prot · GP0915 · 2001-10-19 00:00:00 — Det viktigaste äratt det krävs mer forskning och kunskap kring de härsvampangreppen för att man ska kunna bekämpa menäven förebygga de här angreppen. Det krävs också entydlig information till markägare och skogsmyndig-heter som är baserad på kunskap och fakta. Och detkrävs en översyn om möjligheter till ersättning fördem som har drabbats av omfattande skador som deinte kan försäkra sig mot.Anf. 125 ():Fru talman! Det har kommit på min lott att avslutadenna långa debatt, med 121 talare, om jaghar räknat rätt. Jag har valt att tala om konsumentfrå-gor, som är på dagordningen i lagutskottet.Jag vill i denna debatt passa på att beskriva vårsyn på förhållandet mellan köpare och säljare. Hurska en köpare kunna välja en vara eller tjänst? Och ivilken utsträckning behöver denna köpare hjälp avsamhället genom särskild politik?Alla är vi konsumenter, men vi är också löntagare,medborgare och väljare. Vi handlar produkter ochtjänster för de inkomster som vi får av vårt dagligaarbete. Vi vill ha ett stort urval, låga priser, vänligtbemötande och respekt för vår person och vilja. Imina mörka stunder känns det som om socialdemo-kraterna gör ett sista krampaktigt försök att omfattaalla medborgare, invånare, löntagare, eller varför intealla väljare, genom att kalla dem för konsumenter. Isin allsmäktiga godhet vill de lyfta över ansvaret förprivatekonomi till politiken.Regeringen väljer nämligen att gå från detta medkonsumenternas rättigheter till att skapa ett heltäck-ande konsumentskydd som resulterar i en konsumentu.p.a., dvs. utan personligt ansvar.En svag konsument är en bra konsument, för denbehöver vägledning. Håll mig bara i handen, så gårdet bra. Då ska vi vägleda dig genom affären såvälsom genom livet. Det säger socialdemokraterna ge-nom sin politik.En stark konsument, däremot, klarar sig själv. Dåär det helt logiskt, anser jag, att man ska stärka kon-sumenten, så att den i köpsituationer, inför olika valoch inom sin egen ekonomi själv kan handla ochbesluta och slipper springa och fråga, slipper kännasig liten, ynklig och osäker. Då blir man vuxen. Omman överbeskyddas hindras man från att utvecklas,från att träna på att bli bättre och från att lära sig avsina misstag. Hur skulle det se ut om föräldrar aldriggav barnen en chans att pröva själva? De skulle förblibarn och behöva föräldrarnas skydd hela livet. Mensådant är inte livet, som väl är, och sådan behöverinte konsumentpolitiken vara.Resultatet av socialdemokratisk konsumentpolitikär också att varor och tjänster fördyras. Vi tvingasalla, både som köpare och som skattebetalare, att varamed och betala för statens konsumentpolitik och förtjänster som de flesta inte använder. Eftersom Sverigeredan är ett högprisland i internationell jämförelseblir effekten för den svenska konsumenten dubbel.Hur ska man då få makt och förtroende? Jo, detska man få genom kunskap, egen kunskap, verkligkunskap genom livet, kunskap om produkter ochvaror, kunskaper om risker och möjligheter och fram-för allt kunskap i hushållning. Då kan man kännatrygghet och självförtroende. Det är föräldrars ochsamhällets skyldighet att ge barn och ungdomar dessalivsviktiga redskap.Fru talman! Jag satt med i en utredning som döp-tes till Starka konsumenter i en gränslös värld. Denprogramförklaringen låter helt suverän. Det är heltenligt min uppfattning. Vi ska få vara starka konsu-menter, och det vill jag medverka till. Så blev detinte, och det var tydligen inte heller meningen. Detförstod jag under arbetets gång. Det blev fokus på attkonsumenterna är svaga stackare som ska skyddasmot elaka producenter och skrupelfria säljare.Svaghet är socialdemokraternas trumfkort, ochfrågan som följer på varje moderat anförande är: Vadska ni göra med de svaga? Jag vill svara: Svaghet äringen egenskap. Det är ett tillstånd som går att för-bättra. Därför vill vi moderater fokusera denna för-ändring.Regeringen är på alldeles fel väg, och utredning-ens ledamöter har lämnat en produkt där man i sinrubrik använder falsk