prot · GP0943 · 2001-12-07 00:00:00 — Det är därför att vi vill att allabarn ska få möjligheter. Det ska inte behöva bli sommed en elev som jag hade. Jag testade honom för attse om han var dyslektiker. Så kom han till ordet fall-skärm. Fallskärm är för många ett positivt ord, inteminst var det det för några ord sedan när det gällerlöner. Man kunde få fallskärmarna att falla ut.Den här eleven läste: fläskkräm. Jag tänkte i mittstilla sinne: Tack att vi har upptäckt att hanhar problem, att vi kan hjälpa honom och att han harbra föräldrar som också kan hjälpa till. Han hade intekunnat hoppa ut med fallskärmsavtal. Han hade riske-rat att bli fläskkräm om han inte hade fått den hjälpsom han behövde. Jag är orolig för att det kommer attbli många som drabbas av det. Därför vill vi satsa 1,2miljarder extra och säger att alla barn redan i försko-lan ska få träning med det. Vi har också avsatt 15miljoner för fler förskollärartjänster.Därför yrkar jag bifall till reservation 7 delvis un-der punkt 13.Herr talman! En annan fråga som jag inte kan låtabli att säga någonting om är mobbningen, som vi judiskuterar väldigt mycket, och våld - två dödadeelever . börjar man tala ommetalldetektorer i skolan eller vakter. Är det lösning-en?I de flesta skolorna är nog både elever och perso-nal trygga. Man jobbar med förebyggande arbete ochmobbningsplaner. Dessvärre fungerar det inte riktigtöverallt. Många jobbar väldigt målmedvetet med det,t.ex. Stordammens skola i som jobbar väldigtmycket med drama. Det är ett medel som vi i Center-partiet tror väldigt mycket på. Det stärker empatinoch ökar självförtroendet. Då gäller det att man job-bar kontinuerligt, inte bara teman någon dag då ochdå.Ett bevis på att sådant här kan fungera väldigt braär t.ex. Rosteriet i som är en skola för "stökiga"elever. De gjorde en film, , som blev fan-tastiskt bra. De jobbade på ett föredömligt sätt. Mansäger där uppe: Det måste vara något fel på den van-liga skolan när de kreativa eleverna inte kan gå där.Då svarar någon annan: Jag tror inte att det är fel påskolan, men man undervärderar ämnen som musik,teater, bildkonst och media. Vi i sägeratt det är väldigt viktigt att vi tar till oss detta och sertill att även den kreativa sidan får förutsättningar. Detär ett led som vi kan se när vi får ta bort timplanernasom låser upp det hela. Då kan vi ge våra elever ut-rymme för mer kreativitet, mer rörelse. Idrotten ärockså oerhört viktig att satsa på. Där är det viktigt attvi i klartext säger till skolledare att de faktiskt har rättatt utöka idrotten utan att det blir några lagändringar.Anf. 109 ():Herr talman! Jag ska tala om lärarbristen. Vi harredan motionerat om detta inom . Vi harpåpekat att den förlängda lärarutbildningen för aka-demiker som vill komplettera sina studier för att blilärare kan slå destruktivt på dessa människors vilja attbli lärare.Jag skulle vilja gå mycket längre än så. Jag harunder försökt hjälpa akademiker från and-ra länder som finns i och som kanske jobbarsom städare, som taxiförare eller inte har något jobballs att komma in i den svenska skolan och tillsam-mans med dem stött på enorma svårigheter. De härsvårigheterna kan sammanfattas i mycket enkla slut-satser. Det saknas helt ett utbud av korta intensivasnabba högskolekurser som skulle öppna vägen för dehär människorna in i arbetslivet.Om vi förlänger akademikerutbildningen för lära-re med en termin skapar vi en rigid modell till, ensvårighet till för människor som skulle kunna tillföraskolan väldigt mycket kunskap och livserfarenhet.Det gäller faktiskt inte bara invandrarakademiker. Detfinns en hel rad människor som har goda studier ivissa ämnen men som inte betraktas som behörigasom lärare. Deras inträde i skollivet är lika komplice-rat som invandrarnas inträde i skollivet. Vi tar intevara på det kunskapskapital som finns ute i vardagen.Vi komplicerar sakerna med den nya lärarutbildning-en.Jag vet att det finns i utskottets betänkande ett på-pekande om en kommande utbildning, en