prot · GO0974 · 2001-03-06 00:00:00 — Jag tycker att hela den akademiskavärldens medel borde kunna användas här när detfinns ansökningar om att få medel för vetenskapligtkvalificerad forskning.Anf. 10 ():Fru talman! Jag förstår när jag lyssnar på statsrå-det att jag inte kommer att få ettjakande svar på mina frågor även om vi skulle för-länga debatten. Regeringen avser inte att ge ett utred-ningsuppdrag.Jag förstår också att regeringen är väldigt angelä-gen om att det kommer forskning till stånd. Jag fårväl hoppas att den här debatten ändå har bidragit tillatt skapa ett ökat intresse och kanske en förståelse föratt det finns ett starkt samhällsintresse att vi kommervidare i dessa frågor.Jag efterlyser största möjliga objektivitet i dessafrågor. Den politiska diskussionen finns det säkert endel av oss som gärna tar del av. Men vi vill ju hafakta för att kunna lära oss av historien och för attkunna gå vidare utifrån den.Däremot blir jag väldigt bekymrad när jag lyssnarpå de två debattörerna från , som ändåhaft på sig att fundera över dessafrågor. De säger att de har funderat och tittat på dem.Men de kan inte presentera något konkret om vadsom hände. Vi vet att sökandet efter lille på-börjades mycket sent. Vi hittar ingenting i UD:s pap-per om att man har eftersökt anhöriga.Vi ser heller inga uppgifter om vad som händemed pengarna. Jag tycker att det vore väldigt intres-sant att komma till klarhet i var värvningspengarnatog vägen. Vem tillgodogjorde sig dem? Gick de nedi privata fickor? Var kom pengarna ifrån? Var detfrån den sovjetiska legationen här i ? Gickde in i någons partikassa? Är det därför en del harskavsår i skorna, eftersom de står på en partikassasom till viss del är byggd på pengar från den härmänniskohandeln, eller vad är det?Jag tycker att det finns frågor som vi är skyldigadem som av en eller annan anledning reste till besvara. Det kan ha varit äventyrslystnad eller attde sökte sig en bättre utkomst. Det kan ha varit fram-tidsdrömmar. Det här var före tågluffandets tid. Jagkan inte skuldbelägga dem som reste, utan jag sökerde som är ansvariga för det öde de mötte och för attmörklägga historien framöver.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 2000/01:251 om fo-nogramstödetAnf. 11 Kulturminister ():Fru talman! har frågat dels på vil-ket sätt jag avser säkerställa att det sänkta fonogram-stödet inte försvårar för de små och oberoende skiv-bolagen att överleva i konkurrens med de stora inter-nationella skivbolagsjättarna och dessas mer kom-mersiella inriktning på fonogramutgivningen, dels påvilken information jag grundar min slutsats att dentekniska utvecklingen vad gäller produktion av fono-gram har förbilligats eller kan förbilligas så att an-slagsminskningen för kan uppgå till 3 miljo-ner kronor. Frågorna är ställda med anledning avriksdagsbeslutet att medge försöksverksam-het med nya modeller för stöd till fonogramproduk-tion inom en totalt sett minskad medelsram för bidragtill fonogram och musikalier.Vad gäller själva anslagsutrymmet för villjag inledningsvis ge en kort faktaredovisning.Enligt regleringsbrevet ska den berörda medels-ramen användas för bidrag till framställning ochutgivning av fonogram - alltså det stöd som PeterPedersens frågor gäller - men också för bidrag tillMusikaliska för utgivning av svenskatonsättares verk och till - Svensk Musik förnotutgivning, information och internationell kontakt-förmedling. Den totala medelsramen till de tre ända-målen uppgick till ,varav använde 9,8 miljoner kronortill fonogramstöd. uppgår den totala me-delsramen enligt regleringsbrevet till 10,2 miljonerkronor, varav enligt uppgift kommer attlägga på fonogramstödet. Be-loppsmässigt är skillnaden mellan årets och förraårets fonogramstöd , inte 40 som hävdasi interpellationen.Den beräknade anslagsnivån grundar sig inte pånågra slutsatser angående kostnadsutvecklingen påfonogramområdet, även om IT-utvecklingen enligtvissa bedömare kan komma att leda till enklare