prot · GO0982 · 2001-03-20 00:00:00 — Där har man samma svårigheter.Jag har ingen invändning mot att man ska ha degenerella regler som finansministern redogjorde för.Men sedan borde man möjliggöra undantag från des-sa. Visst är det glädjande att man tänker se över denhär treårsregeln. Det som finansministern sade i in-terpellationssvaret om att man nu inte har någon tids-gräns var mycket glädjande. Jag tror att många kom-mer att bli glada. Många skattemyndigheter får nuanledning att fundera över om de ska fortsätta att jagaenskilda officerare över hela landet.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:311 om ut-redning av arbetsplatsolyckorAnf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Carlinge Wisberg har frågat mig delsom jag avser att vidta åtgärder som innebär att enbättre rättslig prövning sker av arbetsplatsolyckor,dels om jag avser vidta några åtgärder så att företags-bot används oftare när föreskrifterinte följs.Att de svåra olyckorna i arbetslivet fortfarande ärså många och att de så sällan leder till rättslig påföljdär mycket allvarligt. Det är viktigt att lagföringen avarbetsmiljöbrott blir effektivare för att man ska kunnaupprätthålla respekten för reglerna om arbetsmiljön.Regeringen varken kan eller bör dock ingripa idomstolarnas dömande verksamhet för att t.ex. på-verka hur ofta man använder en viss påföljd.Företagsbotsutredningen lade 1997 fram förslagom effektiviserat sanktionssystem gällande juridiskapersoner (Straffansvar för juridiska personer, SOU1997:127). Förslaget innebär att det nuvarande sys-temet med företagsbot ersätts av ett system där juri-diska personer kan dömas till straff för brott begång-na i verksamheten. Betänkandet bereds för närvaran-de i Justitiedepartementet.Insatser har gjorts i form av utbildning riktad tillåklagare, men detta har inte varit tillräckligt. Åkla-garna och polisen har en mycket stor arbetsbörda.Förbättrad utbildning för poliser och åklagare är ettviktigt medel.Att motverka arbetsskadorna är en mycket högtprioriterad uppgift både ur mänsklig och samhälls-ekonomisk synpunkt. Min mening är att en effektivmetod för att förebygga arbetsolyckor är att Arbets-miljöinspektionen gör bedömningar på platsen ochockså ställer krav. När det behövs ska kraven drivasigenom med beslut om föreläggande som kan kombi-neras med hot om vite.På detta sätt når man inte bara brister som lätt kanfastställas av en domstol - t.ex. att det fattas en ar-betsmiljöplan - utan kan även ställa exakta krav somgäller innehållet i planen. Mer komplicerade brister iarbetsmiljön kan ofta medföra stora bevissvårigheterinför domstol, vilket gör åklagarnas uppgift ännusvårare.Organisatoriska brister orsakar inte bara ohälsautan kan givetvis också vara skuld till många olyckor.Arbetsmiljötillsyn som gäller arbetsorganisatoriskafrågor kräver en kompetensuppbyggnad hos . Fr.o.m. har till-förts en nivåhöjning av anslaget med 70 miljonerkronor som ska användas för personalförstärkningsamt metod- och kompetensutveckling, främst medinriktning mot organisatoriska frågor.I januari 2000 tillsatte jag på regeringens uppdragen arbetsgrupp inom med uppgiftatt analysera den stora ökningen av arbetsbetingadohälsa som har samband med stress och andra fakto-rer. Slutrapporten kommer och kommer attinnehålla förslag som syftar till förbättring av detförebyggande arbetsmiljöarbetet.För mig är det viktigt att öka Arbetsmiljöverketsmöjligheter att förebygga olycksfall och ohälsa pågrund av arbetet. Den ökade vikten av arbetsmiljöfrå-gorna medför ett behov av förstärkt tillsyn som kom-plement till rådgivning och andra åtgärder.Anf. 13 CARLINGE WISBERG (v):Fru talman! avser inte att rege-ringen ska ingripa i domstolarnas dömande verksam-het. Frågan gäller om regeringen, mot den bakgrundsom här har redovisat, anser det angeläget att se överbefintlig lagstiftning för att utröna om det finns behovav att ytterligare tydliggöra ansvarsförhållandet.Dagens Arbetes genomgång av den här frågan ochdet här problemet är inte någon