prot · GO09115 · 2001-05-28 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:115Måndagen den 28 majKl. 10.00 - 11.5116.00 - 16.01Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 14, 15, 16, 17 och18 maj.2 § Meddelande om frågestundTalmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsrådnärvara:Vice statsminister , försvars-minister , jordbruksminister , näringsminister ochmiljöminister § Svar på interpellation 2000/01:406 omkvinnobrist i vårdbolags styrelserAnf. 1 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig om jagkommer att vidta några åtgärder med anledning avbristen på jämställdhet inom vårdbolagens styrelsersamt vad den dialog jag föranstaltat om innehållit ochkonkret resulterat i.Regeringens övergripande mål för jämställdhets-politiken är ett samhälle där kvinnor och män harsamma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inomalla väsentliga områden. Ett av delmålen är en jämnfördelning av makt och inflytande mellan kvinnor ochmän. Att kvinnorepresentation i beslutande organ ståri proportion till kvinnornas andel av befolkningen ären fråga om demokrati och rättvisa. Det är också enav förutsättningarna för att uppnå jämställdhet inomolika samhällssektorer.Statistiska centralbyrån har på uppdrag av rege-ringen kartlagt antalet kvinnor och män i ledandeställning och deras löner. Utredningen visade attandelen kvinnor på chefsnivå var betydligt högre iden offentliga än i den privata sektorn. Detta mönsteråterfinns även i styrelsesammanhang.Under år 2000 var av styrelseledamöterna ide statliga bolagen kvinnor. Målet är en jämn köns-fördelning. Regeringen kommer att fortsätta an-strängningarna för att öka andelen kvinnor vid till-sättningar i statliga bolagsstyrelser. Ett av delmålen äratt andelen kvinnor ska vara år 2003.Med den nuvarande siffran i åtanke anses detta varaett realistiskt mål.Siffrorna är dock inte lika glädjande när det gällerrepresentation av kvinnor i privata vårdbolags styrel-ser. Eftersom regeringen inte beslutar om tillsättandeav ledamöter i dessa bolags styrelser går det dock inteatt detaljstyra och direkt påverka utvecklingen. Rege-ringen försöker dock påverka näringslivet och hart.ex. anordnat konferenser med före-trädare för näringslivet i syfte att föra fram godaexempel på hur man kan arbeta med jämställdhet inäringslivet. har ett pågåendearbete för att se över metoderna för jämställdhetsar-betet.Regeringsförklaringen är det grundläggande do-kumentet för regeringens arbete. Där anges varje årsedan år 1994 att ett jämställdhetsperspektiv skagenomsyra alla politikområden och att jämställdhetmellan kvinnor och män ska beaktas i allt beslutsfat-tande. Varje minister inom regeringen ansvarar alltsåför jämställdhetsfrågor inom sitt område, och jagkommer naturligtvis även fortsättningsvis att läggastor vikt vid denna typ av frågor inom mitt ansvar-sområde.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill inleda med att tacka statsrådetför svaret och för möjligheten att här i kammarendiskutera denna ytterst angelägna frågan om kvin-nobrist i vårdbolagens styrelser. Det känns ännu merangeläget att göra det just . På tåget hade jagsällskap av kommunalare som var på väg till sin kon-gress. Det var människor som diskuterade probleminom den privata vården. Det var människor somhandlade med vårdbolagens styrelser som diskuteradestulna patienter, försvunna journaler, osv. i sambandmed ägarbyten. Det var ett givande samtal som dehade som också gav en illustration till denna inter-pellationsdebatt.Samtidigt kan jag konstatera redan inledningsvisatt detta svar var överraskande tunt. I svaret finnssåväl regeringens övergripande mål som delmål an-givna, förutsättningar för fördelning av makt ochinflytande mellan kvinnor och män och därutöverStatistiska centralbyråns kartläggning av antalet mänoch kvinnor i ledande ställning och deras löner. Soci-alminister pekar på vissa ökningar avandelen kvinnor generellt. Men han pekar även på attsiffrorna