ett bredare grepp. Vi har sagt attden arbetsgrupp som regeringen har tillsatt har fått iuppdrag att formulera en politik och också att formu-lera en strategi för hur man ska kunna förverkligadenna politik, vilka frågor som ska prioriterai internationella organ för att påverka situationen förJessica och alla andra som svälter runtom i världen,för att stärka demokratin mot det ökande inflytandesom kapitalet har.Tobinskatten är bara en av flera åtgärder som skadiskuteras och värderas. Det är möjligt att dennaarbetsgrupp kommer fram till att detta inte är denviktigaste frågan att prioritera. Jag tror att man ocksåkommer att föra fram andra frågor som är betydligtlättare att få genomslag för. Därmed inte sagt att manbör släppa idén om en Tobinskatt.Anf. 121 () replik:Fru talman! Det vore bra om klargöra om utskottets majoritet har sammauppfattning som , nämligen att det vore braom en transaktionsskatt kunde genomföras men attdet inte är så genomförbart, och därför bör man göraandra saker.Eller hyser någon tveksamhetinför om det vore bra att ha en transaktionsskatt ellerinte? Det är detta som frågan gäller. Ska man lägganed krut på en fråga som man inte tror att det vore braom den genomfördes? Jag tror inte att det vore bra.Vad tror ?Pagrotsky sade dessutom själv vid denna utfråg-ning: "Det viktigaste är att komma till rätta med jord-brukspolitiken och frihandelsfrågor. Motståndet frånjordbruksintressena är nu försvagat. "Sedan avslutar han med att säga: "Jag tror att vidär har en nyckel till framgång i fattigdomsbekämp-ningen. Precis som och andra har varitinne på är både u-hjälp, Tobinskatt och annat rätt småsaker jämfört med detta. "Om man ska tro själv har han ju redanstrategin klar, nämligen att de andra frågorna börläggas åt sidan. Vi bör i stället se till att kämpa förfrihandel för de produkter som de fattigaste ländernakan sälja till oss. Då verkar det dumt att ge Pagrotskyi uppdrag att likafullt utreda en strategi för om, huroch när och i vilken ordning som man ska införa entransaktionsskatt, som även om den vore bra inteskulle vara så viktig. Min uppfattning är att den ärdålig. Socialdemokraternas uppfattning har inte blivitredovisad.Anf. 122 () replik:Fru talman! Vi tar nu ett större grepp där det gäl-ler att också värdera andra åtgärder än Tobinskatten.Jag tycker personligen att Tobinskatten är en sympa-tisk åtgärd. Om den gick att införa skulle jagställa mig bakom den, men vi vet ju att det politiskastödet saknas.Jag är också medveten om att det kan finnas ne-gativa effekter av Tobinskatten, men dessa måste juvägas mot de positiva effekterna i form av ökat poli-tiskt handlingsutrymme och mer stabilitet i finans-systemet. Tobinskatten bör också vägas mot andraalternativ.Vad jag är lite förvånad över är att ochäven säger nej till att formulera ensvensk globaliseringsstrategi. Bara för att Tobinskat-ten råkar nämnas i sammanhanget vill man inte for-mulera en sådan strategi.Jag önskar att både och kristdemokra-terna hade kunnat ställa sig bakom detta, inte minstmed tanke på det engagemang som annars finns idessa partier för internationella frågor.Anf. 123 () re-plik:Fru talman! Jag blir faktiskt lite upprörd över detsätt som resonerar på med ut-gångspunkt från t.ex. . Vi är ju här för att diskutera vad som är en god, bra och vettigutveckling för världens fattiga. Det har riktats en långrad olika invändningar mot Tobinskatten som går utpå att den snarare låser människor fast i fattigdomoch försvårar utvecklingen.I utskottsbetänkandet och vid utfrågningen radasinvändning efter invändning mot Tobinskatten uppjust på den här grunden. På vilket sätt skulle livet förJessica Chandirus och andra människor i fattiga län-der bli bättre om man inför tull på kapitalrörelser ochinvesteringar i deras länder? På vilket blir det bättreom räntorna blir högre? På vilket sätt - vilket an-hängaren erkänner i utfrågningen -skulle högre räntor innebära en bättre situation för dedelar av världen som behöver kapital och investering-ar, men som inte har råd att betala så mycket som denrika världen? Det är ju detta som är den grundläggan-de moraliska frågan.Västvärlden har så utifrån de bästasyften försökt att tvinga på fattiga länder utveck-lingsmodeller. Men vi kan se att många länder fortfa-rande är fattiga och vi kan se vilka länder som harkunnat resa sig upp ur fattigdom. Det är de ländersom har bejakat fri handel, öppen marknadsekonomioch fria kapitalrörelser. Någonting måste man välkunna dra lärdom av det här och inte bara driva frå-gan om Tobinskatten för att det är en intressant sym-bolfråga, som Waidelich har hävdat.Regeringen ska självfallet utarbeta sin