upplyftande läsning,vilket också de kommentarer som man kan läsa iartikeln pekar på. Det handlar om alltifrån bristandetillsyn och kontroll till ett, som jag tycker, bristfälligtengagemang från de rättsvårdande myndigheternassida. Inte ens det ikraftvarande delega-tionssystemet för arbetsmiljöfrågor tycks fungera.Man kan utläsa att det inte ens i alla lägen påtalas omdet saknas en tydlig delegationsordning vid de in-spektioner som görs. Det är något som jag tycker måste beteckna som mycket allvarligt i till-synsarbetet.Sammantaget pekar detta på stora brister när detgäller internkontrollen på arbetsplatsen. Den politiskaslutsats som man kan dra är att lagstiftningen på dethär området behöver skärpas. Om den rättsliga pro-cessens resultat, att så få undersökningar genomförsoch än mindre leder till åtal, beror på bristande kom-petens i stället för på bristande engagemang, som jaghar antytt, är det ju också en politisk fråga. Frågansom då måste besvaras är: Beror det på organisatio-nen, eller beror det på bristande resurser? I båda fal-len förefaller det mig som om det måste till politiskainitiativ för att åstadkomma en förändring.Statsrådet hänvisar i sitt svar till att riksdageninom en nära framtid kan förvänta sig förslag på hurarbetsmiljöarbetet i stort ska kunna stärkas och för-bättras. Jag ska inte här kommentera de förslagen, dåjag endast har tagit del av dem via medierna. Men dettycks mig i alla fall som om det i de här fallen, närolyckan redan har skett, inte skulle få någon avgöran-de betydelse för de saker som vi nu utbyter tankarom.Jag tror att den mest genomgripande förändringsom kan leda till en annan utveckling är att genomfö-ra det förslag, som statsrådet hänvisade till, som re-dan funnits länge i lugn och ro hos Justitiedeparte-mentet. Det förslaget handlar om möjligheten att föratalan mot juridisk person. Det vore det mest effektivaoch preventiva medlet.Det är självfallet så att statsrådet inte harett direkt ansvar på det här området utan ett mer indi-rekt ansvar. Men eftersom haransvaret för arbetsmiljöfrågorna - och de här fallen ären konsekvens av brister på arbetsplatserna - vore detnaturligt att denna frågeställning blev föremål förkontakter med i samband medframtagande av förslag som berör arbetsmiljöarbetet.Eftersom det förslag, som jag också kunnat ta del av imedierna, som ska komma beträffande arbetsmiljönsaknar tankegångar om en förändrad lagstiftning vadgäller ansvarighetsfrågan vid arbetsolycksfall medden här utgången, skulle jag vilja ställa en fråga tillstatsrådet. Kan vi förvänta oss att det kommer ytterli-gare initiativ från regeringen som går i riktning motatt juridisk person kan ställas till ansvar i dessa fall?Anf. 14 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig än en gång hålla med Car-linge Wisberg om allvaret i beskrivningen av läget, såatt det inte råder något tvivel om det. Det behövs ettstörre allvar hos många instanser i samhället. Detgäller på arbetsgivarsidan, på politiskt håll, på denfackliga sidan och inom det rättsliga systemet. Det ären allvarlig utveckling som sker, det råder inte någratvivel om det.Sedan vill jag ge ett par kommentarer. Den enahandlar om det förslag som lades fram för ett antal årsedan, vilket Carlinge Wisberg har nämnt flera gång-er. Det handlar om att man ska göra det möjligt attinföra straffansvar för juridiska personer. Som vi harinhämtat pågår det nu ett propositionsskrivande omdetta. Det kan säkert betyda en hel del, men det ärosäkert om det räcker för att påverka de förändringarsom både Carlinge Wisberg och jag vill se.Det viktiga är trots allt att förstärka företagenssystematiska arbetsmiljöarbete. Det var därför somjag i mitt svar hänvisade till de mer förebyggandeinsatser som kan behöva förstärkas och förändras. Detgäller bl.a. hur man integrerar förebyggandet avolyckor i företagets ordinarie planering.Som jag sade i svaret är det viktigt att framhållade tydliga arbets- och delegationsordningarna av tvåskäl. Det ena för att olika säkerhetsfrågor inte