prot · GP0914 · 2001-10-18 00:00:00 — Men vi får naturligtvis integlömma bort det arbete som har skett under de se-naste åren för att åstadkomma förbättringar i skolan.Det handlar alltså inte bara om dessa resursförstärk-ningar.Det har införts en lagstiftning mot mobbning.Friskolereformen har genomförts i samverkan mellanMiljöpartiet och regeringen. Det har inrättats en heltny organisation till stöd för elever med funktionshin-der, och den kommer att få en stor betydelse fram-över, och den innebär stora förbättringar. Det harinförts en ny lärarutbildning. Vi har fått en kompe-tensutveckling för lärare när det gäller dyslexiunder-visning.Det har vidtagits en hel rad aktiva åtgärder somgagnar skolan när Socialde-mokraterna, och har sam-verkat.Anf. 201 (m) replik:Fru talman! Först kan jag lugna att den moderata budgeten är starkare när detgäller resurser till skolan än den vänsterbudget som niär med om att lägga fram. Vi går inte omvägen överspecialbidrag, andra stöd och det ena med det andra,utan vi vill ge pengarna direkt till skolan. Vi har för-troende för att man lokalt kan göra de bedömningarsom krävs för att fördela resurser på ett bra sätt.Borgerliga kommuner brukar generellt satsa merpengar på undervisning. Däremot är socialdemokra-tiskt styrda kommuner mer spendersamma. När sko-lans kostnader ökar brukar det mesta gå till lokaler,och det var kanske inte det som villeta upp.Hörde jag verkligen rätt när påstodatt han tillsammans med Vänstern och Socialdemo-kraterna har löst problemet med lärarförsörjningen?Så är det inte alls. Problemen ökar i en situation där17 % av lärarna inte är behöriga för den undervisningsom de bedriver.Anf. 202 () replik:Fru talman! När det gäller satsning-ar på skolan är ju erfarenheterna att ni står för ned-skärningar. Ni har mindre budgetar. Ser man på sta-tistiken för kostnaden för undervisning per elev satsarman genomsnittligt över landet i de borgerliga kom-munerna per elev, medan man i socialde-mokratiskt styrda kommuner eller i kommuner som ärledda av socialdemokrater och tillsam-mans satsar per elev. kan synassom en liten skillnad, men den går i tydlig riktning.Skillnaden blir betydligt större om man också tar medde andra delarna såsom läromedel, lokaler osv. Dess-utom är skillnaden ännu större när det gäller friskolor,vilket är alarmerande.Jag ställer mig mycket tveksam till skolpengen.Vad löser den för problem? Är det ett sätt att undgåden kommunala utjämningen? Räknar ni med attskolpengen ska gå förbi det kommunala utjäm-ningssytemet som vi har för att man ska få en rättvisamellan kommuner med olika skatteinkomster ocholika utgifter beroende på demografisk struktur osv. ?Skolpengen är ett mystiskt inslag som är obegrip-ligt. Förklara vad ni vill med skolpengen!Anf. 203 (m) replik:Fru talman! Skolpengen är inte särskilt mystisk.Vår poäng är att pengarna ska gå direkt till skolorna.Det är verksamheten i klassrummen som är det cent-rala, men ni skickar pengar i alla möjliga och omöjli-ga rör så att de aldrig kommer fram till skolan. Det ärett bekymmer.Om syftet var att påverka det kommunala utjäm-ningssystemet vore det väldigt besvärligt att ta omvä-gen via skolpeng. Det tycker jag verkar fånigt.Den skolpeng som vi har presenterat och de prin-ciper som vi har tillämpat tar hänsyn till olika kostna-der i olika delar av landet. Det är ju inte alls på detsätt som försöker att antyda. Menåterkom gärna till den frågan.Gunnar påstod att ni har löst bekym-ret med lärarförsörjningen. Faktum är att lärarnaskompetens för den undervisning som de ska bedrivaär a och o om man ska nå resultat. Det må sedan gällaspeciallärare för barn med läs- och skrivsvårighetereller lärare i enskilda ämnen. Här är situationen enkatastrof. Den blir bara värre och värre, och så har detblivit som ni har samverkat med rege-ringen.Anf. 204 () replik:Fru talman! Det förhållandet som jag nämnde, inte uppmärksammade det kom-mande behovet av lärare och underlät att utbilda lära-re, är naturligtvis fullständigt