globalise-ringsstrategi. Vi har en strategi som går ut på att stär-ka internationella finansiella institutioner, öppna uppför fri handel och driva utvecklingen vidare. Denpolitiken står vi för.Anf. 124 () replik:Fru talman! själv säger att detta inte skulledrabba negativt - det är han som står bak-om det här förslaget. Jag hyser ganska stor tilltro tillTobin. Han är ändå Nobelpristagare i ekonomi och enansedd nationalekonom. Dessutom är han liksom jagoch många andra frihandelsvän.Jag tycker inte att det finns skäl att döma utTobinskatten för att den skulle vara negativ för . Den kan möjligtvis leda till högre räntor.Det måste utvärderas och vägas mot andra effekter,t.ex. den att politiken får utökat handlingsutrymme.Det är också det mål som många av dem som driverTobinskatten ser. Sedan får man då använda politikeni ett gott syfte.Sedan kan man diskutera den andra vägen somGunnar förordar, avreglering och annat.Den vägen har vi prövat, och den har lett till ökadeglobala orättvisor och till minskad makt för politiken.Jag kan förstå att förordar den lin-jen för det är också en ideologisk markering där vårapartier skiljer sig åt.Man kan också diskutera det här med räntor hitoch dit. Men räntorna var de facto dubbelt så högahär i , och det ärkanske ett uttryck för att de i första hand inte påver-kas av tillgången till kapital. En annan orsak var ock-så att det fanns många skuldsatta länder som behövdelåna pengar för att klara sina stora underskott. Mendet där är en ekonomisk diskussion som man fortsättaatt föra i all oändlighet.Anf. 125 () re-plik:Fru talman! Jag ska inte gå närmare in på detta attden borgerliga regeringen tydligen höjde världensränteläge. tar ni socialdemokrater i lite välmycket för att det över huvud taget ska vara seriöst.Den fråga som vi diskuterar här är viktig.Det handlar om vilken strategi som land skaha. Ska vi driva frihandelsfrågor med kraft? Ska vidriva den avreglering som faktiskt har gett ökad väl-färd? Eller ska vi driva frågan om en politisk maktöver ekonomin som i andra delar av världen leder tillfattigdom? Det kan ju inte vara obekant för TommyWaidelich att i de länder som har politiskt styrd eko-nomi, som har politiskt reglerad handel finns detvisserligen mycket politisk makt, men det finns väl-digt liten frihet och låg välfärd för människorna. Detär där den stora fattigdomen finns.De skillnader vi har fått bland världens människori dag beror på att vi i vissa delar av världen har enomfattande fri handel. Där har man bejakat marknad-sekonomin. I andra länder har man bejakat den poli-tiskt styrda ekonomin. Jag kan inte begripa varförTommy Waidelich och socialdemokraterna på fulltallvar gör själva den politiska makten till ett självän-damål, när man vet att det i den fråga vi nu resonerarom leder till högre räntor, svårare utvecklingsvillkoroch större fattigdom.Det är möjligt att och andrapolitiker får mer makt om man får styra de internatio-nella kapitalflödena. Men om det leder till minskandevälfärd för andra människor, är det värt det priset?Vi hade en kreditreglering ochvalutareglering i . Det gav politiker stor makt.Men var det bättre för den svenska ekonomin? Vardet bättre för människorna? Är det i så fall regle-ringsvägen ni ska gå tillbaka? Det är det som dettahandlar om.Regeringen kan utveckla sin globaliseringsstrate-gi. Vi gör det alla, vi ska delta i den diskussionen.Men väljer ni en politik som gör att vi försummar deviktiga reformerna drabbar det just de människor somTommy Waidelich inledningsvis talade om.Anf. 126 () replik:Fru talman! Jag står för att politiker ska få mermakt i den meningen att demokratins makt ska stär-kas. har ju demokratin tryckts tillbaka på grundav att den finansiella marknaden har fått för stormakt. Det har tryckt tillbaka politiker i enskilda län-der, demokratiskt valda företrädare för medborgarna ide här länderna. Jag är för att politiker och demokra-tin får en ökad makt i det globala sammanhanget. Jagtror också att det kommer att leda till minskade orätt-visor, förutsatt att det blir rätt politiker som väljs. Dethandlar också mycket om politik.Men den väg som förespråkar, avregle-ringar och annat, har vi prövat. Det är den politik somhar fått dominera världen när de globala orättvisornahar ökat. T.o.m. sade förut att det be-hövs regleringar. Jag känner mig ändå trygg i denförvissningen att det finns ett starkt stöd här i riksda-gen för en politik som ger nya regleringar, som ocksåkan se till att öka demokratins inflytande över sam-hällsutvecklingen.Anf. 127 PER () replik:Fru talman! Det farliga med ett inlägg som detTommy Waidelich precis gjorde är att han inte skiljerpå mål och medel.