skahamna mellan två stolar. Man ska inte kunna skyllaifrån sig, utan ansvarsfördelningen ska framgå myck-et tydligt. Det andra skälet är att det ännu tydligareska framgå var ansvaret ligger om en olycka inträffar.Arbetsmiljöverket har beslutat om nya före-skrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete. De träder ikraft i år.Det krävs en kombination av att ta ställning tillansvaret för juridiska personer och av att ännu mermålmedvetet och systematiskt ge möjligheter förArbetsmiljöverket att påverka planeringen ute påföretagen. har redan tilldelats re-surser för att man ska arbeta med frågan hur manbygger upp kompetensen, hur man kan vara behjälp-lig ute bland de fackliga företrädarna och arbetsgi-varna.Jag hoppas att detta ska leda till förändringar idenna allvarliga fråga.Anf. 15 CARLINGE WISBERG (v):Fru talman! Jag tror att vi har en mycket stor sam-syn när det gäller hanteringen av dessa frågeställ-ningar. Det ena utesluter egentligen inte det andra.Det förebyggande arbetet är naturligtvis oerhört vik-tigt. Det är också oerhört viktigt att man ser till attden tillsyn som ska finnas fungerar på ett tillfreds-ställande sätt. Jag brukar säga att vi har en mycket braarbetsmiljölagstiftning i landet. Problemet med den äratt den i så ringa omfattning efterlevs.Jag vill också passa på att uttala tillfredsställelseöver att det snart kommer en proposition angåendemöjligheten att ställa juridiska personer till ansvar.Till syvende och sist är en preventiv lagstiftning i sigförebyggande i mycket stor omfattning. Bekymret är ju att många förundersökningar läggs ned pågrund av otydlighet i ansvarsförhållandet. Detta fården bisarra konsekvensen att arbetsplatser som har enotydlighet har lättare att komma undan i förhållandetill arbetsplatser som uppfyller lagstiftningens kravoch där det finns en tydlighet. Just dessa arbetsgivareär det viktigt att komma åt, anser jag.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2000/01:296 om hög-skolornas tomma platserAnf. 16 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig vad jagavser att vidta för åtgärder· för att omstruktureringen av utbyggnaden av hög-skoleutbildningen från naturvetenskap och tekniktill humaniora inte ska drabbas av problem,· för att styra platstilldelningen med hänsyn tillutfallet av rekryteringen,· för att underlätta en ökad rekrytering av studenterframöver samt· för att studenter ska fullfölja påbörjad utbildning.Det är angelägna och aktuella frågor som MariaLarsson tar upp. I budgetpropositionen harregeringen redovisat i vilken grad högskolorna klaratav de utbildningsuppdrag som de givits av regering-en. Lärosätena kunde sammantaget redovisa att detagit emot fler studenter än det antal som rymdes ideras uppdrag. Detta gällde för vart och ett av åren1997-1999 även om måluppfyllelsen sjönk underdenna period.Vad gäller antalet studenter med inriktning mot denaturvetenskapliga och tekniska utbildningsområdenaklarade lärosätena i det närmaste, eller till , detuppdrag som hade givits dem, trots en kraftig ut-byggnad. Utbyggnaden mot naturvetenskap och tek-nik har varit framgångsrik. Under senare delen av1990-talet har antalet studenter ökat inomdessa områden. I kommande budgetproposition avserregeringen att redovisa och analysera utfallet för2000. Preliminära sammanställningar som redangjorts visar att antalet helårsstudenter ökar även 2000,såväl totalt som inom naturvetenskap och teknik.Framöver ligger den stora utbyggnadspotentialeninom humaniora och samhällsvetenskap samt inomvårdområdet. Regeringen uppmärksammade dettaredan sommaren 2000 och beslutade då att lärosätenaskulle ha rätt att omfördela platser i uppdraget för2000 från naturvetenskap och teknik till humaniora,samhällsvetenskap och juridik, om högskolan elleruniversitetet bedömde att utbildningsuppdraget inomnaturvetenskap och teknik inte kunde uppnås.I budgetpropositionen gjorde regeringenbedömningen att denna rätt för lärosätena att omför-dela platser i uppdraget även skulle gälla under 2001.I