prot · GO0951 · 2001-01-17 00:00:00 — Resurserna måste också fördelasrättvist och inte som så att av mänsklig-heten får nöja sig av tillgångarna.Ja, visst får man sig en tankeställare när man stä-dat ut julen och då får reda på att på kvällligger av pappersförpackningarpå vardagsrumsgolven runtom i landet. Det handlarom ca julklappspapper och pappersför-packningar som förhoppningsvis blir nya förpack-ningar om de samlas in, men ändå. En del barn i värl-den får säkert inte en enda julklapp. Det är något atttänka på.På 50-talet när jag föddes producerade varje per-son i hushållsavfall . stårvarje svensk för avfall. Detta handlar natur-ligtvis om vår livsstil. Därför är det viktigt att miljö-frågorna diskuteras och åtgärdas på alla möjliga nivå-er - som individ, i familjen, i bostadsområdet, ikommunen, i regionen, nationellt, inom EU och na-turligtvis även globalt. Jag hoppas på att EU kommeratt ta ett stort steg framåt för att åstadkomma en lång-siktigt hållbar utveckling under ordförande-skap.Visst känner man djup oro när man läser kostrå-den gällande insjöfisk och fet ostkustfisk och ser attkvinnor som planerar att skaffa barn, är gravida ellerammar rekommenderas att inte äta flera av våra fis-karter från , och . Ja, att varaförälder är en stor lycka men också att kännaansvar och ofta oroa sig. Det moderna samhället ärkomplicerat, och det är inte lätt för en förälder atthålla reda på alla faror och förutse alla risker.Kunskap och information inom miljöområdet ärmycket viktiga. Därför tycker jag att det är viktigt attsatsningar på det gröna kommer i gångoredenligt.Miljöfrågorna rymmer också en djup moraliskdimension. Vi lånar jorden av våra barn och barnbarn.Detta har jag tänkt extra mycket på nu under juluppe-hållet, eftersom jag så ofta jag kunnat tillbringat tidenihop med min lilla systerdotter , fyra måna-der. Hon och kommande generationer måste ha sam-ma rätt som vi till en jord där vattnet går att drickaoch räcker till alla, där jorden ger skörd, djur- ochväxtlivet är rikt, luften är frisk och solen en livgivan-de kraft.Vårt uppdrag är att lämna efter oss ett Europa,t.o.m. en värld, där de stora miljöproblemen är lösta.För ca 30 år sedan tog rymdexpeditionen Apollofotografier över jorden. Bilderna gjorde ett outplån-ligt intryck på alla som såg dem. Vi förstod då atttrots att vår planet är delad av politiska gränser för-enas den av ekologiska system. tycks jordklotet ha krympt. Varor, pengar, män-niskor, idéer och föroreningar färdas runt världen i enhastighet och omfattning som slår de flesta - t.o.m.det ekologiska systemet - med en stor häpnad. Därförär det nödvändigt med en samsyn mellan ekologiskaoch sociala behov och den rådande ekonomiska ord-ningen för att bromsa den farliga hotande ohållbarautvecklingen. Vi folkvalda politiker världen runtmåste våga styra med politiska beslut. Utvecklingenär inte förutbestämd. Vi har tillsammans ansvaret intebara för vår nation utan också för vår gemensammavärld.Därför är det viktigt att alla länder utarbetar na-tionella strategier för hållbar utveckling. Det är ettutmanande arbete som kräver att miljöhänsyn vävs ini alla samhällssektorer. Det räcker inte att endastbedriva traditionell miljöpolitik.Fru talman! Det är hög tid att tänka nytt och stort istället för att fortsätta miljöanpassa gamla lösningar.Annars är det en stor risk att resultatet bara blir enenda stor kompromiss. Bra exempel på detta är sats-ningar på lokala idéer som har möjliggjorts genombidragen till lokala investeringsprogram, som lovor-das ute i kommunerna av alla partier, även de som äremot i . Totalt har 125 kommuner beviljats4,9 miljoner i bidrag, vilket bl.a. har beräknats ledatill att koldioxidutsläppen sänks , att belast-ningen av näringsämnen till våra vattendrag minskar,avfall till deponi minskar och att användningen avelenergi och fossila bränslen minskar med 2,1 TWhper år.Fru talman! EU har kommit en bra bit på väg.Med som pådrivare försågs Amsterdamför-draget 1997 med ett tydligt