prot · GO0952 · 2001-01-18 00:00:00 — Det är fortfarandefå skolor som använder materialet, och inköp av ma-terial är ju inte en politisk fråga. Men min fråga tillskolministern är ändå: Kommer skolministern attmedverka till att kunskapen i skolan ökar hos elever-na och hos lärarna när det gäller hur man skyddar sigmot pedofiler på nätet?Anf. 219 Statsrådet ():Fru talman! Ett mycket viktigt uppdrag för skolanär just att lära sig att hantera all den information somfinns på nätet. Jag delar frågeställarens uppfattning attvi också ska visa på obehagligheterna. Man ska taupp detta också i ett värderings- och värdegrundstän-kandeperspektiv. Det gäller hur vi kan påverkas avalla typer av information; information som är inriktadpå att skada och information som är tänkt för attupplysa. Det är viktigt att ge möjligheten.Vi har också i direktiv som vi ger till Skolverketnär det gäller kompetensutveckling för skolledarnapekat på de här sakerna som rör sexuella frågor, olikaområden som berör detta. Också skolledarna ska få enmerkunskap för att i sin tur kunna medverka till attpersonalen har kunskaper.Anf. 220 ():Fru talman! Det gläder mig. Jag frågar ocksåskolministern: Hur kommer man att följa upp det här?Hur följs just den här kunskapen upp i skolorna? Huranvänds den om det blir ett kompetenshöjande?Anf. 221 Statsrådet ():Fru talman! Utbildningen för skolledarna kommeratt vara på det traditionella sättet med konferenseroch uppföljande arbete. Så det blir ju direkt riktat tilldem som anmäler sig till den här kompetensutveck-lingen. Där ligger också uppföljningen; i dem somman har mött.Utan att gå in på precis den här enskilda frågan såär det ju en stor satsning på hela IT-användningen iskolan där vi ger merkunskap till en lång rad lärare.40 000 lärare genomgår den här utbildningen. Ochden är ju bred. Den tittar på olika perspektiv - ävenom jag inte kan säga att jag vet att man just harinriktat sig på det som frågeställaren nämner.Lärarbristen i skolornaAnf. 222 ():Fru talman! Det fattas ju ett antal lärare runt ompå skolor. räknar man med attungefär 10 000 lärare kommer att saknas runt om ivåra klasser.Jag vill höra vad skolministern och regeringen harför plan eller strategi för att se till att eleverna kom-mer att ha lärare i klassrummen till hösten.Anf. 223 Statsrådet ():Fru talman! Lärarutbildningen är ju ThomasÖstros ansvarsområde, men jag ska givetvis ändåsvara på frågan.Vi fortsätter att utöka antalet platser vid våra lä-rarutbildningar. Det är en viktig del. Det har skett enutökning med tusentals platser. Av antalet ansökning-ar kan vi se att det fortfarande finns ett stort intresseför att söka till lärarutbildningarna. Men precis somtidigare kan vi se att vi fortfarande har brister när detgäller sökande till utbildningar med naturvetenskapligoch teknisk inriktning.Vi fortsätter det s.k. , att lärare somi dag undervisar ute på skolorna men som inte harbehörighet ges möjlighet att få sin lärarbehörighet.Det innebär att de kan fortsätta att arbeta deltid menockså ha möjlighet att läsa på halvtid.Anf. 224 ():Fru talman! Det är jättebra att skolministern seratt det finns ett problem i detta, därför att någontingmåste göras. har i sin budget tillfört 1miljard extra som ska kunna satsas på kom-muner och på skolan för att man ska kunna anställafler lärare och andra vuxna i skolan. Men det krävs jusnabba puckar här. Vi ska inte under en femårsperiodse att man kan börja ta in fler på lärarutbildningen.Någonting måste göras , så att kommuneroch skolor har råd att anställa fler vuxna i skolan. Hurtänker regeringen agera för att de vuxna ska kommatill skolan?Anf. 225 Statsrådet ():Fru talman! Satsningen på att det ska bli fler iskolan startar . Då kommer vi givetvisatt se ett resultat av detta. Det rör sig ju om olikayrkeskategorier som ska in i skolan.Det som jag tycker är viktigt är just detta projektsom riktar sig till dem som kanske nu arbetar i skolanmen också kanske till dem som känner att de gärnaskulle vilja arbeta med barn och ungdomar