regleringsbreven uppmanas sålunda delärosäten som bedömer att utbildningsuppdraget intekan fullgöras avseende minsta antal helårsstudenterinom naturvetenskap och teknik att i stället anta stu-derande till utbildningar inom andra utbildningsom-råden som finns vid lärosätet. Härvid anges också attsträvan bör vara att utnyttja alla platser som rymsinom det takbelopp som har beslutats för lärosätet.Söktrycket till högskolans utbildningar har mins-kat, men fortfarande hade samtliga uni-versitet och högskolor fler än en behörig förstahands-sökande per antagen. Konkurrensen om platserna ärfortsatt hög. Av dem som inte tidigare läst vid hög-skolan var det endast omkring hälften som hösten2000 antogs till en högskoleutbildning. Den ökademöjligheten till omfördelning bör därför underlättaför lärosätena att utnyttja alla de platser som rymsinom lärosätets takbelopp. Om regeringen bedömeratt omfördelningar mellan olika lärosätens anslag förgrundutbildning är nödvändiga för att de platser somryms inom takbeloppen ska utnyttjas avser regeringenatt lämna sådana förslag till riksdagen.Med denna beskrivning anser jag att jag har be-svarat tre första frågor. Den sistafrågan avser åtgärder för att få studenterna att full-följa påbörjad utbildning. Ansvaret för att genomförautbildningarna på ett sådant sätt att studenterna nårexamen ligger på lärosätena. Detta kräver en förnyel-se av pedagogiken så att universiteten och högskolor-na förmår möta nya grupper av studenter som sökersig till högskolan. Utbildningen kan inte bedrivas påsamma sätt som när enbart en liten elit fickmöjlighet att skaffa sig en högre utbildning.Den socialdemokratiska regeringen har under nu-varande mandatperiod tillfört universitet och hög-skolor mer resurser än . De storatillskotten för utbildning och forskning ger goda för-utsättningar att utveckla utbildningen så att en störreandel studenter tar examen. har iår föreslagit att resurserna för högskolans grundut-bildning ska minska med . Omden politiken genomfördes skulle universiteten ochhögskolorna få sämre möjligheter att möta de utma-ningar som lyfter fram.Anf. 17 ():Fru talman! Jag vill tacka för ettsnabbt, innehållsrikt svar och en snabb möjlighet tilldebatt.Jag läste en artikel i för någraveckor sedan: Det är inte alls ett bekymmersamt lägeatt platser står tomma utan läge för omstrukturering,säger i den artikeln. Jag tycker att detär ett bekymmersamt läge, och det är också anled-ningen till min interpellation.7 800 platser står faktiskt tomma på våra högsko-lor runtom i . Det måste väl ministern se all-varligt på. Skolorna har lyckats väldigt olika med sinrekrytering. Två tredjedelar av landets högskolorklarar inte av att utbilda så många studenter som dehar fått i uppdrag att göra. En del skolor har mångatomma platser medan andra har lyckats att fylla sinaväl. Det kan självfallet bero på olika faktorer, menministern anger i sitt svar att anledningen till att ele-ver hoppar av och överger sin utbildning kan varabl.a. bristande pedagogisk förmåga hos lärosätenaslärare. Det är en allvarlig kvalitetsanmärkning på denverksamhet som ministern själv är ansvarig för.Till detta kommer faktorer såsom minskade ung-domskullar och en god arbetsmarknad, det är tvårimliga orsaker. En annat skäl kan vara dålig mark-nadsföring, dålig tillgång på studentbostäder osv.Dessutom är vissa län kraftigt underförsörjda medhögskoleplatser i förhållande till sin folkmängd. Fleraav de länen fyller sina platser väl. Ett exempel ärhögskolan i . Där säger man sig kunna fyllaytterligare platser. däremot vill exem-pelvis gärna lämna ifrån sig 500 platser, som mansäger sig inte behöva.Ministern öppnar i sitt svar, även om det är ett"om" framför, för att en omfördelning mellan deolika lärosätenas anslag för grundutbildningen kankomma att göras. Jag välkomnar verkligen det beske-det. Jag vore tacksam för ett svar. Min fråga till mi-nistern blir således: När kommer ett sådant besked?Det kan ha betydelse för den totala sökandefrekven-sen och den totala