omöjligt att komma tillrätta med . Vi har samverkatmed regeringen . Det tar tid. En ny lärarutbild-ning ska tas fram raskt.Beatrice var ju med i utskottet när vi tog ini-tiativ på den punkten. Vi har arbetat fram den mycketsnabbt efter en parlamentarisk utredning. Det har helatiden blivit en förstärkning av antalet platser på lärar-utbildningen, men det är orimligt att tro att manskulle få fram lärare blixtsnabbt.Det tar att utbildas till lärare. Så det kantyvärr inte göras snabbare än vad som har gjorts. Menvi har löst problemet så gott det går. Det finns en nylärarutbildning med fler platser. Förhoppningsvis ärdet en bra lärarutbildning som kommer att locka flerungdomar till läraryrket.Anf. 205 ():Fru talman! För arbetarrörelsen har utbildnings-frågorna alltid varit viktiga. Tidigt såg man det nöd-vändiga i att alla fick likvärdiga utvecklingsmöjlig-heter och kunskaper för att kunna delta i bygget av ettstarkt välfärdssamhälle på demokratisk grund.Steg för steg har utbildningsväsendet reformeratsför att man skulle komma bort från en gammal aukto-ritär urvalsskola, som byggde på att bara några skullekunna gå vidare och förverkliga sina drömmar.Grundskolan och den treåriga gymnasieskolan ärmilstolpar som vi tar nästan för givna, men somvid en tillbakablick framstår precis så viktiga som deär. Genom grundskolereformen fick alla barn ochungdomar likvärdig tillgång till skolan. Ingen behöv-de längre kvalificera sig och tävla med sina kamraterom plats för att komma vidare. Dessutom har skolanfått ett mycket tydligt uppdrag, att särskilt stödja deelever som har störst behov av det, att arbeta kom-pensatoriskt.I dag har vi en gymnasieskola dit alla ungdomarär välkomna. Det är en revolution som har skett sedanmin generation gick i skolan.Nu tar vi nästa steg på samma väg. Men gällerdet de små barnen. När förskolan sedanbytte adress, både i och här i riks-dagen, var det mer än en fråga om arbetsfördelning.Det var en tydlig markering av att förskolan intelängre främst anses vara en familjepolitisk fråga - enfråga om barntillsyn när mamma och pappa arbetareller studerar.Förskolan blev helt och hållet till för barnen, detförsta steget i det livslånga lärandet, med en egenläroplan som knyter an till det fortsatta skolväsendet.Den nya lärarutbildningen stärker också försko-lans nya, tydligare pedagogiska roll. Den ger dess-utom en tydlig signal om att omsorgen om de småbarnens utveckling kräver lika goda kunskaper hospersonalen som de äldres.Genom beslut är alla fyra- och fem-åringar välkomna i den allmänna förskolan ,och sexåringar har varit garanterade en platsi förskoleklassen.Jag är övertygad om att när vi kommer att se till-baka på denna reform i backspegeln kan vi konstateraatt också den var en viktig beståndsdel av utbild-ningsrevolutionen - liksom och gymna-sieskolan.Vad är det då som är så märkvärdigt i denna re-volution? Jo, det är just det att alla - inte bara någrafå - omfattas och att vi ställer lika höga krav på kva-litet för alla. Det är det som har skilt ossfrån de konservativa krafter som har slagit vakt omsorteringsskolan, urvalet som man har trott skullehjälpa att få fram en elit, en spetskompetens,och som inte har ansett det värt att satsa pengar ochresurser på att låta alla vara med på den här resan.Det är likadant . När den allmänna förskolanskulle beslutas ställde sig konservativapartier vid sidan om. och Kristdemo-kraterna sa nej, inte särskilt förvånande med tanke påhistorien. Möjligen skulle man ha kunnat förvänta sigatt också dessa partier hade lärt sig någonting avhistorien, lärt sig att kunskap inte blir mindre värdbara därför att många får del av den, lärt sig att detligger en väldig styrka för som nation i attmånga har goda kunskaper. Det är ju så att vid inter-nationella jämförelser - inte bara en utan många -visar det sig att barn och ungdomar i den svenskaskolan lyckas mycket bra. De ligger i topp i fleraavseenden och nästintill i de flesta andra. Elevernaoch deras lärare gör ett gott