och har engedigen akademisk utbildning. Men de kanske ocksåhar annan erfarenhet av arbete med barn. Vi öppnarnu möjligheterna också för dem att komma in. Ochdetta ligger ju mycket närmare än om man ser påden betydligt längre traditionella lärarutbildningen.Anf. 226 TALMANNEN:Därmed är denna frågestund avslutad. Det varsom alltid betydligt fler frågor än vi hann med. Jagtackar ledamöter och statsråd för er medverkan idenna frågestund.4 § (forts. från 2 §) Allmänpolitisk debattBarns och ungdomars möjligheter (forts.)Anf. 227 (mp):Herr talman! Det var som modera-terna ville ha en extra debatt. Och i deras begäranstod det att det var med anledning av exempel på detökande ungdomsvåldet. Det var just på grund av attdet i rubriken stod det ökande ungdomsvåldet som jagreagerade. Jag tänkte då att jag måste gå till bottenmed detta uttryckssätt - det ökande ungdomsvåldet.Visst är det intressant om det har skett en minsk-ning eller ökning, eftersom det ofta är dessa diskus-sioner som ligger till grund för åtgärder som vidtaspolitiskt.Jag studerade då alla de forskningsrapporter somfinns i ämnet, och BRÅ är väldigt duktigt på att pro-ducera. I en som vi redanhar nämnt här, Stöld, våld och droger bland elever iårskurs 9, finner man att det inte är ovanligt att ungamänniskor begår brott. Men det är ofta fråga om lind-riga brott. Visserligen är det inte så vi vill ha det isamhället, men det handlar ändå om skadegörelse,snatteri och enkelt klotter.Jämfört med 1995, då en sådan undersökning ock-så gjordes, hade det skett en minskning utom när detgäller våld där nivåerna var i stort sett oförändrade.De andra brottstyperna där det hade skett en minsk-ning var stöldbrott och skadegörelse.Vi måste här konstatera att för den stora majori-teten av ungdomar är det en engångsföreteelse begår ett brott. Men de begås av många. Mengrövre kriminalitet bland ungdomar är också ovanlig.Enligt BRÅ:s rapport har man grans-kat påföljdssystemet för unga under åren 1980-1998.Antalet ungdomar som lagförs för brott har varittämligen gällande15-17-åringar, dvs. de allra yngsta. Och den registre-rade ungdomsbrottsligheten har inte ökat, utan denhar varit ganska jämn under de senaste 15-20 åren.Detta framgår av BRÅ:s statistik.Däremot har färre ungdomar fått åtalsunderlåtelsepå grund av lagändringar. infördes en begräns-ning när det gäller åtalsunderlåtelse, och 1995 tillkomytterligare en bestämmelse om att åtalsunderlåtelsesom regel inte bör meddelas vid återfall i brott. Ochresultatet har blivit att under perioden 1985-1998ökade antalet ungdomsbrottsmål i domstolarna. Defördubblades mellan år 1985 och 1998.Fler åtal speglar en attitydförändring - det är enpolitisk position - att toleransen mot ungdomar sombegår brott har minskat. Det är helt klart på det sättet.Dessutom misstänks flera ungdomar faktiskt förmisshandel och olaga hot. Och det brukar leda tillåtal. Och det har också betydelse.I stället för åtalsunderlåtelse har det blivit dags-böter och överlämnande till vård inom socialtjänsten.Det senaste har ökat kraftigt under 90-talet.Vad betyder då dessa två lagbestämmelserna kon-kret? Jo, att slutsituationen för de unga lagöverträdar-na är densamma som . Menskillnaden är att vägen går över domstol. Dessutomhar vi den nya lagen om § 12-hemmen och de grövstabrotten. Det handlar då om synnerligen allvarligaomständigheter. Och detta har ökat.Det har varit en medveten strategi att ungdomarnaska se pedagogiskt att det händer någonting, och deska dras inför domstol. Och har vi ändå hört här attmånga ungdomar ändå inte tar detta på allvar. Så mankan ju undra hur mycket detta betyder pedagogisktför dessa ungdomar.Men jag tycker att det skulle vara angeläget att geBRÅ i uppdrag, vilket jag kommer att ivra på i mittarbete, att se över hur har hanterat alladessa fall, vilka insatser som har gjorts och vilkenkvalitet det har varit. Jag skulle vilja se en samman-ställning över detta. För visst är det viktigt vad somhänder med de ungdomar som hamnar här. Detta harman inte undersökt