prot · GO0962 · 2001-02-07 00:00:00 — Men det var inte så mycket mer substansbakom det som handlade om det nordiska. För oss ärdet viktigt att intensifiera samarbetet med ,, och inom ramen för ett bredareinternationellt samarbete. För oss är det naturligt attdet ska kunna användas på ett annatoch bättre sätt , och därför bör det nordiskarådet inbjuda de baltiska länderna att bli medlemmaroch ta del av den verksamheten.Det ska bli intressant att höra utrikesministernmöjligen utveckla hur det kommer sig att det nu baraär ord som ska ändras och ingen substans. Det ärmycket märkligt. Då behöver vi ju knappt ha någraöverläggningar. Jag ser fram emot överläggningar föratt diskutera den nya verkligheten och den faktiskaförändring som krävs. Det är det som vi måste disku-tera i överläggningarna.Vart tog vägen? Ska vi bredda och för-djupa samarbetet med de nordiska länderna? Och ärregeringen villig att medverka till att bredda det och att inbjuda de baltiska länderna att blimedlemmar?Allra sist: Frihandel är något väsentligt och vik-tigt, oavsett hur orden används. Men det som oroademig i en diskussion i TV medGöran var att när jag två gånger ställde frå-gan om regeringen kommer att ta initiativ till attverkligen få i gång frihandelssamtal och överlägg-ningar med den nya amerikanska administrationenoch jobba hårt, så fick jag egentligen inga konkretasvar. Och tyvärr har det funnits signaler inom EUsom är lite besvärande. Skulle utrikesministern viljautveckla också den frågan?Anf. 10 ():Herr talman! Man ska inte laga det som inte ärsönder. Regeringen intar två oförenliga ståndpunktersamtidigt i sin säkerhetspolitiska diskussion. Å enasidan vill man ändra säkerhetspolitiska doktriner ochhar t.o.m. inbjudit de svenska partierna till överlägg-ningar om det. Å andra sidan menar man att det inteär regeringens ansvar att förklara varför man villändra linje, utan det är andra som förespråkar föränd-ringar som har till ansvar att förklara att man vill bytasäkerhetspolitisk linje. Självklart, det ansvaret har allasom förespråkar ändringar eller det nuvarande.Men det intressanta just nu är att regeringen sägeratt den svenska neutralitetspolitiken har varit ett pro-blem. Är det inte rimligt att fråga sig. Vad är det i densvenska neutralitetspolitiken som har lett till pro-blem? Vad är det som har inneburit att vi inte kunnatföra den politik som vi har velat? Vad är det i dennuvarande formuleringen som omöjligen kan förenasmed framtida säkerhetspolitik? Att hänvisatill att det inte längre finns duger inte.Den svenska alliansfriheten och neutralitetspolitikenhänger intimt samman med men har aldrig enbartvarit förknippade med den gamla ordningen i ,utan det har tvärtom varit en medveten utmejsling aven linje som har gett självständighet, obero-ende och handlingsfrihet. Det är faktiskt inte baraandras ansvar att förklara varför man ger upp gamlaföreställningar. Det är faktiskt regeringens ansvar attförklara varför man vill laga något som inte är sönder.Herr talman! Den eurocentrering som jag varnadeför i mitt huvudanförande är alltför tydlig i Bo Lund-grens anförande här . I sitt huvudanförande togBo Lundgren upp två saker som möjligtvis skullekunna anknytas till något större synsätt än enbart deteuropeiska och inbland tyvärr enbart det EU-mässiga.De två var dels förhandlingar inom WTO för ökadfrihandel, dels några korta välvalda ord om konflik-terna i . Det globala perspektivet fanns överhuvud taget inte. Synsättet som innebär det gemen-samma ansvaret för hela världens utveckling, för destrukturella problemen, för underordningen av kvin-nor, för fattigdomen i världen lyste med sin frånvaro.I stället förde en lång diskussion som,efter vad jag minns, aldrig från sidautmynnat i ett så tydligt ställningstagande för ettsvenskt Natomedlemskap. Detta Nato som försvarar,som utrikesministern så riktigt påpekade, principenom kärnvapenavskräckning, som bygger sitt försvarpå innehav av kärnvapen, vill inte baramoderaterna utan också regeringen