prot · GO09122 · 2001-06-11 00:00:00 — Därför tänkte inte jag ytterligare gå inpå innehållet i förslaget. Jag ska med en viss spänninglyssna på vad näste talare har att säga, och sedan skajag, om det ställs frågor eller skapas oklarheter, begä-ra replik i det sammanhanget.Jag yrkar alltså med detta, herr talman, bifall tillkonstitutionsutskottets förslag till beslut i betänkandetKU25.Anf. 45 ():Herr talman! Precis som sadeberor det här betänkandet på vissa händelser sominträffade . Jag vill ocksåbetona att det jag nu ska framföra är min egen upp-fattning kring mitt eget agerande. Andra får stå försitt.Nästan kundeman läsa på löpsedlar, höra på radion och se på TV:snyhetsprogram att i fjor hade handlatför utan att presentera ett enda kvitto. Närjag fick det i halsen, så att säga, blev jag minst sagtförvånad. Det system vi har hade varit i gång ett parår, och jag hade tolkat det på ett sätt som jag menarhar juridisk bäring. Ingen hade heller under den tidentalat om för mig att jag hade gjort fel.Jag förstår att människor blir förvånade, irriteradeoch - om vi ska prata i klartext - förbannade över hurriksdagsledamöter kan hantera deras skattepengar pådet sätt som jag hade gjort. utan kvitto lätfaktiskt rätt så häftigt; det måste jag erkänna.Olika företrädare för gick i taket.Gruppledaren för det parti som har patent på etik ochmoral i den här kammaren höll indignerade framträ-danden i TV där han fördömde vissa ledamöters age-rande. Och gick inte - och det kommer jagaldrig att förstå - ut och förklarade för medierna hursystemet fungerade. Om man hade gjort det hadesäkert rubrikerna blivit betydligt mindre.Den ende, herr talman, som faktiskt försvarademig - och det var försvar från ett rätt oväntat håll -var själve statsministern. Han sade i en tidningsin-tervju att med tanke på att ingen harpåpekat för att han påstås ha gjort felkan jag förstå hans agerande.Nu säger man att det nya systemet kommer att blibättre. Det ser bättre ut på papperet, det ska jag hållamed om. Men jag tycker ändå att det är ett onödigtsätt att visa musklerna på.Herr talman! Som jag har fattat det avgör varjeenskild riksdagsledamot vem eller vad hon eller hanvill besöka i tjänsten. Vi behöver inte fråga vare sigpartiledning eller riksdagsstyrelse om vi får lov attinrikes åka hit eller dit i tjänsten. är fak-tiskt inget företag där man på det viset måste redovisavarför man har åkt någonstans. Det är skillnadenmellan och ett företag. Då kan man frågasig: Vem ska i efterhand och varför överpröva detbeslut om att åka runt och besöka olika ställen, olikaaktiviteter i när vi har rätt att själva bestäm-ma hur vi ska göra?Tillbaka till mina , som minskade till7 . När jag fick tag i en redovisning av minakostnader för visade det sig att av de 140 000kronorna var vad ett årskort med flygetMalmö-Bromma kostade. Det kortet hade jag barafått i handen. Jag hade aldrig fått kvittera det.Sedan var det taxibiljetter mellan ochBromma tur och retur och även taxikuponger i Mal-mö från till min bostad. Dem har jag aldrigfått kvittera.Vad gäller Brommaresorna kommer varannanmånad en sammanställning över de bilar jag har åktmed från . Där framgår om jag har åktsjälv eller med någon annan ledamot. Där förekom-mer inga kvitton. Jag får signera på fakturan. Detfinns ingen chans att kvittera det. Detsamma gäller iMalmö, där jag för övrigt har årskort, så jag har ingabiljetter.Jag hade förvisso en hotellövernattning ,och folk kan ju tycka att jag har skött mitt uppdragförbaskat dåligt.De här minskade således till7 . var alltså fel. Och detta villeinte gå ut och förklara för medierna, som isin tur skulle ha kunnat förklara för medborgarna hursystemet fungerade. Jag har hört att man motiveradedetta med att det är lika illa om det inte finns kvittonför som för . Det tycker inte jag ärlika illa.Om jag nu hade haft kvitton på de här 7 000 kro-norna, som i och för sig är en mycket låg taxisummajämfört med de flesta andra i , och det intehade funnits kvitton på de andra 130 