särskildlärarutbildning, för människor som redan finns i sko-lan men som inte betraktas som behöriga lärare. Des-sa ska kunna jobba och utbilda sig . Jagundrar vilket resultat den här utbildningen kommeratt ge. Det kunskapskapital som jag talar om finnsinte i skolan, det finns utanför skolan. Hur ska vilocka människorna som har mycket erfarenhet ochkunskap att arbeta inom skolan?Jag såg en sådan stor ansträngningatt rekrytera nya lärare. Det var länsarbetsnämndernasom plötsligt skulle rekrytera 1 500 akademiker ochsnabbt omforma dem till lärare. Resultatet blev rätt såsmalt, och misslyckandet är ganska tydligt. Det var500 människor som rekryterades, alltså en tredjedel,och många av dem hoppade av på vägen.De här insatserna som görs för att göra läraryrketintressant och för att förbättra kunskapen hos männi-skor som kan bli lärare är alldeles för begränsade. Detingår i den vanliga, komplicerade socialdemokratiskamodellen: fyrkantig, med väldigt bestämda regler ochnormer. Och resultatet blir detsamma: Vi saknar lära-re.Men jag tror att vi saknar lärare av en annan an-ledning också. Då har det inte så mycket med lärarut-bildningen att göra, utan med vardagen i skolan. Visaknar lärare därför att arbetsplatsen skolan är långtifrån attraktiv. Jag är väldigt ledsen för att behövasäga det. Det borde vara en av de roligaste, mestinspirerande positionerna i arbetslivet att vara lärare.Det är inte så.Jag träffade lärare i går här i , två storagrupper, och vi hade ett mycket intressant samtal. Deflesta av dem kände sig otrygga. De flesta av demkände sig lite uppskattade och väldigt förvirrade närdet gällde yrkesrollen.Jag vill påminna er om en fras som dök upp i ettpolitiskt dokument om skolan för inte så länge sedan- jag tror att det var eller så. Då var detKommunförbundet som plötsligt hade kommit på denlysande idén att vi inte skulle använda ordet under-visning - som om undervisning skulle vara någontingfarligt.Bakom alla dessa konstiga uttalanden, bakomdenna svåra situation som jag beskriver här, liggerrester av en destruktiv ideologi. Vi hade på 70-taleten skolideologi som grundades på en mycket mörksyn på kunskap, på utbildning, på bildning och pålärarrollen.Det viktigaste som vi kan göra är att höjastatusen för läraryrket. Hur gör man det? I diskussio-nen som ägde rum för inte så länge sedan frågadeskolministern vad vill göra med de pengarsom går till skolorna. Jo, vi vill bl.a. att lärarna ska fåbättre löner. Det är också ett sätt att visa uppskatt-ning. Men det är inte det allra viktigaste.Den allra viktigaste metoden för att återge yrketden glans det en gång hade har att göra med arbet-satmosfären i skolan. Då vill jag påminna er om någraenkla saker.Vi har i mycket fina arbetsplatser. När jagjämför svenska arbetsplatser inom olika yrken medarbetsplatser i andra länder kan jag bara vara stolt.Jag var t.ex. på olika arbetsplatser tillsammans medett TV-team från , och de franska journalis-terna var otroligt imponerade. Men vi var aldrig i enskola.Arbetsplatserna i skolan skiljer sig fundamentaltfrån alla andra arbetsplatser. Ingen annanstans ac-cepterar vi våld i arbetslivet i vardagen. Det finnsfortfarande, tyvärr, skolor i där man blundarinför det faktum att våld förekommer . Ingenannanstans i accepterar man sexuella trakas-serier, men vi vet att det finns högstadieskolor därflickorna känner sig mycket illa bemötta av sina skol-kamrater. Också det är en förlängning av en gammalideologisk förvirring.När min son gick i förskolan för länge sedan fannsdet i samma grupp barn rätt starka sexåringar somroade sig med att försöka strypa de mindre barnen.Jag blev självfallet väldigt upprörd och frågade frök-narna vad det var som pågick och varför de inte stop-pade detta. Jag fick svaret att barn ska lösa sina kon-flikter själva. Det är klart att jag tog min son från denförskolan.Det är klart att det här var helt fel. Men det harfunnits en uppfostringsideologi i där man hartyckt att man inte ska sätta gränser för barnen, inte från första