arbeta allt intima-re samman med. Man vill bygga upp gemensammastrukturer mellan den europeiska unionen och Nato.Man har redan bestämt att man ska ha regelbundnaåterkommande möten på ganska hög nivå. Man utar-betar olika former och strukturer för samarbete meddet Nato som ibland ses som ett stort hinder för kärn-vapennedrustning och en radikal politik av densvenska regeringen men som ibland ses som en garantför säkerheten i . Så här sade utrikesministerni sin deklaration: "Den transatlantiska länken, och enfortsatt stark amerikansk roll i och vårt nä-rområde, är av stor betydelse för såväl somEuropas säkerhet. - - - Det transatlantiska samarbetetvilar på stor värdegemenskap ." Om synen på dödsstraffet? Vad byggerdenna värdegemenskap på?Jag noterar också att utrikesministern i sin dekla-ration inte nämnde den sista kvarvarande koloninVästsahara och att vi dessvärre då inte kan förväntaoss ett starkt svenskt agerande mot den marockanskaannekteringen. Jag tycker att det är sorgligt. Jag tyck-er att det skulle vara ett utmärkt tillfälle att användadet svenska EU-ordförandeskapet till att driva på fören fredlig lösning som måste innefatta en folkomröst-ning bland det västsahariska folket.Jag har också uppmärksammat en formulering ideklarationen som jag hoppas inte innebär att rege-ringen numera inte vill ställa upp på kraven på enfolkomröstning om den monetära unionen. Formule-ringen är att ett svenskt medlemskap i ska"underställas svenska folket". Det rimliga är väl också talar om hur detta ska ske. Är det svenskafolkets rätt att i en folkomröstning och i en demokra-tisk kampanj inför en folkomröstning ta ställning tillEMU-medlemskap, eller anser utrikesministern attdetta ska avgöras av enbart riksdag utan denbreda demokratiska förankring som en folkomröst-ning medför?Anf. 11 ():Herr talman! Det går an för utrikesministern atttala högt och intensivt om att nu har mycketatt bidra med i internationella sammanhang och iarbetet med att skapa förståelse människor emellan.Men detta motarbetar man ju i regeringen genom attriva broar när man stänger ambassader, som på ettutomordentligt betydelsefullt sätt kan ge informationoch kunskap om våra grannar, om dem vi behöverarbeta tillsammans med.Kan jag inte, utrikesministern, få svar på den frå-ga jag har ställt: Har ni redan börjat att montera nedde ambassader som jag nämnde?Herr talman! Jag vill gå vidare och fokusera på deområden som vi kristdemokrater tycker är så viktigaatt EU-ordföranden går vidare med och åstadkommerresultat med under den här sexmånadersperioden.Det gäller förhandlingarna med kandidatländerna,som bör gå in i ett avgörande skede under våren.Det har också utlovats under ordförande-skap. Sedan ska man avsluta dem med några länder.Det är inte dags att pruta på detta . bör varadrivande för reformer av struktur- och jordbrukspoli-tiken i unionen med målet att göra en radikal omdis-ponering av resurser från de största nettobidragsmot-tagarna till de nya medlemsländerna. Det finns oro-ande tecken på att viljan att ta sitt ansvar för är i avtagande i flera länder och blandflera regeringar. Det är oroande. Det är med oro försysselsättning och ökad kriminalitet som ligger ibotten på den här oron hos många regeringar. Därförär det vår plikt att som ordförandeland visa på denhistoriska möjlighet som finns att återförena Euro-pa. Tempot i förhandlingsprocessen får inte leda tillatt den politiska opinionen i kandidatländerna vänds ien Europafientlig riktning på grund av en långbänk.Tyvärr stärks sådana tendenser av förslag som kanlåta kandidatländerna få vänta med den friarörligheten i vissa fall. De politiska och ekonomiskaKöpenhamnskriterierna är till stora delar redan upp-fyllda, och EU-lagstiftningen är på god väg att imp-lementeras. Men mina farhågor berör snarare kandi-datländernas relationer med världen utanför EU. Harman beredskap för att ta emot flyktingar? Hur blirnormerna för flyktingarnas rättigheter i de olika kan-didatländerna? Risken är faktiskt