prot · GO0956 · 2001-01-25 00:00:00 — Detstrategiska, metodiska och kunskapsbaserade arbets-sättet behöver utvecklas vidare inom alla delar avpolisen. Likaså behöver polisens metoder och kom-petens för att styra, leda och följa upp verksamhetenförstärkas. Det finns också fortfarande öppna frågorom hur olika verksamhetsgrenar ska integreras ochsamverka för att nå en högre samlad effektivitet. Detär uppgift att följa upp och analy-sera polisverksamheten i landet. Styrelsen har ocksådet viktiga uppdraget att samordna det utvecklingsar-bete som pågår inom polismyndigheterna.Avslutningsvis vill jag påminna om att regeringennyligen beslutade att tillsätta en utredare med uppgiftatt göra en översyn av polisens arbetsuppgifter ochvilka möjligheter det finns att komplettera polisensresurser i glesbygden (dir. 2000:105).Anf. 221 ():Fru talman! Med risk för att det börjar bli lite tja-tigt för justitieministern dristar jag mig ändå att sägaett tack till justitieministern för svaret. Jag ska ävensäga det jag hade tänkt säga, nämligen att en av sta-tens, regerings och riksdags, kärnuppgifterär att garantera medborgarna fysisk trygghet, att geskydd, att ge stöd, att ge råd och hjälp. Den myndig-het som finns till förfogande för detta är rättsmyndig-heten, där polisen ingår - en yrkeskår som vi begärotroligt mycket av och som har förändrats över tidenpå ett ganska dramatiskt sätt, från historiska länsman-natider till närpolisområden.I borde ingen behöva vara rädd för attvistas ute eller inne, varhelst man befinner sig. I ettfritt, demokratiskt välfärdsland borde alla ha rätt attkräva och få respekt både för sig själv och för sinegendom. Dessvärre är det inte så - inte i ,inte i mitt län och inte någon annanstans heller. Degrova brotten tycks komma allt närmare och bli änråare. Rubriker om mord i massmedierna är i dagsnarare vanligt än ovanligt och uppseendeväckande.Tryggheten i vårt samhälle är sårad. Rättsväsendet,och därmed också poliskåren, måste, som sagts tidi-gare här , få de resurser som man har rätt attkräva för att kunna utföra ett bra arbete. Man har en orimlig arbetsbelastning.Fru talman! län tillhör de län där polisre-surserna är fullständigt oacceptabla. Närhetentill , som i vissa fall innebär en fördel,innebär också nackdelar. Det stänker över, sägerpoliserna när man pratar med dem. Jag tror att justi-tieministern också förstår vad de menar.Minskade resurser till polisen har medfört att poli-sen effektiviserar och omorganiserar till bristnings-gränsen. I län har man gjort en stor föränd-ring som har inneburit en centralisering av mångatjänster in till från de mindre kommunernaruntom. Ett borttagande av de lokala polisstyrelsernatill förmån för en polisstyrelse för hela landet har inteheller gjort problemen mindre. Såväl polis som för-troendevalda har mist såväl lokal- som personkänne-dom ute i kommunerna.Jag har följt arbetet hos polisen i länet ganskalänge. Vid mitt senaste besök tog jag också del av huranslagsfördelningen är i landet. Jag har i min hand ettstapeldiagram som jag vill visa justitieministern. Denröda stapeln är län. Den långa är Stockholm.Den gröna intill är . Det härär alltså grannar som har likartade problem.Om hade fått samma anslagstilldelningsom övriga skulle man ha fått istället för som per invånare. Det här ärsiffror för . I pengar skulle det ha inneburit enanslagsökning med 23,7 miljoner kronor.Uppsala gränsar till ; det är allombekant. Men får inte del av storstadsmedlen,även om man har fått en liten extra tilldelning förejul. Men man får helt klart del av problemen.Centerpartiet krävde i budgetdebatten mer pengartill polisen, mer än vad regeringen med stöd-partier förordade. Vi vill öka antalet polistjänster, ochvi vill se att det anställs fler civilanställda. I Uppsalalän har polisstyrelsen börjat jobba så. Man ser överdetta och har i vissa fall också börjat med en vissarbetsfördelning.Problemen med polisbristen i är så all-varliga att poliskåren går ut öppet i massmedierna