prot · GO09125 · 2001-06-14 00:00:00 — Eller trorhon att den beror på att barnmorskorna på helt sonika gick därifrån därför att det fanns enalternativ arbetsgivare för dem, och därför måstebefintlig arbetsgivare betala dem bättre? Vilket avalternativen tror är orsaken till att barn-morskelönerna nu höjs?Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag tycker att det finns anledning attvara fundersam när det gäller jämställdhetspolitikennär man tittar på de samarbetspartier som Folkpartietvill ha . Om jag inte minns fel uttaladeKarin i går en del kritik mot Kristdemokra-terna. Vi vet att var motståndare till attförstärka jämställdhetslagen, som är förstärkt. Detfinns anledning att titta på det.När det gäller de orättvisa lönerna är det natur-ligtvis inte så enkelt att ge något svar. Domstolen kanvara ett stöd för att ha ett forum där man kan lyftafram skillnaderna i löner när de inte har en sakliggrund. I grund och botten tror jag att det handlar omkamp mellan arbetare och arbetsgivare - där finns engrundläggande motsättning.Som jag sade i mitt anförande kan man också påpolitisk väg få upp kvinnolönerna. Man kanske harstörre möjlighet i en demokratisk organisation genomatt man har den klara ambitionen. I det fall som KarinPilsäter tar upp har barnmorskorna naturligtvis käm-pat på ett sådant sätt att de har kunnat få upp lönerna.Anf. 37 () replik:Fru talman! Om man nu ska vara mer konspirato-risk än att se till sakpolitik borde väl de som är förjämställdhetspolitik oroa sig mer över det faktum attVänsterpartiet var mot hela införandet av jämställd-hetslagstiftningen än det faktum att varmot en förändring av den. Vad är det största orosmol-net? Är det de som var mot hela lagstiftningen ellerde som var mot en liten förändring av den?Jag tror att vi ska se framåt och se vad man ipraktiken kan åstadkomma. Stora förändringar förkvinnors löner, kvinnors arbetsvillkor och kvinnorsrätt till makt över sitt eget arbetsliv kan man integenomföra i domstol. Det visar verkligheten så tyd-ligt.Siv Holma säger att vi vill lämna dem som villjobba i offentlig sektor i sticket. Nej, det är precistvärtom. Vi vill dels ge dem möjligheten att jobba ien annan organisation, dels att mångfalden ska kunnafungera just som en motor för både lönehöjningar ochförbättrade arbetsvillkor men också för förbättrademöjligheter för alla kvinnor som jobbar inom vårdenoch skolan att ta till vara sin egen kompetens och sittkunnande.Det är många som vill jobba kvar i kommuner ochlandsting, men det finns också kvinnor - jag möterdem var och - som säger "aldrig meralandstinget". Det är de som har fått prova på att jobbai en mindre organisation, där det inte är jättelångabeslutsgångar.Könsuppdelad statistik är viktig, som vi påpekar ivår reservation, men man måste också kunna analyse-ra den rätt och vara beredd att göra någonting åt orsa-kerna. Statistiken visar på punkt efter punkt att det ärförst när det kommer in en mångfald som saker ochting börjar hända.Med logik skulle man ha en statligstyrning av lönerna, inte bara i det som är denoffentliga sektorn utan i hela . Det rimmarmycket väl med den näringspolitik och den ekono-miska politik som har talat sigvarm för här. Men det är ju inte den ekonomiskapolitiken som för tillsammans medSocialdemokraterna, och jag tror att svenska folketska vara mycket tacksamt för det.Anf. 38 () replik:Fru talman! För det första är vi inte för statlig in-komstpolitik.För det andra är anledningen till att jag uppfattardet så att lämnar oss som jobbar i kom-munerna i sticket att det krävs ytterligare resurser omman ska höja lönerna. är ju för att dra nedpå den kommunala sektorn väldigt mycket jämförtmed vad vi i trepartisamarbetet har kommit överensom.Jag delar uppfattning att det hand-lar om att förändra organisationerna. Jag delar KarinPilsäters uppfattning att det finns det som är dåligtinom kommuner och landsting. Det vet jag eftersomjag har arbetat där.Jag tror att man kan demokratisera och bryta nedpyramiderna. Man kan