000. Då kundedet ha stått att det var som man hadehandlat för och inte visat kvitto på. Det hade blivitlika stora rubriker av det.Jag kommer aldrig att förstå varför inte riksdagengick ut och förklarade sitt system. Jag håller medGöran som sade att det var lite otydligt.Varför har jag då gjort som jag har gjort, herr tal-man? Jag tittar här på ett utskick från den 19 juli 1999från förvaltningskontoret som handlar om ekonomis-ka dokument. Där ombeds ledamöterna att granskafakturorna och därefter attestera och återsända dem idet bifogade svarskuvertet. Man kan också lägga nedkvitton, reseräkningar m.m. som ska till administrativledamotsservice. Det har jag fattat så att det som stårpå fakturan och som visar hur jag har åkt och betalatmed mitt kort har jag attesterat och skrivit okej på.Vad gäller kvittona var det sådant som jag hade be-talat med andra kort eller med kontanta pengar.Herr talman! Vad betyder ordet attestera? När jagläser i ser jag att detstår "intyga riktigheten av; godkänna till utbetalning".Antingen är det fel på tolkningav ordet attestera eller också har man fel från svenskariksdagens sida. Bägge två kan inte vara rätt. Atteste-ra betyder att den som attesterar godkänner utbetal-ningen, vem har då rätt att i efterhand överpröva minaattesteringar? Jag har exakt följt hur man enligtSvenska ordlista ska tolka ordet attesteraoch för det ska jag bli hängd i medierna.Sedan har inte kurage att tala om hurdess regler fungerar. Jag måste säga att jag tycker attdet är jättesvagt.Jag kan också tala om att jag har fått brev, mejloch telefonsamtal från många människor, t.o.m. frånarga revisorer. När jag har förklarat, läst upp våraregler och just pekat på ordet attestera och att vi skagå till väga så, har de antingen hållit med mig ellerinte hört av sig. Det kan jag bara tolka på ett vis.Herr talman! Man ska inte bli arg när man står iriksdagens talarstol, men i det här fallet tycker jagfaktiskt att skulle ha gått ut och förklaratvad som verkligen gällde i stället för att tala om vissaslarviga ledamöter. Man skulle ha talat om ett useltsystem som förhoppningsvis ska bli bättre i dag.Däremot tycker jag att det är onödigt att gå övertill kort med personligt betalningsansvar. Man kundeha infört de nyheter som innebär att vi beställer påresebyrån. Beloppet går direkt på en faktura som vibara signerar, och sedan slänger vi kvittona. När duser att kvittona stämmer med fakturan kan de kastas.Sedan hade man kunnat ställa krav på varje leda-mot som har saker och ting som vi måste visa kvittopå, sådant som inte finns på någon faktura, att om duinte har visat kvitto inom eller presterat engodtagbar förklaring till varför kvitto inte visats skariksdagen ha rätt att dra det beloppet från arvode ellerkostnadsersättning. Det hade man kunnat göra. Mendet är klart, då hade man inte kunnat gå ut i mediernaför att visa musklerna och säga att man är handlings-kraftig.Jag tycker att har skött det här dåligt.Man har ställt ut en del av oss för att vi har tolkatsystemet på ett sätt som i varje fall jag anser vara rätt.Den hjälp vi som ledamöter av skulle habehövt ha fick vi inte när vi faktiskt behövde den.Nu tror jag att saken är utagerad bland allmänhe-ten. Men det är trist att falla offer för ett dåligt sys-tem. Jag hoppas att ingen drabbas av det framöver.Anf. 46 () replik:Herr talman! Jag skulle egentligen inte vilja rubri-cera detta som en replik och kan av tekniska skälockså få ett anförande. Vi behöver inte diskutera det.Jag har inte för avsikt att söka sak med . Hans beskrivning av sin egen situation harjag inga egentliga kommentarer till. Det jag ville sägaär egentligen att det naturligtvis är angeläget ochviktigt att har ett resesystem för riksdagsle-damöternas tjänsteresor som inger förtroende hosdem som är våra uppdragsgivare.Det var rätt svårt att förklara vårt tidigare systemoch det fanns alltså, som jag också sade tidigare, endel oklarheter, oklarheter som en och annan ledamotnog fick klä skott för utan att det riktigt