jobb. Och jag tycker att viska se till att säga det, inte på det sättet att vi under-låter att se de brister som finns, för det finns luckorsom vi ska se till att göra allt vi kan för att täppa till.Vi har ingen anledning att blunda för det som intefungerar bra. Vi är heller inte nöjda förrän skolanbidrar till att ge alla barn och ungdomar reella möj-ligheter att förverkliga sina drömmar. Goda kunska-per och trygghet är bra verktyg för det.Den allmänna förskolan är en viktig del i detperspektivet. Där ska alla barn vara välkomna. Allabarn ska ha en likvärdig chans att delta i en pedago-gisk verksamhet som är det första steget i deras livs-långa lärande. Hur mamma och pappa arbetar, stude-rar eller på annat sätt valt att ordna sina liv ska intelängre spela någon roll. Barnet ska ha en egen rätt attfå vara med.Det är också den tanken som ligger bakom infö-randet av maxtaxan i den övriga förskoleverksamhe-ten. Det är ett ekonomiskt stöd som gör det möjligtför fler att följa sin vilja i stället för sin plånbok, attvälja den form som man själv vill. Det spekuleras numycket om vad det här kommer att få för konsekven-ser. Sanningen är att det vet ingen av oss. Vi vet intehur föräldrar reagerar när de får ett nytt ekonomisktutrymme, om de väljer att arbeta mer eller mindre.Det ser vi . Därför är det så viktigt att denhär reformen följs noga och att också de ekonomiskakonsekvenserna för kommunerna följs upp.Verksamheten i förskolan ska knyta an till för-skoleklassen och grundskolan.Jag tror också att den nya lärarutbildningen, läro-planernas tydliga knytning till varandra och det ge-mensamma uppdraget för förskolan och grundskolankommer att ha stor betydelse för skolans möjligheteratt lyckas. Äntligen är de nationella strukturerna ochstyrdokumenten sådana att de som arbetar med vårabarn stimuleras att se helheten och ta hänsyn till helabarnet. Det hänger äntligen ihop. Det är inte utan attdet känns lite högtidligt att ha varit med om det.En annan sak som jag skulle vilja säga något omär arbetsvillkoren för kommunerna. Staten - vi här iriksdagen och regeringen - riktar vårt uppdrag, att setill att alla barn har en bra, utvecklande och stimule-rande skola, till kommunerna. Vi har bestämt att detär kommunerna som ska ha ansvaret för att det blirgjort.I likhet med alla andra som får ett viktigt uppdrag,måste också kommunerna ges bra förutsättningar attklara detta, och vi har ansvar för att ge dem det.De ekonomiska förutsättningarna är naturligtvisviktiga, men det räcker inte med det. berättat om det som ligger i budgeten. Kommu-nerna måste också ges rimliga möjligheter att planerasin verksamhet och ta sitt ansvar för helheten och föralla. Det är bl.a. i detta ljus man ska se den proposi-tion om fristående skolor som regeringen har aviserat.Vi ska ju diskutera den, så vi kan integå in på detaljer . Jag vill ändå säga något om dendebatt som den redan har utlöst.Det verkar sitta i ryggmärgen på attså fort en socialdemokrat nämner fristående skolorrycker hon ut och säger: vill ni förbjuda, dra nedpå och göra det svårare att starta friskolor.Jag har frågat förut varför det då ärså att det startats så många nya fristående skolor, ävenefter många av de här besluten som har varit så dåli-ga. Sluta upp med det här! Öppna öron och ögon ochhör och se att det finns ett intresse för att föra endiskussion om att utveckla verksamheten både ikommunala och i fristående skolor. Det skulle skolanha gott av om vi kunde göra, men inte av det härskyttegravskriget mot varje förändring som syftar tillatt likställa villkoren och ge kommunerna möjlighetatt det ansvar som vi kräver att de ska göra.Anf. 206 (m) replik:Fru talman! Skillnaden mellan mig och eller mellan moderater och socialdemokraterär att vi tycker att det är eleverna som är det centrala,medan uppenbarligen tycker att detviktiga är att värna kommunerna. Det är därför som vihamnar på olika ståndpunkter när det gäller friskolor-na.Jag har en fråga: Vad vill socialdemokraterna göraför att