skapa en mera demokratiskorganisation, man kan decentralisera och man kan gestörre inflytande åt personalen och åt brukarna. Vitror att det är bättre att göra detta i en demokratisktstyrd verksamhet.Vi tycker inte att denna ska vara uttryck för envon oben-inställning eller en stelbent byråkrati. Föross är demokrati någonting som kommer underifrån.Väljarna har röstat fram ett antal förtroendevalda somde har gett i uppdrag att sköta kommunerna ochlandstingen på bästa möjliga sätt. Det kan vara svårtför en enskild individ att välja vård, skola osv. Detfinns faktiskt människor som tycker att representanterkan väljas för att jobba med sådana frågor, och dekänner förtroende för dem. Det handlar inte om attutöva en politikermakt utan om att öka demokratin.Anf. 39 ():Fru talman och kära publik där uppe på läktaren!Medan vi sitter här i kammare samlar sigtusentals unga demonstranter i för att pro-testera. De är arga - så mycket har ni säkert förstått -men vad är de arga på? De är arga på den ekonomiskapolitik som förs . De är arga på att klyftorna ivärlden mellan de fattiga och de rika länderna ökar.De är arga på att klyftorna mellan de fattiga och i varje land ökar. De är arga på att miljöförstö-ringen ökar.Jag förstår att de är arga. Också jag är arg. I vissafattiga länder säljer man sina barn till att bli s.k.skuldslavar, som får arbeta gratis tills skulden äravskriven. Det finns också hela länder som ärskuldslavar, och det är oss här i den rika världen somdessa länder är skyldiga pengar.Vi ser i EU djurtransporter som betalas av våraskattemedel och där man plågar djur. Vi som konsu-menter har inte mycket att säga till om i den mark-nadsekonomi som vi ser . Vi har inte starkaparter. Producenter och konsumenter är inte lika star-ka, vilket de borde vara.Så här ser vår marknadsekonomi ut . dessa saker som vi borde diskutera. Vi bordediskutera hur den demokratiska marknadsekonominegentligen ska fungera. Men i den debatten finns detett problem. Så fort man här i kammaren yttrar all-varlig kritik mot EU eller allvarlig kritik mot mark-nadens funktionssätt viftas det ivrigt från de flestapartier med det kommunistiska spöket. Det är ettspöke som förväntas skrämma dig som medborgarefrån att vara kritisk mot EU. Det är ett spöke somförväntas skrämma dig som medborgare mot att varakritisk till hur marknadsekonomin fungerar.Till alla medborgare vill jag säga: Låt dig inteskrämmas. Låt inte debatten tystna. Och till er ikammaren som viftar med spöket vill jag säga: Lyftblicken! Se de problem som vi har ! Det är dagsatt vi tillsammans med ungdomarna i börjardiskutera marknadens funktion och innehåll. Markna-den är ett redskap, en spade. Man kan använda dentill att gräva med, eller så kan man slå den i huvudetpå folk.Vi måste våga skaffa oss andra visioner på detekonomiska området. Vi måste våga ta steget in iframtiden, en framtid där marknaden är till för män-niskorna och inte människorna är till för marknaden.Vi måste våga svära i kyrkan och säga att vi tar deföretag som skitar ned miljön i örat. De företag somutnyttjar underbetald arbetskraft i fattiga länder ochde som säljer genmanipulerade och djurplågade livs-medel tar vi i örat som konsumenter eller som väljaregenom att rösta på de partier som vill skapa lagar somgynnar marknadens svagaste del, nämligen konsu-menterna, på de partier som vågar använda ekono-miska styrmedel för att få en ekonomi där miljöför-störing kostar. är ett sådant parti.Nu är det snart bara kvar till valet, och ärdet dags att börja diskutera alternativen i den ekono-miska politiken. Vi har tillsammans med Socialde-mokraterna och fört en förnuftig eko-nomisk politik med sikte på att inte vältra över skul-der på kommande generationer. De borgerliga parti-erna har liksom , liksom egentligennästan sedan förra seklets början, utlovat attlandet står på kanten av ekonomisk ruin ifall man integenomför en hårdhänt högerpolitik.Bakom lockvarorna i skyltfönstret i den borgerli-ga butiken står fyra tunnor, och på dem