pro-duktionsprocesser och därmed lägre kostnader. Denåterhållsamhet som regeringen anser bör iakttas närdet gäller den statliga insatsen är i stället knuten tillförsöksverksamheten med friare bidragsformer.Utvecklingen på fonogramområdet går för närva-rande mycket snabbt. Internet ger nya förutsättningarför produktion och distribution av musik. Alltfler småoberoende bolag bildas, särskilt inom ungdomsmusi-ken. Småbolagen står för mycket av nytänkandet,men när en produktionsidé bedöms som kommersielltgångbar köps både den och bolaget ofta upp av ettstörre företag. Det är tveksamt om det hittillsvarandestödet till enskilda fonogramproduktioner kan hejdaden utvecklingen. Bristen på goda ansökningar t.ex.från de nyaste formerna av populärmusik tyder ocksåpå svårigheter för statens stöd att få fullt genomslaghos det unga musiklivet. Det är bl.a. mot den bak-grunden som får pröva alter-nativa stödformer. Små bolag ska exempelvis kunnafå ett årligt verksamhetsstöd, och marknadsförings-stöd ska kunna ges till större bolag så att de stimule-ras till att satsa på smalare utgivning. Det är enligtmin mening nödvändigt att staten prövar nya sätt attfrämja mångfald och kvalitet i musikutgivningensamtidigt som det finns skäl att gå försiktigt framunder rådande förhållanden av stark förändring. Inomden bidragsram på som Kulturrå-det avsatt för bör det finnas goda möjligheteratt både göra vissa försök med nya stödformer ochlämna ett traditionellt fonogramstöd av rimlig omfatt-ning.I likhet med är jag angelägen omatt små och oberoende skivbolag med kvalitetsutgiv-ning ges möjlighet att överleva och att även smalamusikgenrer får en god spridning. Det blir därförviktigt med en noggrann uppföljning av statens insat-ser i förhållande till utvecklingen på fonogramområ-det. Regeringen har uppdragit åt att ana-lysera effekterna på olika genrer av bidragsgivningenenligt de nya riktlinjerna. En första återrapporteringska ske . Utvecklingen kom-mer att redovisas för som ett led i budget-propositionens resultatbedömning.Anf. 12 ():Fru talman! Jag vill tacka kulturminister för svaret. Jag kan utöva lite själv-kritik, vilket också var populärt i den förra interpella-tionsdebatten. Det gäller det här med 40 eller 23 pro-cents nedskärning. Det stämmer att det är närdet gäller själva fonogramstödet. Men jag kan ocksåkonstatera att hos två av de instanser som kulturmi-nistern nämnde i sitt svar, nämligen Musikaliskaakademien och , finns också den här variationenmellan 40 och 23 procents nedskärning. Vi har välläst lite slarvigt på båda håll.Vi pratar mycket om det svenska musikundret ochsvensk popindustri. ligger långt framme ävennär det gäller klassisk musik och jazz. Men egentli-gen kan man fråga sig hur svenskt musikundret är,när de flesta skivbolagen inte har sin bas i Sverige.De svenska artisterna ägs alltså mer eller mindre avutländska skivbolag. Om jag inte har läst fel är detungefär sex sju skivbolag som dominerar världs-marknaden.Jag kommer till min enkla fråga och fundering.Jag har ingenting emot att man breddar verksamhe-ten. Lite underförstått kan man läsa att det ska kunnages stöd även till andra, större skivbolag om de har enmer kvalitativ utgivning av skivor, och kanske ävenpop- och rockmusik. Det har jag alltså ingentingemot, men vad jag inte förstår är varför man vidtaråtgärden att sänka anslaget med 2,2 miljoner eller23 % som man ska pröva friare bidragsfor-mer. Många av skivbolagen samt och Musika-liska akademin har kommit in med skrivelser ochställer sig just frågorna om den här kopplingen. Sam-tidigt som man föreslår nya stödformer och friarebidragsformer skär man ned anslaget med 2,2 miljo-ner.Ministern säger i svaret - och jag tror att hon me-nar det också - att hon vill ha kvar de små, oberoendeskivbolagen med kvalitetsutgivning, men att det kanvara svårt att hålla emot med statliga medel. Ja, jagkan också inse att två tre miljoner hit eller dit intestoppar de stora skivbolagen. Men man kanske