prot · GO0999 · 2001-04-25 00:00:00 — Den rädsla och otrygghet somfinns, och som tendrar att öka, innebär faktiskt etthinder för att utveckla ett demokratiskt och harmo-niskt samhälle där alla har möjlighet att delta ochbidra med sina kunskaper och erfarenheter.Vi måste ta rädslan på största allvar och med kraftbekämpa orsakerna. Staten och kommunerna måstetillsammans med andra aktörer på bostadsmarknadenta ansvar för att faktiskt förändra situationen.Vi har föreslagit en rad åtgärder som borde varaenkla att bifalla för övriga partier och som inte skulleinnebära några större budgetpåverkande insatser. Mentyvärr har vi tvingats reservera oss i denna del.I grunden handlar detta om tre ganska enkla för-slag.För det första: Arbetet med det brottsförebyggan-de arbetet måste ske lokalt tillsammans med de boen-de som är de som har de bästa kunskaperna om denlokala situationen. För att få kunskap, om just dettaarbeta ska fungera, vill vi ge i uppdrag attinitiera och utvärdera ett sådant arbete somman utvärderar de lokala initiativ som redan pågår.För det andra: har under en rad årkrävt obligatoriska boendeplaneringsprogram i kom-munerna för att skapa en helhetssyn på boendet. Iboendeplaneringsprogram är t.ex. arbetet med trygg-het och förebyggande brottsarbete en självklarhet.För det tredje: Vi menar att varje kommun bordeåläggas att ta fram ett kvinnofridsprogram och att dedelar som handlar om boendet skulle vara en självklardel av boendeplaneringsprogram.Fru talman! I målen för bostadspolitiken betonassärskilt vikten av en god uppväxt för barn och ung-domar. Detta har en mycket dålig förankring i densvenska lagstiftningen. Det saknas tydliga och sty-rande krav när det gäller hur barns lekmiljö ska varautformad. Och när det gäller redan bebyggd miljö ärreglerna om möjligt ännu otydligare. Man måsteställa sig frågan hur barns miljö påverkas av förtät-ningar, underhåll, anläggning av friytor osv. och vemsom ska föra barnens talan i arbetet med översikts-planer och detaljplaner.Sverige har ratificerat ochborde därför se till att efterleva densamma. I § 3 ibarnkonventionen slås fast att barnens bästa alltid skakomma i första hand och att barnen ska ha rätt attuttrycka sin mening i alla frågor som berör dem. I§ 31 fastslås att barnen har rätt till lek, vila och fritid.Lägger vi samman dessa och en del andra paragraferkan vi konstatera att faktiskt bryter mot barn-konventionen och att majoriteten i den här kammarenän så länge inte har varit beredd att göra något åtdetta.I finns det ingentingsom tillförsäkrar att barns åsikter och intressen tillva-ratas. I utskottsmajoritetens svar på vår motion sägsatt man delar vår syn på vikten av att tillvarata barnsintresse i samhälls- och trafikplaneringen. Majoritetenhänvisar till utredningar som ser över barns inflytan-de, och utifrån dessa säger man att ingenting behövergöras utan att vi ska fortsätta att vänta. Jag vädjar tillutskottsmajoriteten att ta sitt förnuft till fånga ochäntligen besluta sig för att sluta vänta. Det finns kun-skap, bl.a. från , om hur vi kan gå till väga. Detfinns också kunskaper från Barnombudsmannensutredning och från utredning. Det bordevara fullt möjligt att ge regeringen i uppdrag att redanunder 2001 ge riktlinjer för hur man kan införa regleri som tillvaratar barns intressen itrafik- och samhällsplanering.Fru talman! Det kommunala planmonopolet utgören av grunderna för det kommunala självstyret ochbör därför försvaras så långt som möjligt. Utan tve-kan utgör det kommunala planmonopolet en viktigdemokratisk grundprincip, nämligen principen om attbesluten ska fattas så nära människor som möjligt.Samtidigt går det inte att komma ifrån att regionerstörre än kommuner får allt större betydelse för män-niskor. Detta gäller både avseende boendet och arbe-tet.Miljöpåverkan stannar inte heller inom kom-mungränserna utan påverkar lokalt, regionalt, natio-nellt och globalt. Om vi i har en stark plane-ring på det lokala planet har vi en mycket svag regio-nal planering. I