prot · GP0944 · 2001-12-10 00:00:00 — Om utredningennu blir en enmansutredning, vilket det har flaggatsför, är det viktigt att den personen står fri från bind-ningar till kärnkraftsindustrin och att utredningensnabbt kommer i gång.Jag vill sluta med att yrka bifall till utskottets för-slag i betänkandet, framföra ett tack till Socialdemo-kraterna och för det goda budgetsamar-betet och önska en god jul och ett gott nytt år.Anf. 76 ():Herr talman! Bilen är en av 1900-talets allrastörsta gåvor till mänskligheten. Få hjälpmedel har iså hög grad bidragit till den enskilda människansrörlighet och därmed den individuella friheten. Menvi måste komma till rätta med den moderna bilensbetydande nackdel, avgaserna. Därför är det ocksåangeläget att vi utvecklar bilen så att vi kan skyddamiljön och bli kvitt dessa avgaser. Då kan vi försvaraoch bevara bilen som det goda och effektiva instru-mentet för vardaglig frihet.Stockholm, och andra europeiska stor-städer gör nu stora ansträngningar för att på detta sättkunna försvara bilen och förbättra miljön. Man harprojekt i gång som även har belönats av Europeiskaunionen med stöd för att förbättra miljön. Därför ärdet också viktigt att vi fullföljer det även på det indi-viduella planet. Där har det uppstått problem därföratt den rådande lagstiftningen har satt hinder i vägenför att på nivå kunna belöna människorsom vill ta på sig att nyttja de ännu inte fullt utveck-lade miljöbilarna. De bör belönas på olika sätt avkommunerna, bl.a. genom friare parkering.Eftersom det är angeläget att på detta sätt förbättramiljön och försvara bilen borde utskottsmajoritetenställt sig bakom de uppfattningar som Moderaternaoch redovisar i sin reservation påden här punkten.Anf. 77 ():Herr talman! Det satsas påmiljöområdet i årets budget i det utgiftsområde somvi nu diskuterar. Som jämförelse var satsningarna 1,2miljarder , och i ramarna för är ansla-get uppe i 4,1 miljarder. Det är bara siffror, och desäger inte så mycket om man inte tittar närmare pådem. Miljöpolitik är naturligtvis mycket mer än det.Men det är ändå intressant att titta på siffrorna.Det är tydligt att satsningarna har ökat radikalt desenaste åren. Närmare bestämt har de tredubblats frånår 1998 till ramarna för . En väsentlig föränd-ring som skedde efter valet var att Miljöpartietde gröna kom in i regeringssamarbetet. Att lösa mil-jöproblemen och skapa en hållbar utveckling är integratis. Den som vill finna ekonomiskt utrymme förskattesänkningar kan säkert vara frestad att skära imiljösatsningar och i stället hänvisa till individensansvar. Men är det så enkelt? Är det kostnader somkan undvikas?Faktum är att dagens miljöförstöring och exploa-tering inte heller är gratis. I , därjag satt med som ledamot, försökte vi låta beräknakostnaderna av dagens miljöproblem. Vi kom framtill att kostnaderna ligger på långt över 20 miljarderom året.Då har man inte räknat in miljögifternas påverkanpå hälsan och på markens och vattnets långsiktigaproduktionsförmåga. Man har heller inte räknat inkostnader för ozonuttunningen eller växthuseffekten,och man har inte räknat in kostnader på den biologis-ka mångfalden eller välfärdsförluster på grund av enförstörd natur. Kommande generationers åsikter omvärdet av en levande natur, rent vatten och frisk luftär inte heller inräknade av naturliga skäl.20 miljarder är alltså en miniminivå på kostnader-na för dagens miljöförstöring. Troligen handlar detsnarare om minst det femdubbla enbart i direkta kost-nader. Det är knappast så att de kostnaderna minskarom vi ignorerar problemen. Det är snarare tvärtom.Det ska jämföras med satsningar på 3,1 miljarder pådetta budgetområde.Vad går då de ökade satsningarna till? En del harnämnts här tidigare. Skydd av värdefulla naturområ-den är en viktig del. Satsningarna syftar till att säker-ställa ett långsiktigt skydd av exempelvis ur- ochnaturskogar, fågeltäta våtmarksområden, marinamiljöer som uppväxtplatser för fisk och strandområ-den kring sjöar och vattendrag.När det gäller miljöer