kontakten ska etablera en sådanrelation mellan vuxna och barn som grundas på re-spekt och ömsesidigt hänsynstagande. Det är dit vibehöver komma.Med andra ord: Vill vi ha lärare ska vi höja lära-rens status i skolan. Vi ska ha snabba, intensiva,mycket varierade korta utbildningar, som kan öppnavägen för akademiker in i skollivet. Vi ska ha enarbetsplats som respekterar precis samma normer ochregler som alla andra svenska arbetsplatser respekte-rar.Anf. 110 ():Herr talman! antogs de sista elever-na till specialskolan . Hädanefter kommerbehövande blinda och synskadade barn med multi-funktionshinder att vara hänvisade till sina hemkom-muner. Men alla elever har redan prövatsoch misslyckats i ett stort antal skolor i sina hem-kommuner. Ingenting tyder på att kommunerna harblivit bättre eller tillräckligt bra på att erbjuda under-visning för barn med svåra multifunktionshinder ochatt därmed behovet av specialskolor skulle ha bort-fallit.Herr talman! finns , inte enstill namnet. heter det Resurscenter syn Öre-bro.I nedläggningsdebatten menade skolministern attsöktrycket till var lågt och att den därförinte behövdes, enligt henne. Hon gick t.o.m. så långtatt hon bortdefinierade ett tiotal av skolans elever. Defanns inte när skolministern beskrev skolans elevan-tal, eftersom de enligt henne hade fel ålder. Hon häv-dade upprepade gånger att skolan hade 21 elever,trots att bevisligen 31 var inskrivna vid skolan.Skolministern förstod inte att det för många barnmed svåra funktionshinder kan finnas en skillnadmellan den fysiska åldern och hur långt man hunnit iutvecklingen. Olika kommunikationshinder gör attdet kan ta att tillgodogöra sig nya saker. Attså är fallet gör att längd måste varaflexibel och anpassas efter varje barn. Det är orimligtatt unga människor som fortfarande utvecklas skastoppas från att lära sig mer.Nu bidrog debatten till att göra kändoch till att dramatiskt många fler elever har sökt tillEkeskolan. stod 20 elever i kö till skolan, menbara 10 gavs plats, eftersom skolan inte hade fåttpengar så att det räckte till alla.Redan där sveks alltså Socialdemokraternas löfteom att alla barn som behövde det skulle få skrivas infram . Det borde möjligenvara ett memento för de partier som hjälpte till attlägga ned Ekeskolan.Alla barn som behövde det fick alls inte skrivasin. Det var dessutom så att finansieringen för de nyaeleverna på skolan inte sköts till. kommerdärför att gå med svåra underskott jämfört med dentilldelade ramen i år.Skolan har begärt mer pengar för att klara framti-den, men man vet inte om man kommer att få det.Det saknas inte bara resurser för skolplatser. 120barn står i kö för att tilldelas utredningspedagog, dvs.för att få sina behov utredda. Många av dessa barnskulle rimligen, efter utredningen, komma att behövaen skolplacering på , men kommer alltsåinte att kunna få det.Herr talman! Socialdemokraterna litar inte påskolans, experternas och föräldrarnas bedömning avbarns behov av att gå hela sin skoltid på Ekeskolan.När den fasta skoldelen stängs ska elever enligt riks-dagsbeslutet komma till resurscentrumet - det skafinnas kvar i alla fall kortsiktigt - på "visstid".Vad "visstid" innebär råder det dock osäkerhetom. Visstidsbesök borde rimligen vara något annat änsedvanliga utrednings- och träningsbesök, som majo-riteten skriver om i dagens betänkande. Majoritetenhar själv hävdat att visstidsbesök skulle kunna vara iflera år eller kanske t.o.m. hela skoltiden, eftersomskolplikten ska få fullgöras vid ett resurscentrum.Vilken tid det skulle röra sig om skulle få avgöras avEkeskolan och kommunerna.Hade skolministern velat delta i en debatt omfunktionshindrade och skolan, vilket hon uppenbarli-gen inte vill eftersom hon inte stannat kvar i kamma-ren, hade jag frågat henne om "visstid" kan innebäraatt ett barn får tillbringa hela sin skoltid vid ett resur-scentrum.