överhängande att dehär länderna kommer att få ta en stor del av ansvaretför nödlidande människor som söker sig till Europamen som inte når längre än till de här gränsande län-derna.En annan fråga som gäller säkerhet och trygghetär beroendet av gränsövervakning i kandidatländerna.Kan vi vara säkra på att den organiserade brottslig-heten och smugglingen inte får sin önskedröm upp-fylld i området mellan och , att det blirtillräckligt övervakat, att det inte kommer att varaperforerat med kryphål för maffian? Här måste EUhjälpa till, inte minst genom att involvera kandidat-länderna i det rättsliga polisiära samarbetet på etttidigt stadium.Kandidatländerna gränsar till minst sagt instabilaregioner, där vi kan ha på oss och där det kanproduceras verkligt allvarliga politiska kriser. Dåmåste kandidatländerna vara förberedda på att sam-verka med EU:s olika krishanteringsförmågor.Herr talman! Vad gäller och Tjetjenienär jag övertygad om att EU har mycket att vinna påatt lyfta fram en nordlig dimension i samarbetet, delsför att tillgodose EU:s intresse av politisk stabilitet iÖstersjöområdet, dels för att förbättra EU:s relationoch samarbete ekonomiskt och marknadsmässigtinom detta närområde.Två politikområden är av stor betydelse, och detär naturligtvis säkerhetspolitiken och miljösamarbeteti . Relationerna med är naturligt-vis centrala för EU. Det är en stor utmaning att ut-veckla goda ekonomiska och politiska relationer medRyssland, som integrationsprocessen medkandidatländerna fortsätter. EU-expansion och för-djupning kan uppfattas som ett hot mot ryska intres-sen.Speciellt förtjänar uppmärk-samhet med tanke på betydelsen av ett fungerandeekonomiskt utbyte och av att vi ska slippase taggtråd o.d. mellan länder som tidiga-re har varit öppna. En dialog bör föras med Rysslandom agerandet vid internationella kriser och om hursamarbetet i krishanteringen ska ske. Politiskt måstealla vägar utnyttjas för att fördjupa dialogen och sam-arbetet inom ramen för EU-strategin med Ryssland.Det gäller i ett långt perspektiv att hålla dörren öppentill den europeiska värdegemenskapen för hela Ryss-land.Utrikesministern! Lägg inte ned ambassader! Vibehöver dem , och vi kommer att behöva dem iframtiden.Anf. 12 ():Herr talman! Först till : Jo, det ärsant att vi ser alliansfriheten som ett medel och intesom ett självändamål, men vi menar också att allians-friheten har mycket stor betydelse för fred och säker-het i vår del av , och att den därför är ettmycket viktigt medel. Glöm inte bort att också Fin-land är alliansfritt! När vi ser relationen till Rysslandi det perspektivet framstår det inte som så enkelt attöverge alliansfriheten.Dessutom kan vi inte se att säkerheten i vår del avEuropa på något sätt skulle öka om vi skulle gå med iNato. Så tro inte att vi kommer att ändra oss så lätt iden frågan!När det sedan gäller militärt samarbete medRyssland vill jag säga att vi har samma uppfattningom kränkningar av mänskliga rättigheter i Tjetjenien.Vi tror ändå att ett samarbete även på det militäraområdet leder till förbättringar också när det gäller attmotarbeta kränkningar av mänskliga rättigheter. Vihar lite avvikande syn på vilka effekter ett sådant härsamarbete har, men vi har fått besked om hur mode-raterna ser på det.Jag övergår nu till några frågor till jag inte hann med i mitt förra anförande. Dethandlar först om kärnvapnen och USA.Även om hotet från kärnvapnen starkt minskatfinns dessa kvar, och de är fortfarande en viktig fak-tor i den internationella säkerhetspolitiken. De se-naste åren har det internationella nedrustningsarbetetmött en rad bakslag. Att nedrustningssträvandenaändå inte helt gått i baklås fick vi dock glädjandebesked om på förra vårens översynskonferens omicke-spridningsfördraget.När nu kärnvapenmakterna åtagit sig att helt eli-minera sina kärnvapenarsenaler måste de svenskaansträngningarna och det internationella trycket foku-seras på att avkräva kärnvapenstaterna en tidtabell fördenna nedrustning av såväl strategiska