inte är lika glädjande när det handlar omprivata vårdbolag. Om denna bakgrundsbeskrivningkan vi vara överens.Men det är när vi kommer till analys och åtgärdersom jag konstaterar att svaret är tunt. Men dessbättrekan socialminister i nästa inlägg svarapå mina frågor och fylla på med fakta och konkretaförslag.I de styrelser som tillsätts är det alltid fler män änkvinnor. Denna snedfördelning av makt, ibland dess-utom en helt enkönad makt, inger mig stor oro. Mankan privatisera verksamhet och avhända sig styrme-del. Men det politiska ansvaret för jämställdhetsar-betet ligger kvar. Här går det inte som så ofta saktamen ändå åt rätt håll utan dessvärre åt fel håll i en rätthög hastighet.Att vi inte kan överlåta jämställdheten till mark-naden framgår med all tydlighet, även om vi ser dedata som statsrådet hänvisar till. Marknaden har fort-farande inte tagit dessa frågor om jämställdhet påtillräckligt allvar. Och när man vidtar åtgärder så görman det på grund av att det kommer ett yttre tryck.Det förs en debatt. Man är från näringslivets sida räddför att få en generell lagstiftning, en tvingande lag-stiftning. Jämställdhet inom företagsledningar är förövrigt en fråga som jag har försökt driva generellt.Jag kan hänvisa till motioner om det. Men detta gene-rella problem för kvinnor att få plats i ledande ställ-ningar skiljer sig från det som jag i den här interpel-lationen har velat fokusera på, nämligen kvinnobris-ten i vårdbolagens styrelser. Här finns ett direkt an-svar för regeringen på ett annat sätt som skiljer sigfrån de bolag där staten har direkt inflytande genomstyrelseposter eller genom ett brett samhällsansvar förjämställdhetsfrågorna.Socialministern driver själv på en privatisering avvården. Och allemansrätt i vården ger lika lite jäm-ställdhet som att allemansrätt i skogen lett till atthälften kvinnor finns i skogsbolagens styrelser. Idagens sker detta utan debatt, men ändå enpolitiskt beslutad gigantisk maktförskjutning frånkvinnor till män. Men frågan har trots detta inte fåttnågon seriös plats i den politiska debatten. Talesättet att där kvinnor går in där gårmakten ut stämmer även här. när kvinnorna påallvar har tagit plats i de politiska församlingarnaflyttar makten tillbaka till männen och till bolagensslutna rum, och detta innan kvinnorna på allvar harhunnit sätta sin prägel på vård och omsorg. Vi är jubara i början av en förändringsprocess av dessa om-råden.Detta är en maktfråga. Den handlar om priorite-ringar. Det är en kvalitetsfråga för vård och omsorg.Den berör anhöriga, den påverkar teknikutvecklingoch t.ex. forskningens inriktning. Detta är en vidfråga.Ingen analys av kvinnobristen i vårdbolagens sty-relser har redovisats i samband med propositionen.Jag är djupt oroad över utvecklingen att makten övervård och omsorg förs över till männen. Det bordenaturligtvis redovisas till vid något tillfälle.Jag har försökt att ta upp detta vid andra tillfällen,men jag har inte känt att jag har nått fram, och därförhar vi denna interpellationsdebatt i dag.Vad menar socialministern med att även fortsätt-ningsvis lägga stor vikt vid denna typ av frågor inomsitt ansvarsområde? De siffror som jag hänvisar tillhar jag inte fått fram på något departement. Men jaghoppas att motsvarande siffror som jag redovisar imin interpellation också finns i departementen. Detvar några av de frågor som jag hoppas att socialmi-nistern har möjlighet att svara på här.Anf. 3 Socialminister ():Fru talman! Mitt ansvarsområde är mycket tydligt.Det handlar om alla de verksamheter där regeringeneller är direkt ansvarig för verksamhetensinnehåll alternativt verksamhetens organisation ochsammansättning av styrelserna. Det är otroligt viktigtatt regeringen driver på dessa områden.När det gäller de privata vårdbolagens styrelse-sammansättning har regeringen eller ingetsom helst direkt inflytande. Vi kan påverka indirektgenom att delta i diskussioner och genom att, såsomjag nämnde, regeringen tar initiativ till