prot · GP0939 · 2001-12-03 00:00:00 — En av huvudpunkterna i regeringensförvaltningspolitik är som sagt att den statliga för-valtningen måste ha ett tydligt medborgarfokus. Dethär innebär bl.a. att statsförvaltningens öppenhet ochservice gentemot medborgarna prioriteras.Jag vill från ovannämnda skrivelse ge exempel pånågra av de åtgärder regeringen har vidtagit.Det handlar för det första om att göra myndighe-ternas information och tjänster tillgängliga. Medbor-gare ska ges möjlighet att utnyttja myndigheternastjänster när det passar dem, oberoende av myndighe-ters öppettider eller belägenhet geografiskt. Här ärinformationstekniken ett viktigt instrument.Det handlar för det andra om att stärka männi-skors insyn och delaktighet i myndigheternas verk-samhet. Ett antal statliga myndigheter och försäk-ringskassor har fått regeringens uppdrag att under tvåår bedriva försöksverksamhet med servicedeklaratio-ner och servicedialog. De myndigheter som deltar harvalts ut därför att de i sin verksamhet har mångakontakter med medborgare och företag.Det handlar för det tredje om att öka myndighe-ters samverkan med såväl varandra som med kom-muner, landsting och näringsliv.Därtill har regeringen gett Statistiska centralbyrånoch Statskontoret i uppdrag att genomföra medbor-garundersökningar om synen på den offentliga för-valtningen. Det kommer att ge oss underlag för attytterligare stärka medborgarperspektivet i statsför-valtningens arbete.Jag vill avslutningsvis nämna den satsning somregeringen gör på konsumentpolitikens område. presenterade regeringen i propositionen2000/01:135, Handlingsplan för konsumentpolitiken,mål för de kommande fem årens konsumentpolitik.Konsumentpolitiken avser att bl.a. ytterligare stärkakonsumentens ställning och inflytande på marknaden,samt att öka skyddet för konsumenternas hälsa ochsäkerhet. Dessutom skjuter regeringen till 20 miljonerkronor för att stärka den kommunalakonsumentvägledningen.Anf. 9 ():Fru talman! Tack för svaret, fru statsråd, på mininterpellation om staten och medborgarna. Jag upp-skattar demokratiministerns tacksamhet till mig föratt jag väcker viktiga frågor, men sedan övergår den,när man läser interpellationssvaret, i ett slags trum-penhet i gränstrakten mot irritation över att jag pekarpå en rad brister i enskilda människors vardagsvill-kor, brister som bara några rader tidigarei interpellationssvaret sade sig hävda, nämligen män-niskors välfärd och jämlika möjligheter. Statsrådetbeskriver min beskrivning när det gäller de problemsom jag har tagit upp här, och jag vill säga att detfinns goda ambitioner i de allmänna deklarationersom statsrådet ger, men det blir mycket mera teori änpraktik.Jag har i interpellationen pekat på åtta konkretaområden där brister råder, bl.a. rättsväsendets uttun-ning, att skolan inte förmår förmedla sina kunskaps-mål fullt ut, infrastrukturella brister som tar sig ut-tryck i att nyttotrafik omöjliggörs vissa tider på åretför en stor del av befolkningen, postservicen - främstdå kassaservicen - som försämras och TV-frågornasom har gått i stå, både vad gäller nordiskt publicservice-utbud och samarbete och digitalboxarnashaveri i . Om detta har regeringen genomstatsrådet inget att säga. På min fråga om medborgar-och konsumentperspektiv ges beskedet att kunskapernu ska inhämtas inom regeringskretsen. Det är bra,men visst låter det något yrvaket.Utredningar finns på många områden där enskildamänniskor förutsätts ta större ansvar och att organi-sationer och folkrörelser går in och gör insatser. Detfinns ingenting att säga om det heller, men man harinte så att säga fått den förstärkning och uppbackningsom vore angeläget. ska ju som sagt var Postenalltmer e-postförmedla verksamheten, vilket innebäratt t.ex. pensionärer får det svårare och framför alltökade kostnader.Det jag tycker mig se i interpellationssvaret är attdet är för mycket av passivitet, och det gäller fleraområden, bl.a. kvinnors möjligheter till nyföretagandeoch handikappades möjligheter