rekryteringen, alltså ytterst för hurmånga som väljer en högskoleutbildning.Anf. 18 ():Fru talman! Jag ska ta upp ett par frågor som Ma-ria ställer i sin interpellation. Jag börjar meddet statsrådet säger i sitt svar när det gäller humanioraoch samhällsvetenskap.Det är mycket bra att regeringen vill satsa extra påhumaniora och samhällsvetenskap. Jag har tittat påhistorieundervisningen. Det har varit alldeles för storagrupper inom grundutbildningen i historia. I harman t.ex. haft lärarledd undervisning pervecka. För den som är ovan vid självständiga studierär det alldeles . Om de resurser som nutillskjuts kan bidra till en bättre tingens ordning är detmycket bra.Jag har i andra sammanhang tagit upp gamla tra-ditionella ämnen, senast i en utfrågning vi hade iutskottet. Det gäller t.ex. latinets ställning. Man kantycka att det är ett utdött språk som inte talas längre.Å andra sidan är det viktigt för forskningen att vi harpersoner som behärskar latinska språket. inte studera medeltiden utan att behärska latin.Latinstudierna tappar i den svenska gymnasieskolan.I dag är det ungefär 2 000 gymnasister som läserlatin. var det mellan 2 300 och2 400.Vid våra lärosäten tillsätter man inte professurernär någon går i pension. I , som är vårt störstauniversitet, har man bara en halvtidsprofessor ilatin. I har man ingen alls. Det är en univer-sitetslektor som får sköta både undervisning ocheventuell forskning.Vi kan inte härifrån eller regeringen be-stämma att eleverna ska läsa latin. Men det är enviktig signal att tala om att ska vara en forsk-ningsnation värd namnet. Om man ska kunna bedrivaforskning om medeltidshistoria i och ute iEuropa får vi inte helt och hållet tappa kunskaperna idet språk som man skrev alla avhandlingar på ochanvände sig av över huvud taget under den tiden.Den sista frågan ställer gäller hurman ska få folk att fullfölja påbörjad utbildning. Dethar visat sig att många under en högkonjunktur fårarbete utan att de har en färdig examen. Det finnsmängder av blivande civilingenjörer som bara blirblivande, därför att de har fått jobb eller ettår innan de har avslutat sin utbildning. De har fåttvälbetalda jobb och risken är överhängande att de inteåtervänder för att slutföra sina studier. Det är ett kravsom avnämarna borde ställa, att man ska ha en färdigexamen för att få ett fast jobb. Om det kravet ställslägger studenterna till en termin eller för att fåut sin examen. Om man t.ex. vill forska om några årär det nästan omöjligt om man inte har en grundexa-men.Sedan har vi en fråga om hur man ska styraplatstilldelningen med hänsyn till utfallet av rekryte-ringen. Utbildningsministern vet att vi har en annanuppfattning i vårt parti, nämligen att man ska låtastudenternas val av studieort mera styra tilldelningenav platser. Det blir omvänt om man i efterhand finneratt det finns många tomma platser och då får ändrafördelningen mellan lärosätena. Vore det inte bättreatt redan från början tillmäta studenternas egna val enstörre betydelse?Anf. 19 Utbildningsminister ():Fru talman! Vi har ett läge med minskandeungdomskullar , precis som MariaLarsson beskriver. Sedan vänder det skarpt, från 2004och framåt. Med den utbyggnad vi gör nu kommer viatt kunna nå målet om hälften av en årskull som tarsig till högskolan innan de har fyllt 25. När vi kom-mer bortåt 2004-2005, när de stora ungdomskullarnasöker sig till högre utbildning kommer det att krävafortsatt utbyggnad. Det är viktigt att ha det i minnetnär vi ser på dagens situation: Små kullar söker tillhögskolan och dessutom är det ett väldigt sug från enarbetsmarknad som fungerar väl, tack vare den lågaarbetslösheten, och får studenter att avbryta sina ut-bildningar. Det är det övergripande läget.Samtidigt ökar vi år antalet studenter isvenska högskolor. Det är också viktigt att se. Detökar över hela linjen: humaniora, samhällsvetenskap,vård, teknik, naturvetenskap. har vivalt att säga från sida att det vore bra meden extra expansion inom naturvetenskap och teknik.Det har vi inte sagt i svensk