är vi särskilt ange-lägna om att fler områden får skydd snabbt. Reservatmed planer för lokal förvaltning tycker vi är mycketbra. Men även reservat med totalt fiskeförbud kanbehövas för att fisket ska kunna återhämta sig till-räckligt.Sanering av förorenade områden är en annan vik-tig budgetpost som har förstärkts rejält från ibudgeten 1998 till drygt 400 miljoner i budgeten förnästa år. Det är gamla industrimarker med mängderav giftiga ämnen som behöver saneras. Det är nöd-vändigt att det kommer i gång snabbt. Den summanär vad som kan hanteras . Satsningarna be-höver öka framöver.När det gäller miljöforskning och miljöövervak-ning har anslagen också ökat rejält. Det är vi väldigtnöjda med. Visst kan vi kanske undvika kostnader imiljöbudgeten. Men vi får i så fall betala på annathåll. Till stora delar betalar vi redan nu på annat hållför dessa problem. Den sammanlagda kostnaden blirbetydligt högre om vi väntar med åtgärder.Vi i de gröna är stolta över att haåstadkommit de nödvändiga budgetförstärkningarna,men vi är inte nöjda. För att nå miljömålen behövermiljösatsningarna fortsätta att öka. Vi har för avsiktatt arbeta vidare med den förändringen. Jag vill där-med yrka bifall till utskottets förslag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )8 § Jord- och skogsbruk, fiske med anslutandenäringarFöredrogsmiljö- och jordbruksutskottets betänkande2001/02:MJU2Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske medanslutande näringar (prop. 2001/02:1 delvis).Anf. 78 ():Herr talman!Våran prost är rund som en ostoch lärd som själva den onde,men gemen likväloch en vänlig själoch skäms ej, att far hans var bondeOch tacka för det! Detta var en av våra kändaVärmlandsskalder, , som har skrivitmånga marknära och humoristiska berättelser ochdikter som tangerar just den gamla bondekulturen.Bonderötterna var inte alltid någonting som man lyftefram som någonting att vara stolt över. I stället höllman ofta tyst om det när man kom till lite högre posi-tioner i samhället. Men naturligtvis är det ingentingatt skämmas över. i historien har man dockskämts över sina bonderötter. Det finns ingen anled-ning att på något sätt behöva skämmas för sinarötter i bondeleden! Jag vill hellre tro att det är precistvärtom.Ett litet observandum finns dock. Man märker än-då en pessimism hos bönder ivissa bygder. Jag kan känna en viss förståelse för det.Omställning och avreglering har framtvingat en merstorskalig produktion som för många har varit hårdoch tung. Det ena familjejordbruket efter det andraläggs fortfarande ned.Man säger att minst tre mjölkbönder lägger nedsin verksamhet som flykten frånlandsbygden fortsätter. Prognosen - en dyster sådan,kanske - pekar på att av dagens ca 80 000 jordbruka-re återstår blott 10 000 . Beslut om ned-läggning av verksamhet och gårdar som i generatio-ner har varit ett släktvärv upplevs av naturliga skälsom en katastrof. Besluten blir tving-ande och utan återvändo.Men glädjande nog finns även positiva signalerom nya investeringar och om nya etableringar. Jagvill kanske främst nämna som ett gott ochpositivt exempel. Unga jordbrukare satsar och inves-terar. Man undrar: Hur skulle det då inte se ut omman hade varit av med den orättvisa dieselskatten ochom man hade varit av med alla andra handikapp somNorrlandsbonden ändå har?Det tycks ha gått så långt så att vi t.o.m. talar om"bondens nya uppdrag". Jordbruksminister lär ju ha visioner i den riktningen. Vad ärdet egentligen för nytt det handlar om? Har inte vårabönder alltid och varit både skapare ochvårdare av vårt kulturlandskap och bidragit till biolo-gisk mångfald?Bonden var och är fortfarande medskapare ocksåtill vår välfärd. Industrialismen står minsann inteensam för välfärdsutvecklingen. Den eventuella mil-jöbelastning som ett tusenårigt jordbruk har förorsa-kat är ingenting emot vad industrialismens tvåhund-raåriga både fysiska och psykosociala miljö ställt tillmed. Bondens uppdrag handlar först och främst omatt med god djurvård som grund producera livsmedelav