står det:"Skattesänkningar", "EMU-medlemskapAvskaf-fad arbetsrätt" och slutligen "Pigor". Det är detta sompratet om nödvändiga förändringar och struktur-problem handlar om. Jag vet att det i den borgerligabutikens skyltfönster för ögonblicket finns - jag säger"för ögonblicket", för ingen vet ju vad som händerefter nästa val - skattesänkningar för de lågavlönade.Detta kunde dock inte Bo Lundgrenutlova i partiledardebatten på fråga avCenterpartiets . Det verkar inte finnas enborgerlig enighet i frågan om att skattesänkningarnaförst och främst ska gynna låginkomsttagare. OcksåAgne var inne på detta. Han lovade att manska sänka skatten för dem som har det sämst och inteför dem som skriker högst, men jag undrar hur det ärmed de andra borgerliga partierna.Talet om skattesänkningar, de som finns i tunnanr 1, är egentligen märkligt. Skattesänkningar fram-ställs som en mirakelmedicin. Jag skulle inte bli för-vånad om kunde utlova bättre väder ochett bra resultat i om skatterna sänks.Men skattesänkningar måste betalas i minskad of-fentlig service, i nedskärningar och i ökad stress påsjukhus, på daghem och i skolor. Det är i sanning entom tunna.På tunna nr 2 står det "EMU-medlemskap". Viska med EMU inte längre driva ekonomisk politikefter vad behöver utan efter vad ,och behöver. Det är som att klädasig efter vädret i ett annat land. Kan man bada i Itali-en ska vi ha badbyxor, även om det snöar hemma hososs. Att på det sättet surra fast oss vid en politik sominte bygger på våra behov är minst sagt ett vågspel.Jag säger nej också till denna tomma tunna - nej tillEMU.På tunna nr 3 står det "Avskaffad arbetsrätt". Denborgerliga ekonomiska doktrinen är att företagen skaha rätt att avskeda folk inte bara när det finns en or-sak, exempelvis på grund av arbetsbrist, utan de skaockså ha rätt att avskeda folk utan någon orsak alls.Det är ett steg tillbaka. Det är ociviliserat. På vilketsätt blir ekonomin effektivare av avskaffad arbetsrätt?Ingen har kunnat bevisa att den blir det. Nej till dennatomma tunna nr 3, nej till avskaffad arbetsrätt!Tunna nr 4 är egentligen den konstigaste av alla.Det är kanske därför som de borgerliga partierna förtillfället talar så tyst om den. På den står det "Pigor".Tanken bakom den, i den mån det finns en tanke, ärinte att vi ska skaffa oss en bättre och effektivareekonomi genom nya idéer eller tekniskt framåtskri-dande. Nej, tanken är att de arbetslösa ska ägna sig åtstädning och skoputsning. Jag tror inte heller på detta.Även denna tunna är tom. Jag säger nej till pigor.Det var det borgerliga alternativet.Vi måste våga se dagens problem och möta demmed dagens lösningar. Det gäller de galopperandesjukskrivningarna, den ökade miljöförstöringen, deökade klyftorna i samhället, stressen och utbrändhe-ten.Vårt senaste ekonomiska bakslag kom med insik-ten om att den globala ekonomins framtid kansketrots allt inte låg i den elektroniska postorderbran-schen. Även om det under den värsta börsyran kalla-des för den nya ekonomin så var det ju postorder somdet till stora delar gällde.Man kunde önska att vi skulle ha lärt oss något avdetta - att vi kunde satsa på den reellaekonomin en smula i stället för att svepas med i denzon som uteslutande består av den av verklighetenogrumlade möjligheten. Det är en fantasins och spe-kulationens zon.Vi har ju varit där förr - . Då var detfastigheter det gällde. Vi fick senare gå igenom kon-kursernas och nedskärningarnas stålbad.Den reala ekonomin är människorna. Det är vårmiljö och ren luft. Det är ett verkligt tekniskt framåt-skridande och det är nya idéer, fungerande utbildningoch sjukvård, trygghet på jobbet och fungerandesociala skyddsnät för alla.Jag vill ha en värld med mat som vi vågar äta,med bilar som inte förstör klimatet och med gott omtid för varandra och våra intressen. Det är en världsom den globala kommunikationen har gjort fredliga-re och mer solidarisk - en värld där vi inte utnyttjardem som är fattigare än vi.Men ska vi komma dit så måste vi våga ta steget.Vi måste