konferenser,överläggningar, till bildandet av en referensgruppsom man nu har tillsammans med näringslivet för attdriva på utvecklingen.Jag tror att det är ganska viktigt att vi har dettaklart för oss därför att om vi från statens sida skulle taett ansvar också för sammansättningen av de privatavårdbolagens styrelser då har vi plötsligt en situationdär det offentliga tar ansvar för det privata näringsli-vets egen organisation och egna beslut. Jag tror att detär viktigt att vi håller en rågång på detta. Om vi enga-gerar privata företag som entreprenörer i någon del avsamhällstjänsten så är det på de privata företagensvillkor när det gäller sättet att lägga upp arbetet ochsättet att fatta beslut om styrelsesammansättning. Dekrav som vi ska ställa är att företagen lever upp tillmycket hårda krav när det gäller kvalitet i den vårdsom levereras och att de har en vettig prissättning.På det här området handlar det egentligen om vil-ken generell lagstiftning som ska gälla för styrelsenssammansättning. Det är inte mitt ansvarsområde. Detfår i så fall diskuteras med de statsråd som är ansvari-ga för regler för svenskt näringsliv. Min möjlighet äratt se till att vi på våra ansvarsområden lever upp tillhögt ställda krav när det gäller jämställdhet och att vinår de mål vi har ställt upp. Där pågår ett intensivtarbete inom vårt ansvarsområde. Det är viktigt att viför en diskussion om de privata vårdbolagen och attfrågeställningen uppmärksammas, men jag önskarmig inte en utveckling där be-slutar vilka som ska sitta i vårdbolagens styrelser. Dåhar vi passerat rimlighetens gräns.Anf. 4 ():Fru talman! Jag försökte att göra en distinktion imitt inledande anförande till socialminister för att visa på att jag har drivit frågornagenerellt utifrån ett annat perspektiv och naturligtvistill vad som är möjligt och lämpligt i förhållande tillnäringslivets villkor. diskuteras också i kam-maren regeringens direkta ansvar för tillsättande avpersoner i styrelser.Men jag hävdar att detta är fråga om en tredje sak.Här säger regering och riksdag att man vill ha enökad privatisering inom framför allt primärvården.Bl.a. har siffran satts upp. talas det om yt-terligare nya verksamhetsformer inom vård och om-sorg. som man driver på utvecklingen åt ettvisst håll har man naturligtvis ansvar för helheten. Dåhar man ansvar för att utvecklingen drivs åt att gemakt till männen från kvinnorna. Här menar jag attden blinda fläcken ligger. Det är inte det här som hardiskuterats. Detta kan säkert belysas på olika sätt ochkan diskuteras utifrån olika ideologiska infallsvinklar.Jag skulle önska att kvinnor från olika partier - ävenom vi inte har samma grundsyn när det gäller privati-sering av vård och omsorg - kunde enas i denna frågaoch driva den tillsammans. Det är viktigt att maktenöver vård och omsorg inte hamnar i enkönade för-samlingar igen. Där har socialministern, liksom riks-dagen, ett tydligare ansvar, som inte ska blandas ihopmed den allmänna debatten om tillsättningen av sty-relseposter i det privata näringslivet - en fråga somstatsrådet driver aktivt.Jag hade några frågor till socialministern som jaginte har fått svar på. De är en del av detta.Jag har sökt en bra utvärdering avvad som har skett när privat vård och omsorg haravvecklats. Vad är det som har legat till grund attbesluta om att avveckla den vård och omsorg som jagdelvis har jobbat i? Här hittar jag inga analyser. Detvore bra att ha analyser som underlag i det fortsattaarbetet.Jag har inte fått svar på frågan om vad det finnsför kunskap om det manliga och kvinnliga och deenkönade församlingarna inom vård och omsorg. Vadfinns det för analys på kringfrågorna? Jag har sökt siffror, och jag har inte fåttfram några. Därför har jag fått lägga ned ganskamycket möda på att själv få fram dessa uppgifter.Partena Care består av sex personer- fem män och en kvinna. styrelsebestår av sex personer - tre män och tre kvinnor.Carema Vård och Omsorg består av åttapersoner - sju