framkom hurdet har varit.Jag vill dock för min del gärna säga att jag i varjefall klart har uppfattat att man skullelämna in de, egentligen inte kvitton på taxiresor utandet är fråga om kvittokopior. När jag gör en taxiresafår jag först skriva på ett kvitto i taxinpå att jag faktiskt har åkt med den. Detta ligger somunderlag för taxis debitering. Det jag sedan skaskicka in är en kopia på detta kvitto som ytterligarestyrker den attest jag gör på en samlingsfaktura fråntaxi eller förvaltningskontoret. För min del skapardetta bättre klarhet, bättre ordning och reda och för-hoppningsvis bättre förtroende från allmänhetenssidan för vårt resesystem. Det har aldrig funnits en fridragningsrätt, hur som helst, för kostnader för riks-dagsledamöter. De har alltid varit reglerade.Herr talman! Även detta system kan naturligtvismisskötas och eventuellt missförstås. Slarvar manmed Papieren i det här systemet uppstår ju lätt lik-nande bekymmer. Detta fordrar faktiskt att riksdags-ledamöterna administrerar sina resor på ett sätt somsedan går att redovisa för att få reseräkningen betald.Anf. 47 ():Herr talman! Jag sade tidigare att jag pratar i egensak. Jag vet vad jag själv har gjort, och andra fårsvara för sitt agerande.Om det nu är så viktigt för mig att ha kvitto på de7 för taxiresor som jag har företagit påmitt kort - kortnumret framgår av fakturan - är det dåinte lika viktigt att när ger mig ett årskortmotsvarande att jag då får kvittera kortet?Det lyser i eldskrift i alla redovisningar att dennaperson har handlat flygresor för utan attkvittera en endaste kilometer. Det gäller även taxire-sor från och till och från och till bostaden,beställda via resebyrå. De kan inte kvitteras.I dag reser man ju biljettlöst. Var ska man plockain den kupongen någonstans? Ska man skriva en egenfaktura att bifoga till ?Jag vill inte bara diskutera teknikaliteter. Min ir-ritation beror till stora delar på att ickevågade försvara sitt eget system och därvid oss leda-möter utan satte ut oss i kylan. Man visste att system-et var dåligt, men man föredrog att sätta dit oss istället för att erkänna att systemet har stora brister.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )9 § Ändring i läns- och landstingsindelningenFöredrogsbostadsutskottets betänkande 2000/01:BoU13Ändring i läns- och landstingsindelningen.Anf. 48 ():Herr talman! Till vilket landsting skullekomma att höra trodde vi nog att vi visste redan imitten av mars. Ty alla visste vi, oavsett parti, att vikunde vara tämligen säkra på att regeringen tänktesäga ja till Hebys ansökan eftersom allt pekade pådet. För att belägga det påståendet, vill jag citera urSocialdemokraternas, Vänsterns och Miljöpartietsutskottstext från betänkande BoU7, som också finnsredovisat i dagens betänkande. Hör här:"Vid sin tidigare behandling av motionsförslagom länstillhörigheten för har utskottetuttryckt uppfattningen att det funnits grundad anled-ning att förutsätta att regeringen vid sin prövning avfrågan skulle komma att ta tillbörlig hänsyn till denlokala opinionen som den kommit till uttryck i folk-omröstningen. Sedan bostadsutskottet och riksdagensenast tog ställning i frågan har Kammarkollegiet,som framgår ovan, föreslagit att en överflyttning skallske. Utskottet har mot denna bakgrund inte heller nugrund för någon annan uppfattning än att regeringenvid sin pågående prövning kommer att ta tillbörlighänsyn såväl till resultatet av folkomröstningen hös-ten 1998 som till Kammarkollegiets yttrande. Motbakgrund härav är utskottet inte berett att göra det avmotionärerna begärda tillkännagivandet. Den nupågående beredningen av ärendet bör avvaktas. "Så uttryckte sig i text Socialdemokraterna, . Mot den bakgrundenkunde vi vara tämligen säkra på att regeringen skullesäga ja till ett länsbyte. Vår slutsats blev att om mo-tionerna inte var slutbehandlade i utskottet skulle vikunna behandla den proposition som inkom efter den22 mars. Demokratiministern hade sagt att vid ett jaskulle det läggas fram en