hög kvalitet. Det är livsmedel som borde värderashögre, till ett pris som garanterar skälig levnadsstan-dard och då helst utan bidrag eller konstlade ersätt-ningar.Herr talman! När det gäller bondens socialaskyddsnät och möjligheter till ledighet är ett funge-rande avbytarsystem nödvändigt - inte minst förmjölkgårdar. Vanliga löntagare har rätt till fem veck-ors semester, och det är inte mer än rimligt att ocksåjordbrukaren får en semesterrätt. Jag har inte mött enenda bonde som har ansett sig haft rådatt ta ut av semestern.Det bästa sättet att möta detta självklara behov äratt staten stöttar utbyggnaden av en avbytartjänst somkan komma alla lantbrukare till del. Till detta anvisarvi kristdemokrater i budgeteninför 2002. Något gehör för det har vi inte fått.Ett annat område där statsmakten på ett bättre sättbör stödja jordbruksnäringen är ett fungerande skör-deskadeskydd. En lantbruksföretagare är som ingenannan företagare utsatt för vädrets nycker. De klimat-förändringar som vi befarar kan vara orsakade avmänniskans påverkan kan slå oerhört hårt för denenskilde. Översvämningar har slagitut hela årsinkomster för enskilda företagare. Inteminst potatisodlare har drabbats hårt. Här måste sta-ten ta sitt ansvar så att den enskilde inte drabbas påett orimligt sätt.Som jag har påpekat tidigare så måste den tolk-ning som görs när det gäller begreppet katastrofges ett individuellt innehåll och inte bedömas utifrånnäringens produktionsresultat totalt sett. För att möj-liggöra detta är vi beredda att satsa 15 miljoner kro-nor för kommande budgetår. Vi måste se till denenskilda jordbrukaren - till företaget och till indivi-den. Se människan!Vi anser att arealersättningarna ska betalas utsamma år som de avser. Den principen har regeringenfrångått genom att de rena EU-pengar som det hand-lar om för ändamålet används som en budgetregulatorför att klara utgiftstaket. Detta har resulterat i attbönderna har fått vänta över års-skiftet innan de har fått del av pengarna. Detta ärnaturligtvis ohållbart. Det medför ekonomiska för-luster för jordbruket och för bönderna. Dessutom harman fått bekymmer med likviditeten i vissa fall. Dettapåpekade vi senast i samband med vårbudgeten. Inför2002 års budgetarbete tvingas dock regeringen attåterföra dessa pengar till 2001 för att klara utgiftsta-ket 2002. Detta välkomnar vi naturligtvis, men vi villpåpeka att bollandet med böndernas ersättningar pådet här sättet är helt otillfredsställande. Detta har viutvecklat och påpekat i en särskild reservation.Stark kritik har riktats mot regeringens hanteringav programmet för miljö- och landsbygdsstöd. Pågrund av regeringens försumlighet när det gäller att tatill vara de möjligheter som EU-medlemskapet detta stöd dragits ned, vilket har drabbat svensklandsbygd på ett speciellt sätt. Målsättningen måstenaturligtvis vara att utnyttja hela möjligheten till stödfrån EU. Behovet av stöd till mindre gynnade områ-den, stöd till unga jordbrukare och till nyetablering ärfortfarande stort och angeläget. Vi kristdemokraterföreslår en höjning av anslaget 44:1, åtgärder förlandsbygdens miljö och struktur för , med 300miljoner kronor av nationella medel.Norrlandsjordbruket har extra kostnader som öv-riga landet inte belastas med. har mandärför erhållit en regionalpolitisk ersättning för atttäcka dessa merkostnader. Genom att man förädlarnorra viktigaste och nästan enda gröda,, till kött och mjölk har norra konsu-menter tillgång till högklassiga närproducerade livs-medel. minskar produktionen i norra ,vilket tyder på att lönsamheten är sämre än i landetför övrigt. Detta gäller inte minst fjälljordbruken.Införandet av kadaverinsamlingen i norra dessutom medför att jordbruket i norr har drab-bats av högre kostnader än jordbruket längre söderut.Vi anser att ytterligare behöveranslås som ett extra Norrlandsstöd.Herr talman! Det är nödvändigt att miljöaspektervägs in vid utformandet av jordbrukspolitiken. Enövergång till mer miljöanpassade och ekologiskabrukningsmetoder ska