män och en kvinna. Slutligen har jagtittat på Förenade Care A/S styrelse, som består avtvå personer - båda män.Jag vill understryka att det finns fakta att repre-sentationen i styrelserna ger en bild av dagens situa-tion i fråga om jämställdhet. Den ger också en bild avhur man ser på jämställdheten i stort inom de härverksamhetsområdena. Tillsättandet av styrelser på-verkar hela verksamheten. I de dialoger jag har haftmed företrädare för privat vård har jag inte märkt denökade medvetenheten om jämställdheten. Vi har intekunnat föra en dialog om detta. Man har inte varitberedd att ta en diskussion i frågan, trots att manannars i styrelserna är intresserad av att diskuteraprivat vård. Jag skulle vilja ha lite mer informationom hur statsrådet ser på just problemen med kvin-nobristen i vårdbolagens styrelser.Anf. 5 Socialminister ():Fru talman! Det är nödvändigt att hålla på de an-svarsgränser som finns i politiken. Det är inte rege-ringens direkta ansvar - och bör inte vara det - attutse ledamöter i helt privata företags verksamheter.Däremot är det vårt gemensamma ansvar att initieraen diskussion för att försöka få en förändring i detprivata näringslivet likaväl som i det offentliga, så attvi når våra mål, nämligen att få en lika fördelning avstyrelseuppdrag och andra uppdrag inom näringslivet.Således är det inte vår uppgift att följa hur de en-skilda företagen ser ut. Staten gör inga vårdupphand-lingar. Det är sjukvårdshuvudmännen som gör det påsjukvårdens område, och det är kommunerna som gördet på kommunernas område.Däremot har vi öppnat oss för en förändring närdet gäller primärvården inom sjukvården. Vi har klartuttalat ett önskemål om att få fler företag som ägs avpersonalen. Med den sammansättning som finns isjukvården skulle fler personalkooperativa företageller personalägda företag i primärvården väsentligtändra sammansättningen. Tyvärr är det också männensom dominerar maktstrukturerna inom den offentligavården. I det fallet går det att konstatera att en ökadmångfald, som bygger på att fler personalkooperativskulle få en chans, skulle förändra förutsättningarna.När det gäller utvärdering av vad som har skett ifråga om konkurrensutsättning kommer vi att tillsättaen utvärdering av äldreomsorgen. Vi ska dels titta påhur kvaliteten har utvecklats, dels hur kostnadsut-vecklingen har varit och dels vad det har betytt föräldreomsorgen. I det sammanhanget finns naturligtvisockså skäl att lägga in frågan om vilken typ av före-tag som dominerar äldreomsorgen och titta på vadsom har hänt ur den synpunkten.Anf. 6 ():Fru talman! Jag tackar för beskedet att man ska seöver vad som har skett i äldreomsorgen. Men detfinns också andra vårdsektorer. Vi har vården avutvecklingsstörda, psykiskt sjuka, ungdomar medproblem m.m. Det finns mycket som skulle behövautvärderas för att dra lärdom av inför de förändringarsom kommer att ske.Statsrådet sade i sitt svar att "regeringens övergri-pande mål för jämställdhetspolitiken är ett samhälledär kvinnor och män har samma möjligheter, rättig-heter och skyldigheter inom alla väsentliga områden.Ett av delmålen är en jämn fördelning av makt ochinflytande mellan kvinnor och män. "Jag är tacksam för detta. Det är en av utgångs-punkterna för att jag har ställt denna interpellation tillstatsrådet . Jag vet att regeringen harvarit tydlig angående ansvaret. Då får inte delmåletom fördelning av makt och inflytande mellan kvinnoroch män stå tillbaka och glömmas bort när man avandra skäl driver på en privatisering av vård ochomsorg. De måste gå hand i hand. Regeringens upp-gift är att se att målen om jämställdhet och andra målgår hand i hand. Kvinnorna drar ofta det kortastestrået. Här ser vi ett oroande tecken på det. Då är detviktigt att vi tar tag i den frågan innan utvecklingengår längre. Vi kanske inte här kan lösa hur detska gå till, men borde få en redovisning. proposition som ska läggas fram för riksdagenborde frågan vara med. Vi kan inte fortsätta att osyn-liggöra