proposition och riksdagenskulle fatta beslut i frågan. På så sätt kunde vi undgåatt försena ärendet. Handläggningen skulle bli smidi-gare i och med en återförvisning. Det vore bra. Detvar detta som var grunden för återförvisningen.Desto större blev förvåningen vid regeringens nej.Det var nog ingen i bostadsutskottet som trodde att såskulle ske, oavsett partifärg. Socialdemokraterna ochVänstern må nu kritisera oss för handläggningen avärendet. Det kan vi leva med. Vad värre är är hurmedborgarna i känner sig, framför alltnär ministrar, men även Socialdemokraterna ochVänstern i bostadsutskottet, i text uttalar sig om attkommunen i stället borde delas. Detta skulle merspegla folkomröstningsresultatet, sägs det.Detta resonemang vilar på ren spekulation och ärkanske ett sätt att försöka rättfärdiga ett dåligt beslut.Frågan om kommunindelningen har aldrig varit uppetill diskussion i . Man har aldrig velatdela sin kommun. Däremot har man ända sedankommunen fördes till velat tillhöraUppsala län. finns det en rädsla för att regeringenkommer att tvångsdela vid en ny ansökan. Detskulle vara ett direkt förakt mot folkviljan.Regeringen oroar sig i andra sammanhang för till-ståndet för demokratin i landet. Man oroar sig överlågt valdeltagande och politikerförakt. Det tillsättsutredningar och kommittéer för att förbättra och för-djupa demokratin. Det är inget fel. Men nog har manmissat något grundläggande om man sedan, som i dethär fallet, helt sonika kör över underliggande demo-kratiska instanser. Man får inte bli förvånad när män-niskor uttrycker förakt för politiker när regeringenhanterar en enskild opinion på det sättet.Självklart blir resultatet politikerförakt.Herr talman! Vi vill fördjupa delaktigheten förmedborgarna, att regeringen gör vissa indelningar ienlighet med indelningslagen för att minska misstan-karna om godtycke. Vi anser att om tre kriterier äruppfyllda - en positiv folkopinion, ett positivt kom-munfullmäktige, Kammarkollegiet säger ja - måstedet till synnerliga skäl för att regeringen inte ska göraden förändring en kommun har begärt. Synnerligaskäl kan i sin tur innebära att omständigheter som intehar uppmärksammats av Kammarkollegiet är om-ständigheter av större tyngd som i annat sammanhangkan ha förbisetts. Men vi tycker att en rimlig in-skränkning av regeringens makt är att göra som vi harföreslagit. Förändringen ska gälla alla, dvs. vi villändra den generella lagen. Det är alltså inte fråga omen specifik lag för . Däremot tycker vi att rege-ringen ska ta tillbörlig hänsyn till besluta-de tillkännagivande om förändring i indelningslagenunder tiden utredningen pågår. Därför anser en majo-ritet i att om eller annan kommuninkommer med en ansökan under utredningstidenborde regeringen agera som om lagen redan finns.För mig är det förvånande att vi inte har ett enigtutskott när det gäller förändringen i indelningslagen.Det är rimliga förändringar för att öka delaktigheten ibesluten. Förändringarna behövs för att öka medbor-garnas förtroende för de politiska besluten. På allanivåer måste vi som är förtroendevalda vara ödmjukaoch ha respekt inför de beslut vi ska fatta. Det skällsofta på förtroendevalda från förtroendevalda på un-derliggande nivåer för att man beslutar sig för enpolitik som inte är förankrad hos medborgarna, me-dan det i själva verket är precis tvärtom.Herr talman! Med dessa ord vill jag yrka bifall tillutskottets förslag i betänkandet och avslag på reser-vationen.Anf. 49 ():Herr talman! ledamöter debatte-rade länstillhörigheten för redan den 8mars i denna kammare, och efter återremitteringen tillutskottet har motionerna om kommuns länsin-delning blivit ett nytt betänkande som ligger påriksdagens bord.Vi kristdemokrater ställer oss bakom betänkandetoch yrkar bifall till förslaget, och vi yrkar samtidigtavslag på reservationen från Socialdemokraterna ochVänsterpartiet.I detta betänkande föreslås att regeringen tillsätteren utredning i syfte att öka medborgarnas inflytandeöver sådana förändringar