marknadsföring. Utredningenssyfte var tydligen i stället att stärka organisationernaoch politikerna och att hitta arbete i offentlig sektor.I vårt högutvecklade samhälle finns det behov förkonsumenten att söka information hos specialister.Komplicerade transaktioner, som gäller husköp, för-säkringar, penningplaceringar och banklån, har skapatett gott utbud av duktiga mäklare och rådgivare utan-för politiken.Sist och slutligen måste ändå varje människa taansvar för sina egna handlingar. Konsumentvägledar-na har stor makt genom att de har tillgång till infor-mation som samlas hos . Jag skullevilja att det stod en dator på varje bibliotek och att detfanns en möjlighet att hitta samma information somden som konsumentvägledarna nu har ensamrätt på.Det finns privata initiativ som bevakar konsumenter-nas intresse, bl.a. konsumentorganisationerna. Tvåexempel som finns att tillgå kostnadsfritt på Internetär Consumer Intelligence och Spara Pengar. Man interata dessa möjligheter att få en objektiv informationjust för att de är privata.På deklarationsblankettens sista rad måste allaförsäkra och tillstå att de själva är ansvariga för inne-hållet. Det borde gälla också alla andra handlingar fören vuxen människa. Är man inte myndig eller rätt-skapabel eller har språksvårigheter ska det finnashjälp. Regeringen föreslår att varje kommun ska haen konsumentvägledare, om än frivillig. Man hållerdock dörren öppen för att lagstiftningsvägen kontrol-lera denna frivilliga prestation. Offentligt finansieradekonsumentrådgivare är inte det bästa sättet att använ-da kommunernas pengar eller att hjälpa konsumen-terna.Fru talman! är ett stöd och ett skyddsom kringgärdar produkter, tjänster och varor, så attsäkerhet och kvalitet upprätthålls. Konkurrensenbland producenter och säljare ger också kunder val-frihet, lägre priser och hög kvalitet. Det finns mångalagar som reglerar köp och avtal, och det finns braskydd för konsumenterna i konsumentköplagen. Därstår t.ex. att man kan få byta en vara om den intemotsvarar kundens förväntningar, och det är ettlångtgående åtagande hos säljaren. Att produkter ochtjänster inte blir farliga regleras i produktsäkerhetsla-gen. Men på ett område finns inte denna trygghet förden som brukar produkten eller tar tjänsten i anspråk,nämligen inom offentlig sektor. Det gäller t.ex. sjuk-vård och omsorg. I den verksamheten kan tjänsterskada utan att produktsäkerhetslagen gäller. Det ärjust inom det område där den enskilde är svag i för-hållande till sin motpart. Där finns inte något starktproducentansvar.I går sade socialministern här i kammaren attsjukvården har en god tillsyn. Det vet inte jag. Sjuk-vården har en egen fil vad gäller ansvar för sinahandlingar. Ansvaret för vårdens utveckling finns hosSocialstyrelsen, som också är tillsynsmyndighet.Enligt lex ska den enskilde läkaren eller sjuk-sköterskan själv anmäla sina felbehandlingar. Vårdenhar sitt eget försäkringsbolag. Där är köparen, pati-enten, konsumenten, väldigt liten, förutom att den justdå också är sjuk och svag. Men här är det inte tal omatt säljaren ska ha ansvar för en bra produkt.Göteborgs-Posten har i artiklar upp-märksammat att alltfler patienter har fått en behand-ling som man inte har förväntat sig.I EU pågår ett omfattande arbete på det konsu-mentpolitiska området. Regeringen smickrar sig självmed att vara föregångare. Det vore snyggt om mangick i bräschen för att medborgarna ska ha sammarättigheter i sjukvården som hos skomakaren.Anf. 126 Jordbruksminister () replik:Fru talman! Jag blir häpen över det sista: att jäm-föra skomakare och sjukvård, dvs. ett par skor medbehandling av en patient. Det är verkligen, enligt mittsätt att se det, att jämföra äpplen och päron.I värld ska vi köpa oss genom li-vet. Vi ska ha produkter, i det här fallet mat, och såska vi bara handla och handla. Det är vår uppgift ilivet: att köpa, att vara konsumenter, att konsumera.Jag delar inte den uppfattningen. Jag tycker att detfinns ett medborgaransvar utöver ett konsumen-tansvar. Det medborgaransvaret är det