prot · GO09114 · 2001-05-18 00:00:00 — Samhället kan ge möjligheter för människor att taeget ansvar och för familjer att ta ansvar och påverkabarnen till en hälsosam livsstil och ge dem kunskaperom mat, motion, kost och vad som behövs för en godhälsa.Förskola och skola kan fylla i och ta sin del av an-svaret för att lära ut hur man bygger upp sin hälsa -bygger upp sin hälsa för att man ska må väl, inte föratt man ska producera bättre.Herr talman! De råd som ges till individen måsteockså bygga på kunskap. Det finns områden därforskningen visat att förebyggande arbete lönar sig.Det gäller skadeprevention, åtgärder mot tobaksbruk,självmordsprofylax, screening mot cancer i livmoder-halsen och mammografi. På andra områden som pri-märprevention av hjärtkärlsjukdom och cancer be-hövs mer forskning för att utröna vilka metoder somär mest kostnadseffektiva och mänskliga och bra attanvända.Det är därför viktigt att forskningen över vilka fö-rebyggande insatser som är lämpliga att användastimuleras och prioriteras.Fysisk aktivitet ger snabba positiva effekter förindividens självuppfattning, välbefinnande och där-med självförtroende. I själva verket kan, enligt ex-perter, det mesta av skillnaderna i hälsa mellan olikasamhällsklasser förklaras av skillnader i mo-tionsmönster. Det är just sådant som är påverkbartgenom individuella åtgärder, om man tilltror männi-skor förstånd att förstå information.En attityd till hälsa som innebär att den enskildekan påverka sitt hälsoläge genom egna aktiviteter ochhandlingar är ett första viktigt steg mot ett hälsoriktigtbeteende.Herr talman! Folkhälsan har ett Janusansikte väntdels mot det humanitära och individuella, dels motdet kollektiva och direkt antiindividuella där samhäll-snyttan tillåts motivera för individen kränkande in-grepp.En god folkhälsa är något som vi alla kan varaöverens om att eftersträva, men det finns stora poli-tiska åsiktsskillnader i folkhälsobegreppet. Det hand-lar om skillnader mellan å ena sidan ett kollektivis-tiskt, paternalistiskt synsätt med ett funktionellt män-niskovärde som ser medborgaren som en välfärdssta-tens klient och ett medel för produktion, å andra sidanett humanistiskt individfokuserat perspektiv som låtermedborgarna själva ta ställning till olika livsval ochså långt som möjligt ger dem frihet att forma sina liv.Företrädare för det förstnämnda synsättet tror signå en bättre - då menas framför allt en jämlikare -hälsa genom att pådyvla människor normer från ex-perter som vet bättre än andra vad som är ett hälso-samt beteende. Hälsan förstatligas, och den hälso-samma människan blir inte ett subjekt utan ett medelför att uppnå högre produktion och lägre samhäll-skostnader, som sades i den artikel som två ledandeföreträdare för folkhälsan skrev.Med ett annat synsätt uppnås en bra folkhälsa närbesluten ligger hos den enskilde, och det allmännasinsats ligger i att ge individen möjlighet att ta beslu-ten själv.Herr talman! Intimt förknippat med hur vi hand-lägger folkhälsofrågorna är om de ska styras centraltav en myndighet eller om arbetet huvudsakligen skavara decentraliserat medan forskningen sköts av ettkvalificerat . Vi föredrar det senare.Redan inför bildandet av re-serverade vi oss mot inrättandet av ett sådant institut.Risken att splittra begränsade resurser liksom attgränsdragningsproblematik skulle uppkomma gente-mot andra myndigheter var uppenbar.Utvecklingen har besannat våra farhågor, och re-geringen har nödgats se över institutets verksam-het. Till det kommer väl också att institutet kom attagera både som en myndighet och ett kampanjinstitut.Det var inte särskilt nyttigt, utan det skadade institu-tets trovärdighet.Att åtgärder var nödvändiga var uppenbart. Nulägger regeringen ett förslag att ombilda Folkhälsoin-stitutet till som ska ansvaraför sektorsövergripande uppföljning och utvärderingav insatser inom folkhälsoområdet och vara nationelltkunskapscentrum och ansvara för övergripande