återupprätta sitt anseende när det gäller grund-skolan? Jag är övertygad om att arbetarrörelsensföreträdare bakåt i tiden skulle vrida sig om de såghur ni missköter grundskolan.Det enda har talat om här är för-skolan. Ska vi vänta på att få se om tre timmarsavgiftsfri verksamhet på daghem har löst problemetmed att 10 000 ungdomar får lämna utantillräckliga kunskaper i svenska, engelska och mate-matik? Så kan det väl ändå inte vara!Vad tänker ni göra för att ge alla barn en chans iden obligatoriska skolan?Anf. 207 () replik:Fru talman! Det är egentligen lite sorgligt att viska behöva föra en debatt på så låg nivå.Jag ska försöka att räkna upp några saker som Be-atrice själv har varit med här i kammaren ochfattat beslut om.Budgeten innehåller kraftiga förstärkningar av re-surser till skolan för vuxna i skolan. Vi tror att detbästa stöd som vi kan ge unga människor är att se tillatt de har fler vuxna omkring sig. Att dessa vuxnaockså ska ha en god kunskap både om barnen och omde ämnen som de ska undervisa i är självklart. Därförbörjar en ny lärarutbildning att fungera somska ge oss lärare som är ännu bättre på att klara detuppdraget. Ett kraftigt utvecklingsarbete ute i skolan,som i mycket tar sin utgångspunkt i befrielsen frånläroplanen, har satt i gång oerhört viktiga pedagogis-ka situationer.Det var tre saker.Anf. 208 (m) replik:Fru talman! Kraftigt utvecklingsarbete - det är juväldigt luftigt att säga så. Det är väl bra om dettapågår. Men vilka insatser tänker man sig konkret föratt de här tiotusen eleverna inte ska vara tiotusenelever ? Är det rätt till ett extra år i grund-skolan? Är det rätt till extra stödundervisning? Är detfler lärare ni efterfrågar? Ni säger "vuxna", precissom om det bara är att ta in vem som helst och så blirdet lugn och ro. Det är inte säkert att dessa elevermed komplicerade inlärningsproblem kommer att fåsina problem lösta av att man bara plockar in vuxna iskolan. Det låter så på socialdemokraterna.Jag tycker att det är allvarligt att ni inte vågar taitu konkret med de bekymmer som vi har när vi intelyckas se till att varje elev i får den kun-skap som de nationella målen förutsätter och att nilägger all kraft på allting annat.Anf. 209 () replik:Fru talman! Jag kan garantera att idet avseendet är våra strävanden precis identiska medera. Alla barn och ungdomar ska få de kunskaper debehöver för att gå vidare både i studierna och i livetför övrigt.Sedan tycker jag att nedvärderar detarbete som sker ute i skolorna och som jag trorkommer att ha en avgörande betydelse för skolornasmöjligheter att hjälpa sina elever att nå dessa kunska-per. Ute vet man att olika barn behöver olika mycketstöd, olika mycket tid och olika slags pedagogiskainsatser för att nå målen. Alla barn är inte likadana.När vi talar om vuxna i skolan betyder inte det attvi tänker förse skolan med mängder av folk som intehar kompetens. Men vi vet också att bilden ser liteolika ut och att i olika skolor kan man behöva komp-lettera med lite olika slags kompetenser, inte baralärare. Det behövs många sådana också, men skolanhar de bästa förutsättningarna att själv ta ställning tilldetta.Anf. 210 ()replik:Fru talman! Vad och jag har olikaåsikter om är att ni har missuppfattat detta med lik-värdighet och likhet. Ni sätter likhetstecken mellanlikvärdighet och likhet. frågar branscherna varkunskaperna har tagit vägen. Ni har fått ett felaktigtlikvärdighetsbegrepp. Ni har missat det praktiskaarbetet för lärande. Teoretiseringen har förlamat vissaelever och förstör mycket av deras ungdomstid. Vivill varva praktisk och teoretisk kunskap och låtaeleverna lära sig olika mycket alltefter vad de orkaroch kan klara.Sedan känner till att det finnsfamiljer. Vi vill ha en valfrihet. Vad gäller förskolanär vi inte så glada över era erbjudanden, som ocksåleder till en sorts tvångsstyrning. Där tycker jag att niska ändra er.Anf. 211 () replik:Fru talman! Jag tror inte alls att vi är oense på denpunkten, . Vad vi pratar om är enlikvärdig