våga föra en ansvarsfull ekonomisk politiksom varken lämnar skräp eller skulder efter sig tillkommande generationer. Det är inte ansvarsfullt attsom och säga: Nislösar när det gäller ekonomin! och sedan bara viljasälja ut företag och på så sätt kortsiktigt säkra stats-kassan.Vi måste våga fortsätta med den gröna skatteväx-lingen. Vi måste våga satsa ytterligare medel för attuppnå våra miljömål. Vi måste våga satsa på att för-bättra järnvägen och kollektivtrafiken. Vi måste vågasatsa på de svagaste i samhället - de hemlösa ochbarnen till missbrukare. Det gäller dem som står utan-för socialförsäkringssystemen.Vi måste våga gå till offensiv mot diskrimineringav kvinnor och av invandrare. Vi måste våga stärkakonsumenternas ställning. Vi måste öka biståndet ochminska de fattiga ländernas skulder. Vi måste vågasänka arbetstiden.Samhället har blivit alltmer hyperaktivt. Om viinte är tillräckligt aktiva ska vi aktiveras. Om vi intehar jobb ska staten se till att vi aktiveras inom aktivi-tetsgarantin. Föräldrar ser till att deras barn skjutsasrunt till allehanda aktiviteter. Tempot har blivit såhögt att inte ens barnen har tid att själva ta sig till sinafritidsaktiviteter.I dag kan en person producera lika mycket mat ijordbruket som det behövdes 25 personer till . Vi kan skicka mejl på i ställetför brev som tog dygn - för att inte tala om när detkunde handla om att gå eller rida i veckor för att fåfram ett budskap.Tekniken borde ha gjort att vi skulle ha mer tidoch att vi kunde dra ned på tempot. Men tekniken hargjort att det är vi själva som har blivit den begränsan-de faktorn. Det är på oss det beror om det går litelångsammare. Ju snabbare tekniken blir, desto hårda-re blir pressen på oss att vi ska hinna mer. I dåtekniken egentligen borde ge oss möjlighet till mer tidså blir alltfler långtidssjukskrivna på grund av stress.Detta är en utveckling som går åt fel håll.I de flesta av våra grannländer har man kommitlängre i insikten om att vi kan sänka tiden för lönear-bete. I har man 37,5 timmars ar-betsvecka, och då äter man dessutom lunch på ar-betstid. I har detta ansetts som omöjligt t.o.m.av Socialdemokraterna, som historiskt sett har haft enviktig roll i kampen för kortare arbetstid. Föross är en förkortning av arbetstiden en av de vikti-gaste framtidsfrågorna.Anf. 40 () replik:Fru talman! Jag vet inte i vilken tunna Ruwaidatänkte sig mig och . Men jag tycker attdet börjar luta mer och mer åt att Ruwaida placerarsig själv i den tomma tunnan - sådana skramlar sombekant en del.Miljöpartiet har haft en möjlighet att göra en in-sats här i kammaren när det gäller fastighetsskatten,men avstod från att göra det.När jag deltog tillsammans med idemonstrationen mot fastighetsskatten så lovade hanvitt och brett där ute. Fastighetsskatten var en främ-mande fågel som borde avskaffas ur sys-temet, sade han. stöder ni en politik som höjerfastighetsskatten ganska dramatiskt. , isamband med remissdebatten på VÅP:en, som vi nubehandlar, så sade Ruwaida följande i kammaren:"En av de reformer som faktiskt har stärkt gles-bygden i vårt land är reformen i fastighetsskatten. Detär den största regionalpolitiska förbättringen under desenaste 10-20 åren. Den har inneburit väldigt mycketmer pengar till glesbygd och små kommuner ochmindre pengar till storstäderna. Det är faktiskt enregionalpolitisk reform. "Vad är det som gäller för ? Är fastig-hetsskatten en främmande fågel som ska bort? Ellerär den en stor regionalpolitisk reform, som Ruwaidavill göra den till? Om den är en regionalpolitisk re-form så måste Ruwaida kunna förklara på vilket sättden är det. Inte kan det väl vara regionalpolitisktriktigt att driva fast boende bort från sina hus ochhem i attraktiva skärgårdsområden? Mina skärgårds-områden är faktiskt glesbygd.Anf. 41 () replik:Fru talman! Det har gått en hel del övertoner ifastighetsskattedebatten. Jag står för att jag ser denreform som skedde - och som totalt sett inte innebärett höjt skatteuttag utan ett lika stort uttag som innan- som