prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Det hoppas jag att instämmer i.Anf. 143 () replik:Fru talman! Jag instämmer helt och hållet i det.Jag önskar att den ekonomiska situationen hade varitsådan att vi hade kunnat lägga hur mycket pengarsom helst på att lösa den akuta krisen och hur mycketpengar som helst på det förebyggande arbetet ute ikommunernas socialtjänster. Tyvärr är ju verklighe-ten sådan att det bara finns ett visst antal kronor.Därmed måste vi göra en avvägning av hurmycket pengar som ska läggas på att lösa det akutaoch hur mycket pengar som ska avsättas för att vi inteständigt ska behöva ta hand om akuta problem.Jag är helt överens om att vi måste se detta frånbåde hållen. Vi måste göra en avvägning.Anf. 144 ():Fru talman! Det är strax före stäng-ningsdags på . Två pojkar, , blirupptäckta då de snattar. Bevakningspersonal tar medpojkarna till förhörsrummet dit polis anländer. Förhörhålls, och uppgifter om namn och ålder uppges i enrapport. Polisen ställer frågor men får inga svar. För-modligen har de unga pojkarna snattat på uppdrag,med tanke på de saker de tagit. Föremålen är knap-past något som två så unga skulle ha glädje av elleranvändning för. Polisen försöker vara sträng för att fåen reaktion från pojkarna, men de visar enbart en tystogenomtränglig attityd. När förhöret är avslutat skjut-sar polisen hem de båda pojkarna. Den ena pojkensföräldrar är inte hemma, och pojken vet inte var de är.Den andre pojkens föräldrar reagerar lite chockartatmed ilska och undrar varför polisen ska lägga sig ioch skjutsa hem deras pojke.Det här är en sann berättelse. Jag var själv med depatrullerande poliserna.Brottsförebyggande rådets rapporter visar att min-derårigas brottslighet har ökat kraftigt under 90-talet.Samtidigt har antalet brott som klarats upp genom attärendet lagts ned på grund av att den skäligen miss-tänkte var också ökat . BRÅ:srapport visar att var fjärde person som under 1999ägnade sig åt rån i eller var under15 år.Förre justitieministern uttalade sigi och sa följan-de:"Diskussionen handlar för mycket om vad vi skagöra med 17-åringarna, men de är sällan förstagångs-förbrytare. Diskussionen borde i stället handla om11-15-åringarna, vad görs för dem? "hade själv inget svar på den frågan. Detskulle vara intressant att här höra vad justitie-minister har för planer för att kom-ma till rätta med den alltmer ökande brottslighetenbland den här kategorin så unga - barn skulle jag viljakalla dem.Jag tror att det är här debatten måste börja i dag.Vilka förebyggande åtgärder satsar vi på för att mot-verka att alltfler mycket unga hamnar i kriminalitet?Ofta handlar debatten om hur man ska förhindramänniskor från att begå brottsliga handlingar, anting-en genom fler poliser, hårdare straff eller genom attgöra det så svårt som möjligt att begå brott. Mycketav brottsligheten kan byggas bort. Inbrott i bilar kant.ex. Men det räcker inte, om vi inte kanlyckas i arbetet med att förändra människors värde-ringarna och attityder.I det brottsförebyggande arbetet har familjen storbetydelse. Vuxnas närvaro, mer tid för barnen, som vikristdemokrater förespråkar, skapar reella möjligheteratt bygga goda relationer mellan vuxna och barn.Skolan har en stor betydelse då det gäller arbetetmed värderingar och värdegrunden. Därför har vikristdemokrater gång på gång betonat vikten av attskolan inte får vara värdeneutral. Skolan har ett an-svar att ta upp de etiska samtalen och måste tidigtmarkera gränser för vad som är tillåtet och inte tillå-tet. Det här har aktualiserats mer än någonsin i mobb-ningsdebatten.Fru talman! En återkommande fråga är hur sam-hället ska reagera på ungdomars brottslighet. Hur skapåföljdssystemet se ut? Historiskt har möjligheten attleda bort unga lagöverträdare från rättsprocessen,exempelvis genom åtalsunderlåtelse, varit ganskastor. Det är viktigt att en ung människa somhar begått exempelvis ett rån ska veta att samhälletser allvarligt på det här, oavsett gärningsmannensålder.Vi menar att tidiga