bordeöka fonogramstödet något om man verkligen vill hakvar de små, oberoende skivbolagen som ger ut jazz,klassisk musik och ungdomsmusik.Min fråga är alltså: Hur ser ministern på den di-rekta kopplingen mellan att sänka anslaget och samti-digt införa friare bidragsformer?Anf. 13 Kulturminister ():Fru talman! Jag tror att vi är rätt ense, interpel-lanten och jag, om vikten av att ge stöd. Det gällerförst och främst i form av verksamhetsstöd i ställetför de väldigt snävt riktade stöden till enskilda pro-duktioner som de små bolagen gör. De får bättrekontinuitet i sin verksamhet om de kan få verksam-hetsstöd. Man bör även försöka uppmuntra jättarna, iden mån det är möjligt, att också ägna uppmärksam-het åt den smala musiken.Kulturrådet har självkritiskt gått igenom hur dessamedel har använts. Rådets bedömning är att medleninte har använts på ett så kvalitativt gott sätt som mankanske skulle kunna använda dem på. Det är proble-met. I praktiken innebär omläggningen att ramen nufastställs till när det gäller dettraditionella fonogramstödet. Det behöver inte betydaatt stödet till enstaka fonogramproduktioner minskar imotsvarande mån. Allt beror på hur väljeratt fördela de tillgängliga medlen. vetmycket väl att villkoren för olika genrer skiljer sig åtväsentligt. Sådana hänsyn kommer rådet med störstasannolikhet att väga in i sina ställningstaganden.Man kan alltså säga att detta är en kritisk genom-gång. Används dessa medel på absolut bästa sätt föratt åstadkomma hög kvalitet och mångfald? Det finnsfrågetecken där. Vi prövar nu en försöksverksamhetoch ser om det går att utveckla stödet. Anslagsnivånhar vi en möjlighet att återkomma till en gång omåret. Då kan vi se om vi finner att detta är en ordningsom fungerar så bra att man bör lägga på mer pengar,eller om man bör söka andra sätt att nå de höga am-bitioner som vi har med fonogramstödet.Anf. 14 ():Fru talman! Det låter förtroendeingivande. Jaghoppas att så blir fallet, och att man verkligen till-skjuter eventuella extra medel om det visar sig attpengarna inte räcker till i de nya friare bidragsfor-merna.Jag kan bara konstatera att de mindre skivbolagenser sin egen undergång. De är ju direktintressenter idetta och man kan förstå att de är tveksamma. Jaghoppas att de har fel, men vissa använder väldigtdrastiska formuleringar.Musikaliska säger däremot att manemellertid inte i fråga om anslagets storlek accepterardet skäl som anges för viss återhållsamhet, med tankepå den snabba förändring som musiklivet genomgår.Man hänvisar till att många av de kostnader somfinns faktiskt ökar snarare än minskar. Den tekniskautvecklingen får inte de påtagliga resultat som mankan läsa in åtminstone indirekt i både budgetproposi-tionen och interpellationssvaret.STIM säger angående den motivering till sänk-ning som anges i budgetpropositionen att den teknis-ka utvecklingen när det gäller produktion och distri-bution av fonogram ännu så länge är i sin linda. Vadgäller produktion av fonogram är den avgjort högstakostnaden musikerkostnaden. På det området kan inteden tekniska utvecklingen innebära några besparing-ar, och det har den inte heller gjort.Vidare har kostnader för studior och inspelnings-teknik ökat, inte minst genom utvecklingen av nyteknik. Inte heller produktionskostnaderna har alltsåminskat. Man konstaterar att det framför allt är popoch rock som man kan skaffa fram via MP3-filer osv.på Internet. Det är inte klassisk musik, jazzmusik osv.Jag tycker att det är oerhört bra att ministern lyfterfram att det finns olika musikgenrer. I andra sam-manhang har hon också lyft fram ungdomsmusikensom en viktig del och att den ska kunna få stöd. Menför mig är det fortfarande väldigt luddigt varför ettminskat anslag innebär bättre verksamhet, även omman gör det under friare former. Man skulle kunna habehållit anslaget men prövat nya former, och sedansett vart det skulle kunna leda. Det hade varit mertrovärdigt - det tycker både jag och många av deintressenter som jag