till arbete - nu väljerman ofta förtidspensioneringen. I stället för att backaupp nya arbetsmarknader och underlätta så försvårasdet ofta. Tar vi den riktigt stora frågan i ett världs-perspektiv, biståndspolitiken, dvs. stöd till fattigaländer, så har det hållits tillbaka, ofta med denpolitiska högerns hjälp. När det gäller hinder så finnsde på en rad områden för småföretagande, för invand-rare att snabbt få jobb och för samhällsstödet, som jagnämnde, till folkrörelserna, som har urholkats.I stället har det mera handfasta och aktiva frånstatens sida gått till det som har varit destruktivt, ochdå tänker jag på det ökade drogutbudet i form avökade utskänkningstillstånd för alkoholkonsumtio-nen. Lördagsöppet körde i gång långt innan utvärde-ringen var klar, och de statliga kasinona lär inte lösavare sig sysselsättningsproblem eller minska brotts-ligheten i stort.På något sätt blir det lite fel saker där handlings-kraften finns, och det som skulle vara positivt, därutreds och avvaktas alltför mycket. Det är min poängi interpellationen, fru talman.Anf. 10 Statsrådet ():Fru talman! Ja, , det är ju inte riktigtså att jag är ansvarigt statsråd för alla dessa frågorsom ni tar upp och som ni anser är uttryck för attregeringen är yrvaken och inte har en politik somsätter medborgarnas bästa i fokus. Jag kan inte ochska inte gå i svaromål i alla de enstaka frågor somElver tog upp, eftersom det finns andra stats-råd som är bättre lämpade för det.Men låt mig bara säga några saker för att visa påatt regeringen inte är yrvaken, . Detförsökte jag ge en bild av i mitt interpellationssvar,när jag faktiskt redovisade att regeringen redan 1998lämnade en proposition till som antogs medstor enighet i den här kammaren, om just behovet avdet efterlyser: att allt som riksdagenbeslutar om och alla demokratiskt fattade beslut juinte blir verklighet förrän de når gatan, arbetsplatser-na, skolorna etc. Då måste genomförandet av de be-sluten, som sker ute i förvaltningarna, i myndigheter-na och i försäkringskassorna, också bära med sigvetskapen om att det sätt på vilket tjänstemännengenomför de beslut som har fattat har jätte-stor betydelse för hur människors livsvillkor gestaltarsig, och därmed också för människors tilltro till de-mokratin och politiken som verktyg att förbättra Sve-rige.Redan 1998, , lämnade regeringenen proposition som talade om att detta är målsättning-en och detta är arbetet som måste genomsyra förvalt-ningens fortsatta insatser, och vi har vidtagit ett antalolika åtgärder för att förbättra situationen. Regeringenär inte yrvaken.För att ta upp några av de saker som menar är ett tecken på att vi inte bedriver rättpolitik vill jag ta upp följande:Biståndet hålls inte tillbaka. Vi ser nu ökningar avanslagen till bistånden i en omfattning som inte tidi-gare varit fallet.Hinder för småföretagandet har vi en ministermed särskilt ansvar för att undanröja. En viktig del avmitt ansvar som förvaltningsminister handlar just omdetta: att uppmuntra och stimulera myndigheter ochförvaltningar att agera på ett sådant sätt att manminskar det byråkratiska krånglet. Det finns ingenanledning att göra livet värre för småföretagare, utantvärtom: Vi har all anledning att underlätta derasverksamhet. Det är vad regeringen arbetar med. Detsyns också i förvaltningspolitiken.Elver tar upp frågan om handikappadesmöjligheter. I ett antal olika aspekter har bl.a. jaginom mitt ansvarsområde sett till att vi har ändratlagstiftningar och flyttat fokus just för att underlättaför människor med funktionshinder att vara delaktiga,ha insyn och kunna ta sin del av ansvaret i förSverige. Det har senast skett genom de ändringar somrör vallagens utformning som nu har på sittbord att behandla. Vi talar där om vallokalerna ochser till hur vi kan öka kraven på att man bara använ-der vallokaler som är anpassade för människor medfunktionshinder.Så är det på punkt efter punkt när det gäller bådevallokaler och Postens kassaservice. Vi inför, omriksdagen så beslutar, en lag som just betonar Postensansvar för att finnas tillgänglig i alla kommuner. Vivet att utvecklingen här har gått åt fel håll. Vi vetockså, precis som påtalar, vikten av attPosten ska finnas tillgänglig för de äldre i Sverige.Regeringen är varken yrvaken eller passiv, ElverJonsson. 