insatser, samverkan mellanbarnavårdscentral, dagis, förskola, skola, föräldraroch socialtjänst måste utvecklas.Den sista tiden har vi fått ta del av kritik riktad tillolika kommuners socialtjänst. Ungdomar som dömtstill LVU, lagen om vård av unga, får sättas upp på enväntelista för att få en plats på en institution. Undertiden har ungdomarna fått bo hemma i en miljö somhar varit fylld av kriminalitet, där föräldrarna har enkriminell bakgrund.I andra kommuner är polisen starkt kritisk till attunga fortsätter att begå brott efter brott utan att soci-altjänsten griper in. Man menar att kommunerna heltenkelt låter de unga fortsätta sitt destruktiva liv ochdärmed väntar på att en eventuell dom enligt LSU,lagen om sluten ungdomsvård, ska falla. Då är detinte längre kommunens betalningsansvar, utan det ärstatens.Ingen av oss vill tro att det här är möjligt. Men närman tittar på statistik från Statens institutionsstyrelsevisar det sig att valde en-dast i ett fall att fortsätta vården enligt LVU efteravslutad verkställighet av LSU, detta trots att detframgår i förarbetena till LSU att de unga ska beredasfortsatt vård enligt LVU efter verkställigheten.Av 38 frigivna hade valtatt fortsätta behandling enligt LVU i enbart fem fall.Jag skulle gärna vilja fråga justitieministern vad hanhar för synpunkter på det här. Hur ska vi kunna mötabehovet av fler platser inom LVU och LSU, och hurska vi i besparingstider i kommunerna få dem att tasitt fulla ansvar för de ungas vårdbehov?Jag skulle också vilja fråga, nu när vi har en kon-stant ökning av antalet LSU-domar: Hur ska SiS klaraav att ge en kvalitativt god vård för LVU-ungdomardå vi upplever att LSU pressar ut LVU i periferin ochatt vårdtänkandet, precis som var inne på, er-sätts av straff- och säkerhetstänkandet?Fru talman! Brottsligheten har krupit in i vars ochen vardag. Alltfler unga hamnar i brottslighet. Det äroerhört allvarliga signaler till hela vuxenvärlden - tillföräldrar, till politiker.Självklart måste barns och ungdomars kriminalitettas på största allvar. Oavsett utvecklingen framövermåste samhället och vi som beslutsfattare utvecklabärkraftiga strategier för att effektivt begränsa ochmotverka att alltfler unga hamnar i en kriminell bana.Här ska vi, precis som har varit inne på, ar-beta förebyggande med tidiga insatser. Men hur skavi skapa de resurserna, de möjligheterna, den bered-skapen för att klara av att alltfler så unga människorfaktiskt påbörjar sin brottsliga bana även om det bör-jar med ett snatteri på ?Anf. 145 () re-plik:Fru talman! Jag tycker kanske att vi börjar nå engräns för hur borgerligheten får svartmåla svenskaungdomar. Det är tillräckligt nu under den här debat-ten, tycker jag.BRÅ:s rapporter åberopas. Då ställer jag frågan:Vilka källor till den dramatiskt ökade kriminalitetenbland ungdomar har ?Jag har en rapport från Brottsförebyggande rådetfrån . Det är en enkätundersökning bland 6 000ungdomar - elever, . Jag kan läsa högt ur slutsat-sen:En bedömning är att det totalt sett skett en vissminskning i brottsligheten bland eleverna i förhållan-de till 1995.Det är alltså resultatet av den enkätundersökning-en. Vad man sett på är bl.a. våld, skadegörelse ochstölder. Där statistiken alldeles tydligt har gått ned ärnär det gäller skadegörelse och vandalism. Det somRagnwi Marcelind själv tog upp, snatterierna, harockså enligt den här enkätundersökningen minskat.Min fråga till Ragnewi Marcelind är: Vilka källorhar hon när hon uttalar sig så tvärsäkert?Min slutfråga är: När tänker kristdemokraternabedriva politik på forskning och fakta i stället för attsvartmåla och exploatera kvällstidningsmyter?Anf. 146 () re-plik:Fru talman! Det första jag ska svara är att sammaenkätundersökning visade, , attinte av niondeklassarna svarade attde hade utfört en brottslig handling under föregåendeår. Tycker inte att det är en alar-merande siffra för som BRÅ:sordförande och som politiker, så vet inte jag vad somskulle vara alarmerande.Dessutom har BRÅ självt kommit med en rapportdär