prot · GO09117 · 2001-05-30 00:00:00 — Att en ny praxis i folkrättsligafrågor bildas måste givetvis först förankras i riksda-gen genom riksdagsbeslut. Vi menar därför att rege-ringen bör klandras för att den inte tog initiativ till attåterkalla tillstånd för utförsel av krigsmateriel till dekrigförande länderna.Anf. 104 ():Fru talman! Det som utskottet har haft att bedömapå det här området är tveklöst komplext och rymmerväldigt många bottnar och olika infallsvinklar. Detvisar sig också av att utskottet har ägnat ganskamycket tid åt det och också lagt ned möda på att skaf-fa sig kunskap dels genom remissen till utrikesut-skottet, dels genom den egna utfrågning som utskottethade.Det är väl riktigt att säga att något absolut enkeltoch entydigt svar har utskottet inte heller fått. Somdet ofta blir i sådana här sammanhang har det landat ien bedömning av de olika faktorer som ska vägassamman för att man ska kunna komma fram till huru-vida de givna exporttillstånden skulle avbrytas ellerfullföljas under de rådande omständigheterna.Jag lyssnade med intresse till både Per ochMats . Framför allt hade ibörjan av sitt anförande ett mycket vidare perspektivpå den här frågan än vad utskottet har haft att grans-ka. Jag känner igen en del av den debatten från enannan för och mig gemensam arena,nämligen från parlamentarikerförsam-ling där den här konflikten och insatserna har varituppe till diskussion. Frågan rymmer många intres-santa aspekter.I harockså och andra f.d. kommunistländer möj-lighet att komma till tals och föra fram sina syn-punkter. har även i det sammanhangethaft lite olika inställning till den här saken.Fru talman! Jag tänkte något kommentera det för-hållandet att man hänger upp väldigt mycket av reso-nemanget på vad FN gör och inte gör. Jag tycker attdet är utomordentligt viktigt att man har ett starkt ocheffektivt FN. Men jag måste dessvärre konstatera attmed den beslutsstruktur och beslutsmekanism somman har i med säkerhetsrådet ochvetorätten för olika medlemmar kan det vara svårt attkomma till beslut i en konflikt där stormakternasintressen står emot varandra. Så var väl situationen påhösten 1998 och . Med den goda nyhets-rapportering som skedde kunde man se vad som för-siggick i . Man konstaterade också att detvar svårt att göra några effektiva insatser, och detresulterade i Natobombningarna.Sedan kommer jag in på frågan huruvida man kanklandra regeringen för att den inte avbröt exporten avkrigsmateriel. Det är ju ganska noggrant utrett i be-tänkandet och statsrådet har pekat på attdet finns olika styrparametrar. Många som debatterarvapenexportfrågor ägnar sig åt den ena eller den and-ra styrparametern, men glömmer bort att man måstegöra en sammanvägning av de totala intressen för attkomma fram till ifall det föreligger hinder för exporteller ej.Majoriteten har filat ganska mycket på sin be-dömning. bestämde vi oss för att avståifrån att säga någonting om folkrätten, och jag tror attdet var klokt att avstå från det. Folkrätten är staddunder debatt och också under utveckling. Det finnsingen anledning för att försökaatt komma fram snabbare där än några andra.Fru talman! vill jag bara konstatera detsom Per redan har varit inne på, nämligen attInspektionen för strategiska produkter, som hanterardessa licenser och förlängningen av den, fann inteanledning att gå till regeringen, vilket man kan göraom man stöter på licensfrågor av särskilt känslig ellerkomplicerad natur.Exportkontrollrådet, där parlamentariker är repre-senterade, fann inte heller anledning att utifrån deninformation man fick diskutera mera om inriktningen.Möjligen berodde det på att den information man fickvar att det handlade om återexport av militära reserv-delar till , och andra närliggandeländer. Man betraktade kanske inte dessa länder somkrigförande även om de per definition som Nato-medlemmar var det.Fru talman! Eftersom det har yrkats bifall tillgodkännande av anmälan i reservationen vill jag yrkaavslag på det, och i stället yrkar jag på godkännandeav