reservation 6 pekar vipå behovet av att stärka den regionala planeringenvad avser beslut som påverkar mellankommunalt ochregionalt. Även om det kommunala planmonopoletinte berättigar till vilka beslut som helst utan reglerasav PBL:s krav på intresseavvägningar och beslutsun-derlag, så visar inte minst etableringen av externaköpcentrum att det finns stora brister i den regionalaplaneringen.Vi föreslår därför två förtydliganden i PBL när detgäller lokaliseringsbeslut som får mellankommunalaeller regionala effekter utan att för den sakens skullgöra några inskränkningar i det kommunala planmo-nopolet.Våra krav är för det första att ställa formella kravpå beslutsunderlaget inför beslut som får mellan-kommunala och regionala konsekvenser. Detta skulleskapa bättre förutsättningar för ordentliga kon-sekvensutredningar och ge länsstyrelserna ett verk-ningsfullt redskap i diskussionerna med kommunerna.För det andra ställer vi krav på att planläggningsbe-slut oavsett vad som får ingripande regionala effekterska belysas i översiktsplan före detaljplaneläggning.Utvecklingen i avseende externa köpcent-rum visar att det nu är nödvändigt att göra någontingåt situationen. Jag har tidigare vid varje sådan härdebatt sagt att jag egentligen är beredd att tillstyrkaett moratorium för utvecklande av fler externa köp-centrum med tanke på att ingenting sker i fråga omlagstiftningen som skärper den regionala möjlighetentill planering.Fru talman! Avslutningsvis: Tystnad är en bristva-ra framför allt i tätorter som det i en godlivsmiljö måste finnas möjligheter att uppleva tyst-nad. Bristen på tystnad kombineras också alltmer medstörande buller. Och att få vara riktigt ostörd är i detnärmaste en lyx i många av våra tätortsområden. Detborde vara en självklar rättighet att få slippa varaständigt störd av buller och i stället ha rätten att upp-leva tystnaden. Behovet av att analysera bullersitua-tionen i boendemiljöer, natur och rekreationsområdenär akut. Utan tvekan är detta en folkhälsofråga värdatt ta på största allvar. Vi vet bl.a. genom att buller är ett växande problemsom ger upphov till en rad olika besvär, alltifrån för-sämrad prestationsförmåga till allvarliga hörselska-dor. För att inte ytterligare förvärra situationen är detviktigt att vi i tar den här frågan på allvar, såatt vi inte får en ohållbar ljudsituation i framtiden.Lösningarna som man använder handlar mer omatt dämpa effekterna av buller, om att sätta bul-lerskärm, förstärka fönster och liknande, och mindreom att faktiskt minska bullret vid källan. Det mekani-serade samhället som i många delar gett människorett bättre liv innebär också med automatik att bullretökar. Och det finns ingenting som tyder på attden här situationen skulle förbättras. Den passivitetsom utskottsmajoriteten har valt i den här frågan ärför mig ganska svårbegriplig.Med de riktvärden som finns avseende bul-ler finns det ingen garanti för att bullerfria miljöerkommer att finnas kvar i tätortsnära områden. Deleder inte heller till att redan bebyggd miljö sanerasfrån obefogat buller. Det borde vara en självklarhetatt alla konsekvenser vid nybyggnation och ombygg-nation sätts in i en helhetsbild avseende bl.a. buller.Kommunerna borde få tillräckliga kunskaper ochplaneringsinstrument för att kunna undanta tystaområden från exploateringar. Bara genom att belysahela bullersituationen får man en tillräcklig bild avhur bullret påverkar miljön.Utöver det jag redan har sagt har vi i vår motionpekat på ytterligare två åtgärder som skulle kunnavara en viktig del för att vända utvecklingen. Bådaförslagen innebär att vi ger i uppdrag attförbättra kunskapen och verktygen kring bekämpan-det av buller och bevarandet av de tysta miljöerna. Viskulle vilja att får i uppdrag att inventerabullerfria miljöer och att av regeringen får iuppdrag att utveckla och sprida kunskap om hante-ringen av buller vid fysisk planering.Av en för mig fullständigt obegriplig anledningkan utskottsmajoriteten inte tänka sig att tillstyrkavåra förslag.Fru