man tydligt klargör att rån mellan ungdomar för-dubblades 1999. utfördeslika många rån av ungdomar som under hela 1998.Att slå ut statistiken och säga att brottslighetentotalt sett minskar är i och för sig väldigt positivt ochuppmuntrande för oss, och det ska vi ta till oss. Menman kan heller inte förneka allvaret i att avniondeklassarna ansåg att de själva hadeutfört en brottslig handling.Anf. 147 () re-plik:Fru talman! Poängen är att den tendens somRagnwi Marcelind har drivit hela sitt anförande påinte återfinns i rapporten.När det gäller de siffror som nämns om brottsligahandlingar vill jag påminna om attäven att palla äpplen är en brottslig handling. När jagvar tio tolv eller hände det kanske att jagockså gjorde sådant. Då hade jag uppgivit i enkätenatt jag hade begått en sådan handling.Man måste skilja på äpplen och päron.Problemet med är att ni i ergrundsyn aldrig har förstått att det behövs både ettstarkt samhälle och starka familjer för att man skaklara de här frågorna. Där familjen är svag måstesamhället vara starkt.Problemet med är att man påpunkt efter punkt ute i kommunerna skär ned på sam-hället. Det gäller , fritidssektorn ochkulturen. Det gäller allt där ni står bakom Moderater-nas skattesänkningsambitioner. Det går aldrig ihopför hur hon än försöker rida påkvällstidningsmyterna.Anf. 148 () re-plik:Fru talman! Jag rider inte på några kvällstidning-smyter. Jag rider på den statistik som BRÅ ochBRÅ:s ordförande, , borde habättre kunskap om. Ni har själva i rapporten tagitfram siffror som visar att rån mellan ungdomar för-dubblades . Jag tror att rapporten heterRån mellan ungdomar.Morgan säger att vi i våra kommunerdrar in på resurser för insatser för socialtjänst. Det ärju ändå Socialdemokraterna som är i majoritet i deflesta svenska kommuner. När det gäller statsbudge-ten avsatte 3 miljarder mer änregeringen till kommunerna just för att kunna stärkasådana här områden.Jag skulle nog vilja påstå att det är som är ute och cyklar i det här avseendet.Ska vi inte kunna diskutera ungdomskriminalite-ten på ett värdigt sätt här i kammaren när det är allvaratt hitta förebyggande insatser för att stoppa den ut-veckling vi ser ? Det gör mig orolig, herr ordfö-rande i BRÅ.Anf. 149 () replik:Fru talman! Jag vill ta upp ett par saker.När det gäller LSU, lagen om sluten ungdoms-vård, var ju positiva när vi fattadebeslutet. Från kristdemokratiskt håll betonade manväldigt tydligt i debatten att det inte skulle öka re-pressiviteten. Det skulle inte innebära att fler ungdo-mar än de som dömdes till fängelse skulle hamnainom LSU.I dag är det tydligt att även om det skulle varasamma kriterier som om man skulle dömas till fäng-else eller sluten ungdomsvård, har det förändrats.Man säger att synnerliga skäl betyder delvis nå-gonting annat nu än , annars skulleinte ökningen vara så stor.En rådman vid en tingsrätt i säger attdet är lättare att döma någon till sluten ungdomsvårdän till fängelse.Kristdemokraterna var ju tydliga i debatten. Hurser man från kristdemokratiskt håll på detta? Behöverman se över lagen igen och faktiskt strama upp den såatt den inte blir ökat repressiv, eller tycker Kristde-mokraterna att utvecklingen har varit bra?Anf. 150 () re-plik:Fru talman! och jag sitter i riksåkla-garens nämnd. Där har vi diskuterat frågan att det utei landet faktiskt ser ut som om domstolarna har dömtlitet godtyckligt utifrån den här lagen. Jag och Krist-demokraterna tycker att det är oerhört viktigt att lagenses över.Jag tycker också att det är viktigt att se över hurvårdinnehållet ser ut i lagen om sluten ungdomsvård,så att det verkligen är ett vårdinnehåll. Det vi varkritiska till när det gäller att unga hamnar på fängelsevar just att det blir förvaring i stället för rehabilite-ring.Vi strider fortfarande för att unga människor skafå hjälp och stöd , och att manska få hjälp från barnsben för att inte hamna fel. Mennär man har hamnat fel, och det har gått snett, behö-ver man samhällets insatser för att komma till rätta,precis som