till-syn inom alkohol-, narkotika- och tobaksområdet.Det är inget bra förslag. Förslaget varken löserproblemen med gränsdragning mellan myndighetereller underlättar ett effektivt resursutnyttjande. I stäl-let talar mycket för att dubbelarbete och gränsdrag-ningsproblem mer än samverkan kommer att domine-ra bilden.Det kan inte vara särskilt rationellt att presenterar en särskild folkhälsorap-port som för-utsätts presentera sin folkhälsorapport.Herr talman! Förslaget bygger helt på organisa-tionskommitténs förslag, vilket i sin tur utgick fråndirektivens uppdrag att skapa en myndighet medtydliga uppgifter av stabskaraktär. Vi ser med oro pådenna utveckling mot en myndighet med stabskarak-tär, då det är ett brott mot den svenska förvalt-ningstraditionen. En myndighet har en självständigställning till lagarna gentemot regeringen, men här fårman intryck av att ett nytt slags mer osjälvständigmyndighet ska tillskapas.Vad däremot gäller avvecklingen av Alkoholin-spektionen har vi länge förordat den.Herr talman! Som jag sagt tidigare måste docknågot göras. När vi inte bifaller regeringens förslagbetyder det inte att vi tycker att allt ska vara somförut. Vi vill göra en långt kraftfullare om-organisation. bör enligt vår upp-fattning avvecklas bl.a. av orsaker som jag nämnt ochdärför att väldigt mycket kan och bör göras lokalt ochregionalt.Självklart finns det ett behov av ett nationellt kun-skapscentrum inom hälso- och medicinområdet. Ditbör verksamheter som bedrivs av flera myndighe-ter och institut liksom forskningsresurser koncentre-ras. Det är dock inte ett skäl att bibehålla folkhälsoin-stitutet eller, som regeringen föreslår, ombilda det. Istället måste det till betydligt radikalare åtgärder föratt ska kunna inta en ledande plats inom häl-so- och medicinområdet.Vi har föreslagit att ett nationellt medicin inrättas. Här kan en kraftsamling förbl.a. bioteknik med medicinsk inriktning, bioinfor-matik, klinisk forskning, folkhälsoforskning samt IT ihälso- och sjukvård ske.Lika viktigt som att en del av resurserna koncent-reras så för att skapa en optimal forskningsmiljö ärdet att andra decentraliseras. Vi anser därför att detpraktiska folkhälsoarbetet samt visst forsknings- ochutvecklingsarbete sker bäst nära människorna ute ikommuner, landsting och regioner.Herr talman! Vad beträffar tillsynsverksamheteninom alkohol-, narkotika- och tobaksområdet konsta-terar vi att Statskontoret pekat på en rad effektivitets-brister i dagens organisation med flera myndighetermed överlappande och likartade uppgifter. Avskaf-fandet av Alkoholinspektionen, något vi länge före-slagit, är en riktig åtgärd, men vi menar att regering-ens förslag att lägga en del av dessa uppgifter på dennya stabsmyndigheten inte löser problemen. De upp-gifterna är inte heller skäl att bibehålla Folkhälsoin-stitutet i dagens form.Flertalet frågor som handhas av Alkoholinspek-tionen borde kunna hanteras av ochav skattemyndigheterna. För servering av alkoholfinns redan en regional tillsyn i länsstyrelsernas regi.I övrigt bör regeringen återkomma med ett nytt för-slag om organisationen av den tillsyn som återstårinom det här området.Hiv och aids är ett område, herr talman, där beho-vet av samordning av resurser och insatser är tydligt.I dag handhas statens ansvar för smittskydd och hiv-preventivt arbete huvudsakligen av såväl Socialsty-relsen som och Folkhälsoinsti-tutet.Jag tror inte att vare sig dagens folkhälsoinstituteller den nu föreslagna myndigheten ger bra förut-sättningar för ett effektivt resursutnyttjande inomdetta område vars betydelse bara kommer att växa allteftersom epidemin växer.En samordning inom ramen för ett nationellt in-stitut för hälsa och medicin som vi föreslagit, skullemöjliggöra ett långt kraftfullare och effektivare arbeteinom det här området än vad som är möjligt i dag.