i läns- och landstingsindel-ningen som gäller deras kommun.Heby kommun har här i debatten fått stå som ettexempel på hur viktigt det är att medborgarnas viljafår ett politiskt genomslag. Låt mig därför här kort fåredovisa kommuninvånares demokratiska kampför att få byta län.För det första: Vid valet genomfördes enfolkomröstning om Hebys framtida länstillhörighet.Folkomröstningen utföll med att av hebybor-na ville tillhöra län. Totalt är det 13 700invånare i . av invånarna var alltså fören ändrad länsindelning.För det andra: Alla politiska partier i kom-mun har sagt ja till att tillhöra län, och kom-munfullmäktige har lämnat en framställan till rege-ringen om att "kommunen överförs frånVästmanlands län till län".För det tredje: Kammarkollegiet har i sin bered-ning av ärendet tillfrågat och Lands-tinget i om de ska utreda frågan omlänstillhörighet. Såväl som Landstingeti län har tillstyrkt en utredning. avstyrkte men var inte enhälligt i sin avstyr-kan.För det fjärde vill jag referera till Svenska kom-munförbundets rapport. Kammarkollegiet gav i uppdrag att utreda förutsätt-ningarna för ett landstingsbyte för . Iuppdraget ingick också att beakta om ett sådant byteskulle innebära hinder vid en ändrad länsindelning.I , som heter Hebykommun till läns landsting?, har man gjorten genomlysning av problematiken och sammanfatt-ningsvis kommit fram till att de positiva konsekven-serna av ändrad länstillhörighet överväger. I rappor-ten tar man bl.a. upp att de ekonomiska konsekven-serna skulle ha liten inverkan på landstingen i bådeVästmanlands län och län.En annan aspekt man tar upp är de näringsgeogra-fiska sambanden, som kanske tydligast visar sig i hurhebyborna väljer gymnasieskola. Av samtliga eleversom påbörjade årskurs 1 på gymnasiet 1999 var det58 % som valde Uppsala.Sammanfattningsvis skriver man i rapporten omden demokratiska aspekten. En majoritet av befolk-ningen har en regional identitet som är inriktad motUppsala län.För det femte tillstyrkte Kammarkollegiet den 26september 2000 i sitt yttrande till regeringen att Hebykommun överförs till län.Herr talman! Trots allt detta beskrivna avslog re-geringen kommuns ansökanoch anför bl.a.: "Några författningsbestämmelser omförfarandet vid och kriterierna för ändringar i länsin-delningen finns inte. "En enig demokratiutredning överlämnade sitt för-slag till regeringen . I utredningenskriver man i kapitlet Politik för folkstyrelse om vikten av att stärka den demokratiska med-vetenheten, utveckla deltagandet och öka självstyrel-sen.Majoriteten vill med detta tillkännagivande till re-geringen se till att folkviljan ges en särskild tyngd vidavgörande som avser att en hel kommun ska bytalandstingstillhörighet, och med det följer även fråganom att byta län.(forts. 11 §)AjourneringKammaren beslutade på förslag av förstevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 13.00 då partiledardebatten skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 13.0010 § PartiledardebattAnf. 50 Statsminister ():Fru talman! Det finns en sak som förenar oss idenna kammare vare sig vi representerar dem sombor i eller i i , vare sig vihar rötterna i den sörmländska myllan eller i Kur-distan, vare sig vi är höger eller vänster. Alla kännervi en stor stolthet över . är ett litetland på norra halvklotet med stora skogar och rikanaturtillgångar, med långa stränder och brusandeälvar och med växlande årstider. Men ärockså mycket mer än geografi, flora och fauna.Det vi känner stolthet över är summan avalla de tusen och åter tusen kvinnor och män somgenom historien har byggt det samhälle som vi i daghar förmånen att få leva och bo i. Vi har lärt oss attför att ett litet land ska kunna hävda sig i den interna-tionella konkurrensen måste alla vara med. Vi harhelt enkelt inte råd med att några ställs åt sidan ellerlämnas efter.Vi har lärt oss att det är trygga människor somvågar möta förändringar. Förändringar blir det. Det ärdet enda vi med visshet vet om framtiden. Vi har lärtoss att både kvinnor