talman! Jag yrkar bifall till våra reservationer6 och 17.Anf. 90 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 7 under punkt 5 men självklart står jagockså bakom övriga nio reservationer som vi krist-demokrater har i detta betänkande.I bostadsutskottets betänkande nr 9 behandlas enrad angelägna motioner framlagda som berör hur vi ska planera vårt sam-hälle och vad vi som politiker vill ändra på i nuvaran-de lagstiftning. Jag vill börja med att klarlägga Krist-demokraternas grundläggande åsikt om kommunernasansvar när det gäller samhällsplaneringen och bo-stadsfrågorna.Vi har genom PBL och planmonopolet gett kom-munerna mandat att driva dessa frågor. Detta stäm-mer helt med subsidaritetsprincipen, som vi värnarom och som lättast kan uttryckas i orden: Rätt maktpå rätt plats. Vi som rikspolitiker ska ge våra kom-munala företrädare verktyg för att kunna klara dennaroll och skapa ett ramverk.Plan- och bygglagen är ett bra verktyg. Rätt till-lämpad fungerar den i stora stycken väl när det gällerplanprocessen. Dock behöver den ändras i någraavsnitt, just för att underlätta tillämpningen på kom-munal nivå. Ett av dessa områden handlar om att iPBL mycket starkare markera vikten av medborgar-nas inflytande vid alla former av planläggning avkommunernas mark- och vattenområden. Det är vik-tigt att medborgarna tidigt kommer in i planprocessenoch att deras önskemål beaktas i det fortsatta planar-betet. Om detta görs kommer medborgarna att kännadelaktighet, och risken för okynnesöverklagandeminskar. Självklart ska rätten och möjligheten attöverklaga både planer och bygglov kvarstå men enförenkling måste till här.De initiativ som regeringen har tagit i samarbetemed bl.a. för att föreslåförenklingar för överprövningen av kommunala plan-och bygglovsärenden är ett steg i rätt riktning. Vi harändå en reservation i detta ärende för att påtala viktenav att detta snabbt kommer till stånd.Låt mig här få nämna ett positivt exempel frånmin hemkommun som visar hur planpro-cessen kan bedrivas. En kvinnlig planarkitekt hartillsammans med en beteendevetare i vad som skullekunna bli ett komplicerat planärende valt att inte barapå traditionellt sätt hänga ut detaljplanen i biblioteketför att inhämta allmänhetens synpunkter utan också, iett mycket tidigt skede i planprocessen, sammankallade boende - i detta fall enbart kvinnliga boende - föratt de ska kunna beredas tillfälle att på själva skissta-diet komma in med sina åsikter. Planprocessen toglängre tid men alla var nöjda eftersom planen inteöverklagades.Det bör av PBL klart framgå att direktiven när detgäller handläggningen av detaljplaner och översikts-planer är minimikrav, inte maximikrav.Att bygga ett samhälle där alla trivs och kännerdelaktighet och trygghet kräver en vision av det godasamhället. Denna vision innebär för Kristdemokrater-na att allt samhällsbyggande ska ske utifrån männi-skans behov av de små gemenskaperna. Planerare påalla nivåer bör alltid utgå från perspektivet om vadsom är bra för små gemenskaper. Ett sådant synsättinnebär att man vid bostadsområdesplanering skaparutrymmen för människor att mötas samt skapar ettsmåskaligt och greppbart boende också för de minstaav våra medborgare - barnen.I slås det fast att barnensbästa alltid ska komma i första rummet och att derasdelaktighet och åsikter är viktiga i allt som berör dem.Detta bör även komma till uttryck i vår svenska plan-och bygglagstiftning där just samhällsplaneringenregleras.Vi kristdemokrater vill att det ska göras kon-sekvensbeskrivningar av barnens situation när ettbostadsområde ska byggas eller utvecklas och att desmå gemenskaperna tas till vara.Fru talman! Kommunerna bär huvudansvaret närdet allmännas intresse beaktas. Detta ställer höga kravpå beslutsunderlaget och öppenheten samt när detgäller att så många intressenter som möjligt får chan-sen att delta i planprocessen. Till det allmännas in-tresse hör miljöhänsyn, estetik, kulturarv, kulturhisto-ria, trygghet, trivsel, närhet m.m. Dessa intressen skavägas