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1 ibetänkande SoU13 och reservation 1 i betänkandeSoU16, och står givetvis i övrigt bakom alla vårareservationer.Anf. 61 ():Herr talman! Folkhälsoarbetet bedrivs och bör iökad utsträckning bedrivas brett i många samhälls-sektorer. Förebyggande hälsoarbete och samhällsför-ändringar som har hälsofrämjande effekter har inteminst i vårt eget land starkt bidragit till internationelltsett goda folkhälsoresultat. Förbättrad hygien, bättrekost, bättre bostadsförhållanden och förbättrad ar-betsmiljö är viktiga exempel som mycket verksamtbidragit till goda folkhälsotal.För några veckor sedan diskuterade vi i dennakammare sjukvårdsfrågor. Det känns angeläget attunderstryka att vi måste klara av att förbättra insat-serna i hälso- och sjukvården, som vi måsteförstärka insatserna i det breda, förebyggande folk-hälsoarbetet. Vi måste klara av att gå på båda benen.Sverige kan uppvisa jämförelsevis goda resultatvad gäller hälsotillståndet. Medellivslängden är blandde högsta i världen vad gäller både kvinnor och män,och spädbarnsdödligheten är lägst i världen. Det finnsfler jämförelser att göra på hälsoområdet som är po-sitiva ur svensk synpunkt.Tittar man närmare på ohälsotalen finner manemellertid att bilden är mycket mer komplicerad ochinte alls så entydigt ljus. Hälsotillståndet är klart re-laterat till vilken samhällsgrupp man tillhör och undervilka sociala betingelser man lever. Klass och kön harstor betydelse.I min hemstad är ohälsotalet nästan fyragånger högre i den stadsdel som har det högsta ohäl-sotalet jämfört med den stadsdel som har det lägstaohälsotalet. Medellivslängden för män är lägre istadsdelen med det högsta ohälsotalet jämfört medstadsdelen som har det lägsta ohälsotalet. För kvinnorär skillnaden här 7 ½ år, men kvinnor uppvisar åandra sidan generellt betydligt högre ohälsotal änmän.Dessa siffror är inte ett resultat av tillfälligheter.De höga ohälsotalen i vissa stadsdelar och i vissabefolkningsgrupper samvarierar tydligt med högarbetslöshet, låg inkomst, låg utbildningsnivå ochandra sociala och ekonomiska faktorer.Det är enligt mening utomordent-ligt viktigt att motverka de ökade klyftor som uppståttunder 90-talet också vad avser hälsotillståndet.Det finns internationella forskningsrapporter sompekar på att samhällen med stora ekonomiska klyftortenderar att ha sämre folkhälsoresultat än länder meden jämnare ekonomisk fördelning. Stora socialaklyftor åtföljs av stora hälsoklyftor. Fler människordrabbas och dör av sjukdomar och skador som skullekunna förebyggas. En sådan utveckling i ärenligt mening oacceptabel. Därförmenar vi att klyftorna i stället måste minska.Som jag tidigare berörde uppvisar kvinnor ge-nomgående högre ohälsotal än män. Kvinnor harlängre livslängd men drabbas i större utsträckning avsjukdomar, skador och ohälsa än männen. kunde vi glädjande nog konstatera en sjunkandedödlighet i alla grupper utom en, kvinnor i s.k. okva-lificerade arbetaryrken. Där låg dödligheten kvar påsamma nivå. Forskning och samhällsförändringarmåste i betydligt ökad utsträckning ta fasta på dessaskillnader och verka för förändringar som gynnarkvinnorna.I ett brett förebyggande folkhälsoarbete måstemånga aktörer samverka och dra åt samma håll. Detgäller naturligtvis också hälso- och sjukvården, inteminst första linjens sjukvård, primärvården. Vänster-partiet har därför i en reservation understrukit viktenav att folkhälsoperspektivet och det förebyggandeområdesanknutna arbetet får en mer central plats iprimärvårdens utveckling när nya resurser nu till-kommer och trenden av stora nedskärningar sompräglat 90-talet bryts. Primärvården är också utomor-dentligt central som samverkanspartner i ett samlatfolkhälsoarbete.Ett område som måste ägnas stor uppmärksamheti det fortsatta arbetet är den växande problematikenmed stressrelaterad ohälsa och det som ibland kallasnegativ stress. Hos många människor är stressenkombinerad med upplevelser av maktlöshet och av-saknad av möjligheter att förändra sin livssituation.Känslan av maktlöshet gäller