utbildning. Det är likvärdigheten som visätter högt. För den sakens skull vet vi också att detbehövs olika lösningar på olika ställen.Inte heller i den andra fråga där Ulla-BrittHagström försökte måla upp något slags motsättningser jag någon motsättning, tvärtom. Vi strävar mycketaktivt efter att se till att också få in inslag av praktik,inte minst i gymnasieutbildningen, som jag förstod attUlla-Britt nu diskuterade. Det är väldigtviktigt både med en anknytning till arbetslivet ochmed att ha ett praktiskt sätt att arbeta i andra avseen-den. Jag tror nog att vi i det avseendet ligger näravarandra, kanske mycket närmare än när det gällerfrågor om förskolans roll.Anf. 212 ()replik:Fru talman! Vi vill också ha mer praktik i grund-skolan. Men det var också en annan tanke jag fick.Eva talar så väl om kommunernas roll ochom möjligheterna vad gäller friskolan. Men när detgäller maxtaxan har inte kommunernas möjlighetertagits till vara.Jag ställde en fråga till skolministern eftersom denstatliga har räknat fel. Flerakommuner får alltså inte alls den ersättning som dehar tänkt sig. Det kan leda till att det blir betydligt flerbarn med mindre vuxna och till att barnen blir lidan-de. Köerna kan öka, och kommunerna har inte resur-serna. Svaret jag fick var att skolministern förutsatteatt SCB nästa gång skulle räkna rätt. Har verkligeninte några farhågor om att det kommeratt bli en lägre vuxentäthet i förskolan med det härbeslutet som fattades på nationell nivå och som på etttaktiskt, smidigt sätt fick kommunerna att säga ja tillsystemet för att de inte hade något annat val?Anf. 213 () replik:Fru talman! Jag tror att det är betydligt fler än vihär i som ser fördelen med att ha en max-taxa i barnomsorgen - och också fördelen med denallmänna förskolan, som vi beslutade om i sambandmed detta. Reformen är finansierad så långt vi nu kangöra oss en föreställning av de konsekvenser somreformen kan få. Vi har också sagt att vi ska följa dennoga i detta avseende. Dessutom tillfördes500 till kvalitetsförstärkningar i för-skolan i samband med att vi beslutade om det här. Såjag tror inte att kommunerna kommer att komma illaut av de här reformerna.Sedan finns det kommuner där barnantalet går nedmycket kraftigt och som jag vet har stora bekymmer.Det finns också kommuner som har andra ekonomis-ka bekymmer och som jag vet skulle kunna stoppamer pengar i sina hål. Men den här reformen är finan-sierad.Anf. 214 () replik:Fru talman! När vi diskuterade den allmänna för-skolan här i kammaren frågade vi oss: Vad var detnya med den allmänna förskolan? Vi fick till svar attden var kostnadsfri, alltså de här timmarna. Denskulle inte vara skolförberedande på något sätt. Denskulle i stort sett inte skilja sig från förskolan på nå-got avgörande sätt. Sedan skulle den vara öppen föralla.Jag frågar mig då: Vilka är inte välkomna till för-skolan som ser det? Jag har svårtatt se detta. Men framför allt: Vad blir den praktiskaskillnaden för de elever som kommer att gå i denallmänna förskolan? Vi fick ett litet exempel. Dettalades om att knyta an till förskoleklassen och tillgrundskolan - det var det närmaste vi har kommit vadgäller pedagogik i den här debatten.Anf. 215 () replik:Fru talman! Det är en avsevärd förändring somhar skett. Förskolan har fått en egen läroplan och entydligare pedagogisk inriktning. Att den nu är för allaär ingen liten struntsak, inte. har ju föräldrarfått presentera skäl för att deras barn skulle ha rätt plats. Det behövs inte . är det barnet självtsom har en plats i den allmänna förskolan från år2003. Det är viktigt, inte minst mot den bakgrundsom jag tidigare pratade om när vi ser tillbaka påreformerna om och gymnasieskolan,alltså just rätten för alla barn och ungdomar utan behöver vara beroende av någon annan och utanatt behöva tävla och konkurrera med andra barn omplatserna. Det är avgörande.Anf. 216 () replik:Fru talman! Var det inte så att läroplanen för för-skolan fanns innan fyra- och femåringar-na skulle placeras i den