11 ():Fru talman! Det behövdes i varje fall en debat-tomgång innan statsrådet kom med konkreta syn-punkter på det jag hade frågat om. Det var ändå enframgång.Nu säger statsrådet att hon inte kan svara påallt och att det finns statsråd som kan detta bättre. Detär i och för sig sant. Men någonstans måste det finnasett samlat ansvar för hur medborgarna upplever sinsituation. Det är för mycket som har gått åt fel håll.Det har varit passivitet på en rad områden där detborde ha varit aktivitet, och där det varit aktivitet riktats mot fel saker.Det gäller t.ex. kasinon och lördagsöppet på Sys-temet. Där avvaktar man inte några utredningar ellervetenskapliga rön, utan då gäller det att köra i gång.Man ger vika för det kommersiella trycket. Både jagsom socialliberal och ni som socialdemokrater bordevara främmande för en sådan undfallenhet.Statsrådet säger att vi har ökat biståndet. Vi har ett snart trettiofemårigt löfte till FNatt ge en hundradel av våra samlade inkomster tillfattiga länder. De flesta av de år har biståndet legatunder den nivån. Vi har aldrig någonsin med social-demokratisk regeringen nått upp till enprocentsmålet.Vi nådde det , men då var det en annanregering.Britta Lejon säger att regeringen uppmuntrar fö-retagandet. Men företagandet sjunker. Det är inte sagtatt det är rätt saker som görs. Hur angriper regeringenden typen av frågor, dvs. när företagen inte så att sägatänder på åtgärderna? Hästen orkar inte dricka för väntade för länge innan man satte fram vatten-hinken, för att ta ett gammalt bildspråk.Sedan till kassaservicen för äldre personer. Det ärklart att man kan säga att den finns på fler ställen,men det är en sämre service. Man har sagt upp avtaletoch sålt Postgirot, och det kostar väldigt mycket mer.Nu kostar det både att utfärda en check och när denska användas som betalningsmedel och t.ex. löses inav Posten.Fru talman! Det är mycket märkligt. Statliga Pos-ten kan inte ens låta en kund öppna postgiro på Pos-ten. Är det inte märkligt, fru statsråd?Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Om hade tänkt talamed mig om bistånd, företagsamhet eller postgirontror jag att det är bättre att han specifikt ställer defrågorna.När det gäller frågan om människors berättigadeförväntningar på förvaltningen i har jag na-turligtvis som ledamot av menockså som ansvarig för förvaltningsfrågor ett övergri-pande ansvar. I de aspekterna, dvs. när det gäller denövergripande styrningen av statsförvaltningen, är detprecis det perspektiv som efterlysersom regeringen också arbetar efter.Ett exempel som jag nämnde i förbigående i mittförsta svar till är ett tydligt tecken pådetta. har regeringen nu bestämt sigför att vi ska fråga människor i vad de tyckerom de förvaltningar om är satta att tjäna dem. Vi skaanvända oss av den kunskapen när vi förbättrar verk-samheten på ett mycket mer systematiskt sätt än tidi-gare. Den undersökningen ska redovisas, om jag numinns rätt, . Den kommer säkert att geoss underlag för förändrade arbetssätt inom mångadelar av den statliga verksamheten i dag.På sakfrågor inom andra ministrars ansvarsområ-den kan jag tyvärr inte ingå i svaromål, ElverJonsson.Anf. 13 ():Fru talman! Det är väl riktigt att man i olika sak-frågor med fördel kan ställa enstaka specialfrågor tillandra ministrar. När jag hade preciserat frågan i åttatydliga punkter trodde jag att jag skulle få något be-sked. Jag förutsatte att ministrarna inte hade upphörtmed sina regeringsluncher och kanske kunde samtalaöver dessa gränser.Fru talman! Det är lite av politikens problem attdet blir vattentäta skott. Det illustreras här av statsrå-dets svar. Statsrådet säger att hon har det övergripan-de ansvaret för förvaltning etc. Med vilken