mot enskilda intressen och fri konkurrens.Planmonopolet innebär möjligheter att styra sam-hällsutvecklingen men också en skyldighet att genomplaner göra avvägningar mellan enskilda och allmän-na intressen. Detta framkommer särskilt tydligt videtablering av externa stormarknader.I ett särskilt yttrande i betänkandet har vi klarlagtden kristdemokratiska synen när det gäller externeta-bleringar och handelsändamålet så som det regleras i5 kap., 7 § plan- och bygglagen.Där står det att planen inte får göras mer detalje-rad än som är nödvändigt med hänsyn till syftet medden. Bestämmelser som närmare reglerar möjlighe-terna att bedriva handel får meddelas endast om detfinns skäl av betydande vikt.Det innebär att lagstiftningen lägger sig på tre oli-ka nivåer och ger kommunen möjlighet att självabestämma vilken nivå och detaljeringsgrad somkommunen ska välja. Lagstiftningen betonar attkommunen ska beakta det nödvändiga syftet meddetaljeringsgraden och att det ska finnas skäl av bety-dande vikt för att en detaljreglering eller särregleringska beslutas.Vi kristdemokrater anser att PBL med sina olikadetaljeringsgrader när det gäller att reglera handel-sändamålet är ett bra verktyg för kommunpolitikernamen vi vill tillfoga ytterligare två komponenter för attverktyget ska bli fullgott.Först och främst bör kommunerna upprätta enhandelspolicy för hur de vill utveckla handeln. Dettabör göras när man en gång per mandatperiod göröversynen av översiktsplanen och ske i samarbetemed närliggande kommuner. Här har länsstyrelsernagenom PBL fått ett ansvar att bevaka de mellankom-munala intressena.Vidare vill vi kristdemokrater att det vid all plane-ring av stormarknader ska upprättas en kon-sekvensanalys som sätter människan i centrum ochsom särskilt belyser följande:· hur etableringen påverkar det sociala livet,· hur familjens behov tillgodoses,· hur äldre och handikappade påverkas positivtrespektive negativt samt· hur det påverkar skillnader mellan tidrika ochtidfattiga människor och mellan rika och fattigamänniskor - frågan är om etableringen tar hänsyntill alla dessa kategorier.Fru talman! Människor behöver stillhet och tyst-nad. I anslutning till städer är tystnad på väg att bli enbristvara i vårt land - och är det redan nu på konti-nenten.I bereds i fullmäktige just nu en krist-demokratisk motion om kartläggning av tysta zoner.Det visar sig att det är svårt att hitta tystnad i vild-marksområdena runt . Park- och naturför-valtningen kom framtill tre områden där det kan fin-nas platser med omgivningsbuller under (A).Det finns i lagstöd för att bevara tystaområden.Människorna behöver stillhet och naturupplevel-ser, inte minst när tillvaron blir alltmer stressad ochfragmenterad. S.k. tysta zoner är en värdefull resursockså från fritids-, kultur- och turismsynpunkt. Atthöra bäckens porlande, vågornas kluckande motstranden och fågelkvitter utan ackompanjemang av ettobestämt brus är en väsentlig del av hur vi upplevernaturen och livskvaliteten.En tyst zon behöver inte vara ett naturområde,utan det kan även vara fråga om stadsdelar som ärrelativt ostörda där man t.ex. håller efter obalanseradefläktar och värmepumpar.Det bör vara lika självklart att inventera ostördaområden som att inventera natur- och kulturintresse-na, anser vi kristdemokrater.Fru talman! är ett handlingsprogramför hållbar utveckling antaget vid ommiljö och utveckling i . Agen-da 21 kan sammanfattas som en uppmaning att arbetaför en hållbar samhällsutveckling.Hur vi människor utnyttjar och förvaltar naturenoch dess resurser är det största avsnittet i Agenda 21.Olika samhällsgruppers roll behöver stärkas.Kvinnornas missgynnade ställning i världen är oac-ceptabel. Urbefolkningarna har en genom generatio-ner utvecklad kunskap om sina områden som inte tastill vara. På liknande sätt belyser den rollsom t.ex. barn och ungdomar, organisationer, fackfö-reningar, forskare och jordbrukare spelar för en håll-bar utveckling.Habitat är ett handlingsprogram som antogs vidFN:s världskonferens i . Habitatagendaninriktades på två övergripande mål:· en rimlig bostad för alla samt· en hållbar utveckling av människors boplatser i envärld av växande städer.Habitatagendan och är viktiga doku-ment. Vi kristdemokrater anser att det är av stor viktatt dessa följs upp och får genomslag i kommunernasöversiktsplaner, inte minst när det gäller hemlösheten.En rimlig bostad för alla talas det om i Habitatagen-dan. Där ligger vi inte långt framme!Fru talman! Låt mig ta upp en reservationsom berör samrådsplikten inför markarbeten.Arbeten som innebär att gator och torg, liksomandra allmänna platser, grävs upp gäller i stor ut-sträckning reparationer av olika ledningsnät. I sådanafall förekommer enligt lag normalt inga krav på attsamråd ska ske med representanter för berörda fastig-heter. Detta kan innebära allvarliga ekonomiska av-bräck för en näringsidkare som finner sin ingång tillaffären uppgrävd, utan att ha fått information om attdetta skulle ske eller utan att ha kunnat påverka tid-punkten för arbetet.I den reservation som vi delar med de övrigaborgliga partierna föreslås att plan- och bygglagenska kompletteras med en samrådsplikt avseende demsom berörs av ingreppen. Skyldigheten bör naturligt-vis inte omfatta brådskande arbeten eller sådana somgenomförs endast eller som på annatsätt är av mindre omfattning.Övriga avsnitt i detta betänkande där vi kristde-mokrater har reservationer kommer beröra i sitt anförande.Anf. 91 () replik:Fru talman! Bland många goda ord från AnnelieEnochson fanns två punkter som jag blev lite funder-sam över. Den ena gäller barnens faktiska möjligheteratt bli delaktiga i samhällsplaneringen. Man stårganska tomhänt när det gäller hur dessa möjligheterska kunna tillgodoses, även om man använder vackraord i sina skrivningar.Owe och jag själv har i reservation 4faktiskt försökt gå in på en reglering av barnens rättatt få sina synpunkter hörda. Jag beklagar att manfrån kd:s sida inte har varit beredd att tillstyrka denutan föredragit att använda vackra ord.På samma sätt är det med de externa handelseta-bleringarna, där man nöjer sig med att avge ett sär-skilt yttrande men inte vill reservera sig eller skrivaunder på reservation 6, som vi från haravgivit. har ställt sig bakom denna reser-vation, som handlar om att reglera förutsättningarnaför de externa köpcentrumen. Möjligtvis är det flirtenmed inför nästa val som gör att kd inteär beredd att faktiskt driva de här frågorna utan baravill prata om dem.Anf. 92 () re-plik:Fru talman! Vad för det första gäller barnens in-flytande har vi avgivit en reservation där detta be-handlas. Om läser på finner han att vihar skrivit om det i vår reservation 1. Vi framhållerdär att vi anser att det måste göras konsekvensbe-skrivningar av barnens situation i samband med ut-veckling av bostadsområden. Detta har vi alltså redanbeaktat i vår reservation.När det sedan gäller stormarknadsetableringartycker vi att PBL är bra som den är. När vi förra årethade en liknande diskussion här i kammaren komsamma fråga upp. Vi sade då att vi ville fundera pådetta, och det har vi nu gjort . Det har letttill ett särskilt yttrande där vi klarlägger vad vi anser ifrågan. Vi tycker att det som föreskrivs i PBL,där kommunerna ges möjlighet att på tre olika nivåersjälva bestämma vilken detaljeringsgrad de vill ha, ärfullt tillräckligt. Vidare ger PBL i dagutrymme för länsstyrelserna att bevaka de mellan-kommunala intressena. Vi tycker att också det är bra.I hemlän har man haftproblem med detta. Det beror i mycket på att länssty-relsen har varit passiv och inte följt PBL.Anf. 93 () replik:Fru talman! Låt mig bara konstatera att det ärlångt ifrån bara som har de här problemen. IGöteborg, osv. växer externa köpcentrumupp som svampar ur jorden, med sin miljöpåverkanoch konsekvenser i form av bristande service i ytter-områden o.d. Det visar att PBL inte är tillräcklig. Vimåste skärpa PBL och ge den lagen en mycket tydli-gare regional prägel i de här avseendena. Regionernamåste få mycket större inflytande