ochbegär hjälp från oss politiker. Man känner olust. Kra-ven är stora. Man räcker inte till. God personalpolitikmåste råda också i myndigheter som staten har ansvarför.Anf. 222 Justitieminister ():Fru talman! Som säkert kännertill - jag är övertygad om det - kan inte regeringen pånågot sätt lägga sig i hur pengarna till polisen förde-las, vilket inkluderar polisen i län. Det ärnågot som läns poliser i så fall bör ta upp ibudgetförhandlingarna med i mars.Regeringen har ansvar för att antalet poliser skaöka och att anslagen till poliserna ska öka i den om-fattning som detta är möjligt i enlighet med budget-propositionen. Vi har också skapat förutsättningar förfler poliser genom den polishögskola som har startat iUmeå och den ytterligare polishögskola som skastarta i södra . 223 ():Fru talman! Nej, precis som jag har skrivit i mininterpellation till ministern har vi inte något minister-styre i och vill inte heller ha det. Men jagdristar mig ändå att föra upp frågan i den här inter-pellationsdebatten, för jag vill framföra mycket skar-pa signaler från länet om att vi är mycket missnöjdamed dagens situation. Människor i vårt län, i alla vårakommuner över huvud taget, har samma rätt somandra att känna en tillit till polisväsendet. Fungerarinte det måste man vidta åtgärder. Ytterst ansvarig ärändå regeringen med sin justitieminister.Polisväsendet i län har mycket stora pro-blem. När poliskåren går ut öppet i massmedierna ochpåtalar sin olust över att inte räcka till måste vi somlokala riksdagspolitiker åtminstone reagera.Närpolisorganisationen tycks inte fungera, och detsenaste förslaget, att dra in poliser , orsakademinst sagt förtvivlan hos alla berörda. Det gjorde manockså senare, man har alltså dragit in dem. Vi ser att det begås fler brott. Det är inte långt mellanStockholm och . Det går lättare att vara ano-nym än om man åker längre ut i landet.Det är egentligen ingen nyhet att polisväsendetinte har fungerat på ett bra sätt i länet. Det här miss-nöjet har funnits alltför . Vissa åtgärder har manförsökt att vidta, men det tycks inte hjälpa.Vid studiebesök hos polisen får man, som jag sadetidigare, helt klart för sig att det fattas resurser. Till-delningen av pengar är ändå regeringens ytterstaansvar. Polisen i län får inte den rättmätigadel av de pengar som fördelas i . Hur fördel-ningen av hela landets pengar ska gå till måste ändåintressera justitieministern.Frågan är om det är bara pengar som saknas. Dettycker jag också att man kan ta till sig. Den turbulenssom det har varit i kring personalfrågor ochekonomi har tärt på förtroendekapitalet för rättsvä-sendet. Det beklagar jag verkligen.Anf. 224 Justitieminister ():Fru talman! Självklart är en god personalpolitikinom polisen viktig. träffadeRikspolisstyrelsen ett samverkansavtal med arbetsta-garorganisationerna. Syftet är att skapa en bättre ocheffektivare verksamhet genom att de anställdas enga-gemang, inflytande och delaktighet ökar. Jag trormycket på det här. Vi ska inte glömma att ökad del-aktighet betyder ökat ansvar för beslut och resultat.Jag tror att vi är överens om att det sammantagetbehövs både en del pengar och sådana saker somsamverkansavtalet.Anf. 225 ():Fru talman! Jag begär inte att en ny justitieminis-ter ska känna till alla detaljer i hela . Men detär inte så långt till , så jag skulle vilja rådajustitieministern att åka dit, kanske lite privat.Jag vill också erinra om den motion som jag harskrivit för län.Det råder polisbrist och jag inser att det inte är lättatt i en handvändning komma till rätta med de pro-blemen heller. Jag tycker att det är bra att halyssnat till att det ska bli fler poliser.Arbetsmiljön för den enskilde polismannen tyckerjag också att man ska titta närmare på. Den är i daglångt ifrån tillfredsställande. Jag behöver knappasterinra om de brutala beskjutningar som ägt rum påpoliser i tjänst. Vi känner oss alla mycket illa berördanär vi tänker på det. Det måste naturligtvis sätta sinaspår hos den poliskår som vi har . Det påverkarsäkert även de ungdomar som står i vägskälet ochfunderar på att välja den här framtidsbanan.Det riksdag och regering kan göra är att visa rätts-väsende och polis respekt. Det tror jag också att mangör. Man måste erkänna att det måste tas krafttag föratt polisutbildningen ska utökas. Det tycker jag ocksåatt justitieministern har visat här att man gör.Men det behövs också åtgärder för att de som ut-bildar sig till poliser inte slutar och ger upp på grundav en dålig arbetsmiljö. Det förekommer i Uppsalalän att poliser som inte längre trivs med sina arbets-uppgifter flyttar. Det råder turbulens på sina håll.Jag har sagt att god personalpolitik inomde statliga myndigheterna också måste omfatta helapoliskåren.Jag vet inte om justitieministern känner till attStockholmsområdet nu drar till sig poliser genom attbetala ca mer för samma tjänstersom man utför i . Vi har alltså den situationenatt poliser är boende i t.ex. och och job-bar i . Vad säger justitieministern om det?Med det tackar jag för den här debatten och öns-kar lycka till! Det fordras mycket jobb här.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på interpellation 2000/01:166 ommedlemskap i brottsliga organisationerAnf. 226 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkalagstiftningsåtgärder jag avser att vidta avseendemedlemskap i kriminella organisationer.Frågan om hur vi på ett effektivt sätt ska kunnamotverka den brottslighet som förekommer i organi-serad form och i anslutning till vissa organisationer ärsynnerligen angelägen. har ett om-fattande lagstiftnings- och utredningsarbete bedrivitsinom i syfte att förbättra möjlighe-terna att ingripa mot sådan brottslighet.Även det internationella samarbetet har givit Sve-rige anledning att överväga om det behövs ny lag-stiftning på området. Frågan om förbud mot delta-gande i rasistiska organisationer har övervägts vidflera tillfällen tidigare, främst med anledning av inne-hållet i FN:s konvention för avskaffande av alla for-mer av rasdiskriminering. Regeringen har gjort be-dömningen att svensk lagstiftning uppfyller konven-tionens krav eftersom varje yttring av rasism är för-bjudet. Lagstiftningen är tillräcklig för att i praktikentvinga organisationer som främjar rasdiskrimineringtill passivitet.Som nämner i sin fråga är med-lemskap i brottsliga organisationer kriminaliserat ivissa länder, bl.a. i och i . Straffbe-stämmelserna har utformats på lite olika sätt i olikaländer. Sammantaget kan nämnas att bestämmelsernai praktiken har varit svåra att tillämpa. funnit sig stå inför bevisproblem när det gälleratt visa att det finns en tillräcklig organisationsgradoch framför allt att visa att organisationen har haft enbrottslig avsikt. Problem med inskränkningar i före-ningsfriheten har också uppmärksammats.Regeringen tillsatte en parlamenta-riskt sammansatt kommitté som bl.a. skulle övervägaom det bör göras straffbart att aktivt delta i organisa-tioner som har brottslighet som ett väsentligt inslag isin verksamhet. Sådant aktivt deltagande kan t.ex.bestå i finansiering av organisationen, upplåtelse avlokal till denna eller aktivt stöd på annat sätt, dockinte enbart genom medlemskap. I direktiven görs, påliknande sätt som tidigare, bedömningen att en krimi-nalisering av enbart medlemskap i vissa organisatio-ner skulle utgöra ett alltför stort ingrepp i förenings-friheten. Dessutom skulle en sådan kriminaliseringkunna komma att träffa fall som helt saknar straffvär-de.Som nämner lämnade kommitténsitt betänkande . I betänkandetpresenterar kommittén en möjlig modell för krimina-lisering av aktivt deltagande i en organisation som harbrottslighet som ett väsentligt inslag i sin verksamhet.Majoriteten av kommitténs ledamöter har dragit slut-satsen att man inte bör kriminalisera ett sådant aktivtdeltagande. Betänkandet är ute påremiss och kommer efter remisstidens utgång i febru-ari att beredas inom departementet. Det finns därvidanledning att noga analysera såväl majoritetens