Även om "visstid" skulle innebära just detta, dvs.att man kan gå hela sin skoltid på resurscentrumetsmindre skoldel, innebär begreppet i sig osäkerhet förbarnen. De måste få veta att de kan lita på att dekommer att få vara kvar. Barnen har nämligen inteens rätt till visstidsvistelse enligt skolministerns poli-tik, utan det beror på hemkommunens välvilja ombarnet får vistas på skolan eller inte. Jag befarar attden kommunala ekonomin i många fall därför kom-mer att lägga hinder i vägen för barn med funktions-hinder.I dag är kommunernas kostnad per läs-år. råder det osäkerhet bland föräldrarna om kost-naden för boendet ska tillkomma utöver detta, efter-som regeringen eller en myndighet som regeringenutser kan ändra denna summa. Om så är fallet kom-mer förmodligen också dessa visstidsbesök att stop-pas.Hade skolministern varit intresserad av att delta ien debatt om skolgång för barn med funktionshinderoch därför stannat kvar i kammaren hade jag frågathenne om hon kan ge besked om avgifternas långsik-tiga utformning.Vidare måste det redas ut vad som kommer atthända med . De barn som redan är inskriv-na ska ju få gå kvar. Vad händer med ekonomin närintagningen till specialskolan stoppas och verksam-heten ska drivas vidare med ett minskande elevantal?Här har inga löften getts.Hade skolministern varit intresserad av att delta ien debatt om skola för barn med funktionshinder hadejag frågat henne om hon är beredd att lova attEkeskolans barn får gå kvar hela sin skoltid, om denu hunnit bli inskrivna.Herr talman! Varför ska barn med multifunk-tionshinder nekas rätten att gå i skolan läsårsvis medklasskamrater i en stabil skolmiljö, och hänvisas tillvisstidsvistelser? Återkommande byten av klasskam-rater, som kommer och går efter kortare eller längrebesök, är en källa till förvirring och oro. Detta blir imånga fall störande, särskilt för elever med extrabehov av trygghet.Många av de barn som regeringen och majoritetentycker ska komma på visstidsbesök är autistiska. Hurkan någon tro att det är lämpligt att flytta ett autistisktbarn från hemkommunen till visstidsbesök på ettresurscentrum? Förslaget är olyckligt både för deelever som går kvar under specialskolans resterandeavvecklingstid och för de elever som förväntas besö-ka skolan på "visstid".Mycket talar för detta: Ju svårare ett barns funk-tionshinder eller kombination av funktionshinder är,desto sämre klarar kommunerna att möta bar-nens behov. Skulle kommunernas förmåga förbättrasförsvinner behovet av eller andra special-skolor av sig självt. Det kommer att visa sig genomett minskat söktryck. Men socialdemokraterna vågarinte låta barnen välja eller föräldrarna styra. Sök-trycket ökar, men specialskolorna stängs likväl.290 kommuner kan inte nå samma kunskapsnivåsom en specialskola.Utskottet menar, herr talman, att man står bakom"den viktiga handikappolitiska principen att barn medfunktionshinder så långt möjligt skall erbjudas enanpassad utbildning i sin hemkommun och därmed harätt och möjlighet att bo hemma med sina föräldrar."Javisst! Men vad gör man om det inte är möjligt ochom man därför behöver alternativ? Då blir det pro-blem om alternativen har förtidsavvecklats.Många barn och många föräldrar vill inte ha detpå det sättet. Man har prövat och misslyckats i hem-kommunerna. De inser bättre än majoriteten att ettbarn inte är integrerat bara för att det vistas i sammabyggnad som andra barn om det inte accepteras ochkan delta i lekar, socialt liv, undervisning eller fri-tidsaktiviteter. Hur integrerad är man om man är påväg ut med sin assistent och sin rullstol när de andrabarnen är på väg in efter rasten?Det är häpnadsväckande, tycker jag, att regering-en tydligen anser att integrerad skolgång inte bara ären rättighet utan fastmer en skyldighet för barnen attuppfylla gentemot staten.Socialdemokraterna förstår inte innebörden avmultifunktionshinder - t.ex. vad det innebär för för-mågan att kommunicera. Man har konstaterat att dövaanses ha ett eget språk och att de därför har rätt till enegen språkmiljö och till specialskolor. Men för blindaoch multihandikappade barn finns det också ett egetspråk - eget i bemärkelsen