som taktiskakärnvapen. Men dessa strävanden underlättas intedirekt av ambitioner att bygga upp ett natio-nellt missilförsvar. Tvärtom har dessa planer getthotet från massförstörelsevapnen ökad aktualitet. Vi iCenterpartiet anser att starkt bör kritiseraplanerna på ett sådant försvar.Hur man ska uppfatta att president till nyförsvarsminister utsett , mannenbakom rapporten som rekommenderade att somett led i att skydda sig mot nya hot borde anskaffa enrobotsköld, återstår väl att se. fick vi dock enklar uppfattning om dennes ambition i detta avseendedå han i mycket starka ordalag försvarade Washing-tons planer på ett försvar mot anfallande kärnrobotar.Min första fråga är: Vad gör utrikesministern ochvad gör och tänker man göra inom EU-kretsen för attförhindra att dessa planer realiseras?Jag tänker också ta upp några länderfrågor. Utri-kesministern och jag har haft debatterom . Det är det ansökarland som har denlängsta vägen att gå i fråga om mänskliga rättigheter.Det gäller dels att vara mycket bestämd mot ,dels att inleda en konstruktiv process för att medverkatill förbättringar. Jag vet att vi är överens om det.Jag vet att Sida håller på att utarbeta en strategiför . Det har vidare funnits signaler om attockså UD skulle utforma något slags strategi förTurkiet. Jag vill fråga utrikesministern hur det gårmed det. Kanske är det lämpligt att, om möjligt, se-dan har gett sitt svar på EU:s kravdriva på för att EU ska utforma en sådan myckettydlig strategi med klara steg framåt som måste upp-fyllas. Jag tror inte att det går att bara kräva mänskli-ga rättigheter. Det måste vara mycket mer konkret.Jag vill också ta upp valet i . Osäkerhetenom vad som ska hända med fredsprocessen är därstor. Jag förutsätter att är pådrivande när detgäller att fredsprocessen ska upprätthållas och gåvidare.Jag vill dock även ta upp en konflikt som inte haruppmärksammats lika mycket som konflikten i Mel-lanöstern men som ändå varit mycket långvarig,nämligen den som gäller . Det är en bort-glömd konflikt, som berör ett litet folk i öke-nområden som har levt i flyktingläger i 25 år.Det fanns inte med någonting i den utrikespolitis-ka deklarationen om , vilket jag beklagar.De här människorna har väntat på att få en folkom-röstning om sin tillhörighet. Det har fastställts datumför en sådan, men det har skjutits upp, och det harsedan fastställts nytt datum som också har skjutitsupp. Man har obstruerat mot en lösning.Det fanns en del hopp om att någonting skulle händanär en ny kung kom till makten i , men dethar visat sig att det absolut inte är så, kanske snararetvärtom, att nu skärper sin attityd till Väst-sahara.Det är kanske också optimistiskt att tro att det skabli en folkomröstning 2002, som är det senaste aktu-ella datumet.Vad gör för att få till stånd en lösning avVästsaharaproblemet när vi är ordfö-randeland i EU?Anf. 13 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Herr talman! Först vill jag lite kort kommenteraBo Lundgrens svar på min fråga om ärberedda att stödja vårt yrkande här i omNatomedlemskap. Svaret förvånade mig något. BoLundgren sade ungefär att det inte är genom att sägaja eller nej i riksdag som vi ska ta ställningtill det här. Jag tycker faktiskt att det är ett anmärk-ningsvärt uttalande. Om det är någonstans som vi skadiskutera svensk säkerhetspolitik och hur vi ska för-hålla oss till olika allianser är det väl i folk-valda riksdag.Jag har full respekt för att man ska ha överlägg-ningar i slutna rum och diskutera saker och ting, mennu ligger det här yrkandet i , och vi ska taställning till det. Det gäller vad vi har anfört om attSverige i likhet med de tre baltiska staterna bör sökamedlemskap i skulle önska att jag fick ett lite tydligare svarfrån på den här frågan.När det sedan gäller utrikesministerns kommenta-rer och diskussion kring Natoalliansen och vår alli-ansfrihet är det klart att budskapet är att vi ska varaalliansfria. Utrikesministern säger att det inte finnsnågon anledning att ändra på detta.Frågan är vad det innebär att vara alliansfri. Viingår i en mängd allianser, på alla möjliga håll.