tillräckligt.Men den övergripande frågan är: Har det skett nå-gon markant ökning av ungdomsvåldet när det gällerungdomar i åldern ? När jag har ställt denfrågan har jag fått höra att svaret är nej. Jag har ocksåläst en avhandling från vid Stockholmsuniversitets kriminologiska avdelning. Den publice-rades 1999. Han har gjort denna noggranna kartlägg-ning över tiden, och han har inte funnit att det harskett någon ökning av ungdomsvåldet.När , stått här i talarstolen och sagt just detta, så stäm-mer inte detta med BRÅ:s forskning eller med dennakriminologs forskning, som har gått mycket nogaigenom detta.Vad är då svaret på varför det står ord mot ord?Jo, det är svårt att svara därför att det inte endast gåratt referera till den officiella statistiken. Den officiellastatistiken visar att har antaletungdomar som lagförs för stöldbrott minskat, menden registrerade brottsligheten har ökat. Så är det medden statistiken. Men kriminalstatistiken är inte endirekt återspegling av den verkliga brottsutveckling-en, vilket är ett välkänt faktum inom kriminologin.Faktorer som spelar roll är upptäckt, anmälan tillpolis, registrering i rätt kod, att brott upp, attförövaren identifieras så att personanknuten statistikska kunna produceras. Antalet brott som upputgör endast en mindre del av de brott som anmäls tillpolisen, dock en högre andel av våldsbrott därför attde oftast finns en konfrontation. Man ser en gär-ningsman. Vid stöldbrott ligger det inte till så.Dessutom har det också betydelse hur mediernaskildrar ungdomsvåldet. De har en stor påverkan. avhandling som jag refererade till finner man attdet blev ett trendbrott så att 1986 ändrades fokus frånstöldbrott till våldsbrott. Det blev ett hett ämne. Dettapåverkade också hur politikerna handla-de. Precis när detta händer tillsätts det utredningar,och man sätter i gång kampanjer. Mediernas skild-ringar skapar bilder av ungdomsvåldet som i sin turskapar aktivitetspress bland ansvariga politiker. Of-tast är det krav på fler poliser, som vi har hört här,och också en skärpt lagstiftning.Det som jag tycker är det viktigaste är förebyg-gande åtgärder, som vi har talat om många gångertidigare, att resurser och pengar ges till alla dessaområden så att vi hindrar ungdomar att begå brott.Där kan vi inte bara lägga fram en budget med flerpoliser, utan det kräver helt andra åtgärder. Men jagville ha sagt att ungdomsbrottsökningen, våldsbrot-ten, är inte så enligt all tillgänglig forskning somvissa partier här har sagt i dag.Anf. 228 () replik:Herr talman! Först vill jag uttrycka min glädjeöver att uttalar sig positivt om att viska få klarhet i hur vården enligt socialtjänstlagenegentligen ser ut. Det innebär att vi moderater kom-mer att få ett ja från till den begäranvi lämnade in om en utfrågning på just dettaområde.När det gäller de ungas brottslighet nämner inteKia en annan redovisning från BRÅ därman redovisar brott med ung som gärningsman ochung som offer. Där framgår det klart att de unga off-ren har en låg anmälningsbenägenhet av rädsla förrepressalier och därför att de tror att ingenting händermed gärningsmannen i alla fall.Jag tycker inte, oberoende av detta, att vi ska fort-sätta den här debatten. Jag tycker att de problem som vi har , sammadag som vi har fått bevis för att det som vi inte troddeoch hoppades på inte skulle hända har hänt.Anf. 229 (mp) replik:Herr talman! Jag vill absolut inte bagatellisera.Jag tycker att det är ett oerhört viktigt område. Jagvill också understryka just förebyggande åtgärder, attresurser avsätts till skolan, till personal som kan job-ba med problemen och inte behöva övervältra det tillandra myndigheter. Det har visat sig att när man sku-rit ned inom skolan har man inte kunnat lösa andradisciplinsvårigheter - självklart när det är få vuxna iskolan, och då blir det polisanmälningar. Socialtjäns-ten ska ha mycket personal där, över huvud taget skadet finnas många vuxna runt ungdomar, så att man påtidigt stadium kan rycka in. Det vill jag verkligentrycka på.När det