utskottets anmälan.Anf. 105 PER () replik:Fru talman! Jag har bara en liten fundering. Jag vet inte vadExportkontrollrådet fick för information. Min frågagäller om man kan utgå ifrån att alla var helt på detklara med vilka ärenden det handlade om när infor-mationen lämnades i efterhand. Det kanske inte hellerGöran vet. Men jag ställer mig lite frå-gande. Om inte annat borde det ha varit föremål fördiskussion i , vilket tydligen inteförekom. Vet möjligen mer omdetta?Anf. 106 () re-plik:Fru talman! Tyvärr, Per , vet jag inte merom detta. Jag har inte heller talat med några social-demokratiska representanter eller andra representan-ter i . Det kanske vi borde görasåväl Per som och jag.Möjligen såg ärendet ganska oförargligt ut i pap-peren. Det talades om återexport av materiel somhade varit i för reparation och underhåll ochsom exporterades tillbaka till eller Norge.Det framstod väl inte som särskilt uppseendeväckan-de eller dramatiskt om man inte kopplade ihop dessaländer med Nato och de pågående bombningarna iJugoslavien. Så kan man teoretisera. Men vi kommermöjligen närmare sanningen om vi talar med vårakamrater i Exportkontrollrådet.Statsminister uppmaning till kom-munerna om socialbidraget (avsnitt 6.2)Anf. 107 ():Fru talman! Jag ber om ursäkt. Man får väl interaljera, men jag är inte så van att befinna mig i mino-ritet och att vara först på talarlistan. Jag glömde bortmig. Men det kan vara en nyttig påminnelse frånprincipiell synpunkt.Regeringen hade fört en politik som innebar gans-ka hårda år med kraftiga nedskärningar för barnfa-miljer och för många andra i . Det gjorde kunde höja barnbidraget, vilket vi socialdemo-krater och samarbetspartierna tyckte var utomordent-ligt viktigt. Då var det inte så konstigt att det gjordesuttalanden som innebar att barnfamiljerna borde fådel av barnbidragshöjningen, även om de under läng-re eller varit beroende av socialbidrag försin försörjning.Egentligen är det inte någon debattör som har sagtatt detta inte borde komma barnfamiljerna till del somett bidrag till en standardhöjning. Diskussionen harmera tagit sig juridiska former. Man har diskuterathuruvida detta var förenligt med den kommunalasjälvstyrelsen. Man har också diskuterat om statsmi-nistern genom att rikta denna uppmaning, inte tillenskilda individer utan till kommuner, hade överskri-dit det som kunde anses vara möjligt inom ramen förstatsministerämbetet.Det är naturligtvis alldeles klart, som majoritetenskriver, att statsministern riktade en uppmaning tillkommunerna där han tog ett exempel från Sundsvallskommun, som hade gjort insatser på just det här om-rådet i syfte att låta de per månadkomma också den socialbidragsberoende barnfamil-jen till del.Men vi skriver från majoritetens sida att dennauppmaning riktade sig till självständiga kommuner.Som Kommunförbundet uttalade alldeles i anslutningtill den pågående diskussionen, är kommunerna na-turligtvis suveräna att fatta de beslut som de anservara riktiga och möjliga att fatta. De ska naturligtvisockså konstruera ett sådant här beslut så att det rymsinom lagstiftningen.Från majoritetens sida har vi alltså inte kunnat seatt statsministerns uttalande skulle vara värt någotklander utan i stället sett positivt på själva syftet meddet, nämligen att något förbättra socialbidragsberoen-de familjers levnadsstandard. Det har också mycketklart uttalats att det inte har varit någon principiellförändring i uppfattningarna om dessa frågor, utan attdet mer har handlat om att just i detta faktiska lägegöra på det här sättet.Den här frågan har sedan blivit föremål för dom-stolsprövning, och det finns ett domslut i en förstainstans, en länsrätt. Förmodligen kommer överordna-de domstolar att pröva frågan, och då har i alla fallminoriteten tänkt sig att återkomma till . Jagvet nu inte om det sker oberoende av utgången ellerom det i första hand sker om en domstol skulle finnaatt detta inte är förenligt med lagstiftningen. Annarsvore det ju klädsamt om man återkom till riksdagenoch konstaterade