Är det just Nato som är svårt att ta i sin mun, att viskulle kunna gå in i den alliansen?Lars är inne på samma tema. Han frågar var-för man ska laga något som inte är sönder. Jag menaratt vår doktrin och alliansfriheten är sönder och harvarit så . Det finns en diskrepans mellan vadfolk, svenskar, uppfattar som realiteter och vad somsägs i vackra formuleringar.Jag har varit med ett tag. Jag gjorde min militär-tjänst . i gårstod att bantade försvar kräver utländskmilitär hjälp. Jag fick en association när jag läste det.Det är ingenting nytt för oss som har varit med etttag. Det var precis vad jag fick lära mig när jag gjordemin rekryt, . "Anfall mot kust" hettedet . "Anfall mot kust" var alltid österut, nere i Skåne.Uppgiften var att hålla borta den lede fi åtminstonetvå , tills vi fick hjälp västerifrån. Det där har naturligtvis levt med. Detfinns med också, någonstans i bakhuvudet. Detvet vi.Det har formulerats på olika sätt under årens lopp.En del har ansetts trampa i klaveret när de har sagtungefär så här: Vi vet var vi hör hemma. Sedan hardet blivit bråk om det, därför att man associerar till attvi förlitar oss på att vi kommer att få hjälp väster-ifrån.Nu går vi in allt närmare i detta arbete. Det är re-aliteter. Vi samövar med Nato. Vi har svensk trupp iNato. Vi har svensk materiel. Vi samordnar materielmed Nato. Varför ska vi dubbelköra detta?Nu uppehåller vi oss mycket vid säkerhetspolitik.Det är bra. Det ska vi göra öppet. Det ska inte varasom förre försvarsministern sade,att man inte ska diskutera detta öppet. Det måste upppå bordet, klart, tydligt och redigt. Det är bra.Vi i har dragit slutsatserna av det. Vimenar att det är en säkerhetspolitisk ordning somSverige och den här delen av världen vinner på. Etttiotal länder står och klappar på dörren och vill in iNato, däribland de baltiska länderna. Om vi får ensådan säkerhetspolitisk struktur vinner också vi iSverige på det. Vad vi gör är att föra upp frågan iljuset och diskutera den öppet. Vi tvingas att ta ställ-ning till det från de olika partierna i riks-dagen. Som jag sade har det dröjt ett taginnan motionsyrkandet behandlades i . Detkommer upp , och det är bra.Slutsatsen är alltså att och kanske nå-got mer parti kommer att landa på det så småningom.I förlängningen kommer det att visa sig att Folkpartiet- även i den här frågan som i så många andra, bådepå det internationella området och i svensk politik -har gått före och många andra har traskat patrulloefter.Anf. 14 MARIANNESAMUELSSON (mp):Herr talman! Utrikesministern gillar uppenbarli-gen inte att det finns ett par partier i riksdagsom inte är för medlemskapet i EU utan har intagit enganska kritisk ståndpunkt till de möjligheter regering-en ser inom EU. Jag kan upplysa utrikesministern omatt vi är i stort sällskap. Ungefär halva be-folkning tycker likadant som vi i den frågan.Det skulle vara intressant att fråga utrikesminis-tern vad utrikesministern ämnar göra för att demo-kratisera EU och ge större möjligheter för människoratt känna sig delaktiga och arbeta för de frågor detycker är viktiga.För ett par dagar sedan kunde man se följande i ettTT-telegram: Regeringen redo kompromissa om EU-öppenheten. har jag uppfattat det som att denfrågan var flaggskeppet för . Manskulle ha den traditionella svenska öppenheten. Alladokument skulle vara öppna. Från början skulle detinte finnas några inkomna dokument på Regerings-kansliet som journalister och andra intresserade intefick läsa, enligt svensk tradition. Sedan fick vi se attdet blev mycket arbetspapper. Öppenheten var inte såstor.Nu är man tydligen redo att kompromissa om öp-penheten. Det skulle vara intressant att höra hur utri-kesministern ser på det. Vi upplever att det inteär så våldsamt stor öppenhet. Om man kompromissarytterligare lär det innebära ännu mer hemligstämplingoch ännu mindre av öppenhet.Utifrån det vill jag fråga vilka möjligheter