gäller ungdomsrånen har polisanmälning-arna ökat . Det har faktisktvarit lika många som . Det beror på enökad benägenhet att anmäla dessa brott.Den tragiska händelsen är också något somman bör se . Medierna skildrar och vi blirfruktansvärt upprörda. Men som politiker måste viändå se hur forskningen är. Det som man efter dennahändelse kan ifrågasätta är vapnen i samhället. Detskulle jag vilja undersöka mer.Anf. 230 () replik:Herr talman! Men tanke på att om ökad anmälningsbenägenhet vill jag barauppmana att sätta sig in i den som handlar om ungas brott mot unga. Därframgår det klart och tydligt att de unga offren har enväldigt låg anmälningsbenägenhet. Bland de skäl somanförs för detta är rädsla för repressalier och att ing-enting händer i alla fall.Anf. 231 (mp) replik:Herr talman! Jag har noterat den rapporten, , och jag har också noterat att det har bliviten ökning därför att också diskussionerna om dettahar möjliggjort att fler anmäler det.Anf. 232 () replik:Herr talman! nämnde att grövrebrott blir allt vanligare och hänvisade till BRÅ:s sta-tistik. BRÅ gör mycket bra saker, vi båda två sitter istyrelsen. Men i statistiken ligger man efter när detgäller siffrorna, och de är fortfarande inte klara för1999. Vi lever faktiskt i verkligheten.Då vill jag hänvisa till hemstadGöteborg och de gäng bland ungdomar som växer sigallt starkare och där den grova kriminaliteten är storoch där också vapen är mycket vanliga. Man harbeslagtagit en stor mängd. Det tycker jag är oroväck-ande, och det räknar jag till grova brott som vi verkli-gen måste göra någonting åt.Anf. 233 (mp) replik:Herr talman! Påståendet att gängen förändrasstorleksmässigt och blivit fler har jag inte underlagför att bemöta. Det har väl alltid funnits ungdoms-gäng . Däremot att skjutvapen blivit så lättåtkomliga är ytterst alarmerande. Vi har försöktatt skärpa vapenlagstiftningen för legala vapen, vilketdet också fanns ett motstånd mot att göra från vissapartier. Men att vapen är det så lätta att få tag i berorsäkert till stor del på en stor mängd illegala vapen.Där har vi inte riktigt klart för oss hur stor den delenär. Det borde verkligen vara ett projekt att genomföra.Anf. 234 () replik:Herr talman! Jag besökte Göteborgspolisen i . Det gäller att göra nedslag i verkligheten föratt se hur situationen är och inte bara att förlita sig tillforskningsrapporter, även om de är viktiga. De vapensom är i rullning i är säkert inte sådana somvar inlåsta i ett vapenskåp utan kommer säker frånannat håll.Det sades också att polisen vill och försöker göranågonting åt detta, men de känner att de är för få, deklarar inte av det. Så visst ligger det någonting i närjag från talarstolen säger att det behövs fler poliser.Anf. 235 (mp) replik:Herr talman! Det tycker jag också, och det tyckerockså och Socialdemokraterna. Därförhar vi en plan på att det ska bli fler poliser i framti-den. Det är inte alls så att viinte vill ha det. Men vi vill också ha resurser för före-byggande åtgärder som jag har pratat om och flervuxna bland ungdomar. Ytterst - med tanke på att detfinns mycket vapen i samhället - är det vi vuxna somskapar barnen. Vi har väldigt stora krav på barn i allasammanhang, vilket vi ska ha, men vi ska ha ännustörre krav på vuxna människor i vår omgivning.Anf. 236 () re-plik:Herr talman! Jag är faktiskt lite oroad över dentaktik som används, att försöka bagatellisera ung-domsbrottsligheten. Jag har några frågor till eftersom jag har läst BRÅ:s rapport och ävenden rapport som hänvisar till.Enligt BRÅ har antalet ärenden som avskrevs föratt den misstänkte var faktiskt ökat med5 % från att 1990 ha varit 10 500 till 1998 då antaletvar 13 240. I rapporten står det att ungdomsrånen harökat och att anmälningsbenägenheten är väldigt liten.Endast 50 % av de unga vill anmäla rånen. Blandutlandsfödda är den siffran . Och så sägerKia att anmälningsbenägenheten harökat.Min fråga är då till med anled-ning av den rapport som flera har hänvisat till i dag:Är det ändå inte oroväckande att det i