somminoritetens ställningstagande. Emellertid är detalldeles för tidigt att säga något om vad denna bered-ning kommer att resultera i.Jag kan också passa på att nämna FN:s konven-tion mot gränsöverskridande brottslighet, som Sveri-ge har undertecknat. Konventionen är bl.a.tillämplig på gränsöverskridande allvarlig brottslighetsom begås av en organiserad kriminell grupp. Densätter en global standard för bekämpning av organise-rad brottslighet i internationella sammanhang. Sveri-ge lever i allt väsentligt upp till denna standard.Att förespråka en kriminalisering av själva med-lemskapet i vissa organisationer som ett verksamtmedel mot organiserad brottslighet är nog att göra detlätt för sig. Som framgår av det jag sagt finnsdet flera avgörande invändningar mot en sådan ord-ning. Bl.a. finns svårigheten att avgöra om det ärorganisationen som sådan som utövar brottslig verk-samhet eller endast enskilda medlemmar av den.Vidare kan det vara svårt att avgöra vad som avsesmed medlemskap. Det är långtifrån säkert att en or-ganisation med brottslig verksamhet för ett formelltmedlemsregister. Man bör också hålla i minnet att detfinns organisationer som för att uppnå fullständigtlegitima mål ibland använder sig av metoder som ärstraffbara. Sådana organisationer finns både inommiljörörelsen och inom fredsrörelsen. Självfallet skavi inte kriminalisera medlemskapet i dessa.Det är bl.a. mot denna bakgrund som såväl riks-dag som regering hitintills har ställt sig avvisande tillatt kriminalisera medlemskapet i vissa organisationer.Och som jag uppfattar det finns det fortfarande enbetydande majoritet för denna hållning. Det är därförinte aktuellt för mig att utarbeta ett förslag till ensådan kriminalisering.Jag tror också att det är viktigt att se helheten iproblemet. Bekämpning av kriminella organisationerkan givetvis inte ske enbart med straffrättsliga åtgär-der. Väl så viktiga är åtgärder som tar sikte på poli-sens spanings- och utredningsmetoder, kriminalun-derrättelseverksamheten och polisens samarbete medandra organ. Insatser inom sådana områden som ut-bildning, information och opinionsbildning är givet-vis också av stor betydelse.Anf. 227 ():Fru talman! Jag får tacka justitieministern för sva-ret. Det var skäligen tunt, i synnerhet om man ser deti perspektivet av att vi fick se ett antal pom-pösa debattartiklar undertecknade av ett antal statsråddär det utlovades kraftfullt agerande från regeringenssida. Så här kunde det t.ex. heta: "Regeringen ser somen utomordentligt viktig uppgift att kraftsamla för attmota de mörka krafterna och värna människovärdet.Somligt har gjorts men fortfarande återstår mycket. "Det citatet är från ,och jag tror att det var vice statsministern som hadeskrivit det.Även justitieministern medverkade i någon sådanhär pompös artikel vill jag minnas. Jag kan hålla medom en del av det här citatet, nämligen att det fortfa-rande är mycket som återstår att göra. Men det vorebra om regeringen i sitt kraftsamlande någon gångkom fram till praktiska åtgärder.Det är ju tjusigt med vidlyftiga debattartiklar ochdeklarationer. Det är inget fel med det, det är ju endel av den politiska debatten. Uppmärksamheten påvissa områden är i sig av godo. Det är inte hellernågot fel med vare sig inhemska eller internationellakonferenser kring problem med kriminella organisa-tioner, dvs. de rasistiska organisationerna eller de avmaffiakaraktär. Det är jättebra.Men vi kan ta analogin med cancer. Tänk om can-cerläkare och cancerforskare bara ägnade sig åt attsamlas på konferenser eller avge högtidliga deklara-tioner om kraftsamling mot cancer och inte ägandesig åt att hitta och använda verkningsfulla instrumentmot cancern där den finns. Den typen av läkare ochforskare skulle vi nog inte ha så mycket respekt för.Fru talman! Det är bra att regeringen samlar kraft,men det vore också bra om den kom ut ur startblock-et. har vi sett en rad problemnär det gäller den organiserade brottsligheten. Denspänner över stora