utbildnings-politisk debatt. Det har inneburit att vi, som ett landsom är mycket beroende av kunniga människor inomdet området, har fått ett alldeles för litet utbud avunga människor med goda kunskaper inom naturve-tenskap och teknik. Tack vare utvecklingen från mit-ten och framåt har vi lyckats öka antaletstudenter, inte bara antalet platser, . fått en väldig ökning av civilingenjörsexamina.Det är viktigt för som nation.Jag tycker att studentens val ska spela en mycketstor roll. Men jag skulle inte vilja ha en situation därriksdagen inte hade något att bidra med när det gällerprioriteringar.Om verkligen menar att det bara ärstudenternas val och ingenting annat som ska styrauppstår ett antal problem, som jag inte tror att mode-raterna har räknat med. För det första har de storalärosätena, våra gamla universitet, ett mycket högtsöktryck. Men de har inget intresse av att öka antaletstudenter. De har ökat sitt studentantal med 30-40 %under 90-talet. De vill inte expandera mer. Det tryck-et kommer inte att resultera i en ökning av antaletplatser. För det andra överger man helt det som harvarit en framgångsrik del av 90-talets politik, att vikunnat bygga starka högskolor i varje län.Karlskrona-Ronneby är nu . När den startade var densom ny en högskola som hade svårt att profilera sigbland studenterna. framstår den som en pärlabland våra högskolor och universitet, som står sigmycket väl i internationell konkurrens inom tekniskaområden som vi är mycket beroende av i Sverige.Med moderat politik hade det aldrig kunnat fullföljas.I den meningen är den ogenomtänkt och tar den ex-pansion som skett inom naturvetenskap och teknik,som vårt näringsliv har kunnat ta emot och därförkunnat expandera. Det hade inte skett om det bara varförstahandsvalet som gällde. Det gäller att hitta ba-lansen.Vi har expanderat på alla områden men valt attlägga extra kraft på naturvetenskap och teknik undernågra år. kommer expansionen fortsättningsvis attha sin tyngdpunkt på samhällsvetenskap, humanioraoch inte minst vård. Jag kunde i går presentera enproposition som innebär att vi bygger ut sjukskö-terskeutbildningarna med de kommandeåren. Det är ett område som vi har stort behov av ochdär det finns ett starkt intresse bland studenter. Detkan vi göra tack vare att vi kan omstrukturera ochtillföra mer resurser.Jag återkommer för att djupare besvara MariaLarssons frågeställningar i min nästa replik.Anf. 20 ():Fru talman! Det är viktigt att vi utökar högskole-utbildningarna. Det gäller både antalet platser ochantalet orter. Jag skulle inte heller vilja se att studen-ternas val styr helt och hållet. Det finns en mycketviktig regionalpolitisk aspekt, tycker vi som kommerfrån landsorten och som fått ta del av de nya högsko-lor som har vuxit upp. De har betytt oerhört mycketför utvecklingen i regionerna. De är spjutspetsar motframtiden. Där måste det finnas en styrning.Däremot hoppas jag att jag får ett besked när detgäller omfördelningar, för jag tror att man ska göralite justeringar utifrån det perspektiv som jag skissadeupp i mitt första anförande.De skolor som fyller sina skolor gott och väl renommé, tillhandahåller god utbildning ochligger inte sällan i områden som har en underförsörj-ning av platser. Därför tycker jag att man måste gå inoch titta på om det inte finns anledning att skruvasystemet i en eller annan riktning.Slagsmålet om studenter har verkligen börjat. Min19-åring hemma får kataloger , och travenhar växt sig hög av påkostade kataloger. Att mark-nadsföringen spelar roll har alla insett.Det kan bli så att min dotter och många av henneskamrater i stället för högskolestudier väljer att ge sigut på arbetsmarknaden, resa eller göra andra saker etttag, så att de tomma platserna blir ännu fler nästahöst. Hur ser ministerns reservplaner ut om det skullebli 15 000 platser tomma ? Jag hoppas inteatt det blir så. Ministern hoppas det säkerligen inteheller. Ministern har ju till uppgift att ha ansvar förområdet, ta in olika framtidsscenarier och ha bered-skap för dem alla.