är65 % av niondeklassarna som själva berättar att deunder det gångna året har begått någon form avbrottslig handling?Anf. 237 (mp) replik:Herr talman! Jag bagatelliserar inte. Jag vill baraha vett och sans i debatten och att vi som sitter i jus-titieutskottet tar del av den forskning som ingåendeoch problembaserat skildrar utvecklingen över tidmed många aspekter, så att vi inte styrs av medierap-portering och gör hastiga förändringar som egentli-gen, om man ser i backspegeln, inte är bra. Vi måsteta det ansvaret när vi ska bestämma om så här viktigafrågor.När det gäller BRÅ:s rapport om ungdomsrån sa-de jag att lika många rån hade anmälts som . Det tycker jag ärett tecken på att det har skett en ökning.Anf. 238 () re-plik:Herr talman! Det var precis det som jag villekomma fram till, eftersom har negli-gerat våra uppgifter tidigare i debatten om att t.ex.ungdomsrånen har ökat.Vett och sans i debatten, säger hänvisar till olika slags forskning. Då är minfråga: Är BRÅ:s rapporter inte vett och sans i KiaAndreassons ögon?Jag har en sista fråga. brukar oftadiskutera familjens betydelse. Jag skulle vilja frågaKia än en gång om hon vill understrykafamiljens betydelse i det brottsförebyggande arbetet.Anf. 239 (mp) replik:Herr talman! Jag vet inte om att höra fel, för det jag sade om ungdomsrånenvar att just polisanmälningarna har ökat. Jag taladeinte om ifall ungdomsrånen har ökat eller minskat,utan det handlade om polisanmälningar. Det handlarockså siffrorna om i BRÅ:s rapport, och den visadepå en ökningsbenägenhet. Detta sade jag därför attRagnwi Marcelind påstod att ungdomar inte vågaranmäla brotten.När det gäller familjen är det många ungdomarsom formas av familjen. De flesta föräldrar kan jusköta den fostrande rollen, men det är ju ungdomartill föräldrar som inte kan det som är i riskzonen.Därför kan inte familjen alltid betraktas som denbästa brottsförebyggande enheten i samhället, förmånga familjer skapar sådana problem som barnensedan får med sig i bagaget.Anf. 240 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill först djupt beklaga vad somhar hänt . Tankarna går förstås till pojkens anhö-riga. Vi vet ännu för lite. Vi behöver information ochsedan analys. Och jag är övertygad om, trots allameningsskiljaktigheter som här kan finnas, att vi allaär överens om att skottlossning i en skola aldrig fårförekomma. Detta är oavsett vad som har hänt ochoavsett om vi har en socialdemokratisk eller en bor-gerlig regering.Temat för dagens debatt, herr talman, är barns ochungdomars möjligheter. Barn och ungdomar berör ossalla. Vi har egna erfarenheter som formar vår syn påolika åtgärder. Flera av oss, ja, kanske alla, är föräld-rar, men vi har också annan erfarenhet allihopa. Minerfarenhet är från det att jag arbetade som biträdandejurist och sedan advokat under sammanlagt . Jagfick då erfarenheter som har format min syn på åtgär-der som behöver vidtas.Om jag ska sammanfatta två intryck är det ena attdet är sociala orsaker som ligger bakom brott. Detandra är att barn och ungdomar har mycket svårt attpåverka sin egen sociala situation när det gäller boen-de, segregation och annat. Jag är knappast den förstasom konstaterar det faktum att det är sociala orsaker,vill jag understryka. Men det är fortfarande förvå-nansvärt många som bagatelliserar det faktum att detfaktiskt är sociala orättvisor som ligger bakom brott.Det som jag menar skiljer regeringens syn frånkanske främst syn är att det inte barahandlar om antalet poliser, även om det är viktigt ochkommer att öka. Men det är inte bara fler poliser ochhårdare tag som behövs, utan det är framför allt enfungerande välfärdssituation för alla barn och ung-domar som behövs. Det görs nu också satsningar pådagis, fritis och skola, och vi vet att det är där somproblemen kan börja. Det är alltså minskade klas-sklyftor som är det bästa receptet.Det här är ingenting som gäller just i . Detär bara att se oss omkring. Vi kan se på det land somGun nämnde, , där det nu sitter tvåmiljoner personer i