främjas, men det är viktigt attför den skull inte missgynna det konventionella jord-bruket. Det konventionella jordbruket har en mycketgod kvalitet både beträffande produkter och produk-tionsmetoder.Om man vill höja miljömedvetandet inom helajordbruksnäringen, som regeringen påstår sig vilja, ärdet anmärkningsvärt att det s.k. REKO-stödet av-vecklades. Att avveckla det stöd som givit god effektvad gäller miljöanpassade brukningsmetoder ger felsignal till de konventionella jordbrukare som önskaren mer ekologisk inriktning av sin produktion. Vi serhellre att det finns en långsiktig satsning både förkonventionellt jordbruk med REKO-stöd och rentekologisk produktion så att konkurrensen mellandessa inte snedvrids i onödan.Trädgårdsnäringen bär liksom jordbruket på enextra ryggsäck i form av skatter och avgifter. Påsamma sätt som jordbrukets produktionsskatter utgörenergibeskattningen för växthusodlingen en tungkostnad att bära. Skatten står inte alls i rimlig pro-duktion till den skatt som belastar växthusodlingen ivåra konkurrensländer. Det står klart när man jämförmed och , som är störstakonkurrenter.För att vi fortsättningsvis ska kunna säkra konsu-menten en inhemsk produktion av t.ex. tomater ochandra grönsaker är det viktigt att stärka näringenskonkurrenskraft. Därför har vi kristdemokrater i vårtbudgetförslag krävt att växthusodlingens skatt påbränsle återförs till näringen med ett belopp sommotsvarar . Sättet för återföringenbör utredas i anslutning till frågan om jordbruketsproduktionsskatter.Regeringen har i årets budgetproposition föresla-git att återföra jordbrukets gödselmedels- och be-kämpningsmedelsskatter till näringen, likaså utsettutredare att se över möjligheterna att undanta jord-brukets arbetsmaskiner från dieselbeskattning. Dessakrav har med kraft drivit, menockså förväntat sig att löftet om avlyft av dieselskat-tebördan skulle hållas. Så är tyvärr inte fallet. Rege-ringens signaler till landets bönder är således att dettasannolikt inte kommer att ske före nästa års val.Regeringen har däremot redan i innevarande årsbudget visat lyhördhet för ett kristdemokratiskt för-slag med begäran om en forsknings- och utvecklings-fond för trädgårdsnäringen. Men vi konstaterar sam-tidigt att potatisodlingen ställs utanför motsvarandemöjlighet att finansiera sina forsknings- och utveck-lingsinsatser. Potatisodlingen är liksom trädgårdsod-lingen en strukturellt småskalig företagarbransch meden begränsad produktionsandel som kanaliseras viaegna utbudsorganisationer. Därför möter branschensamma svårigheter som trädgårdsodlingen när detgäller att på frivillig bas organisera resurser för forsk-nings- och utvecklingsverksamhet. Vi har anslagit 5miljoner i budgeten just för detta ändamål.När det gäller anslaget 44:4, Stöd till jordbruketsrationalisering, har i två tillkännagivandenuppmärksammat regeringen på att omarronderings-verksamheten måste garanteras möjlighet att bedrivaspå minst oförändrad nivå och med möjlighet till till-kommande projekt. Åtgärden att då minska anslagetfrån 5 till 3 miljoner redan i vårbudgeten och fort-farande, är ju inte på något sätt ägnad att tillgodoseriksdagens tidigare beslut i frågan. Förutom uppenba-ra svårigheter att fullfölja redan gjorda åtaganden,innebär det att möjligheter till nya angelägna åtagan-den förhindras.Det är anmärkningsvärt att regeringen, trots tvåtillkännagivanden, inte det minsta beaktar de positivaeffekter både för enskilda och för samhället som enrationalisering av fastighetsindelningar innebär förjord- och skogsbruket. Det här kräver en tydlig ochklar förklaring från jordbruksministerns sida.Likaså föreslår regeringen att den statliga kredit-garantin för åtgärder mot översvämningar i Emånnere i län ska upphöra den 1 januari 2002.Pågående utredningsarbete som kräver 1 miljon kro-nor kan därmed inte slutföras. Tillsammans utgör behovet tillEmån och pågående omarronderingsverksamhet iDalarna ytterligare sammantaget.Det kan inte finnas absoluta och godtagbara bespa-ringskrav i en