den. Vi är många som har ett stort ansvar fördetta. Det är oerhört viktigt att vi inte aktivt bidrar förskjutning av makt till män från kvinnor. Jag ärväl medveten om att det finns mycket kvar att görainom all vård och omsorg. Jag är gärna aktiv i dendebatten.Jag sade i mitt inledningsanförande att kvinnornaär nya när det gäller att påverka vård och omsorgenfrån ledande positioner. Det finns fortfarande mycketkvar att göra. Vi kom in på allvar på dessa om-råden. Jag vet att det tar tid. Jag känner mig inte nöjdmed statsrådets svar. Jag vill fortfarande fråga hurman ska få delmålet om jämställdhet och andra målatt gå hand i hand.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2000/01:423 om nar-kotikafråganAnf. 7 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig påvilket sätt jag avser att fortsätta dialogen med danskapolitiker om den ökande narkotikatrafiken över Öre-sund, narkotikahandeln i och de framväx-ande haschklubbarna i . Han har ocksåfrågat mig hur jag avser att möta problemet med denav allt att döma ökande narkotikaanvändningen blandungdomar. har slutligen frågatmig vilka initiativ regeringen avser att ta för att för-bättra missbrukarvården i Sverige.När det gäller den danska situationen delar jaghelt oro för utvecklingen, och jaghar vid ett flertal tillfällen tagit upp frågan med mindanske kollega. Tyvärr kan jag väl konsta-tera att man från dansk sida gör andra bedömningaroch har valt en annan linje för att möta narkoti-kaproblemen än vad vi gör från svensk sida. Jag tän-ker då främst på den tillåtande hållning gentemotcannabis som danska myndigheter visar.Jag kan därför inte utlova att jag ska kunna åstad-komma några omedelbara förändringar av narkotika-politiken i vare sig eller något annat euro-peiskt land. Det innebär dock inte att jag har gett uppeller att jag har accepterat den rådande situationen.Jag vill bara påpeka att för att få en ändring till ståndkrävs ett tålmodigt arbete där svenska företrädare isina kontakter med sina danska kolleger för fram våroro och våra synpunkter på utvecklingen. Det gällermig när jag träffar danska regeringskolleger men detgäller också myndighetsrepresentanter, organisations-företrädare, debattörer och inte minst riksdagsleda-möter.Mellan polisen och tullen i pågår ett fortlö-pande samarbete för att begränsa narkotikahandeln,och det sker också ett väl utvecklat samarbete meddansk tull och polis.Inom ramen för sker ettfortlöpande och nära samarbete i narkotikapolitiskafrågor mellan de nordiska länderna. Dessa kontakteroch diskussioner pågår både på ministernivå ochmellan ansvariga tjänstemän på ämbetsmannanivå.Både kontrollfrågor och förebyggande insatser ärregelbundet återkommande teman på dessa möten. Såjag kan försäkra att jag gör vadjag kan för att påverka mina danska kolleger.När det gäller insatser mot det ökande ung-domsmissbruket har regeringen lagt fram ennationell handlingsplan för att förebygga alkoholska-dor. Huvudinriktningen i handlingsplanen är att sti-mulera utvecklingen av målinriktade och samordnadeförebyggande insatser på nivå. Handlings-planen pekar bl.a. på behovet av förstärkta åtgärdernär det gäller särskilda stödinsatser för riskgrupper,vård- och behandlingsinsatser, opinionsbildning,kompetensutveckling samt forskning. För att genom-föra handlingsplanen har 450 miljoner avsatts . En särskild kommitté har tillsatts för att svaraför samordningen av insatserna på nationell nivå ochför vissa delar av genomförandet.I januari presenterade sittslutbetänkande. Kommissionen har bl.a. lagt fram enrad förslag till hur det förebyggande arbetet kan för-stärkas. Remissvaren på kommissionens betänkandehåller just nu på att bearbetas och jag har för avsiktatt återkomma till med ettsamlat förslag på narkotikaområdet som även kom-mer att innefatta frågor om vård och behandling.Som ett led i förberedelserna av propositionenplanerar jag att genomföra ett antal seminarier för attdiskutera samhällets insatser mot