och män tillsammans och i sam-arbete måste dela på ansvaret för både samhälletsutveckling och familjens framtid. Vi har lärt oss attvärldsledande företag och forskningsinstitutioner itoppklass är lika nödvändigt för vården och omsorgensom vården och omsorgen är viktig för företagen.Allt detta har vi lärt oss. Men ändå finns det desom inte har förstått fastän de tror sig ha begripit.Visst är det lätt att en sådan här dag, med examens-stämning i riksdag, skyla över motsättningarsom finns i vårt samhälle och i stället bara tala om detsom förenar. Men vi politiker ska inte vara rädda föratt peka på skillnaderna mellan oss. Det är tvärtomvår skyldighet att dra upp skiljelinjerna, göra alterna-tiven tydliga och överlåta åt väljarna att välja.Vi socialdemokrater kommer under det år somligger framför oss att ägna stor tid till att förklara ochförsvara den svenska välfärdsmodellen som högerko-alitionen i nu håller på att montera ned. Visocialdemokrater kommer under det kommande åretatt argumentera och agitera mot kristdemokraternasomoderna familjepolitik. Vi socialdemokrater kom-mer att klart och tydligt draupp rågången mot de populistiska krafter som ingen-ting lärt av faran med att på nytt sätta i skuld.Fru talman! Vi socialdemokrater ser med stor till-försikt fram emot . Vi vill föra ettsamtal om de stora framtidsfrågorna i vårt land.För det första har vi ett åldrande i . Detställer två krav på oss. Först ska alla äldre kännatrygghet i sin vardag. Det är deras vård och omsorgdet handlar om. De ska också få sina pengar att räckatill för det dagliga levernet. Många har det knappt. Vikommer att förbättra deras ekonomiska situation.Vi ska se till att de avgifter som betalas i äldreom-sorgen inte är oskäliga utan rättvisa över hela landet.Vi ska se till att de pensionärer som har en låg ATPfår en rimligare skattesituation. Vi ska se till att tand-vårdsförsäkringen fungerar för de äldre för att sedan inästa steg när resurserna finns gå vidare och få enheltäckande för hela befolkningen.Först sätter vi de äldre, nu när barn och ungdomarhar klarats av. På så sätt vill vi sända signalen attsolidaritet mellan generationerna är den bästa trygg-heten när man åldras. Får vi leva ett gott och långt livblir vi alla gamla.Den åldrande befolkningen i har också enannan sida. Det föds få barn. Vi måste i denna kam-mare över partigränser anstränga oss till det ytterstaför att ge maximalt stöd men också framtidshopp förunga människor så att de orkar och vågar förena detsom är naturligt och normalt för en ung människa,familjeliv, barn och arbete.Vi kan göra en del från vår sida. Vi kan göra livetlättare. Vi har infört maxtaxa på dagis, och vi harförbättrat barnbidragen. Vi kan ta ytterligare steg iden riktningen. Vi förbättrar föräldraförsäkringen. Viska komma ihåg att för många är ett dagis med högkvalitet en stor trygghet.Det är inte bara en god start för barnen i livet medett högt pedagogiskt innehåll utan också en trygghetför mamma och pappa i en strävan att förena arbetslivmed ansvar för barnen. Daghemmen får inte bli han-delsvaror i privatiserade storstadsområden.Det är det första vi ska ägna oss åt, åld-rande befolkning och att det föds för få barn.Det andra, fru talman, är att alltfler upplever ettarbetsliv som präglas av stress och jäkt. Det är för fåpå arbetsplatserna. Särskilt märks det i vården ochomsorgen. Händerna räcker inte riktigt till. Rationali-seringarna kan inte drivas hur långt som helst.Vi vet också att om vi inte lyckas behålla den ar-betskraft vi har i arbete kommer att varafattigt. En av våra viktigaste uppgifter de kommandeåren är att utveckla arbetslivet och dess mening så attvarje människa får chans att utveckla sin fulla kapa-citet.Därmed bidrar han eller hon till sitt företag, sinomsorgsverksamhet eller till sin skola och därmedutvecklas Sverige.Det handlar också om organisationen av arbetsli-vet. Det handlar om mångfald på arbetsplatserna -om både kvinnor och män men också om dem somhar kommit till oss .