vi som politi-ker som har ansvar för. Det betyder att vi inte barakan köpa oss genom livet, utan vi måste ta ansvar fördet vi köper. Vi måste ta ansvar för vår miljö, för dekommande generationerna.Det är detta som dagens debatt har handlat om.Därför avviker anförande så oerhörtfrån alla som hållits här tidigare.Anf. 127 () replik:Fru talman! Jag tar inte på mig något ansvar föratt mitt anförande handlar om annat än jordbruk.Jag är väldigt tacksam för att jordbruksministerntar upp just det här med skomakare. Skomakaren harnämligen ett större ansvar för jordbruksministernsskor än vad sjukvården har för hennes vård och om-sorg. Det var därför jag tog upp just detta. Jag kännerinte alls att jag ska besväras av vad tidigare debatt harhandlat om här i dag.Anf. 128 Jordbruksminister () replik:Fru talman! Konsumenterna ska inte springa ochfråga, säger . Nej, men hur ska mandå få information? Och vad är det för informationman ska ha? Vi har lagar, vi har regler och vi harmärkning för att konsumenterna ska kunna se och tasitt konsumentansvar - men också sitt medborga-ransvar. Vi har märkning om varifrån en produktkommer och hur den är producerad. Jag är övertygadom att konsumenterna, om man frågar dem, vill tadetta medborgaransvar, detta vidare ansvar. Det är detde här lagarna, märkningsreglerna osv. är till för.Jag undrar vad det är de inte ska springa och frågaom. Stort urval och låga priser - bara det blir det såblir det bra. Ja, då är vi där igen. Det är bara dettasom gäller. Men det finns ett vidare ansvar än så, ochdet ansvaret måste vi ta - för oss själva, men framförallt för de kommande generationernas skull.Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag är glad att jordbruksministerndelar min uppfattning om den enskilda personensansvar. Det är just detta jag vill framhålla i min poli-tik. Vi behöver inte en stor konsumentpolitik utanska, som jag sade i mitt anförande, kunna bli så passupplysta och kloka att vi klarar oss gentemot en sälja-re och en producent. Det var detta jag ville framhålla.När det gäller vård häpnar man när man ser hand-lingsplanen för konsumentpolitik. Där sägs att denidealtypiske kunden visar missnöje genom att bytaproducent, men den idealtypiske brukaren påverkarbeslutsfattarna för att förbättra den befintliga verk-samheten. Det ska jag hälsa alla dem som har anmältfelbehandlingar i sjukvården!Anf. 130 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att i dethär inlägget lägger enormt stort ansvar på konsu-menten, ett ansvar som inte är möjligt att ta.Under förra riksdagsåret var det en hearing i en avsalarna i östra huset just om vilket ansvar vi faktisktkan lägga på konsumenten. Jag var en av dem sominledde och valde då att läsa högt från en schampo-flaska, en tandkräm och en hudkräm. Sedan frågadejag de församlade, som var kunniga personer: Hurmånga av er vet vilka av de här kemikalierna someventuellt orsakar allergi, som kan vara farliga ellersom har andra olika effekter? Jag skulle aldrig klaraav att utifrån denna information välja det som är bästoch veta exakt hur alla dessa kemikalier är. Jag tyckeratt det är otroligt cyniskt att tro att konsumenter kandet. Dessutom: Om jag köper ett par skor, inte sjuttonstår det vilka kemikalier de innehåller!Jag tycker att det är alldeles självklart att samhäl-let måste ta ett ansvar och lägga en ribba som sägeratt konsumenten inte ska behöva vara allvetare utanska kunna lita på att produkterna inte innehåller gif-ter. Det ansvaret måste konsumenten kunna lita på attvi inom statsmakten och andra myndigheter vågar ta.Anf. 131 () replik:Fru talman! Detta finns ju i produktsäkerhetsla-gen, och det finns i andra lagar. Vi behöver inte hanågra stora paraplyer för att konsumenten ska kunnahandla. Jag utgår ifrån att de trygga och säkra konsu-menter som jag vill ska finnas kan ställa de frågorsom behövs utan att eller någonannan talar om för dem vad de ska säga.Anf. 132 () re-plik:Fru talman! Förutsättningen för att man ska kunnaställa frågor är att man är enormt kunnig. Vet