fält; narkotika, sprit, alko-holsmuggling, människohandel, maffialiknande ochnynazistiska organisationer. var ju antaletbrott med rasistiska eller främlingsfientliga inslagtotalt 2 363. Av dessa var olaga hot, misshandel ochtrakasserier de vanligaste typerna.På en punkt vill jag hålla med ministern. Proble-men med den organiserade brottsligheten kan givetvisinte enbart lösas med straffrättsliga åtgärder, sägerjustitieministern. Visst, så är det. Den viktigaste åt-gärden mot brottslighetens utveckling över huvudtaget är givetvis först och främst det förebyggandearbetet. Vuxnas insatser betyder oerhört mycket föratt få barn och unga att avstå från omedelbar tillfreds-ställelse till förmån för långsiktiga vinster. Dettaenkla synsätt kan alla oavsett utbildning bidra med iinternaliseringsarbetet, dvs. då man överför normeroch värderingar till barn och ungdomar.Föräldrar och andra vuxna som har ansvar förbarnuppfostran är alltså en viktig målgrupp i deneffektiva politik som är möjlig att bedriva. Höjdupptäcktsrisk, fasthet och konsekvens är viktiga sig-naler i det brottsförebyggande arbetet, och här tror jagockså att regeringen behöver ett rejält strategibyte.Men i den allmänna preventionen ingår ocksåklargörande signaler från lagstiftarna. Strafflagstift-ningen, och en i konsekvens med denna genomfördrättstillämpning, är utan tvivel ett kraftfull instrumentför påverkan. Lagstiftningen bidrar alltså till det före-byggande arbetet mot brottslighet. I synnerhet vet viatt nyrekryteringen till brottslighet kan påverkas åträtt håll beroende på hur kriminaliseringen sker.Att kriminalisera medlemskap, eller rättare sagtstöd till och deltagande i, kriminella organisationerger en enklare och mer tydlig hållning i frågan. Vissthåller jag med justitieministern om att det finns be-vissvårigheter och gränsdragningsfrågor. Det ska inteförnekas. Starks utredning hade helt visstsynpunkter på detta men förutsatte att det var möjligtatt införa en sådan lagstiftning. Tyvärr avvisadesdetta med det urdåliga argumentet att en sådan lagskulle skapa för stor uppmärksamhet kring rasistiskaorganisationer.Fru talman! Man kan nog utan överdrift säga attde lyckades med detta trots de passiva politikerna.Anf. 228 Justitieminister ():Fru talman! Det är riktigt att regeringen avser attta krafttag mot personer inom kriminella organisatio-ner. Att man inte har för avsikt att kriminalisera en-bart medlemskap i kriminella organisationer innebärju inte att man inte ser allvarligt på situationen. Detska inte heller uppfattas som att man inte vidtar åt-gärder mot dem. Det handlar ju om att vidta rätt åt-gärder, inte bara om att vidta åtgärder för att därefterkunna säga att nu har vi gjort vårt. Man ska inte baravisa upp utåt och säga att det här har vi minsann lag-stiftat om. Om man inte kommer fram till att det finnsfördelar att vinna med en lagstiftning ska man natur-ligtvis inte ha någon.Jag vill också passa på att nämna att regeringen , kanske som ett tecken på det vi talar om ,bjöd in , som möjligen är den verkligaexperten på kriminella organisationer, nazistiskaorganisationer. Hon nämnde också detta att det verk-ligen vore dåligt att kriminalisera dessa organisatio-ner. Men det kanske också ska uppfattas som någotpompöst från hennes sida.Anf. 229 ():Fru talman! Vi kan så klart diskutera vilka åtgär-der som är de rätta. Men i Starks utredning, som jagtycker att man har tagit alldeles för liten hänsyn till idebatten , hade man ju mycket tydligakriterier när det gäller formerna för ingripande. Detvar nämligen om det förekom våld, hot eller tvång.Det är alltså mycket distinkta kriterier som avgränsarområdet. Det borde kunna användas på ett effektivtsätt.Det intressanta med den modell som Stark togfram var ju att den togs fram för rasistiska organisa-tioner, men det visar sig att den också är användbarnär det gäller brottsliga organisationer av s.k. maffi-atyp.Det är intressant att justitieministern i svaret påinterpellationen noterar majoritetshållningen i