en regionalpolitisk reform. Naturligtvis finnsdet vissa undantag i vissa områden, men främst harkostnaden ökat i attraktiva områden, främst i storstä-derna, och minskat för folk som bor ute i glesbygd.Så är det - det är en realitet.Däremot har vi drivit en sänkning av fastighets-skatten totalt sett. Vi hade gärna velat att den skulleligga på en lite lägre nivå än den som den hamnadepå. Det är också en av de skattefrågor som vi fram-över kommer att driva. Den kanske viktigaste föränd-ringen på kort sikt - om man ska prata om priorite-ringar - är att förändra så att vi har en halvering avtaxeringsvärdet som underlag för förmögenhetsbe-skattningen. Jag tycker alltså att det har gått en heldel övertoner i fastighetsskattedebatten.Fastighetsskattefrågan är också ett generations-problem. Många av dem som byggde sina hus på1960- och 70-talen är de stora vinnarna. De hade fullavdragsrätt . De som bygger hus,eller som har gjort det , haren mycket svårare ekonomisk situation. Detta är enviktig fråga som också ses över, men det har som sagtgått övertoner i debatten. Det handlar ju om boendetför väldigt många människor - inte bara för dem somman har nämnt i tidningarna utan för många, mångafler. Vi håller på att analysera frågan, och vi kommeratt återkomma.Anf. 42 () replik:Fru talman! måste vi väl ändå börja hyfsa de-batten och tankebanorna lite grann, Ruwaida! Vem ärdet som står för övertonerna? Jag förstår att det måstevara som gör det. Det håller jag gärnamed om.Vem har fått skattesänkningar på fastighetsområ-det med de förslag som föreligger nu? Jag kännericke någon - inte ens i glesbygden där taxeringsvär-dena är lägre. De har höjts generellt överallt.Slutligen säger : Vi vill sänka fastighets-skatten. Vi håller på att fundera på det.Men ni är ju med i en majoritet som dramatiskthöjer fastighetsskatterna med i vissaområden! Hur kan detta gå ihop, Ruwaida?Anf. 43 () replik:Fru talman! tvingas jag upprepa det som manockså kan läsa sig till i budgetpropositionen, nämli-gen att skatteuttaget för fastighetsskatten är lika stort.Visst ökar taxeringsvärdena, men vi har ju sänktfastighetsskattenivån. Totalt sett får inte staten enkrona mer i inkomst. Det är ett nollsummespel.Vissa förlorar, som vi vet, och får betala mer iskatt, och andra får betala mindre i skatt. De är främstde som bor ute i glesbygd som betalar mindre i skatt.På så sätt är det faktiskt en regionalpolitisk reform,. Det kommer man inte ifrån.Det är anmärkningsvärt att kan ståbakom en reservation där man hänvisar till att fastig-hetsskatten skulle vara . Det gällerför dem som har en fastighet med ett taxeringsvärdepå och ett försäljningsvärde på 4-5miljoner kronor.Att nämna dem i sin reservation visar lite grannvar tyngdpunkten ligger hos de borgerliga partierna,nämligen hos höginkomsttagarna i detta land.Anf. 44 Finansminister ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka finansut-skottet och särskilt dess ordförande förett gott samarbete och en god behandling av denekonomiska vårpropositionen. Jag vill också rikta ettsärskilt tack till företrädarna för ochMiljöpartiet i finansutskottet och i alla andra sam-manhang där vi diskuterat och förberett vårproposi-tionen.Med årets vårbudget tar vi ett steg mot ökad rätt-visa i . Det handlar om ökad rättvisa i arbets-livet, ökad rättvisa för barnfamiljerna och ökad rättvi-sa för pensionärerna. Det är grupper som mångagånger lever på marginalen och har det svårt att få detatt gå ihop ekonomiskt.Den socialdemokratiska regeringen har sedan re-geringsskiftet 1994 arbetat för ökad rättvisa med enstrategi i tre steg. Det första var att skapa ordning ochreda i de offentliga finanserna. Det har vi gjort. Detandra var att halvera arbetslösheten . Dethar vi också åstadkommit.Nu är vi fulla av entusiasm och tillförsikt och skase till att vi når goda resultat också på rättviseområ-det. Vi tror att det går att öka rättvisan och att det ärviktigt att presentera konkreta målsättningar på detområdet. Därför har vi exempelvis