har läst upp här, dvs. Kungl.Musikaliska , och en rad mindreskivbolag.Anf. 15 Kulturminister ():Fru talman! Den enda förklaringen, utöver detsom redan har sagts, till en neddragning av anslagetär att när man prövar nya former så vill man vara liteförsiktig, och inte riskera skattebetalarnas pengar påsådant som sedan inte visar sig fungera.När man söker nya vägar måste man hela tidenvara beredd att också riskera något. Vi tyckte att detvar rimligt att dra ned fonogramstödet under en tidoch pröva nya vägar. Jag tror att interpellanten ochjag är helt överens om målet. Det handlar om att setill så att vi får en mångfald och behåller den på pro-duktionssidan och att det finns små bolag som Silen-ce, för att nämna ett exempel, som kan fortleva ochutvecklas. Men det handlar också om att försökafinna ut om det finns utrymme att stimulera till ökadmångfald även i de stora kolosserna.Anf. 16 ():Fru talman! Jag ska vara kortfattad. fanns den s.k. alternativa musikrörelsen. Dåbyggde man upp en helt egen distribution av skivoroch en rad olika skivbolag. Men sedan har Amalteaoch Missle köpts upp. Jag nämnde MNW. Av någonanledning har det tagit väldigt från det jagskrev den här interpellationen till dess den lämnadesin. Jag är lite osäker på det, men jag undrar om inteMNW har blivit uppköpt av utländska intressenter -åtminstone är det på gång. Det finns inte så mångakvar av de här mindre oberoende bolagen längre.Men det är mycket riktigt så som ministern säger,nämligen att det är så utvecklingen ser ut - tyvärr,skulle jag vilja säga. Så fort de lyckas med sin pro-duktion blir de uppköpta av de större bolagen. Därborde vi kunna göra mer för att se till att de kan be-hålla sitt oberoende av den stora marknaden under enlängre period. Då behövs det, som jag ser det, någotmer pengar och inte mindre.Men jag vill ändå tacka för svaret och hoppas attvi ska kunna ordna detta på ett bra sätt för den svens-ka musikindustrins framtid.Anf. 17 Kulturminister ():Fru talman! Diskussionen om de små bolagensframtid var ju oerhört intensiv för ett och ett halvteller , och det gällde även de ganska storabolagen med svenska mått mätt, t.ex. MNW. Sedanförändrades marknaden i ett slag. Det har med tekni-kutveckling och marknadsutveckling att göra. Där harvi inte, med de kulturmedel som står till buds, kunnathålla tillbaka denna utveckling. Det handlar om gi-gantiska belopp som måste läggas in. När det gällerMNW har det blivit en negativ utveckling om manser till ägarsidan.Men Silence, för att ta detta lilla bolag i Värm-land, har gått åt precis rakt motsatt håll. Man harskaffat sig en full integritet. Man äger själva bolaget.Med ett verksamhetsstöd av den typ som vi nu prövartror jag att den typen av bolag kommer att finna merkontinuitet. Jag tror att det kan vara av betydelse,även om jag naturligtvis inte ska gå händelserna iförväg och peka ut enskilda bolag. Kontinuitet och enannan användning av stöden än till enskilda produk-tioner tror jag kan betyda mycket just för dessa småsjälvägande bolag.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2000/01:237 omsvenskt biståndAnf. 18 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om jagkommer att ta något initiativ för att förverkliga riks-dagens ambition att enprocentsmålet ska nås så snartsom möjligt, helst inom fem år.Det är glädjande att kunna konstatera att det finnsen bred uppslutning i för en snar återgångtill enprocentsmålet. Det framstod tydligt under bi-ståndsdebatten i , då alla partiertalade om vikten av att uppnå enprocentsmålet såsnart som möjligt, med ett undantag - Moderaterna.Regeringen har vid ett flertal tillfällen uttalat am-bitionen att påskynda återgången till enprocentsmålet.Vi har även sagt att detta också måste vägas mot detstatsfinansiella läget i . Den socialdemokratis-ka regeringen kommer inte att svika sitt ansvar varesig för den internationella solidariteten eller den eko-nomiska utvecklingen i Sverige.Sveriges bistånd växer nu snabbt, både