helt individuellt. Mananvänder ett teckenspråk i form av beröring, t.ex.,som är alldeles individuellt för det enskilda barnetoch för dem som jobbar med just det barnet. Det, omnågot, är en egen språkmiljö. Det är dessutom enspråkmiljö som är oerhört svår att hitta i hemkommu-nernas skolor.Herr talman! Bättre möjligheter för lite äldrebarns och ungdomars skolgång hör till den långa radav löften som skolministern och majoriteten gav idebatten om , men som inte har uppfyllts.Blinda och synskadade barn med multifunktionshin-der saknar , som en av ytterst få grupper i landet,bra möjligheter att studera vidare efter grundskolan.Ibland saknar de möjligheter att alls studera vidare.Mycket få av dessa ungdomar läser därför vidare.Men de har också, precis som alla andra barn ochungdomar, rätten att gå vidare i sin utbildning ochutvecklas i egen takt, oavsett ålder.Därför bör kompletteras med ett riks-gymnasium för blinda och synskadade barn medmultifunktionshinder. Alternativet är nämligen att hadet som . För många barn väntar förtidspensio-nering direkt efter . Det är inte ett värdigtförhållande. Likväl har socialdemokraterna inte ac-cepterat tanken på ett riksgymnasium.Utskottet skriver i dagens betänkande att "det na-turliga alternativet för dessa elever är den reguljäragymnasiesärskolan på hemorten eller inom samver-kansområdet. "Det stämmer knappast. Det visar verkligheten.Deras behov är ju precis de samma som för de yngreeleverna, som i många fall finns på Ekeskolan.Herr talman! Beslutet att avveckla specialskolanEkeskolan måste rivas upp. Den ska kvarstå i enlighetmed barns och föräldrars val och behov och därtillkompletteras med ett riksgymnasium för barn meddessa behov.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 6 §. )6 § betänkande 2001/02:UbU2Utgiftsområde 15 Studiestöd (prop. 2001/02:1 del-vis).Anf. 111 PER ():Herr talman! Jag vill inleda med att yrka bifall tillreservation 4 under punkt 6. Naturligtvis står jagbakom de övriga reservationerna. Alla vet att vi intehar gott om tid , och av det skälet tänkte jaghålla mig till cirka en minuts anförande.När man tittar på budgeten kan man vid första an-blicken tro att och socialdemokraternahar i stort sett samma politik när det gäller studieme-del. Detta är naturligtvis inte hade jag och utbild-ningsministern en interpellationsdebatt där vi myckettydligt visade på de skillnader som finns mellan våraidéer om hur studiemedlet ska se ut. Jag behöver inteupprepa det . Det är bara att gå till protokolletfrån måndagen den 12 november.Jag tänkte i stället ägna min minut åt att säga attdet är fantastiskt trevligt att vi äntligen får en bredstudiesocial utredning - en utredning som kanske förförsta gången någonsin sätter studenten och inte sys-temen i centrum. Det är lite extra roligt att socialde-mokraternas omsvängning till att vilja ha en sådanutredning kom - kanske t.o.m. sammatimme - som vi satt i rikdagens utbildningsutskottoch sammanträdde. tror man nästan på telepa-ti. Men som naturvetare är jag djupt skeptisk till det.Anf. 112 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 1 under punkt 5. Självklart står vi bakomsamtliga reservationer som är medpå.Kristdemokraterna har krävt attett helhetsgrepp måste tas när det gäller studiefinansi-ering. Enligt vår mening måste studiefinansierings-systemet vara långsiktigt hållbart och överblickbartbåde för den enskilde studenten och för samhället.Det ska motverka social snedrekrytering och locka tillstudier. Ett annat viktigt krav är att systemet måstevara rättvist och inte innehålla fallgropar som mot-verkar studier eller innebär att studenterna helt plöts-ligt står utan studiemedel, exempelvis i vuxenstudiereller om de av en eller annan anledning överskridertolvterminersregeln.Först-till-kvarn-systemet måste förpassas till pap-perskorgen. Därför har år efter årkrävt en studiesocial utredning för att öka studenter-nas trygghet och rättssäkerhet. äntligen har ävensocialdemokraterna vaknat och insett vikten av ensådan