rege-ringen ser att driva sin linje. Jag har uppfattat det somatt regeringens linje inte är så federalistisk som denlinje , , och en del andraländer driver i EU-sammanhang. Kommer regeringenatt försöka agera för att EU inte ska bli en stat? Det ärganska många som driver på den frågan. Kommerman att göra något för att öppna upp, demokratisera,ge större möjligheter för människor att känna sigdelaktiga? Finns det några svenska tankegångar omatt ta till svenska metoder när det gäller öppenhet ochdemokrati, nu när man har ordföranderollen?Sedan tillbaka till miljöfrågan. Utrikesministernuttryckte sig ungefär som att vi inte brydde oss ommiljöfrågorna. Jag ägnade större delen av mitt tal åtjust miljöaspekterna och internationell solidaritet. Jagtror att utrikesministern är medveten om att Miljö-partiet driver på i miljöfrågorna här hemma när vidiskuterar propositioner. Vi driver också på inom EU.Det finns ingen annan politisk gruppering än dengröna gruppen som verkligen driver miljöfrågornaframåt. Utan den gröna gruppen skulle miljöfrågornastå ännu mer still än i dag.Kritiken är oberättigad. I stället skulle utrikesmi-nistern vara tacksam att vi finns som pådrivare i mil-jöfrågorna. Vi vågar också framföra den kritik som ärviktig att framföra i EU-frågorna. Det är inte bara brasaker. Det finns mycket att kritisera. Mycket merskulle kunna göras inom EU-systemet, om man job-bade med det och om fler länder vågade ta ett mergenomgripande miljöansvar.Det är en svensk tradition att vi har många debat-ter här i om mänskliga rättigheter. Det äroerhört viktigt att nu tar möjligheten att somordförandeland föra upp länder där mänskliga rättig-heter förtrycks, där krig förs och där man över huvudtaget inte lever upp till uppsatta internationella mål.Nu har den möjligheten.Man har sett att det har funnits viss tveksamhet,inte minst när det gäller länder och specielltbland de forna kolonialländerna, att vilja lyfta framde ländernas situation. Vi har en helt annan relationtill och har därför betydligt större möjligheteratt på ett aktivt sätt jobba för folks rättigheteroch möjligheter. Jag hoppas verkligen att vi får se enaktiv regering och att man inte gräver ned sig i pap-per, så att man inte hinner med det. Detta är oerhörtviktigt.EU-ordförandeskapet tar oerhört mycket tid. Detger naturligtvis möjligheter att lyfta frågor. Men detfinns hur många EU-möten som helst som pågårsamtidigt om olika frågor. Även när det gäller svenskpolitik påverkas vi nu alltmer av EU:s vilja och EU:såsikter på områden där vi tidigare hade bestämman-derätt.Det finns därför all anledning att bevaka och följapolitiken men också att framföra den kritik som jagtror att svenska folket förväntar sig att Miljöpartietsom parti framför. Jag hoppas att kritiken också kanvara konstruktiv för regeringen. Jag tror inte att manhelt sväljer allting som finns inom EU som någontingpositivt.Anf. 15 Utrikesminister ():Herr talman! Låt mig först återkomma till säker-hetspolitiken. fick där eldunderstöd frånLars . Det tyckte jag kanske var lite förvånande.Jag har förklarat varför jag tycker att den säker-hetspolitiska formuleringen ska skrivas om. Den ärför snäv. Den täcker inte dagens breda säkerhetspoli-tik där det är slut, där vi är EU-medlemmar och där alliansfriheten syftar till mer änatt vi bara ska kunna vara neutrala. Det är mina skältill varför jag vill ha en omformulering.Den stora frågan här i kammaren som diskute-ras är alliansfrihetens vara eller inte vara. Här är detfaktiskt de som vill byta linje, gå ifrån alliansfrihetenoch förespråkar ett medlemskap i som ocksåmåste ha ansvaret att förklara varför. Varför vill manbyta linje?En sak är att man samarbetar i krishantering somvi t.ex. gör i KFOR i Kosovo. Där har vi under FN-mandat men också med Natos ledning en gemensamkrisinsats. En annan sak är att gå in under Natopa-raplyet med ömsesidiga försvarsförpliktelser och medett offensivt försvar för kärnvapen.K-G Biörsmark sade att redan är med i enmassa allianser.