narkotikan. Ett avdessa seminarier planerar jag att hålla i , justför att kunna ta upp och belysa narkotikaproblemen iSkåneregionen.Anf. 8 ():Fru talman! Jag ska börja med att tacka socialmi-nistern för svaret som jag tycker är ett öppet ochärligt svar, särskilt i den del som gäller kontakternamed Danmark.Jag och socialministern hade en diskussion för tvåår sedan här i kammaren om narkotikaproblemet iÖresundsregionen. Då stod öppnandet av för dörren, och det fanns skäl att oroa sig för vaddet skulle betyda för narkotikasituationen i Skåne.Samtidigt kunde vi se tydliga liberaliseringstendenseri . Socialministern åtog sig då att ta uppfrågan med sin danska kollega för att söka en samsynpå narkotikafrågorna, särskilt på den öppna ochostörda försäljningen i Köpenhamn.I dag återkommer socialministern med en rapportom hur det har gått med dessa kontakter, och det äruppenbart att det inte har gått så bra. Det är tydligensvårt att få förståelse i för en svensk linje. Istället är det en mer tillåtande politik, framför allt närdet gäller cannabis, som är förhärskande i där. Det ären nedslående faktum, men det hindrar oss förståsinte från att arbeta vidare.Utvecklingen är mycket dyster. Antalet narkoti-kabeslag har ökat. Andelen ungdomar som uppger attde har provat narkotika ökar också. Priserna på såvälcannabis som heroin har fallit. Just heroinet är på vägatt ersätta amfetaminet som missbrukardrog med ettstigande antal överdoser som följd. Inte minst ökadeantalet dödsfall på grund av överdoser i underförra året.Samtidigt är man på väg att ge upp på den danskasidan. kunde man enkelt få tag på narkotika iChristiania där det ständigt skedde en öppen försälj-ning. En grupp socialdemokratiska riksdagsledamöterfrån var över till för två månadersedan och besökte bl.a. . Vi träffade då desvenska socialsekreterarna och danska partikamrater.Vi fick klart för oss att det nu finns ett sjuttiotal stäl-len i där det pågår en öppen försäljning.Det har också väckts en debatt i om att manskulle legalisera denna handel enligt den holländskamodellen.Detta är helt fel väg. Jag delar socialministernsuppfattning om att vi måste göra allt vi kan på allanivåer för att försöka att vända denna utveckling.Socialministerns seminarium i är ett bra initi-ativ. Jag tror också att vi från socialdemokraterna skaförsöka att gå vidare med att försöka påverka våradanska kolleger på såväl lokal nivå som regional nivåoch riksnivå för att väcka debatter och öka insikten.I samband med detta har socialministern uttalatsig i TV om bl.a. målsättningen för narkotikapolitikeni . Om jag uppfattade det rätt ska man försökaatt göra till en narkotikafri region inom tio år.Jag skulle gärna vilja höra en kommentar till detta. Ärdet rätt uppfattat av mig?Det är också viktigt att vi inte bara lägger ansvaretutomlands för dessa problem. Det leder fel.Andra delen av min interpellation berör missbru-karvården. Den har skurits ned kraftigt under 90-talet.Vad vi vill se i det förslag som socialministern skaåterkomma till med är en nysatsning påvården av missbrukare i och ett återupprät-tande av den vård som var ganska bra på förinte så länge sedan. Missbrukarvården är en väsentligdel i svensk restriktiv narkotikapolitik. Detta är ocksånågot som efterlyser.Det vore intressant att höra om socialministernkan utlova en nysatsning på missbrukarvården i denproposition som ska komma till hösten.Anf. 9 Socialminister ():Fru talman! främsta bi-drag har varit påpekandet att narkotikafrågan harfallit undan i den offentliga debatten under 90-talet.Det är nog den huvudsakliga förklaringen till att vi nukan se att missbruket ökar. Flera unga människorprövar narkotika, och bland folk i allmänhet har dentillåtande attityden ökat.Om myndigheterna, politikerna, polisen, tullenoch skolan släpper efter och inte uppmärksammarproblemet växer den tillåtande attityden ytterligare,helt enkelt därför att vi i ett sådant läge påverkas avomvärlden och av den diskussion som förs där.