sade tidigare.Anf. 151 () replik:Fru talman! Jag hoppas att vi gemensamt kan dri-va igenom att man ser över detta så att vi inte får denökade repressiviteten.Jag vill också lyfta fram det som sade, nämligen att det behövs en etisk debatt iskolan och bland ungdomar när det gäller normer ochregler.Jag tycker att det vore viktigt att ha en etisk debattbland vuxna. Ett tydligt exempel kan jag ge som harhaft fosterbarn. Många föräldrar till klasskamrater tilldessa barn säger till sina barn: Ni ska inte umgås medde där barnen, för då kan ni råka illa ut.Jag tycker att vi behöver ha en etisk debatt om hurdessa barn ska ha en möjlighet att komma tillbaka,och inte bara föra den etiska debatten hos ungdomen.Så till frågan om ungdomar som begår en brottslighandling. Jag tror att om vi skulle fråga den vuxnabefolkningen i hur många som någon gånghade begått ett brott - t.ex. kört bil för fort - tror jagatt vi skulle få en siffra som är betydligt högre än hosungdomen. Det innebär ju inte att alla svenskar ärkriminella.Anf. 152 () re-plik:Fru talman! Jag delar fullständigt att det är viktigt att förändra det etiskatänkandet också hos vuxna.För att vi ska få framtidens vuxna att tänka på ettmedmänskligt sätt måste de normerna och värdering-arna läggas hos den unge redan i dag.Jag har själv arbetat med familjehem och vet vaddet innebär att fostra barn som haft det väldigt svårt isin uppväxt.Det vi arbetar för är ju förebyggande insatser. Vivill inte säga att svenska ungdomar är sämre än någraandra ungdomar, men för att vi inte ska fåalltfler unga med en brottslig karriär är det nu vimåste bromsa och sätta in åtgärder i förebyggandeinsatser.Om vi alla är överens om det, både från rege-ringshåll och från och ,vore det väl fantastiskt om den här debatten kundeleda till gemensamma ansträngningar för att skapa engod miljö för den uppväxande generationen.Anf. 153 ():Fru talman! Varför hamnar människor på denkriminella vägen? Är det en slump, eller vad är detsom ligger bakom?Alla är vi olika, och det finns delar av levnadsba-nan där individen utsätts för påfrestningar eller fres-telser. Då är det viktigt att ha styrka, normer ochregler att lita sig till och falla tillbaka på.Barnens första medvetande om regler och normermåste ges i familjen. Klarar inte familjen detta måstesamhället ge det kompletterande stödet. Barn behöver goda förebilder.På den fortsatta levnadsbanan måste detta komp-letteras med värderingar från en skola som har till-gång till fler vuxna. Det är utifrån detta perspektiv vimåste angripa den ökande kriminella verksamhet somunga utför. Det hjälper inte att slå den som redanligger, eller att öka tvångsåtgärderna.Personalen på kvinnofängelset berättade vid ettbesök att de kan se nästa generation på anstalten somärvt mycket av den sociala miljön.Detta tycker jag stämmer till eftertanke.Centerpartiet vill satsa på familjen och dess möj-ligheter att välja utifrån sin egen situation. Vi anserockså att samhällets reaktion på ungdomsbrott måstepräglas av snabbhet och fast och konsekvent ageran-de. Därför är det bra att vi har tidsgränserna på sexveckor för förundersökningen och för lagfö-ringsprocessen. Det fungerar bra på de flesta ställen.Samhället ser inte mellan fingrarna längre när detgäller brott. Det har också sagts här. Det är fler somanmäler - både de utsatta, deras föräldrar och, inteminst, skolorna.Att brott ska utredas där ungdomarna bor, tyckerjag är bra, liksom att det finns särskilda ungdomsut-redare inom polisen. Men de behöver ett starkaresamarbete med kommunernas socialsekreterare. Därär det tyvärr en väldigt stor omsättning. Det är etttufft arbetsklimat.Det behövs bättre information om det svenskarättssamhället bland invandrargrupper. På samma sättbehövs det större kunskap om olika kulturer bland derättsvårdande myndigheterna. Det kan vi se exempelpå från , där det har fungerat mycket bra.De gängbildningar som blir alltfler är oroande.Man använder allt råare metoder. Mord förekommerallt oftare. Knivar och handeldvapen