att man hade fel på den här punktenoch att statsministern inte har begått något allvarligtbrott, vilket man nu försöker påskina i majoritets-skrivningen.Möjligen har jag sagt majoritet och minoritet vidfel tillfällen, men jag bekänner ytterligare en gång attjag befinner mig i minoriteten och talar för den.Anf. 108 ():Fru talman! må väl vara förlå-ten om han säger fel . Jag förstår att situationenkänns ovan. Vi befinner oss på samma sida, men jagär ju lite vanare vid att vara i minoritet. Egentligenkanske vi tillhör mest erfarna oppositions-parti vid en historisk granskning eftersom vi aldrighar suttit i en regering, även om jag framställdessom att ha talat för makten, vilket kändes någotknepigt.Fru talman! Det är klart att när barnbidraget höj-des var det en märklig situation som uppstod. De somkanske mest skulle behöva barnbidragshöjningenkom inte att märka av den, därför att somde fick ett höjt barnbidrag sänktes deras socialbidragmed motsvarande summa. På det sättet blev det ettnollsummesystem. Däremot fick de som är lite mind-re olyckligt lottade och inte lever på socialbidrag enhundring extra när barnbidraget höjdes.Det uppstod då en diskussion om avsikten medbarnbidragshöjningen kan ha varit att de som har detekonomiskt sämst inte skulle få del av den. En kom-mun har kommit fram till en lösning i frågan genomatt för barnfamiljer generellt sett höja socialbi-dragsnormen.Statsministern svarade i en diskussion här i riks-dagen att det var olyckligt att höjningen av barnbi-draget inte kom alla till del och att man därför kundegöra på samma sätt som i , om det nu varSundsvall som han åberopade i diskussionen.Detta ledde till en anmälan som gick ut på attstatsministern skulle ha tubbat kommuner till lag-brott. Det låter ju lite överdrivet. Som vi hävdar ireservationen leds kommunerna av politiskt valdaförsamlingar som har självstyrelser, och de beslutarvad kommunerna ska göra eller inte göra. De tarsjälvfallet inte ett uttalande i en debatt på sådant all-var att de uppfattar det som en order. Det kan emel-lertid kanske uppfattas som en uppmaning. Därför börman naturligtvis iaktta en viss försiktighet med attgöra sådana uppmaningar.Från reservanternas sida har vi inte velat gå sålångt som utskottsmajoriteten, som vill dra väldigtstora juridiska växlar på uttalandet av statsministern.Även om Länsrätten i nu har kommit tillett utslag som förstainstans i den här frågan, är detinte entydigt att länsrätten har rätt. En vidareöverprövning av deras dom kanske kan visa att rätts-läget inte är så där alldeles solklart.Utskottsmajoriteten uttrycker sig i och för sig re-lativt hovsamt och med relativ försiktighet - någon-ting som väl inte alltid har utmärkt debatten underdagen från den sida som tillfälligt är i majoritet.Men jag tror ändå att insinuationen att statsministernskulle ha gjort något slags medveten tubbning tilllagbrott är lite överdriven. Därför har vi i Vänster-partiet valt att reservera oss för den inställning somdet ges uttryck för i reservationen.Anf. 109 ():Fru talman! Vårens granskningsarbete i konstitu-tionsutskottet, vilket resulterat i dagens betänkande,är min första kontakt med och erfarenhet av konstitu-tionell granskning av regeringen, detta i min egen-skap av ny ersättare i utskottet. Mitt första intryck närjag kom till var att arbetetpräglades av ett, som jag uppfattade det, mycket kon-struktivt klimat och en glad och trivsam stämning därdet råder högt i tak såväl bildligt som bokstavligttalat. Jag tyckte mig också kunna se en gemensammålsättning över partigränserna, från vänster till hö-ger, att så långt möjligt söka nå enighet kring olikafrågor och förslag såväl visavi utskottets ordinarieärenden som i nu aktuella granskningsärenden.Att arbetet skulle kunna bedrivas helt utan politis-ka förtecken anser jag som lite av en omöjlighet. Viär dock var och en valda av våra respektive partieroch har mer eller mindre uttalat olika grundvärde-ringar och ideologier. Däremot tror jag att det är möj-ligt att göra ganska