miljöperspektiv. Hållbarutveckling skrevs in som ett av de centrala ochgrundläggande målen för EU-samarbetet. Vid topp-mötet i tog initiativ till attmiljöhänsyn ska integreras i alla samhällssektorer.Men EU måste göra mera. Tempot måste höjas.Därför ser vi fram emot att pre-senterar en långsiktig strategi för en ekonomiskt,socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Dethandlar alltså inte alls bara om miljö. Det handlar omhur vi ska trygga välfärden . Där är miljönen viktig del. Tydliga hållbarhetsmål måste sättas upp20-25 år framåt i tiden. Mål och indikatorer ska visavägen och göra det möjligt att bedöma om utveck-lingen går i rätt riktning. Viktigt är då också att mil-jötillsynen fungerar på alla nivåer både i kommuner-na och nationellt.Avsikten är att toppmötet i skakunna anta en konkret, tydlig och långsiktig EU-strategi för hållbar utveckling. Strategin måste blihandfast och åtgärdsinriktad och också engageraallmänheten, alla EU:s medborgare.Anf. 165 ():Fru talman! fördömdeMats i en replik de brittiska tories för derasmotstånd mot EU:s utveckling till en stat, en federalsuperstat med 450-500 miljoner människor. Jag kän-ner samma oro som många svenskar och de brittiskatories inför denna utveckling. I mitt anförande ska jagförsöka visa vilka stora målkonflikter och problemsom EU:s federala utveckling bäddar för.Det har avslöjats attden tyske utrikesministern haft ett nära samarbetemed, ja, t.o.m. en ledande position i, kretsarna kringBaader-Meinhof-gruppen, en organisation som bygg-de på avancerat våld i sitt program och som var klartantidemokratisk och intolerant. väljer deregeringar de vill ha. Deras val kan vi och ska vi intepåverka i , men måste vi tänka ige-nom vår egen ställning. Det är viktigt att värna våregen suveränitet och att själv svara för vår utrikes-och inrikespolitik. Vi bör sky federala äventyr.Utrikesministern fastslog här i kammaren att hon och regeringen skulle mot-sätta sig en juridiskt bindande rättighetskatalog iNice. Hur blev det? Katalogen antogs men den sadesinte vara bindande, åtminstone inte . Men verk-ligheten är annorlunda. En hög befattningshavareinom deklarerade före beslutet att kommer att betrakta rättighetskatalogensom ett viktigt inslag i dess dömande verksamhet,dvs. att domstolen betraktar katalogen som juridisktbindande oberoende av vad ministerrådet beslutat.Detta är allvarligt och fäster uppmärksamheten påviktiga brister när det gäller maktfördelningen inomEU. Utrikesministern kan inte ha varit omedveten omEG-domstolens inställning. Ett nej, ett veto, hadekanske varit berättigad i denna fråga.Den 15 december 2000 hade en artikelpå framträdande plats med rubriken . I den slutligaavtalstexten fanns nämligen små men betydelsefullaändringar som premiärministrarna från de olika län-derna inte känt till, i varje fall inte känt till vidden avdem. Det gällde bl.a. antalet parlamentsplatser. För-ändringar kunde uppfattas som diskriminering avvissa mindre länder. De till synes små "sista-minuten-ändringarna" innebar ett nytt innehåll på avgörandepunkter.Niceavtalet har kallats EU:s nya konstitution.Konstitutionella beslut brukar vara omgärdade avmycket noggranna regler och stor tröghet i besluts-fattandet. Sådana regler får inte fastställas av enslump. Reglerna får inte underminera demokratin.Reglerna får inte skapa problem med rättsenligheten.Reglerna får inte öka riskerna för djupgående kon-flikter. I EU följer man inte de konstitutionella för-siktighetspsprinciperna.Citat från : "De flesta av besluten togs iall hast och ävenom statsministrarna var vakna så hade de inte tid atttänka efter vad de gjorde." Detta sade en nordiskseniordiplomat som deltog i den långatoppkonferensen.Niceavtalet innehåller vidare en rad beslut varskonsekvenser inte analyserats, exempelvis att en inrekrets av framför allt stora länder kan vidga sitt sam-arbete utan hänsyn till mindre länder. Detta kan ledatill ännu större makt för de stora. De små ländernasminoritetsstatus förstärks. Det kan också leda till