inte bara för situationeni arbetslivet, utan den gäller också i andra livssitua-tioner. Det är inte minst kvinnor anställda i offentligsektor som är särskilt utsatta. Där har också sjukfrån-varon ökat mycket markant under senare år.Det finns säkert många samverkande förklaringartill denna utveckling, men nedskärningar, omorgani-sationer, arbetslöshet eller hot om arbetslöshet, hård-nande ekonomiska villkor och ständigt återkomman-de budskap om att arbetet måste effektiviseras sliteroerhört hårt på de människor som är berörda. Dennautveckling måste brytas, och lokalt måste arbetsgi-varna i samverkan med personalföreträdare och dedirekt berörda komma fram till åtgärder.Men det finns stor anledning också för samhälletoch oss politiskt valda att fundera över strukturellaförändringar, t.ex. när det gäller arbetstidsförkortning.Vänsterpartiet anser att frågan om betydelsen av ar-betstidens längd och förläggning för folkhälsan börutredas.Tobak och alkohol är enskilda områden som haren mycket stor betydelse för folkhälsoutvecklingen.Det är av utomordentligt stor vikt att utvecklingenmed minskad rökning fortsätter, och förslaget i vår-propositionen om att ge 30miljoner kronor 2002-2004 för att förstärkaarbetet med tobaksprevention är ett förslag som kanverka i den riktningen. Vi förutsätter att det to-bakspreventiva arbetet kommer att ha en långsiktigstrategisk inriktning och att det bedrivs nationelltsamordnat.På alkoholområdet är utvecklingen mer bekym-mersam. Den uppluckring av den restriktiva alkohol-politiken som vi fått se riskerar att fåmycket negativa följdverkningar. Vi ska i dennakammare diskutera ett betänkande om alkoholfrågorom . Jag nöjer mig här med att påpekaatt totalkonsumtionen sakta men säkert tycks vara påväg uppåt, och vi vet att sambanden mellan ökadtotalkonsumtion och ökade alkoholskador är myckettydliga. Det är mycket betänkligt för folkhälsout-vecklingen.Vänsterpartiet har också i en reservation pekat påvikten av att höja kunskapsnivån i samhället om ho-mo-, bi- och transsexuellas livssituation, inte minstbland nyckelgrupper som hälso- och sjukvårdsperso-nal. Det har tagits en del initiativ på området, och detär bra. Men ett brett grepp saknas fortfarande, och detär inte tillfredsställande.Ett problem som vi än en gång tar upp i en reser-vation är de skadliga ljudnivåerna. Buller är generelltett växande miljöproblem i vårt samhälle. Hörselskador blir också allt vanli-gare bland befolkningen. Vi menar att skarpare åtgär-der måste vidtas för att stoppa ökningen av hörsel-skador. Det är inte minst ungdomar som drabbas vidt.ex. musikkonserter, där ljudnivåerna många gångerär extremt höga. De rekommendationer och råd somfinns efterlevs inte. Ansvarsfrågorna måste förtydli-gas och riskgränser sättas. Det behövs en lagstiftningpå området.Herr talman! Vi ska också i denna debatt avhandlabetänkandet SoU16, - rolloch uppgifter. har samverkat medregeringen kring propositionen och står bakom betän-kandet. Vi tycker att det är en positiv utveckling medde föreslagna förändringarna, där Statens folkhälsoin-stitut ges en tydligare och klarare roll som den sam-lande kraften i folkhälsoarbetet. Tre centrala ansvar-sområden definieras för det första att fungera som ett nationellt kun-skapscentrum för folkhälsa,för det andra att svara för uppföljning och utvär-dering av de insatser som görs på folkhälsoområdetochför det tredje att ha den övergripande nationellatillsynen över arbetet på alkohol-, narkotika- ochtobaksområdena.Det är mening att denna tydligareroll kan medverka till att folkhälsoarbetet förstärks,men då krävs naturligtvis en bra samverkan medkommuner, landsting, folkrörelser och andra aktörersom är viktiga i de konkreta insatserna.Herr talman! Vi i står givetvis bak-om alla våra reservationer, men för tids vinnandeyrkar jag bifall endast till reservationerna 2 och 13 ibetänkande SoU13.Anf. 62 ():Herr talman! För att få lite perspektiv på folkhäl-sans