långtgående objektiva bedöm-ningar som med lite god vilja kanske kan vägas ihopganska långt.I det ärende som jag har fått förmånen att hanterasom "mitt" ärende, dvs. statsminister till kommunerna om socialbidragen,upplever jag just att det råder ganska stor samsyn iflera avseenden. Att ett statsråd, oavsett om det nuhandlar om landets statsminister eller någon annan avregeringens medlemmar, ska ha rätt att i likhet medandra medborgare göra uttalanden i olika samman-hang måste vara en självklarhet. Detta har ocksåkonstitutionsutskottet tydligt gett uttryck för i sam-band med granskning av liknande ärenden tidigare år.För övrigt kommer detta också till uttryck i dagensbetänkande i utskottets ställningstagande visavistatsministerns uttalande om en ny flygplats i Stock-holmsområdet.Utskottet har vidare varit enigt i uppfattningen attstatsministerns uttalande i det aktuella ärendet intestår i strid med regeringsformen. Huruvida det grans-kade uttalandet, som återfinns i ett debattinlägg i denallmänpolitiska debatten , kan be-traktas om en uppmaning eller inte, råder det delademeningar om - inte i utskottet som jag har uppfattatdet, men väl mellan och utskottet.Jag tyckte att jag i inledningsan-förande hörde att han delade uppfattningen att dettrots allt är en uppmaning.Regeringskansliet har under granskningens gångberetts tillfälle att yttra sig . Andragången man yttrade sig var tonläget något mer hov-samt än i det första yttrandet, men man avvisar kate-goriskt påståendet att uttalandet var en uppmaning.Jag citerar ordagrant ur Statsrådsberedningens pro-memoria: "Statsministern har uttalat sig om tankarnabakom höjningen av barnbidraget. Uttalandena gjor-des i den allmänpolitiska debatten i . Hanhar inte riktat någon uppmaning till kommunerna. "Låt oss då se vad statsministern egentligen sade:"Jag förutsätter att de kommuner som det gäller följerde exempel som vi har sett i och på andraställen och vid det här tillfället gör en justering. ""Jag förutsätter", säger statsministern. Kan enuppmaning vara tydligare än så?Göran avslutar sedan detta sitt inlägg medföljande mening: "Jag avråder dock från att detta skagöras till en princip för framtiden. "Fru talman! Jag kan helt enkelt inte underlåta attgöra en egen bedömning med eller utan partipolitiskaförtecken. Jag påstår att statsministern borde ha varitpå det klara med att han nog var ute på lite hal is. Ochdet gör jag mot bakgrund av min mångåriga erfaren-het på det kommunalpolitiska planet och samtidigtmed vetskap om långa och gedignaerfarenhet inom samma område. Jag tror också attGöran anade - det borde han göra med denerfarenhet han har - att det föreligger en risk för attbesluten i de kommuner som kunde tänkas följa hansuppmaning kan komma att strida mot kommunalla-gens likställighetsprincip.Det finns ett antal kommuner runtom i lan-det som har fattat beslut om att höja på detsätt som såväl statsministern som socialministernuttalat sig för. Jag vill i det sammanhanget påpeka attdet inte råder några delade meningar i sakfrågan. Detär rimligt att de här barnfamiljerna får ta del av detta.Ilmar Reepalu, partikamrat med statsministern ochKommunförbundets ordförande, gav uttryck för attdet är regeringen som har instrumentet för detta, intekommunerna.I flera av de kommuner som har fattat de här be-sluten är dessa ärenden föremål för prövning i allmänförvaltningsdomstol. Det återstår att se vad resultatetav den lagliga prövningen blir. I vårt yttrande har visagt att vi vill avvakta utgången av prövningen ochåterkomma. menade att det voreklädsamt om vi återkom i det här sammanhanget,oavsett utfallet. Jag tycker att det är naturligt. Om detvisar sig att det inte föreligger något fel tycker jag kan ge uttryck för det, på samma sätt som mangör om det föreligger ett fel.Fru talman! I domstolen skulle jag kunna tänkamig att man säger att målet överlämnas härmed. Jagbefinner mig nu i , och då yrkar jag på god-kännande av utskottets anmälan.Anf. 110 () replik:Fru talman! Det var ett sympatiskt