fängelse. Jämför man det med hurdet är i är det 20 gånger flera. Jämför manklassklyftorna där med och andra länderskan man konstatera att klassklyftor och brottslighetgår hand i hand. Så är det inte bara . Så har detvarit i alla tider.Det bästa stöd som man kan ge barn och ungdo-mar är naturligtvis att satsa på och ge stöd till famil-jen. Regeringen har i sitt nationella brottsförebyggan-de program, Allas vårt ansvar, slagit fast att det är juststöd till familjer som behövs. Det är också ett brotts-förebyggande arbete som är så oerhört viktigt. Och itvå tredjedelar av landets kommuner finns det nu ettbrottsförebyggande råd. Det är väldigt viktigt att detarbete som görs får fortsätta. Varje barn som vi kanrädda undan droger och kriminalitet är en enormvinst, först och främst naturligtvis för barnet menäven för barnets familj och för samhället.Barn kan däremot inte hindra de sociala orättvi-sorna. De har alltså svårt att påverka sin yttre situa-tion. Men när barn hamnar snett gäller det att handlasnabbt och effektivt. Det är det allra viktigaste. Menvi måste tänka på vad vi gör. Vi måste tänka på vadsom är bäst för det enskilda barnet, vad som är detbästa vi kan göra, helt i enlighet med barnkonventio-nen.När det gäller barn är det socialtjäns-ten som ska ha ansvaret. Det är personer som ärutbildade för att just ta hand om barn som har detsvårt, där familjerna inte orkar och där, som MorganJohansson sade, samhället måste vara starkt och geresurser. Men det är alltså de personer som är bästlämpade som ska ta hand om dem. Om det är ett barnunder som grips av polis, ska det också rappor-teras till socialtjänsten.Barn kan man inte helt hålla utanförkriminalvården, även om man fortfarande måste tän-ka på att de är barn. Men där gäller det verkligenockså att reagera snabbt. Det är därför som lagen omunga lagöverträdare, som utvärderades , är otro-ligt viktig. Man har kunnat konstatera att handlägg-ningstiderna är betydligt kortare än tidigare.Den 1 januari 1999 förbättrades påföljdssystemetför unga lagöverträdare. Man gjorde påföljden vård isocialtjänsten tydligare. En ny frihetsberövande på-följd, sluten ungdomsvård, gav en möjlighet för dom-stolen att döma till en sträng påföljd där mycket all-varliga brott hade begåtts av barn.En annan sak som man kan konstatera när manträffar unga brottslingar är den omognad som finns.Vi talar ofta om 15-, 16- och 17-åriga kriminella. Närman träffar de här barnen märker man att de ofta haren mognad som är mycket lägre än så. Man märkerdet bl.a. på bristen på empati och förståelse förbrottsoffren. Detta har framkommit inte minst när detgäller de s.k. ungdomsrånen av mobiltelefoner. Manfrågar, som jag ofta gjorde som offentlig försvarare:Förstår ni inte vilken skada ni gör? Ofta får man sva-ret: Nej, vi använde inte så mycket våld, och de får enny telefon. De förstod inte vilken enorm skada detblir för de människor som utsätts för detta, hur heladeras liv förändras och hur stöd måste ges på alla sätttill dessa offer. Det finns en stor skillnad i synen påvad som hänt. Det är därför det lagförslag om med-ling som är på remiss är så viktigt. Vi måste få debarn som begår brott att förstå vilken enorm skada degör.Medling kan naturligtvis bara ske om brottsoffretsjälvt vill det. Det är viktigt att ge stöd även till debarn som har råkat ut för brott och till brottsoffer överhuvud taget som inte vill delta i en medling. Det ärviktigt att ge stöd till alla brottsoffer. Vad gäller barnså finns det , som ett exempel man kan nämna,möjlighet till särskild företrädare när föräldrar harbegått brott. och förbereder insatser för att utveckla social-tjänstens stöd till barn som har utsatts för brott. Detkommer en brottsofferpropositionsom ytterligare ska stärka brottsoffren.Om det inte är mycket våld när det gäller ung-domsrån - generellt sett, vill jag understryka - så villjag ändå tala om den koppling som finns mellan ung-domsvåld och narkotika. Det är en oroande ökning.Vi har talat mycket här om ökning av ungdoms-brott.