attEU vittrar sönder, inte mig emot. Men kärnpunkten äratt ingen ansvarig regering och inget ansvarigt parla-ment bör godkänna en konstitution som tillkommit pådet sätt som har gjort. Det finns ytterliga-re frågetecken kring . Dessa gäller delsvad som står i avtalet, dels vad som inte står där.Socialförsäkringssystem inklusive pensioner finnsmed där, fast detta egentligen inte tillhör EU:s be-slutsområde. Man har en önskan, tycks det, att har-monisera pensionssystemen. Men texterna är otydligaoch själva redigeringen av texten ger upphov till storosäkerhet om vad som verkligen avses. Socialförsäk-ringsfrågor ska inte tillhöra EU:s angelägenheter.Dessvärre tycks en ändring vara på väg. Textensoklarheter kan öppna möjligheter för en harmonise-ring av pensionssystemen till stor skada för svenskaskattebetalare, svenska pensionssparare och svenskapensionärer. Texten är så oklar att EU kan komma atti framtiden uppträda som "en tjuv om natten".Niceavtalets konstitutionella förändringar motive-rades med utvidgningen av EU. Men utvidgningen äromöjlig om man inte gör en radikal förändring avjordbrukspolitiken. Sådana förslag saknas.Finland hotar, meddelades det isvensk press, att inte godkänna . Kan verkligen en ansvarskännande regeringoch ett ansvarskännande parlament säga ja till enkonstitution som kommit till på det här sättet? Kanverkligen regeringen och de politiska partierna sägaja till en alltmer långtgående federation som urholkarvår suveränitet?Pehr G har från sina utgångs-punkter hårt kritiserat och hävdat attSverige borde ha nyttjat sitt veto för att stoppa det.Jag anser att han har tunga skäl för sitt uttalande.När kommer till för god-kännande avser jag att rösta nej. Skälen är många.Dessa kommer jag att redovisa motionsvägen.Anf. 166 ():Fru talman! Politikerförakt finns på vars och va-rannans läppar de här dagarna. Det finns många skälatt se ned på politiken, och jag ska inte försöka attvikta de olika skälen. Ett skäl är jag mycket starktmedveten om, och det är vad EU-medlemskapet harinneburit för tilliten till demokratin i Sverige.Det är naturligtvis ett allvarligt problem för legi-timiteten i vårt politiska system när människorna seratt eliterna går åt ett håll som inte sammanfaller medfolkflertalets uppfattning och när det också är ganskauppenbart att man inte bryr sig om den dåliga förank-ringen.Som jag ser det finns det två skäl till att demokra-tin har legitimitet. Det är att det politiska systemetlevererar det som väljarna har anledning att förväntasig, att institutionerna både fungerar administrativtoch inte är korrumperade.Men det finns olika krav i olika länder. I Spanienomfattar man EU-tanken därför att det ger mycketpengar till landet och därför att det har säkrat demo-kratin i den gamla diktaturen . I kännsdet väldigt angeläget för människor att komma näraen politisk struktur som har en någotsånär anständighederlighet inbyggd i sig. I har politikenalltid varit en sysselsättning för en elit långt ovanförde vanliga människorna och med väldigt dåliga kon-taktvägar dem emellan. Men i , som en gam-mal folkrörelsedemokrati, är kraven större. Svenskeni gemen anser att EU är odemokratiskt och att det ärodemokratiskt att eliterna går en annan väg än folk-flertalet.Fru talman! Det talas ofta om EU:s demokratiskaunderskott. Då kan man få intrycket att det är någotsom går att rätta till. Kanske det gör det, men detkräver i så fall väldigt drastiska ingrepp i den nuva-rande konstruktionen.Vi ska veta att EU-konstruktionen från början ärgjord för att vara odemokratisk. Den är gjord för attåstadkomma en oåtkomlig överstat. Det var JeanMonets funderingar när han skrev utkastet till det somsedan blev Schumanndeklarationen. Han ansåg näm-ligen att befann sig i en nödsituationen. De-mokratin kunde sättas åt sidan inför det högre måletatt säkra fred . Tyvärr har dennakonstruktion och detta sätt att se på EU levt vidare.Detta har inte förändrats och har inte lett till någraomdefinieringar.Som lök på laxen fick vi , som ärnyliberalt