tonläge i inlägg, men det var inte det jagville recensera.Jag vill säga att problemet med majoritetstexten äratt man säger att det riskerar att leda till lagbrott. Mangranskar precis det citat som fram. Man kan kanske få det till att det ligger enuppmaning i det. Det har vi också godtagit i reserva-tionen. Han säger att man gör som i ochgör en justering. Han har alltså inte specificerat me-toderna. Han har säkert utgått ifrån att man gör detenligt den lagstiftning som finns. Man säger att dettauttalande kan leda till lagbrott om det efterlevs. Jagtror inte att det har varit avsikten eller tanken meduttalandet. Jag tror inte heller att det ligger i uttalan-det så som det faktiskt är gjort. Jag tror att det blir ennågot skruvad tolkning av uttalandet om man vill haen sådan skrivning som majoriteten. Därför har viinte kunnat ställa upp på den, fru talman.Anf. 111 () replik:Fru talman! Det är ju trots allt så att det blir litespeciellt när det är statsministern som gör den härformen av uttalande. Det blir ju en uppmaning tillkommunerna. Jag kan återknyta till min kommunal-politiska karriär. Jag har lite svårt att inte dela denuppfattning som finns i den socialdemokratiska reser-vationen om att kommunerna är självständiga. Jagtycker inte att det strider mot varandra. I det här spe-cifika fallet är det indirekt en form av uppmaning.Det är väldigt många kommuner som har fattat dethär beslutet. Jag utgår ifrån att samtliga är väldigt välmedvetna om att de tassar in i en gråzon. Jag tror inteatt de i något fall kommer att motivera sitt ställ-ningstagande med att statsministern sade att de skullegöra så här. Det tror jag inte.Anf. 112 () replik:Fru talman! Jag tror inte att man ska ha en över-driven tolkning av vad likställighetsprincipen innebär.Jag tror att det leder mycket långt när det gäller vadkommuner får och kan göra och inte göra i olikahänseenden.I det här fallet säger statsministern alltså att manska göra en justering. Man ska försöka justera detförhållandet att de fattigaste inte får del av barnbi-dragshöjningen och se till att också de som är de mestekonomiskt utsatta, nämligen de som har socialbi-drag, också kan få del av detta. Att i den allmännaformuleringen att man ska justera detta, läsa in att detskulle kunna tolkas som en uppmaning till lagbrott ärenligt min mening ett något skruvat motiv för att riktakritik mot regeringen.Det är en överdrift. Något sådant föresvävade interegeringen, utan här gällde det att försöka rätta tillnågonting som jag tror att en bred majoritet av folketupplever som en social orimlighet, nämligen att defattigaste människorna inte får del av en liten stan-dardförbättring för barnfamiljerna.Anf. 113 () replik:Fru talman! Jag tänker inte ge mig in i någonlängre polemik med i detta samman-hang, men jag kan göra ett tillägg. Jag nämnde intedetta annat än i förbifarten. Socialministern har ocksågått in i den här delen och sagt att han anser att manska ta de här besluten. Han tolkar dessutom lagen åtkommunerna. har en rekommen-dation att man kanske ska vara försiktig och inte taefter det här uttalandet, medan socialministern ångarpå med en papegojas envishet och tycker att med dentolkning som gör av lagstift-ningen är det bara att ta de här besluten. Jag delar inteden uppfattningen.Jag tycker att det är viktigt att kommunerna närdet gäller de här frågorna följer den kommunala lag-stiftning som finns. Det här ärendet har överkla-gats i ett rätt stort antal kommuner. Om domstolarna iförsta instans kommer fram till samma beslut som iVänersborg stoppas detta på ett antal ställen. Då harman ändå inte riktigt nått den effekten att alla ska fådet. Då blev det egentligen inte bättre av det här.Jag har själv den uppfattningen att man ska varalite försiktigare med den här formen av uttalanden.Det är olyckligt när det ger utrymme för olika tolk-ningar. Sedan är det kanske inte helt onaturligt attKenneth och jag har olika tolkningar.Anf. 114 () re-plik:Fru talman! Får jag börja med att säga att det