utveckling i vårt land vill jag inledningsvis citeraAlbert figur Kolingen, som vid betraktan-det av en upphittad tandborste utbrister: Det härmåste vara ett av överklassens njutningsmedel.Vi har kommit långt . Folkhälsofrågorspänner över ett stort antal samhällsområden och kansällan avgränsas till en enskild samhällssektor. Dess-utom kan resultatet av gjorda insatser ofta inte bedö-mas förrän efter en längre tid.Intresset för folkhälsa har ökat i takt med insiktenom att många faktorer påverkar vårt hälsotillståndlångt mer än vad vi tidigare varit medvetna om. Reg-ler, begränsningar och rekommendationer bör därför iförsta hand syfta till individens bästa, dock utan attkränka denne. Inga lagar eller förordningar kanemellertid ersätta det personliga ansvaret och insiktenom olika faktorers inverkan på välbefinnandet. Därförmåste det läggas stor vikt vid denna överföring avinformation och kunskap. Detta görs inte bäst fråndenna kammare utan i mötet mellan människor ute ikommuner och landsting.Undersökningar har visat att olika kampanjer harstörst effekt de pågår för att därefteravklinga, och läget återgår till det ur-sprungliga. Vi kristdemokrater är övertygade om attinsatser riktade till befolkningen därför i första handska prioriteras till lokala och regionala nivåer. Vi serdärför positivt på den förändring som föreslagitsangående och förslag till förnyadearbetsmetoder med bl.a. motprestationer hos avnä-marna.Sjukvården måste på ett bättre sätt än nu involve-ras i folkhälsoarbetet, då denna har de största kon-taktytorna mot medborgarna och därmed också möj-ligheter att göra goda insatser i det sekundär- ochtertiärpreventiva arbetet. Vid kontakter med vården ärockså motivationen hos den enskilde oftast större tillförändringar mot en hälsosammare livsstil.För att ha ett fungerande underlag till åtgärder påolika områden måste forskning i folkhälsofrågor geshög prioritet. Forskningen ska i första hand prioriterade förebyggande insatser som är mest effektiva uti-från en mänsklig och hälsoekonomisk utgångspunkt.Livsstilars betydelse för hälsan är ett viktigt områdesom bör uppmärksammas ytterligare.Som tidigare nämnts påverkas vår hälsa av ettstort antal bestämningsfaktorer allt från uppväxtmiljö,sociala relationer, arbete, bostad, livsstil etc. Jag villhär avgränsa mig till endast några saker som är ibehov av akuta insatser.Vi nås av alarmerande rapporter om dro-ger bland ungdomar och drogers inflytande i sambandmed brott. En rad undersökningar visar att antaletungdomar som prövat narkotika och andra drogerökat stadigt . harpolisens ansträngda ekonomi medfört att insatsernamot narkotika har minskat. Detta är en mycket olyck-lig utveckling, särskilt som flödet av droger ökar,bl.a. på grund av inflödet över våra har i sitt slutbetänkandekonstaterat att insatserna mot narkotikan har minskatpå flera områden och måste uppgraderas omgående.Man har också lagt fram ett antal förslag till åtgärderför att restaurera svensk narkotikapolitik. Kort sagt:Det går inte att vänta . Glädjande är att kom-missionen påtalar familjens roll i det förebyggandearbetet mot droger och att man lyfter fram behovet avöverföring av normer och värderingar som viktigafundament. Detsamma gäller ANT-undervisningen iskolan, något som vi kristdemokrater länge påtalat.Betänkandet är nu ute på remiss, och vi förväntaross att ingen fördröjning sker i regeringens handlägg-ning av ärendet, utan att en proposition i ämnet läggsfram för denna kammare möjligt. Förslagetmåste givetvis åtföljas av motsvarande resurstillskottpå de områden som berörs. måste också i sinroll som EU-medlem kraftfullt verka för samsyn idrogfrågorna och arbeta för en restriktiv hållning tillnarkotikapreparat.Vi kan inte tillåta att fler ungdomar får sina livförstörda på grund av politisk tvehågsenhet och sena-reläggning av beslut. I denna kammare råder glädjan-de nog en stor enighet i attityder till droger och någraproblem att få gehör för