till sin konstruktion från början till slut.Genom EMU cementeras denna nyliberala konstruk-tion. Därför finner jag det mycket anmärkningsvärtatt demokratiutredningen, som vi har fått tadel av, inte med ett ord nämner EMU, ECB eller denproblematik för svensk demokrati som detta innebär.EMU är ju konstruerat för att skapa oåtkomlig ex-pertmakt. Den är ett exempel på den syn på maktdel-ning och självbildning som t.o.m. i daghar tagit avstånd från. Han bekänner sig till parla-mentarismen. Ändå understödjer han livligt att vi skavara med i EMU.Som jag ser det är det kapitalets fria rörlighet somär den strategiska faktorn i EMU och också i EU:ssätt att fungera. När man väljer valutapolitik kan manvälja mellan tre mål, endera självständig ekonomiskpolitik, fast penningvärde eller fri rörlighet för kapi-talet. Men det är bara två av dessa som man kan välja.EU har valt fast penningvärde och fri rörlighet förkapitalet. Det utesluter alltså en självständig ekono-misk politik.Det är en återgång till den syn på ekonomi ochpolitik som rådde före . Då var detbudgetbalans, fast penningvärde och överskott i utri-keshandeln som gällde. Eliterna hade en grundmuradmisstro mot demokratin, mot folkligt inflytande.Så småningom slog parlamentarismen igenom.Keynesianism och folkstyre blev det som ledde denpolitiska utvecklingen. Jag tror att det var 1952 somvi gick vi med i Bretton . Det var i princip ettvärldsomspännande valutasamarbete som byggde påsjälvständig ekonomisk politik och fast penningvärde.Under de år som Bretton fungerade kunde vibygga välfärdsstaten, därför att vi kunde bedriva ensjälvständig ekonomisk politik.För mig är det tydligt att det finns en samvariationmellan synen på ekonomi och på demokrati. Vi är nutillbaka i den syn på ekonomi som mer eller mindreautomatiskt ger en syn på demokrati som jag har svårtatt acceptera.Fru talman! Jag antydde tidigare att det finnsganska svåra vägar för att förändra EU i demokratiskriktning. De alternativen är att man begränsar kapita-lets fria rörlighet, återför beslutanderätten till dennationella nivån eller att EU utvecklas till en federa-tion fullt ut. Den sistnämnda vägen har inte stöd iSverige, utom möjligen i Folkpartiet.Min tid rinner snabbt ut. Jag skulle ha citerat HansAgnés bidrag till demokratiutredningen, men detfinns inte tid för det. Jag ska avsluta med att säga attalltfler forskare varnar för att EU under trycket avekonomiska eller politiska kriser utvecklas till ettauktoritärt styre. Det gör jag också.Anf. 167 () replik:Fru talman! och jag brukar oftavara eniga, vilket kanske är förvånande. Jag är alltidnoggrann med begrepp. sade att EUär en nyliberal konstruktion. Då används ordet nylibe-ral helt fel. Jag kan säga att EU är teknokratiskt,fransk-teknokratiskt och byråkratiskt. Det är protek-tionistiskt. Man vill skapa en inre marknad, men manvill ha murar utåt. Det vill inte de liberaler som ficksin kunskap från Hayek, från The Economists gamleandre andreredaktör osv.Använd inte ordet nyliberal i detta sammanhang.Säg i stället att EU är en teknokratisk, byråkratiskorganisation.Anf. 168 () re-plik:Fru talman! Det ligger en del i de anmärkningar-na. Jag ser ändå det hela som ett i princip nyliberaltprojekt, eftersom det går ut på att marknaden tarmakten över politiken. Det förbjuder Keynesianismoch folkstyre.Anf. 169 () replik:Fru talman! Jag tror inte att , ochandra höga toppar i EU:s utveckling har varit nylibe-rala. Men de har gjort ett fel. De har trott att ekonomibetyder allting. Vi måste veta att ett liberalt samhällemåste hålla mycket på att få fram ett bra civilt sam-hälle, på mänskliga värden osv. Allt är inte pengar.Tyvärr har politiken ibland bara handlat om pengar.Då har vi fått detta missförstånd.Läs Hayek, osv. eller t.ex. LarrySiedentop, som har skrivit The Democracy of Europe.Där framgår att detta är en felsyn. Det kan ofta varajournalister eller medier som har förmedlat den.Anf. 170 () re-plik:Fru talman! Jag vill understryka vikten av att vistyr vårt land