kraft kandet utövas? När t.ex. justitieminister före-trädare drog in tingsrätter i administrativ ordning, inteträdde då detta förvaltningsansvar i funktion.Närpolisreformen, som är en så angelägen ochgod idé, har inte ens börjat verka, eftersom man fåranvända de människorna för andra uppgifter. Skolanhar diskuterats här, och där finns brister. Jag harnämnt postservice och vägnätets nedslitning, osv.Jag menar inte att ska ha specialkun-skaper. Jag preciserade frågan för att visa på att män-niskor inte minst ute i våra landsbygdsområden upp-lever att det är en försvagad allmänservice. Detta ärinte bara ett problem för regeringen. Det är också ettproblem för denna lagstiftande församling. Därför tarjag allvarligt på de frågorna.Jag tror att vi borde försöka sätta axeln till frånregeringen och från parlamentariskt håll för att få enbättre tingens ordning. Medborgarna kan inte väntatvå på utredningar, utvärderingar och sedanbeslut. behöver det handlas. Handlingsmöjlighe-ten finns i första hand hos regeringen.Anf. 14 Statsrådet ():Fru talman! Vi talar med varandra i regeringen,och vi har ett kollektivt beslutsfattande i Sverigesregering. Det gäller t.ex. det som tarupp om tingsrätterna och närpolisreformerna. Det ärockså ett utslag för medborgarperspektivet, vågar jaghävda.Man kan tycka att det är en försämring när entingsrätt läggs ned. Men om man ser vad sakfråganegentligen handlar om, nämligen att vi ska ha etträttssamhälle som i kvalitet och rättssäkerhet klararav att leva upp till sitt stora ansvar, är också föränd-ringen av tingsrätterna en viktig del. Vi kan inte hatingsrätter där domare och åklagare alldeles för sällanbehandlar olika sorters mål. Då blir de helt enkelt fördåliga på det de håller på med. Jag ska inte gå in merpå det. Det är egentligen inte mitt ansvarsområde.Elver tar upp det som exempel på att vihar misslyckats att ha ett medborgarperspektiv. Det ärinte ett misslyckande. Det handlar om att se till att vihar en tillräckligt hög kvalitet i våra offentliga verk-samheter. Däremot håller jag med omatt det finns ett bekymmer med att vi ibland har förlångt avstånd till de offentliga verksamheterna. Detmärks naturligtvis särskilt ute på landsbygden. Dettaär regeringen medveten om och motarbetar på allasätt och vis.För att nå dit vill nå, och som jag ärövertygad om att hela denna församling vill nå, näm-ligen en offentlig verksamhet med hög kvalitet som ärlättillgänglig för medborgarna, måste vi ha en ökadgrad av samverkan mellan olika offentliga verksam-heter. Det perspektivet kommer också att finnas med iden demokratiproposition som regeringen lägger påriksdagens bord, ser fram emot fortsatta diskussioner. Jag ärövertygad om att vi delar ambitionsnivån gemensamt.Jag tror inte att vi riktigt har samma bild av regering-ens politik på området. Men vi delar ambitionerna,var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2001/02:88 om åt-gärder mot drogade förareAnf. 15 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att för det förstagöra det möjligt att förklara fordon förverkade direktpå plats, för det andra göra det möjligt att förklarafordon förverkade trots att föraren inte är fordonetsägare, för det tredje stoppa körkortslösa förare och fördet fjärde motverka systematisk olovlig körning.Det är självklart allvarligt att det förekommer attpersoner upprepade gånger och ofta kör bil när de ärpåverkade av droger.Låt mig börja med att kort redogöra för vilkastraff som kan bli aktuella vid dessa brott. Den somvanemässigt gör sig skyldig till olovlig körning dömsför grov olovlig körning till böter eller fängelse ihögst . Om föraren är påverkad av alko-hol eller narkotika vid körningen döms han dessutomför rattfylleri till böter eller fängelse i högst sex må-nader eller grovt rattfylleri till fängelse i upp till tvåår.Om brottet får sådana följder att någon blir påkörddöms gärningsmannen oftast också för antingen vål-lande till annans död eller vållande till kroppsskadaeller sjukdom. Straffskalorna