över den regionalaplaneringen än vad de har . Jag kan bara beklagaatt inte riktigt har insett detta.Vad gäller barnens rättigheter skriver ni att ni villha beskrivningar av effekter för barnen vid ny- ochombyggnation, men ni skriver ingenting om på vilketsätt man ska kunna åstadkomma detta. Ni har ingaidéer om vilka som ska företräda barnen när de intekan företräda sig själva. Det är därför som jag menaratt ni bara ägnar er åt att skriva vackra ord.Anf. 94 () re-plik:Fru talman! När det gäller externhandeln tror jagatt får acceptera att vi har olikaåsikter. Vi anser att PBL fyller ett bra syfte omden tillämpas rätt. Vi vill också att våra kommunalaföreträdare liksom länsstyrelserna ska ta ett mycketaktivare ansvar. Även när det gäller barnen tror vi attvåra kommunala företrädare klarar att göra en vettigkonsekvensbeskrivning, om vi bara ger dem verkty-gen för detta. Vi vill inte toppstyra allt, utan vi villlämna över mycket av makten till våra kommunalaföreträdare.Anf. 95 ():Fru talman! politik syftar till att låtavar och en växa som människa och ha möjlighet att fåett rikt liv. Livet går ju inte i repris. Människor måsteha frihet som de har trygghet.En politik för ett samhälle där människor får växamåste enligt vår mening präglas av livskraft, därmänniskor får möjligheter att utvecklas och ta ansvarför sig själva och för varandra. Den måste ocksåpräglas av livskvalitet, som gör att människor mår braoch trivs med sin livssituation. Det handlar om hälsaoch välbefinnande i livets olika skeden.Upplevelsen av livskvalitet är ju individuell. Poli-tiken måste därför handla om att ge förutsättningarför större välbefinnande genom ökad makt över denegna vardagen och möjligheter till en sund livsmiljö.Politiken måste också präglas av att människorsjälva och tillsammans får möjlighet att bestämmahur de vill utforma sina liv och sitt samhälle. Detförutsätter att vi här i riksdag aktivt låterkommuner, regioner och människor ta över alltfleruppgifter och att man litar på att människor tillsam-mans kan och vill ta ansvar.I det här betänkandet handlar många motioner justom livskvalitet, livskraft och självbestämmande. Detbörjar med motion om att det bör infö-ras en ny planeringssstrategi för ökad mångfald medlokala lösningar. förespråkar ett plane-ringsperspektiv nedifrån och upp, en planeringsmo-dell där könsperspektiv och miljötänkande är naturli-ga inslag, där det råder ett stärkt inflytande för lokalautvecklingsgrupper samt där det bedrivs ett intensivtsamarbete mellan privat, offentlig och ideell sektor.Fru talman! Byggande, boende och samhällspla-nering är viktiga områden. De är förutsättningar föralla människors liv, och de påverkar både vardag ochhelg, både yrkeslivet och fritiden. Samhällsplane-ringsfrågor berör alla.Jag ska be att få citera ur ett pressmeddelande:"Många har varit aningslösa och betraktat fysiskplanering och byggd miljö som könsneutral. I prakti-ken har det varit männens område.Kvinnor och män har allt att vinna på att skapa ettmer jämställt samhälle, vilket också bör gälla plane-ringen av hela vår fysiska livsmiljö. "Detta var slutsatsen i pressmeddelandet i sambandmed att 1996 till regeringen lämnade rap-porten Hela samhället.Kolleger! Det har gått dess, men viser nu att det inte har hänt särskilt mycket påområdet. Inte minst kan vi konstatera att kvinnor ochbarn i inte är involverade i den fysiska sam-hällsplaneringen i den utsträckning som är önskvärd.Därför återkommer det även i det här betänkandetmotioner om dessa frågor.Erfarenheterna visar också att kvinnor och mänhar olika behov och faktiskt värderar den fysiskamiljön olika. Forskning och studier visar på att kvin-nor och män närmar sig rumsliga frågor på olika sätt.En bild är att männen reser till medan kvin-norna sköter komposten för att frälsa världen. Jagtycker att det är en ganska rolig beskrivning, somnaturligtvis får tas med en smula salt men som ändåvisar på rikedomen i att vi är olika. Det är en tillgångsom vi måste ta till vara.Fru talman!