totalbudget som omfattar drygt 14miljarder. Man har inte lyckats att skrapa ihop ensmiljonen som behövs för den fortsatta utredningenom . En förklaring är på sin plats.För övrigt, herr talman, finns det ett särskilt ytt-rande fogat till betänkandet där Kristdemokraternasbudgetalternativ inom utgiftsområde 23 presenteras.Sammantaget satsar 255 miljonerkronor utöver regeringens satsning inom utgiftsområ-det . Därtill kommer avlastningen av skat-teryggsäcken, då främst dieselskatten, på ytterligare1 som redovisas under skatteut-skottets utgiftsområde.För att trygga livsmedelsproduktionen för framti-den i och övriga EU-länder måste det slåsfast att den odlade jorden är en oersättlig och livsvik-tig resurs för människors välbefinnande och överlev-nad. Ur ett globalt perspektiv är det också långsiktigtnödvändigt att åkermarken i och övriga Eu-ropa finns tillgänglig för livsmedelsproduktion.Från sida har vi formulerat tiopunkter för utveckling av jordbruket i vårt land. Des-sa tio punkter ska jag inte räkna upp här. Jag harredan berört några av dem.Däremot skulle jag vilja säga så här: Attvara bonde och odlare av den svenska modernäringenär verkligen ingenting man behöver skämmas för,utan det är någonting som man ska kunna vara stoltöver också i framtiden.Med detta, herr talman, vill jag här yrka bifall tillreservation nr 3.Anf. 79 Jordbruksminister () replik:Herr talman! Jag blev lite konfunderad över ettpar saker som sade. Därför skulle jagvilja ställa tre frågor.Ulf sade att produktionen helst ska skeutan bidrag. föreslår ni extra bidrag förskördeskador, extra bidrag på området småskaligalivsmedel, extra bidrag för transport i , ettextra potatisstöd, extra stöd till avbytartjänster och300 nya miljoner till miljö- och landsbygd utöver destöd som vi redan har. Min första fråga är: Ska pro-duktionen ske med eller utan bidrag?Ulf jämförde bönderna med vanligalöntagare som har semester. I nästa mening talar hanom lantbruksföretagare. Är bönderna löntagare ellerföretagare? är min andra fråga.Den tredje frågan är: Hur ska ni spara 54 miljoner,utöver regeringens förslag, på ?Anf. 80 () replik:Herr talman! Först och främst frågan om med el-ler utan bidrag. Som situationen är med detavtal vi har om den gemensamma jordbrukspolitiken iEU är det självklart att vi ska ta vara på möjligheternatill bidrag som vi har att plocka från EU. Det är ju såsystemet fungerar . Det vore väl märkligt om viinte skulle ta vara på de möjligheter som vi har, när videssutom betalar en avgift på ett antal miljarder somär betydligt mer än det vi får tillbaka. Så fungerar jusystemet. Men det är ingen bonde, om man skullefråga dem, som innerst inne vill leva på bidrag ellerersättningar, så målsättningen på lång sikt är natur-ligtvis även för att bidrag skaundvikas så långt som möjligt. Men verkligheten talarändå för att vi ska ta vara på de pengar som viändå har rätt att få, och det har regeringen inte gjort.Naturligtvis är jordbruksföretagaren en företagaremen en speciell företagare med lite andra möjligheteroch lite andra problem än en vanlig företagare. Dethandlar t.ex. om att odla en mark som inte går attflytta utomlands. Av sådana skäl får vi betrakta jord-bruksföretaget som lite speciellt och som något somvi måste ta ett särskilt ansvar för.Anf. 81 Jordbruksminister () replik:Herr talman! Då ska jag uppfatta så att vi egentligen ska ta vara på de möjlighetersom EU-medlemskapet och regelverket där innebär.Det är en självklarhet också för mig.Men, , vad ni föreslår är ju ett antalmiljoner utöver det som skulle vara nationella stöd.Det var det som fick mig att bli lite förvånad, när nisamtidigt säger att helst ska det ske utan bidrag.Sedan har jag också förstått att bönderna är före-tagare, fast lite speciella, och att de därför kan jämfö-ras med löntagare.Min sista fråga kvarstår: Hur ska ni spara 54 mil-joner, utöver regeringens förslag, på ?Anf. 82 () replik:Herr talman! På områdena forskning, pengar tilllandsbygdens miljö och landsbygdsstödet har vi