och att andra länder styrs med annat änpengar för ögonen. Han har också poängterat att ett sam-hälles utformning har tagit många . Det ären känslig mekanism att peta i. De brutala ingreppsom vi har utsatts är inte ägnadeatt stärka demokratins legitimitet.Anf. 171 ():Fru talman! Jag kommer i mitt anförande att be-gränsa mig till att tala om EU sett med ekonomiskaögon. Jag är fullt medveten om att allt inte är ekono-mi, men tiden är som sagt begränsad.Ur min synvinkel tenderar EU att fokusera förmycket på den egna inre cirkeln. För att EU ska blimer konkurrenskraftigt ekonomiskt sett och mer ac-cepterat bland EU:s egna invånare är det nödvändigtmed en större uppmärksamhet på vad som händerutanför den egna unionen.Tiden står inte stilla och väntar tills EU har funde-rat, organiserat och integrerat färdigt. Utvecklingenoch konkurrensen i omvärlden accelererar tack vareny teknik, nya resmöjligheter och ny kunskap. Hung-ern och drivkrafterna hos både mer och mindre ut-vecklade länder kommer att innebära en ökad presspå EU att fungera och agera på ett modernt och eko-nomiskt konkurrenskraftigt sätt.När det gäller den ekonomiska konkurrenskraftenfinns åtskilligt att önska inom EU. Exempelvis är EUfortfarande ett högskatteområde med otillräckligsysselsättning och bristande flexibilitet på arbets-marknaden. EU saknar en effektiv gemensam kapi-talmarknad. Det återstår mycket att göra när det gälleravregleringarna inom bl.a. post-, tele- och elmarkna-derna.Det finns framför allt tre skäl till att EU måsteförbättra sin konkurrenssituation. Det första är attsysselsättningen är för låg. Den genomsnittliga sys-selsättningsnivån 1998 var i , om man tarhänsyn till arbetstiden, . Det ska man jämföramed sysselsättningsnivå, som var . Detpositiva i siffrorna är att EU har en stor potential närdet gäller produktion och försörjning, som man inteutnyttjar genom att ha så många undersysselsattamänniskor.Det andra skälet till att EU måste förbättra sinkonkurrenskraft är att välfärden kommer från detarbete vi utför. Tvärtemot vad som ofta hävdas frånvänsterhåll finns det inget samband mellan hög skattoch hög välfärd. I stället är det många växande småföretag och en större marknad för nya tjänster ochvaror som driver tillväxten. Det är viktigt att bl.a.välutbildade personer finner det attraktivt att bo iregioner som vill växa långsiktigt.Det tredje skälet som pressar EU är den nya tek-niska utvecklingen. Data, Internet och mobila tjänsterökar inte bara konkurrensen inom EU. I lika hög gradökar konkurrensen från tredje land. Att handla digi-talt, göra affärer, flytta pengar är lika lätt att göra medsin granne i EU som att göra det med någon annan påandra sidan jordklotet. Tullen på sådana transaktionerär i praktiken obefintlig.Frågan är hur EU ska göra för att möta konkurren-sen. För det första måste EU:s förhållande till om-världen präglas av mer öppenhet och lägre handels-hinder för att få en långsiktigt hållbar och positivutveckling. Höga yttre tullar på t.ex. kött och textilmissgynnar framför allt och andra utveck-lingsländer. Det drabbar inte bara deras befolkningutan även konsumenterna i EU, tvärtemot vad AT-TAC påstår. Tänk bara om EU hade rivit sina han-delshinder för kött från t.ex. , Nya Zeelandoch . Köttet från de länderna kommer fråndjur som äter sig mätta på gräs direkt från stäpperna.Det hade varit bra, inte bara för konsumenterna i EUutan också för djuren inom det europeiskajordbruket.Det är emellertid inte bara tullar som utgör han-delshinder utan även höga skatter på varor, tjänsteroch välutbildad arbetskraft. Oförmånliga skatter påsåväl finansiellt som intellektuellt kapital utgör hinderför ett effektivt utbyte mellan EU och omvärlden.För det andra måste EU ha ett skattesystem somgör att länderna konkurrerar med varandra när detgäller skatten. Det finns områden som har internskattekonkurrens i världen, och dessa områden harmycket lägre skatter. Jag tänker speciellt på Schweizoch . talar t.ex. om att ytterligare sänkasin skattenivå