dennafråga i . Jag tycker att det är ett svagt argu-ment. Om socialdemokraterna tar sitt förnuft tillfånga och ställer upp bakom för-slag är vi ju faktiskt bara två röster från majoritet.Sedan kan man också fråga sig vad som menasmed majoritet. För bara lite gjordesdet en undersökning om just hur folket såg på krimi-nalisering av rasistiska organisationer. Det visade sigatt ville ha en sådan kriminalisering. vetbåde justitieministern och jag att det är relativt me-ningslöst att kriminalisera själva organisationernaeftersom vi inte har en ordentlig organisationslag-stiftning i . Men man kan ju komma åt det här,och det var det Stark i sin utredning pekade på, ge-nom att kriminalisera enskilds stöd till eller deltagan-de i sådana organisationer.Justitieministern säger också i sitt svar att väl såviktiga åtgärder är sådana som tar sikte på polisensinsatser och samarbete med andra. Det håller jag medom. Men jag lyssnade tidigare på mitt rum på debat-ten omkring polisens resurser. Där finns det ju väldigtmycket för justitieministern att ta tag i.Justitieministern säger i sitt svar att det är att göradet lätt för sig att välja kriminalisering av enskildsdeltagande eller stöd. Jag skulle nog vilja säga att densom inget gör faktiskt har det allra lättast. Dessutomunderlättar passiviteten också för de organisationersom utövar just våld, hot eller tvång. Det är väldigtallvarligt.Justitieministerns företrädare på posten hade längeen rigid hållning till den typ av kriminalisering somvi diskuterar . Men med tiden mjuknade hon, ochhon sade faktiskt att det var en tänkbar möjlighet. Detär min förhoppning att mognadsprocessen hos dennuvarande ministern ska gå lite snabbare i den härfrågan.Anf. 230 Justitieminister ():Fru talman! Jag ska först säga, vilket inte fram-gick i mitt första inlägg, att det naturligtvis är en svårfråga. Det är inte så enkelt som att det är svart ellervitt. Men en av anledningarna till ställningstagandetär att det vid internationella jämförelser inte har kun-nat visas att det här är ett effektivt sätt att komma åtdet som vi är helt överens om att vi vill komma åt.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på interpellation 2000/01:188 omtomträtterAnf. 231 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag tänker vidta i lagstiftningsärendetom tomträttsavgäld.Enligt vad jag förstår är jag och överens i sak: Det finns brister i dagens regleringom hur man ska bestämma tomträttsavgäld vid över-gång till en ny avgäldsperiod. Eftersom avgäldenenligt dagens system ska vara oförändrad under långtid, , resulterar en tillämpning av reglernai språngvisa, kraftiga avgäldshöjningar som kan varasvåra att acceptera för den enskilde. Dessutom gersystemet upphov till långvariga och kostsamma dom-stolsprocesser.Det förslag till nya lagregler om beräkning avtomträttsavgäld som har beretts inom Regeringskans-liet bygger på att avgälden ska kunna bestämmasenklare, mer förutsägbart och med tätare intervallerän . Med de föreslagna reglerna bör avgäldenkunna utvecklas jämnare än enligt dagens system.Dessutom bör antalet rättegångar om tomträttsavgäldkunna minska betydligt. Inriktningen har varit attförsöka hitta ett system som är bättre än det nuvaran-de för både fastighetsägare och tomträttshavare.Som har angett yttrade sig i ärendet . Lagrådet fann att självametoden för avgäldsändring i sina huvuddrag föreföllväl utformad men att det var svårt att förutsäga hurutfallet skulle bli. Enligt Lagrådet kunde tveksamhetfrämst råda om den föreslagna avgäldsräntans storlek.Sedan Lagrådet lämnade sitt yttrande har bered-ningen fortsatt, bl.a. i frågan om avgäldsräntan. Isynnerhet avgäldsräntans storlek har diskuterats pånytt, särskilt som det har framkommit tecken på attden avgäldsränta som föreslogs i lagrådsremissen varnågot för hög.Innan jag kan presentera ett lagförslag för rege-ringen vill jag försäkra mig om att en ny lagregleringi frågan ger en rimlig balans mellan parternas intres-sen i tomträttsavtalen.