blir allt vanliga-re. Man är i de kriminella gängen försedd medskyddsvästar, och man använder EU-mopeder för attbedriva brottslighet . Detta måste stävjas ochstoppas.Centerpartiet förstärker resurserna till rättsväsen-det, och de behövs. Jag sade tidigare att vi måsteingripa akut på flera nivåer.Fler ungdomar döms, och sanktionerna är allvarli-gare. Jag kan vad gäller mål mot tonåringar nämna t.ex. i har ett sådant mål . Dethandlar mest om misshandel och stölder av mobiltele-foner. Vid rån tvingar man till sig mobiltelefon, bus-skort, pengar och märkeskläder. Det är ofta fråga ombrott mot yngre ungdomar.Centerpartiet ser med oro på ökningen av antaletungdomsrån. Dessa har tidigare bara förekommit istorstadsområdena, men de sprider sig nu snabbt ochstarkt ut i landet. Det har satts in vissa åtgärder, mende är inte tillräckliga. Poliserna säger själva att de interäcker till.Man kunde i radion höra att ungdomar idomstol inte tar förhandlingarna där på allvar. Deförstår inte riktigt vikten av att tala sanning infördomstol under ed. De rättar sig mer efter kompisarnaän efter domstolen. De vill i domstolen gärna spelaapa inför sina kompisar. Jag tycker att också detta ärviktiga frågor, som vi bör arbeta vidare med. Vi börfundera över om man kan använda andra handlägg-ningsmetoder. Här har tidigare nämnts strafföreläg-gande, åtalsunderlåtelse och medling vid brott. Jagtror att det är viktigt att man ser sig om efter nyamöjligheter.Vi vet att mycket av kriminaliteten direkt eller in-direkt är orsakad av narkotika. Det måste här göraskraftsatsningar. , som i da-garna ska lägga fram sin rapport, säger att den svens-ka narkotikapolitiken har misslyckats. Den för ocksåfram ett krav att alla ungdomar och föräldrar ska hatillgång till lokal rådgivningsverksamhet i drogfrågor.Det saknas kunskap om och resurser för att nå barnoch ungdomar med knarkproblem. Skolan är denviktigaste arenan för drogprevention, eftersom detinom den finns möjligheter att nå alla kategorier avungdomar.Många undomar anser att knarkare är sådana sominjicerar narkotiska preparat. Däremot anser mångaav dem det vara okej att bruka rökheroin, ecstasy,som sprids mycket snabbt ned i allt lägre åldrar, ochandra liknande droger. Detta är en mycket farlig ut-veckling, som måste stoppas.Jag vill också lyfta fram situationen på ungdoms-hemmen, som har varit uppe i debatten här. Vi vet attdet är fullt på dem. Jag har gjort ett besök på ung-domshemmet i , som har sex platser försluten ungdomsvård. De uppgifter som jag fick därhar följt mig. Nästan ingen av de intagna har godkäntgrundskolebetyg. De har svårt med känslomässigakontakter. De känner sig inte bekräftade och har ingeteller litet förtroende för samhället, för föräldrarna ochför andra vuxna. De är ovana vid att prata om känslor.Man framhöll i att det är viktigt med bemö-tandet, att de intagna tas på allvar och blir respektera-de som människor. På den slutna avdelningen sademan att det är särskilt viktigt att bearbeta känslor, attha små enheter och en vuxen ständigt närvarande. Detär också en trend att där se alltfler flickor, som har enhelt annan problembild än tidigare klienter.Jag mötte en pojke , stor ochvälväxt. Han hade varit på den slutna enheten sedanden öppnades, dvs. Hanhade under den tiden inte haft någon permission utankunde bara komma ut på den lilla rastgården.Jag har ställt mig flera frågor i detta sammanhang.Hur ser bilden ut historiskt för denna kille, och hurser hans framtidsbild ut?Man blir glad när man ser i Göte-borg visa vägen. Där bedrivs en mentorverksamhetför elever som det gått snett för. Under mentorskapetska ungdomar på glid hamna rätt igen. Jag tror att vikan lösa en del av det här problemet genom att ha flervuxna i skolan. Det gäller ungdomar som om och omigen har blivit svikna.Anf. 154 () replik:Fru talman! talar om vikten avsnabbhet och tydlighet, som vi är så överens om. Ibörjan av 90-talet var alla partier överens om åtgärdersom behövde vidtas för att komma till rätta med ung-domars