utredning. Socialdemokraternas omvändelsegläder oss, och det tackar vi för.En annan sak som vi har tagit uppi våra motioner är att studiemedel borde utgå . maj detta år kom det glädjandebeskedet att regeringen också vill införa tio månadersstudiemedel. Även det vill jag tacka för.Herr talman! anser vidare attalla ungdomar i gymnasial utbildning, såväl de somgår i gymnasiesärskola som de som går i den vanligagymnasieskolan, ska omfattas av samma studiestöds-system och garanteras rätt till gymnasiestudiersom eleven får förlägga när hon eller han själv villmellan 16 och . Med dagens system kannämligen en särskoleelev i värsta fall få ca 25 000 krmindre jämfört med den som går i den vanligagymnasieskolan. Detta är diskriminerande och djuptorättvist.Kristdemokraterna har i olika sammanhang tagitupp frågan med utbildningsministern. skriverutskottet i sitt ställningstagande att Utbildningsde-partementet håller på att ta fram direktiv till en utred-ning som ska se över frågan om studiestöd för elever igymnasiesärskolan. Det vore glädjande om vi här ikammaren kunde få en försäkran om att en sådanutredning kommer, gärna också ett besked om närden kommer. I så fall vill jag säga tack en tredjegång.Avslutningsvis vill jag, herr talman, bara snabbtredogöra hur vill utforma studi-estödssystemet. Vi vill se ett nytt heltäckande studi-estödssystem med en ny struktur. För studerande pågymnasienivå föreslår vi en höjning av studiemedlentill . För stude-rande som saknar grundskole-eller gymnasiekompetens föreslår vi ett skattefrittbidrag som motsvarar av totalbeloppeti studiestödet, ca , under den del av året somstudier bedrivs.Den studerande ges därutöver möjlighet attkomplettera med en lånedel på permånad. För studerande vid universitet och högskolorföreslår vi en höjning av bidragsdelen i ett första stegtill av totalbeloppet. Vi föreslår också att dets.k. inkomsttaket avskaffas.Kristdemokraterna anser att principen att lån skaåterbetalas ska gälla. Ett annat viktigt krav från oss äratt en möjlighet till dispens från tolvterminersregelninförs. De tidigare dispensreglerna bör återinföras.För yrkesverksamma föreslår vi att studiefinansie-ringen ska ske genom speciella utbildningskonton.Till slut ska jag ta upp korttidsstudiestödet. Vi an-ser att det inte ska fördelas av LO, TCO och Sisus.Enligt vår mening är det fullkomligt oacceptabelt attlåta facket fördela statliga medel eller skattebetalar-nas pengar. Vi vill avskaffa stödet och i stället anslå20 till fortsatt stöd för studier i mind-re omfattning, som ska hanteras av CSN.För tids vinnande stannar jag här. Tack för ordet!Anf. 113 ():Herr talman! Studiemedelssystemet anses varaden största enskilda orsaken till den sociala snedre-kryteringen. För att underlätta för människor att tasteget in i högre utbildning vill reforme-ra hela studiestödssystemet, eftersom vi ser att rege-ringens system inte är hållbart och inte löser de pro-blem som finns i dag.Vårt förslag innebär lika delar bidrag och lika de-lar lån inom ramen för det oförändrade totalbeloppet,alltså en 50-50-princip. I förening med Centerpartietsskatteförslag och ett höjt fribelopp kommer det här attmöjliggöra för stora grupper att minska sin lånebördaredan under studietiden. Därmed blir det också lättareför personer från studieovana hem att ta steget in iden högre utbildningen.Därmed, herr talman, vill jag yrka bifall till reser-vation 3 under punkt 5 och slutligen säga att jag ärväldigt glad åt att regeringen äntligen har vågat tasteget och insett studenternas studiesociala situationoch ska införa en studiesocial utredning. Det krävdesnågra övertalningar och ett hårt arbete, men skaden komma under våren.Anf. 114 ():Fru talman! Ett fungerande studiestöd är natur-ligtvis viktigt för att alla ska ha en chans att studera.Ekonomin ska inte hindra dem som har intresse ochfallenhet för studier.Folkpartiet har i sin motion föreslagit en rad för-ändringar, en del omedelbara och en del . Vivill höja totalbeloppet med ca 2 000 krom året.