satsatytterligare 300 miljoner av nationella medel. Denbesparing vi gör på är ju trots alltmindre än det extra anslag som regeringen ger i budgeten. Men det kompenseras alltsåpå flera andra ställen i vårt budgetförslag. Man bör dåkunna klara det på Jordbruksverket.När det gäller de 300 miljonerna extra som vi villsatsa av nationella medel på landsbygdsmiljön var detfaktiskt så att regeringen missade att förhandla till sigde pengar som EU hade möjlighet att ge oss. Detta äralltså bara en liten kompensation vi ger därför att detbehövs pengar för nyföretagare, för unga som villstarta lantbruk, inte minst uppe i Norrland.Det är som jag har sagt tidigare: Pengar som vihar möjlighet att dra till oss ska vi dra till oss. Vi villvisa att pengarna också verkligen behövs. Därför harvi satsat dessa pengar.På sikt måste naturligtvis bidragssystemet, ersätt-ningssystemet, reduceras med tanke på framtiden.Men det måste ske på ett sådant sätt att den vanligebonden kan känna trygghet och där-med också känna sig stolt över att vara svensk bonde.Anf. 83 ():Herr talman! har tyvärr med kortvarsel tvingats lämna återbud till den här debatten,men jag har tack vare talmannens välvilliga inställ-ning fått tillstånd att använda hans plats på talarlistani det vittomspännande ämne som skog, jord och fiskeär. Jag ska därför bara försöka göra några nedslag ochnågra reflexioner i de ämnen som betänkandet hand-lar om.Om jag börjar med skogen har jag många gångerfrån denna talarstol sagt att man alltid måste påminnaom att den svenska skogen och skogsnäringen är vårtlands absolut viktigaste exportnäring. Den drar i ex-portinkomster netto till vårt land in tre fyra gånger såmycket som den samlade bilindustrin. Därför är detnaturligtvis oerhört viktigt att skogen och skogsnä-ringen får villkor som är jämförbara med deras somvi ska konkurrera mot.Det finns några exempel på att konkurrensvillko-ren inte är likartade med dem som vår omvärlds nä-ringar har. Det gäller t.ex. subventionerade investe-ringar i skogsindustrier i andra länder, där det i dagbyggs fabriker i med stora skattesubventionerav olika slag. menar jag inte att vi ska möta dettamed motsvarande subventioner här hemma i Sverige.Vi ska naturligtvis möta det genom att framför alltinom den europeiska unionen verka för att sådanasubventioner inte får förekomma.Det handlar här såväl som inom jordbruket omkostnader för driften av i första hand skogsbruk. Dåtänker jag, som vanligt får jag väl tillägga, på densvenska dieselskatten, som i förhållande till motsva-rande skatt i t.ex. är mycket besvärande. Jaghar inhämtat siffrorna för ett normalt finskt skogs-skördarlag bestående av en skördare och en skotare.Ett svenskt lag betalar i storleksordningen130 i dieselskatt under det att ett motsvarandefinskt lag betalar någonstans mellan 20 000 och30 000 i motsvarande dieselskatt. Det är naturligtvisotillfredsställande, lindrigt utryckt.Det handlar om att vi måste se till att påde många och stora internationella skogskonferensersom förekommer världen över är representerade påhög nivå, på högsta nivå, dvs. att vår regering måstese till att vi verkligen har en hög representation där.Tyvärr finns det en erfarenhet av att så inte alltid ärfallet.Riksdagens skogsindustrigrupp, som består av le-damöter från alla partier, träffade härom-dagen företrädare för den organisation som företräderskogsindustrin. Den heter Skogsindustrierna. Depekade just på de saker som jag nu har nämnt. Mende pekade också på behovet att kompetensutveckling,där de befarar att vi i håller på att halka efter.De pekade på hur våra naturbruksskolor tyvärr intelever upp till den höga kvalitet som de borde göra.På jordbruksområdet kan man fundera på vilkafrågor inom jordbrukspolitiken som det diskuteras,skrivs eller debatteras om just . Jag fastnade i dagnär jag funderade över vad som skulle sägas för attdet handlar om de stora internationella förhandlingarsom pågår inom WTO och Europeiska unionen omhur den europeiska jordbrukspolitiken ska utformasframöver.