vartrevligt att lyssna till . Det varockså trevligt att kunna konstatera att hon hade börjatKU-karriären på sammanträdena i utskottet och upp-levt dem som positiva och trevliga. Jag tror inte att vi behöverbli oeniga på den punkten; vi har ganska trevligasammanträden.Det låter på resonemangen här som att vi egentli-gen inte står så långt ifrån varandra. Det är möjligt attom vi finge sätta oss ned vid ett kaffebord skulle virentav bli helt överens. har det inte blivit på detsättet, och det är i och för sig lite trist.Man kan möjligen säga att Kommunförbundetsståndpunkt inte är alldeles klar. Däremot var jurist som var hos oss helt klar på hurdet var. Han ansåg t.o.m. att regeringen hade komp-lett fel och att man kunde bortse från regeringensståndpunkt därför att det var en partsinlaga. Det varnågot egenartade uttalanden, tycker jag.Man kan också säga att det goda syfte som stats-ministern hade möjligen håller på att malas ned ijuridikens irrgångar. Man får konstatera att det målsom är avgjort är avgjort på de förutsättningar somfanns där. Det är inte säkert att förutsättningarna ärdesamma i andra kommuner. Därför får vi naturligt-vis se var den här frågan sist och slutligen landar.Man ska naturligtvis inte heller bortse från att deti resonemangen mellan och rege-ringen alltid finns en underton av diskussion om vemsom ska bära kostnaden för vad. Kommunfolket villinte ta ökade kostnader, och regeringen vill i och försig inte heller göra det. Det spelar naturligtvis i vissmån in i de här sammanhangen.Ska man göra sådana här operationer tror jag ska starta i någon annan ände, men det finnssäkert möjligheter att också klara ut det goda syftetinom ramen för likställighet och kommu-nal juridik.Anf. 115 () replik:Fru talman! Jag ska gärna erkänna, , att jag står för vad jag sade inledningsvis. Jagkände inte riktigt igen mig här . Men jag tycktesamtidigt att det var spännande att få uppleva detta.När det gäller juridiska rätts-sektion vill jag understryka att jag har enrätt stor tilltro till vad de säger. Oavsett vad man harsagt tidigare är det kanske av landets 289kommuner som saknar egna juridiska funktioner ochsom är hänvisade till rättssek-tion.När Kommunförbundet tyckte att alltför mångakommuner hörde av sig och var tveksamma hur deskulle hantera den här frågan, gick man alltså - ibörjan av februari, tror jag - ut med en PM till kom-munerna där man talade om för kommunerna att omde tar dessa beslut ska de vara medvetna om att detkan innebära att besluten överklagas. Så har ju skett.Det finns ett antal kommuner där de här beslutenredan har vunnit laga kraft och där den här hundra-lappen inte räknas med i socialbidragsnormen. Det ärett antal kommuner som har tagit beslut, somär under prövning och som ska vidare.Efter att ha tittat närmare på det här kan jag kon-statera att det inte är säkert att alla kommer att fällas,därför att påhittigheten hos kommunalråden ute ilandet har varit helt otrolig. Jag tror att vi kommer attkunna se både det ena och det andra. I flertalet fallkommer nog domstolen att finna att det är fel.Anf. 116 ():Fru talman! När det gäller statsministerns uttalan-de och utskottets granskning av detta ärende skullejag vilja drista mig till en sammanfattning av minis-terns uttalande. Jag skulle vilja säga: Så snällt hantänkte, men så dumt han formulerade det och så feldet blev i slutändan.Fru talman! Jag är inte bara riksdagsledamot, utanjag är kommunpolitiker också. Som kommunpolitikertycker jag att man känner allt oftare att regeringenmed sin politik försöker nagga det kommunala själv-styret i kanten. Åtminstone upplever jag det så.Nu har ett enigt utskott konstaterat att statsminis-terns uttalanden vid den allmänpolitiska debattenavsåg "angelägenheter som kommuner sköter på denkommunala självstyrelsens grund", som det är for-mulerat i betänkandet.När landets statsminister uttalar sig, i vilken frågadet än vara må, väger hans uttalande ganska tungt.Därför är det viktigt att uttalandena är underbyggdaoch väl genomtänkta.