BeritAdolfsson vilka tandkrämer som innehåller bakterie-dödande medel? Ser till att hennesbarnbarn inte får just den tandkrämen? Vet BeritAdolfsson vilka barnkläder som innehåller formalin?Det syns inte! Det informeras inte om det i dag.Jag måste säga att jag uppfattade som att egentligen behöver vi inte kontrollerautan egentligen klarar konsumenten det här. I denkomplicerade och kemikaliserade värld vi leveri är uppfattning att detta är omöjligt. Vimåste avkemikalisera samhället, och innan vi gör detmåste konsumenterna ha enormt mycket hjälp. Vimåste också se till att det inte kommer kemikaliersom konsumenten inte vet är farliga. Vi måste se tillatt få produkter som konsumenten kan lita på. Detansvaret kan vi icke överlåta åt konsumenten allena.Anf. 133 () replik:Fru talman! Jo, det är just det jag vill göra. Attställa frågor, att vara upplyst, att lära sig att hushålla,att lära sig att låta bli att köpa fel produkter - jag troratt det är mycket viktigare. Men det ger inga arbets-tillfällen, och det ger inga politiker som kan stå italarstolen och tala om vad andra ska göra.Den allmänpolitiska debatten var härmed avslu-tad.5 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotionermed anledning av prop. 2001/02:20 Infrastruktur förett långsiktigt hållbart transportsystem2001/02:T1 av ()2001/02:T2 av ()2001/02:T3 av och ()2001/02:T4 av ochGöran ()2001/02:T5 av ()2001/02:T6 av m.fl. (m, kd, c, fp)2001/02:T7 av ()2001/02:T8 av ()2001/02:T9 av ()2001/02:T10 av ()2001/02:T11 av (m)2001/02:T12 av och ()2001/02:T13 av m.fl. (s)2001/02:T14 av m.fl. (m)2001/02:T15 av m.fl. (c)2001/02:T16 av ()2001/02:T17 av och ()2001/02:T18 av m.fl. (m)2001/02:T19 av ()2001/02:T20 av ()2001/02:T21 av m.fl. (s)2001/02:T22 av ()2001/02:T23 av ()2001/02:T24 av Per m.fl. (s)2001/02:T25 av m.fl. (s)2001/02:T26 av m.fl. (kd)2001/02:T27 av m.fl. (s)2001/02:T28 av m.fl. (s)2001/02:T29 av ()2001/02:T30 av m.fl. (mp)2001/02:T31 av ()2001/02:T32 av m.fl. (s)2001/02:T33 av m.fl. (s)2001/02:T34 av m.fl. (m)2001/02:T35 av Per m.fl. (s)2001/02:T36 av och ()2001/02:T37 av ()2001/02:T38 av ()2001/02:T39 av och ()2001/02:T40 av m.fl. (s)2001/02:T41 av m.fl. (kd)2001/02:T42 av m.fl. (s)2001/02:T43 av ()2001/02:T44 av ()2001/02:T45 av ()2001/02:T46 av m.fl. (fp)2001/02:T47 av ()2001/02:T48 av ()2001/02:T49 av ()2001/02:T50 av ()2001/02:T51 av ()2001/02:T52 av och ()2001/02:T53 av och ()2001/02:T54 av Per m.fl. (s)med anledning av förs. 2001/02:RR2 Riksdagensrevisorers förslag angående sänkta socialavgifter2001/02:Fi3 av m.fl. (kd)betänkande2001/02:TU3 betänkande2001/02:JuU2 Andra tilläggsprotokollet till bedräge-rikonventionenUtrikesutskottets betänkande2000/01:UU14 Krigsmaterielexporten år 2000Kulturutskottets betänkanden2001/02:KrU2 Ungdomspolitik m.m.2001/02:KrU3 Spel och lotterier2001/02:KrU4 Social ekonomi6 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 19 oktober2001/02:84 av () till näringsministerBjörn RosengrenInsatser i Degerfors2001/02:85 av () till nä-ringsminister avvecklingsbeslut och statens ägaransvar2001/02:86 av () till näringsmi-nister i Gävleborg2001/02:87 av andre vice talman ()till statsrådet till /02:88 av () till statsrådetLeif PagrotskyVapenexport till /02:89 av () till jordbruksministerMargareta WinbergTillsynsavgifter2001/02:90 av () till socialministerLars EngqvistDiskriminering av adoptivföräldrar i pensionssystem-et2001/02:91 av () till justitiemi-nister över gränsernaInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 23 oktober.7 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 19 oktober2001/02:33 av () till justitiemi-nister i Dalarna2001/02:34 av () till justitie-minister /02:35 av () till statsrådetLars-Erik LövdénUthyrning av del av bostadFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 23 oktober.8 § Kammaren åtskildes kl. 13.57.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdets börjant.o.m. 4 § anf. 37 (delvis),av talmannen därefter t.o.m. anf. 94 (delvis) ochav andre vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.