för dessa brott sträckersig från böter till fängelse i högst . Om ett så-dant brott har begåtts vid förande av motorfordon ochgärningsmannen varit påverkad av alkohol eller någotannat medel ska brottet normalt bedömas som grovt.På grund av reglerna om brottskonkurrens kan, omnågon gör sig skyldig till t.ex. grovt vållande tillannans död och grovt rattfylleri, det maximala straffetbli fängelse i högst åtta år.I många fall finns det möjlighet att förverka for-don som använts vid brott. Med hänsyn bl.a. till destora risker som trafiknykterhetsbrott och andra all-varliga trafikbrott utgör utvidgades förverkandebe-stämmelsen 1994. Ett fordonsom använts vid brott enligt trafikbrottslagen - t.ex.rattfylleri eller olovlig körning - får nu förklarasförverkat, om det behövs för att förebygga fortsattsådan brottslighet och förverkande inte är oskäligt.Normalt är det tillräckligt att risken för fortsattbrottslighet framstår som beaktansvärd.I förarbetena till lagändringen (prop. 1993/94:44s. 53) förutsattes att vetskapen om att det utöver dethot som lagföring och straff innebär dessutom finnsen beaktansvärd risk att bli av med sin bil sannoliktskulle få viss brottsförebyggande betydelse. Vidareanfördes att en mindre restriktiv utformning av för-verkandebestämmelsen i många fall skulle komma attinnebära att den från vilken en bil förklaras förver-kad, rent faktiskt hindras från fortsatt likartad brotts-lighet.Det har framkommit att det trots dessa utvidg-ningar i vissa situationer finns svårigheter att förver-ka. Det gäller bl.a. i de fall föraren påstår sig inte varaägare till fordonet. När det påstås att annan än förarenäger bilen och detta inte kan motbevisas, kan manmed nuvarande lagstiftning förverka bilen endast hosnågon som medverkat vid brottet eller hos den somhar förvärvat fordonet efter brottet, antingen genomfamiljerättsligt fång eller genom annat fång i ond tro.Ett med förverkandefrågan sammanhängandeproblem är de kostnader som särskilt i storstädernauppkommer i samband med förvaring av beslagtagnabilar. Kostnaderna kan i många fall bli betungandeeftersom bilarna inte kan förstöras innan det finns enlagakraftvunnen dom.Som jag redogjort för i tidigare sammanhang harvi mot denna bakgrund startat ett arbete inom Justi-tiedepartementet för att analysera bl.a. just de frågorsom tar upp. Arbetet ska syfta till attkartlägga och närmare definiera frågeställningarna urett brett perspektiv och överväga vad som skullekunna göras. Det är angeläget att undersöka i vilkenomfattning oskattade och obesiktigade bilar före-kommer i trafiken och i vilken utsträckning dessaeller andra bilar med förare utan körkort förekommeri trafikolyckor. Resultatet av arbetet kommer för-hoppningsvis att ge bättre underlag för bedömningenav vilka åtgärder som kan vara nödvändiga för attförbättra möjligheterna att ingripa. De brottsförebyg-gande aspekterna väger givetvis tungt vid en sådanbedömning.Det är ännu för tidigt att säga vad det påbörjadearbetet kan komma att resultera i, men jag är natur-ligtvis angelägen om att det ska finnas effektiva me-del för att stoppa förare som systematiskt begår tra-fikbrott. Visar det sig att en utvidgning av förverkan-dereglerna är rätt väg att gå är jag inte främmande fören sådan.Anf. 16 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka justitie-ministern för svaret. Det handlade om vilken lagstift-ning som finns på området, om vilka författ-ningsändringar som gjordes 1984 och om kostnadernaför lagrandet av förverkade bilar i väntan på att domvinner laga kraft. Tyvärr ställde jag ingen av dessafrågor i interpellationen.Interpellationen handlar om , en 27-årigkvinna som ligger i koma.Hon blev påkörd på ett övergångsställe, påkörd av endrogpåverkad förare i en bil som var belagd medkörförbud . Det var förarens114:e fall av olovlig körning. Han hade aldrig haftkörkort.Trots diverse lagändringar och översyner kör 500drogpåverkade förare fortfarande omkring på Stock-holms gator.Interpellationens