satt upp målet atthalvera socialbidragsberoendet fram till år 2004.När vi diskuterade vårpropositionen fråga-de jag , , om de var beredda att ställa upp på detnya målet att halvera socialbidragsberoendet. Hök-mark svarade då att han skulle återkomma med för-slag i sin partimotion. Det har han inte gjort. MatsOdell svarade över huvud taget inte på frågan, ochinte heller och . Jag tycker attdet är ganska anmärkningsvärt att de borgerliga parti-erna inte kan ställa sig bakom en så central och an-gelägen uppgift för politiken som atthalvera socialbidragsberoendet.Det verkar inte vara en grupp som intresserar deborgerliga partierna över huvud taget. Det verkar intevara ett problem som ens existerar för de borgerligapartierna, eftersom det inte ens är värt en kommentar.Har kanske glömt bort frågan? Eller är hanså fokuserad på att konstruera nya skattesänkningarför de redan välbeställda att han inte har någon möj-lighet att bry sig om dem som har det svårt i vårtsamhälle.Vi har haft en gynnsam ekonomisk utveckling iSverige . Grunden för det har varit enstark ekonomisk politik och en mycket positiv kon-junkturutveckling. står starkt med enlåg arbetslöshet, en bra tillväxt och ett överskott i deoffentliga finanserna. Vi har en tillväxt som i allrahögsta grad är en bit över den normala tillväxt vi hadeexempelvis under 70-, 80- och en stor del av 90-talet.Men det är inte alla som har fått del av det ökadevälståndet, och inte alla orkar känna framtidstro.Många är arbetslösa eller jobbar mindre än vad deskulle vilja göra. Många barn och ungdomar växerupp med mycket olika förutsättningar. Framför alltstår många människor med utländsk bakgrund utanförden positiva utvecklingen. Det är inte så vi vill attsamhället ska se ut. Vi socialdemokrater vill medvårpropositionen ta ett steg för att öka rättvisan ochminska just de klyftor som finns i vårt samhälle.Sverige ska vara ett land där alla barn får en brauppväxt. Så är det inte . Barn till ensamståendeoch arbetslösa och barn i stora familjer har det eko-nomiskt svårare än andra. För att förbättra situationenhar barnfamiljerna därför haft högsta prioritet när desenaste årens utrymme för ekonomiska reformer hardiskuterats.Barnbidragen har höjts. införs den för-längda föräldraförsäkringen som maxtaxanger kraftigt sänkta avgifter i barnomsorgen och för-stärker familjeekonomin. Då får också barn till ar-betslösa rätt till förskoleverksamhet. Året därpå, år2003, införs allmän rätt till förskola för 4-5-åringar.Det föreslås också i vårpropositionen ytterligareförbättringar. Det handlar om garantiförsäkringen iföräldraförsäkringen som fördubblas. Den kommerytterligare att förstärkas och . Studie-bidraget kommer att öka och delas utunder . Det innebär att barnfamiljer medbarn som studerar på gymnasiet får en kassaförstärk-ning på . Det är också ett sätt att öka trygghetenoch rättvisan för barnfamiljerna.En annan viktig och prioriterad grupp är pensionä-rerna. har en rad reformer genomförtssom förbättrar deras situation. Trots det finns detmånga pensionärer som upplever ekonomisk otrygg-het. Särskilt oroande är naturligtvis att levnadsstan-darden för pensionärer skiljer sig kraftigt åt beroendepå var i landet de bor. Därför föreslår regeringen nuatt alla pensionärer ska garanteras en viss summa attleva på efter det av avgiften för äldreomsorgen ärbetald, dvs. Dessutom höjs bo-stadstilläggen ytterligare.Årets vårproposition innebär också en rad refor-mer när det gäller tryggheten i arbetslivet. Om ett parveckor, , höjs både golv och tak i a-kassan.Samtidigt har arbetet med en ny reformerad arbets-skadeförsäkring påbörjats, och nya och mer rättvisaregler kommer att träda i kraft . Däri-genom ökar tryggheten i arbetslivet.Fru talman! För att sammanfatta är årets vårpro-position en offensiv för ökad rättvisa. Den innehållerförbättringar för utsatta grupper och bidrar till attminska klyftorna i samhället. Men hur ser egentligenalternativet ut till vårpropositionen och den rättvise-politik som drivs?