från en redan mycket låg nivå på 29 %.EU säger sig vara motståndare till s.k. illojal kon-kurrens inte minst på skatteområdet. I den mån skat-teregler verkligen är illojala, dvs. bara gäller vissaföretag i landet, ska de inte vara tillåtna. Det måstedock vara helt klart att det aldrig kan vara fråga omillojal konkurrens bara därför att man har en generelltlåg skattenivå. Det är inte illojal konkurrens.Det är över huvud taget inte mer utan mindrecentral styrning som behövs. Om man reglerar förmycket äventyras samarbetet, tror jag, och riskenökar för att det spricker. Om vi ska kunna främja fredoch demokrati får det absolut inte inträffa.Det bästa sättet att lyfta människor som lever iarmod och fattigdom är att skapa utveckling ochtillväxt. har vi lärt ossatt vägen dit är frihandel och inte protektionism. Tilldetta kommer ett decentraliserat beslutsfattande ochmarknadsekonomi - inte centralism.Tyvärr har en del av kärnländerna i EU en protek-tionistisk tradition. Här har de gamla frihandelslän-derna, dit hör, en stor uppgift i att sälja sinaideal till EU och världen.Anf. 172 ():Fru talman! Jag kommer i detta anförande att dis-kutera betydelsen av en fortsatt utveckling och ut-vidgning av EU med betydelse för välståndsutveck-ling, säkerhet och trygghet. Hur ska vi lämna ett bätt-re till våra efterkommande? Det går inte attsäga att generationerna före oss lyckades särskilt väl,med upprepade krig och ett delat , där östradelen förtrycktes å det grövsta under 50 år.Fru talman! När slutade förlo-rade halva närmarknaden. Det var då viktigtatt göra en anpassning till den rådande situationen.Det gällde att uppnå handelsavtal med den stängdadelen - en politik som inte minst belysts dessa dagar.Då tänker jag naturligtvis på hanteringen av RaoulWallenberg.Men det gällde även att hantera annan handel, därförändringen av nödvändighet måste riktas mot meravlägsna marknader. Det var naturligtvis de störreföretagen som kunde hantera detta i en av krig sargadvärld med nya handelsvägar.Det var därför både rätt och nödvändigt att föra enpolitik som var bra för våra stora och i flera fall råva-ruexporterande företag. Lagstiftning, avtalsförhand-lingar, skattepolitik, ekonomisk politik och energipo-litik anpassades för ge bra förutsättningar för storaföretag.Fru talman! När så detta ändrades då det slutnakommunistsystemet krackelerade och det blev enöppning i vårt närområde inte minst österut var detnödvändigt att förändra vår politik för att även mindreföretag skulle kunna verka internationellt.Det var nog ganska många som var förvånade närdåvarande statsminister stod på gräs-mattan i och lämnade in ansökan tillEG.Fru talman! Före vårt medlemskap fanns ett avtal,det s.k. , som reglerade våra förbindelsemed länderna inom EG. I den debatt och diskussionsom föregick folkomröstning och medlemskap fram-fördes ofta att detta avtal var tillräckligt. När det nugått kan vi nog konstatera att de som hade denståndpunkten hade fel.Med medlemskapet har fått inflytandeoch påverkansmöjlighet på den gemensamma politi-ken.Jag tänker naturligtvis på att har ledamö-ter i parlamentet, är representerat i kommissionen ochdeltar i ministerråd och andra beslutsinstanser. Det ärinte minst viktigt då djurhållning ochlivsmedelssäkerhet diskuteras.Fru talman! Naturligtvis hade inte blivitordförandeland om vi inte haft medlemskap, och vihade därmed inte fått möjlighet att föra fram det vianser viktigt. Jag tar upp detta därför att tillkomman-de medlemsländer naturligtvis har samma rätt tillinflytande som vi med rätta anser att vi ska ha.Mot bakgrund av vad jag anfört tror jag att vi kanvara överens om att de som före folkomröstningenmenade att var tillräckligt hade fel. Detär inte ofta man i politiska sammanhang efter så korttid kan tala om rätt eller fel, men i det här fallet trorjag att det är svårt finna någon som har annan upp-fattning än vad jag har.Fru talman! Vi har en liknande situation . Själv-fallet tänker då jag på anslutningen till valutasamar-betet inom EU.