frågor var ganska enkla:Vilka åtgärder är ministern beredd att vidta för attgöra det möjligt att förklara fordon förverkade direktpå plats?Vilka åtgärder är ministern beredd att vidta för attgöra det möjligt att förklara fordon förverkade trotsatt föraren inte är fordonets ägare?Av justitieministerns svar går det inte att utläsaom ministern är beredd att vidta en enda åtgärd utomatt det pågår en översyn av problemens omfattning.Medan arbetsgrupper funderar över omfattningenkör 500 drogpåverkade förare omkring på Stock-holms gator. Det är polisens uppfattning om omfatt-ningen, men mina frågor gällde inte omfattningenutan om justitieministern var beredd att vidta åtgär-der.Fru talman! Jag vill därför återigen ställa frågantill justitieministern: åtgärder är justitieminis-tern beredd att vidta?Anf. 17 Justitieminister ():Fru talman! Det har alltså gjorts flera straffskärp-ningar. Jag tror inte att det är rätt väg. Däremot behö-ver förverkandereglerna ses över. Det är därför somman nu tittar på frågan om omfattningen. Självfalletär syftet att se vad man kan komma fram till.Jag kan redan nu säga - och här är jag ganska op-timistisk - att när det gäller bilar som inte är registre-rade på någon ägare har jag svårt att se att man inteskulle kunna gå ett steg längre i effektivitet utan attdet ska inverka på det begrepp som används så oftanuförtiden, nämligen rättssäkerheten.Det här diskuteras, och det diskuterades så sentsom då vi tittade på dessa saker.Syftet är just att öka effektiviteten så att det inte skafå förekomma att personer kör på det sätt som harbeskrivits.Det finns naturligtvis svårigheter när fordonet är ien annan persons ägo, en person som inte har kunnatpåverka att bilen har körts av en drogpåverkad. Dåmåste man göra en avvägning för att se om den bilenska förverkas för en person som inte på något settborde ha känt till vad den skulle användas till.Sedan är det här problemet egentligen mycketstörre. Det gäller över huvud taget att det finns perso-ner som använder narkotika och kör bil. Detallra bästa är naturligtvis att få människor att inteanvända narkotika alls.Som känner till kommer rege-ringen att lägga fram en proposition som syftar till attbekämpa narkotika på alla olika områden och inteminst till att förbättra möjligheten till vård. För varjeperson som man kan rädda kommer det att bli enmindre som kör bil narkotikapåverkad.Dessutom ställdes frågor i den förra interpellatio-nen om närpolisen. Den får nu ökade resurser somkommer att göra det möjligt att arbeta i förebyggandesyfte.I korthet vill jag svara att det finns en utredningpå det här området. Syftet är alldeles klart, att ökaeffektiviteten så att färre förare kan köra omkring påvåra vägar drogpåverkade för att det inte ska bli detkatastrofala resultat som skedde med Rebecka.Anf. 18 ():Fru talman! Jag vill börja med att återigen tackajustitieministern. Det är två saker som är glädjande ijustitieministerns svar. Det första är naturligtvis beto-ningen av förebyggande åtgärder. Hade inte denstackars personen som körde bilen varit drogpåverkadhade olyckan aldrig hänt. Två personers liv hade intebehövt bli förstörda.Det andra är att justitieministern går längreän i det ursprungliga svaret när det gäller vilka åtgär-der som han är beredd att vidta för att öka effektivi-teten i rättssystemet, och det är jag tacksam över.Jag vill ändå fråga när översynen ska vara klar. Ifebruari fick justitieministern en liknande fråga. Hansvarade då att det pågår en översyn. svaradejustitieministern samma sak och att utredningenskulle vara klar . firadesförsta advent, vilket rimligen borde markera en slut-punkt för hösten. Det vore spännande att få veta näröversynen är klar och när vi kan få se lagförslaget häri kammaren.Anf. 19 ():Fru talman! Det är ett viktigt spörsmål som inter-pellanten tar upp om åtgärder mot drogade förare.Tyvärr har väl debatten handlat lite för mycket omkostnaden för förverkade bilar. Det är i och för sig ettproblem men kanske det mindre.