genomtillväxten i och som andel av bruttonational-inkomsten. Liksom skriver i sin inter-pellation, tar regeringen ett rejält kliv mot enpro-centsmålet . Biståndsramen ökar då från0,av BNI till av BNI. Detta är ett tydligtuttryck för regeringens vilja och ambition att nå en-procentsmålet, som således står fast. Det kan detknappast råda någon osäkerhet om. För regeringen ärdet en viktig utgångspunkt i de fortsatta budgetdis-kussionerna med och Vänsterpartiet.Det är i sammanhanget också glädjande att noteraatt det inte enbart är det svenska utvecklingssamar-betet som ökar, utan att vi även inom EU ser en väl-kommen ökning av biståndet.Ökningen av det svenska biståndet mellan år 2002och 2003 innebär en faktisk ökning av biståndsramenmed ca . till år 2003kommer biståndsramen att ha ökat med drygt 6 mil-jarder kronor, till ca . Det är enökning med . är bistånds-ramen 15,7 miljarder. Förutom anslagen kommer viatt betala ut ca 1 ½ miljarder i reservationer. Detta gerett svenskt bistånd om totalt 17,2 miljarder kro-nor. Så stort har det svenska biståndet aldrig varit.De ökande anslagen i svenskt utvecklingssamar-bete ger oss möjlighet att satsa mer på de sektorersom kräver mest resurser. Skuldlättnader är ett viktigtexempel, men det ger oss även möjligheten att satsapå nya områden som informations- och kommunika-tionsteknologi. Ökade resurser ger oss också tillfälleatt stärka insatserna inom övriga prioriterade områdensåsom exempelvis utbildningssektorn, konfliktföre-byggande, kampen mot hiv/aids och ekonomiska ochinstitutionella reformer.Vi har haft ett gott stöd från Miljöpartietför det ökade biståndet. Tillsammans fattade vi beslutsom har stärkt svensk ekonomi och som resulterat iett rekordstort bistånd. Jag hoppas givetvis att LarsÅngströms parti även fortsättningsvis på ett lika kon-struktivt sätt ska stödja dessa strävanden.Anf. 19 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka bi-ståndsministern för det svar som vi fick här. När manläser igenom svaret noggrant ser man att det egentli-gen inte är något svar på den fråga som jag ställde.Jag känner mig därför lite besviken. Min fråga varnämligen hur biståndsmålet på ska kunna åter-ställas till 2005.Biståndsministern svarar att målet på av BNIkvarstår och argumenterar kraftfullt för detta, men dethar ju de socialdemokratiska regeringarna gjortmånga gånger. Med den takt som tidigare råddeskulle det ha tagit innan biståndsmålet på 1 %skulle ha återuppnåtts. Det var ju faktiskt inte förränförra året, då i budgetförhandlingarnadrev den här frågan väldigt hårt, som vi fick fram enförändring. har beslutat attbiståndet ska . Som ett konkret delmål harvi att av BNI ska gå till biståndet . Detvar först efter mycket hårda förhandlingar med rege-ringen som vi fick upp biståndsnivån frånperspektivet att kunna nå till att kunnanå det . ska nivån höjasfrån till 0,81 %.Min konkreta fråga till biståndsministern handladeinte om att vi har det här målet. Frågan var hur vi skauppnå målet och när. Det var en väldigt konkret frå-ga. Det finns nämligen två olika alternativ.Antingen kan man höja biståndet till0,och för att nå målet år2005, eller så måste man höja procentsatsen för år2003 till . Med den ökningstakten blir det0,och , och då är vi uppei . Men detta svarade biståndsministerninte på. Jag undrar lite grann varför.Vi har ett väldigt bra utgångsläge. Efter Miljöpar-tiets offensiv i budgetförhandlingarna då vifick upp biståndet med 1,2 miljarder mer än planeratsåg vi hur de borgerliga partierna ändrade sig. Krist-demokraterna beslutade att ändra sintidsplan för återställande av enprocentsnivån från 15år till ambition . ,som inte hade haft någon tidsplan alls, beslutadesamma månad att biståndet skulle inom 5år. beslutade att ändrasin plan för att få upp biståndet till tillatt det ska ske . Det är också Vänsterpartietsoch ståndpunkt. Det finns alltså en väl-digt bred parlamentarisk majoritet för att få upp ni-vån.Enligt en SIFO-mätning vill80 % av