kriminalitet. Den borgerliga regeringen arbe-tade fram en proposition, som tyvärr drogs tillbaka avden nytillträdda socialdemokratiska regeringen 1994.Sedan dess har inget hänt.Men har det, medan vi har talat om barnsoch ungdomars möjligheter, hänt något förskräckligt,något som vi aldrig trodde skulle hända. En 16-årigpojke har mördats på en svensk skola, och vi talar ombarns och ungdomars möjligheter. Det är dags för ossatt gå tillbaka till den enighet som vi hade i början av90-talet och plocka fram de förslag som den social-demokratiska regeringen tyvärr drog tillbaka, trots attden hade stött dem tidigare.Anf. 155 () replik:Fru talman! Om detta kan jag bara säga att jagtycker att det är viktigt med alla samlade kraftåtgär-der för att komma till rätta med dessa viktiga frågor.Det finns många barn och ungdomar som mår dåligt,och det måste, som jag sade i det tidigare replikskif-tet, sättas in åtgärder på alla nivåer för att vi ska klaraden här situationen.Anf. 156 () replik:Fru talman! Jag har samma korta fråga som jagställde till om lagen om slutenungdomsvård. Bakom den stod också ,men därifrån framhölls väldigt tydligt att den inteskulle öka repressiviteten utan bara skulle gälla denkategori som dömts till fängelse.Det har visat sig att den bilden har förskjutitsoch att man nu faktiskt mycket lättare dömer ungdo-mar till sluten ungdomsvård än tidigare till fängelse.Tycker att det här är en bra utveckling,eller är man beredd att stå fast vid det som man sadenär lagstiftningen infördes? Är man beredd att seöver denna och vidta förändringar?Anf. 157 () replik:Fru talman! Som situationen ser ut inom ung-domsvården måste det göras någonting åt detta.Jag tycker att det redan är dags för en utvärdering därman måste lyfta fram alla plus- och minusfaktorer.Anf. 158 ():Fru talman! har alltid ansett och kom-mer alltid att anse att vi behöver en kriminalpolitiksom mer inriktas på att bekämpa brottsligheten, intebara brottslingarna. Det är ett välkänt faktum att läng-re fängelsestraff och hårdare tag på fängelserna sna-rast är kontraproduktiva när det gäller att minskaförekomsten av brott i ett samhälle. Som avskräck-ning fungerar det dåligt, och som behandling fungerardet inte alls.En effektiv kriminalpolitik måste bestå av mångadelar. Egentligen är det en relativt liten del som börhandla om vilka straff som vi ska mäta ut. Vi i Folk-partiet och många med oss tycker att det allra vikti-gaste är att förebygga brott, och då måste man bl.a.otvivelaktigt ha en konsekvent politik mot missbrukav alkohol och andra droger. Här ser vi enolycklig och kostsam trend mot alltmer avuppgivenhet. Den måste vi bryta.När det gäller den mer renodlade kriminalpoliti-ken anser att det behövs en renässans förtanken på straff som en väg tillbaka till ett hederligtliv. Mycket av det som tidigare funnits av vård ochprogram för återanpassning är tyvärr borta.Statens ingripande kommer ofta alldeles , mennär det kommer så kommer det med stor kraft.Vi i vill understryka hur viktigt det äratt rättsapparaten reagerar snabbare mot unga sombegår brott. Men vi vill också understryka hur viktigtdet är att gå vidare med att se över vad de reaktioner-na egentligen ska innehålla. Vi vet alla, fru talman, attden bästa brottsförebyggande åtgärden är att se till attbrott aldrig sker.Vi vet väldigt väl att de bästa brottsförebyggarnaär föräldrarna. Vi vet också hur viktigt det är att allamyndigheter tillsammans reagerar snabbare innan detgår så långt att rättsapparaten måste träda in. Detgäller att se de tidiga signalerna. Därför är det oro-väckande att det är så olika språk inom ,skolan, sjukvården och rättsapparaten. Så länge maninte har samma språk är det alldeles för lätt för vårabarn och ungdomar att trilla mellan stolarna.Låt mig referera vad som sägs i socialtjänstlagenom ungdomars psykiska problem, som är ett väl käntfaktum. Där sägs att man inom intearbetar primärt med barns och ungdomars psykiskaproblem utan med barn och ungdomar som far illaeller riskerar att fara.