framåtsyftande förslag före-ligger knappast.Tobaksrökningen tillhör ett av de största folkhäl-soproblemen, och vart tionde dödsfall har på någotsätt ett samband med tobak. Det är inte enbart rökarensom utsätts för problem, utan även omgivningenpåverkas av s.k. passiv rökning, vilken är minst likaskadlig. Målet för tobaksprevention måste vara attminska nyrekryteringen av rökare och att ingen motsin vilja utsätts för tobaksrök, detta ska också gälla irestaurangmiljö.Alkohol är ett annat område som måste uppmärk-sammas. Men då frågan kommer att behandlas här ikammaren i samband med propositionen Vissa alko-holfrågor tar jag inte vidare upp den . Nämnas kandock att flera oroande signaler om ökad alkoholkon-sumtion, särskilt bland ungdomar, kan noteras.Återkommande rapporteras om ökad ohälsa, vil-ket bland vuxna resulterar i långtidssjukskrivningar.Ökningen har varit så stor att den återspeglar sig ikraftigt ökade sjukskrivningskostnader och utskriv-ning av lugnande mediciner, även bland yngre männi-skor. Det går inte heller att relatera orsakerna enbarttill materiella brister, utan dessa härrör ofta från psy-kisk stress och otrygghet. Särskilt oroande är tenden-serna att barn och ungdomar mår så dåligt att medici-nering anses nödvändig för att dämpa ångest och oro.Sådan medicinering är sällan en hållbar lösning påsikt.Det är viktigt att utröna de egentliga upphoven tillproblemen och hjälpa individen att finna andra vägarur sin ohälsa. Den otrygghet som många barn ochungdomar upplever är ofta sprungen ur bristandegoda kontakter med vuxna, både i hemmet och i sko-lan. Det är därför viktigt att föräldrar har tid för sinabarn och att skolan kan erbjuda en fungerande socialmiljö. De beslut som fattas får därför inte genereralevnadsmönster som motverkar sitt eget syfte. I dettafall vill jag lyfta fram maxtaxan.Det finns givetvis också andra individuella orsa-ker till den ökande psykiska ohälsan, men känslan avbristande kontroll över sin tillvaro är genomgående ide undersökningar som presenteras. I den bristandekontrollen ingår stress som en betydande faktor.En människas välbefinnande kan inte enbart defi-nieras i ekonomiska termer och politiska beslut. 349beslutande kan inte till alla delar tillrättalägga livetför drygt 8 miljoner människor. Däremot kan vi för-söka ge varje individ möjlighet att utifrån sina val ochsin situation utforma en hälsobevarande tillvaro.Allergier är ett annat ökande problem, där forsk-ning och åtgärder måste vidtas på flera områden, sombostäder, luftföroreningar, livsmedel, m.m. vet vi att vissa åtgärder motverkar uppkomst ochutveckling av allergier i olika former. Kommuner ochlandsting bör utveckla fungerande program för attförhindra och motverka uppkomsten av allergier, t.ex.genom allergisaneringsprogram.Skola och förskola är områden där det förekom-mer stora allergiproblem. Antalet elever med aller-giska problem har fördubblats de senaste 20 åren.Kristdemokraterna anser att det bör tillsättas en ut-redning som ska sammanställa vad som har gjorts ochkan göras för att förebygga allergier bland skolelever.Herr talman! Flera utredningar har lämnat sin synpå . Samtliga har konstaterat bristeri nuvarande organisation och dess arbete. Huvudkriti-ken har rört den stora spridningen och bristandefunktionen av verksamheten. Till detta kommer ocksåotillfredsställande resultat i det utåtriktade arbetet. Enrekonstruktion var alltså nödvändig.Vi kristdemokrater har i tidigare motioner framföratt vi önskar en förändring av nuvarande Folkhälsoin-stitutet och att arbetet bör organiseras mer samordnatoch koncentreras till centrala och nationella funktio-ner som informations- och meduppgift att bistå regionala och lokala aktörer. Vi på-talade också vikten av att frågor som rör alkohol,droger och tobak samlas under en enhet för att få etthelhetsgrepp.Det förslag till ombildning av Folkhälsoinstitutetsom nu har lagts fram sammanfaller till stora delarmed våra förslag.