s.k. allmänna förskolan? Jagåterkommer vidare till frågan om vad de här fyra- ochfemåringarna så att säga ska pyssla med enligt denmodell som förespråkar. Slutligenundrar jag också på vilket sätt det system som EvaJohansson förespråkar stärker möjligheterna för ele-verna att klara sig bättre i grundsko-lan.Anf. 217 () replik:Fru talman! Det är inte tal om att det ska bli entraditionell skolverksamhet för fyra- och femåringar.Den allmänna förskolan ska självklart bygga vidarepå de mycket goda erfarenheter som den svenskaförskolan har gjort av att t.ex. använda leken sompedagogisk metod. I och med att vi nu har läroplanersom faktiskt hänger ihop och som knyter an till var-andra finns det större möjligheter för förskolans ochskolans personal att också se till helheten för varjeenskilt barn. Jag tycker att det är en väldig framgångför oss att vi äntligen har nått dit, att vi har kunnatskapa ett ekonomiskt utrymme som också gör detmöjligt att låta detta omfatta alla barn. Det är en re-volution, !Anf. 218 () replik:Fru talman! Jag vill också ta upp maxtaxan. Förmig känns det som att man fråntar föräldrarna ansva-ret när de nu inte själva kan få bestämma vilken barn-omsorg de ska ha.Jag vet inte om jag kan hålla med att den är finansierad, att det stämmer för allakommuner. Jag talade med en repre-sentant för en relativt liten kommun. Den har väldigtmånga låginkomsttagare. För dem som har allra lägstbarnomsorgsavgift skulle maxtaxan innebära att detblir dyrare. Då bestämde sig kommunen för att gedem lägre avgifter. Sedan kom det förändrade bud-skap om vilket anslag som kommunen skulle få, ef-tersom Stockholmskommunerna skulle få högre bi-drag. Det innebär att detta går back för kommunen.Hur ser på att det slår så tokigt?Anf. 219 () replik:Fru talman! Det låter ibland som om maxtaxanvore det värsta som denna kammare kunde ha utsattSveriges föräldrar med. Det är en beskrivning som ärnågot underlig, inte minst med tanke på att det i dekommuner där man har kommunledningar som harsagt att de inte vill införa någon maxtaxa har varitstarka föräldraopinioner - demonstrationer, brevskri-vande och andra påtryckningar på politiker - för attmaxtaxa ska införas, därför att föräldrarna ser detgoda i detta. Detta är alltså inte ett sätt att ta ifrånföräldrarna något ansvar, som säger,utan det är ett sätt att stärka barnfamiljerna ekono-miskt och se till att alla barn får sin rätt till förskola.Anf. 220 () replik:Fru talman! Jag fick ingen förklaring till att lågin-komsttagare, som kanske tjänar ,kanske får en dyrare barnomsorg. Det kan ju inte vararättvist. Det är framför allt dessa människor sombehöver få en lättnad. I stället är det höginkomstta-garna som kommer att tjäna på detta.Jag skulle vilja ta upp en gymnasiefråga. Vi har jutalat om att vi måste se till att få elevergodkända. Det är vår högsta önskan att kunna göra.Men när eleverna sedan kommer till gymnasiet kande vara skoltrötta, även om de är duktiga, smarta ochtycker att det är kul att läsa. Och det finns över huvudtaget många som är skoltrötta. Då undrar jag hursocialdemokraterna ser på lärlingsutbildning redanunder den första terminen för att eleverna ska kunnakomma in i näringslivet och kanske lättare förståvarför de måste studera vissa saker.Anf. 221 () replik:Fru talman! Vi har ingenting emot att gymnasie-skolan ser till att ordna sin undervisning på det sättetatt den skapar intresse hos eleverna. Tidiga inslag avkontakter med världen utanför skolan och tidigapraktiska inslag tror jag är alldeles utmärkt för attgöra det. Men det vill vi inte lagstifta om, utan det ärupp till varje skola.Beträffande maxtaxan är det ju inte så att kom-muner inte får ha lägre avgifter om de t.ex. har haftdet tidigare. Maxtaxan innebär ju inget golv utan etttak för taxan. Däremot har staten sagt att man ersätterdet bortfall som blir för den maxtaxa som vi har dis-kuterat och fattat beslut om i denna kammare.Sedan är det nästan omöjligt att kommentera hurmaxtaxan kan slå i varje enskilt fall.