svenskarna engagera sig mot fattigdomen påjorden. Även där finns en väldigt bred folklig majo-ritet och en bred folklig opinion för ett ökat bistånd.Ekonomin i går oerhört bra. Genom detsamarbete som vi har haft mellan Socialdemokrater-na, och har vi nu över-skottsbudgetar med mångmiljardbelopp. Det somtidigare var argumentet för att gå ned från avBNI till var just den dåliga ekonomin. harvi en god ekonomi. Allt talar alltså för att vi har möj-ligheterna. De som inte ger klart besked är regering-en. Biståndsministern är fortfarande svaret skyldig:När avser regeringen att uppnå och hur?Anf. 20 ():Fru talman! 1,2 miljarder människor lever i abso-lut fattigdom. Det handlar om svält, brist på basalutbildning och brist på basal hälsovård. Det är natur-ligtvis inte alls acceptabelt. Det som är gemensamtför alla dessa länder är fattigdomen. Det är den somska utrotas. Det är inte hur stora checkar vi skriver utsom är det viktiga utan att få bort fattigdomen påplatsen. Orsaken till situationen är i de allra flesta fallvanstyre. Vi vet att länder med god governance, dethar vi inte minst sett i Stilla havs-Asien, på 20-30 årkan gå från absolut fattigdom till relativt välstånd.Det stora problemet är , där fattigdomenökar. Där har man kriser i form av både krig ochhiv/aids, som sprider sig. Men man har också ganskaomfattande naturresurser. 1950 hade och Syd-korea exakt samma utgångsläge, och situationen är fullständigt olika. Det kan man måhända läranågot av.Vad man kan göra är naturligtvis skuldsanering.Vi var först om att föreslå det. Men det ska förståsinte villkorslöst gå till korrupta, utvecklingsfientligaregimer som då bara får ökat låneutrymme. I frågaom välskötta länder är det dock ett lysande sätt att fåtill stånd ett oberoende av tidigare synder från gamlaregimer.Det är viktigt med marknadstillträde, frihandel,familjejordbruk, småföretag, satsning på MR ochdemokrati och rättssamhälle. Vad vi behöver göra äratt gå från gåvobistånd till kunskapsöverföring. Bi-ståndet ska vara oljan i motorn och inte bensinen itanken. Det viktiga är inte siffran på checken, ävenom är den ende som uppfyllt enprocents-målet, utan det är faktiskt resultatet på marken, påplatsen. Det är antalet flickor som har fått utbildning.Det är hushållen som har fått rent vatten. Det är attländerna får avsättning för sina produkter, dvs. livs-medel, textilier och annat. Det finns en omfattandeforskning som visar vad som är effektivt när det gäl-ler att avskaffa fattigdomen. Det är det som är detviktiga - inte hur många procent som är utbetalade.Jag är optimist. Jag tror att det är möjligt att på 20eller även i övriga länder gå från absolut fattig-dom till relativt välstånd.Anf. 21 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att jag blirväldigt glad när jag lyssnar på . Dethan säger visar att ett av våra samarbetspartier driversamma linje som regeringen, nämligen att vi ska nåtillbaka till enprocentsmålet. räknadeockså upp flera andra exempel på det stöd som ettökat bistånd har i . Det är väldigt bra. Vi be-höver ha en sådan opinion för ett ökat bistånd, och vibehöver ett engagemang för ett ökat bistånd. Det somgör att vi kan se så optimistiskt är ju attvi har en ekonomi som tillåter oss att gå vidareoch öka biståndet år . Det är naturligtvis det viska fortsätta göra.Jag har svar på de två konkreta frågorna. När skadetta ske? Det ska naturligtvis ske så snart vi klararav att inrymma det i helheten i vår ekonomi. Här haråtminstone jag ett vägledande beslut från den social-demokratiska partikongressen om att vi ska uppnå dethär helst . Självklart blir det i den härnärfrågan en väldigt konkret diskussion i de budget-förhandlingar som förestår mellan regeringen,och . Med all respekt förvåra samarbetspartier är det här alltså en del i budget-förhandlingarna.Hur ska det ska gå till? presenterarett par olika tekniska lösningar. Man kan naturligtvisvälja vilken form man vill och se hur man ska gåvidare i den här ökningstakten.