prot · GO0958 · 2001-01-31 00:00:00 — Vad det i prak-tiken handlar om är den rätt, som tillkommer ägarentill en idrottsanläggning eller arrangören av ett eve-nemang, att ta ut en högre inträdesavgift för ett sän-dande TV-bolag. Det är först när ett TV-bolag gjorten upptagning som upphovsrätten inträder, och då ärdet TV-bolaget som får upphovsrätten.Fru talman! Det finns alltså ingen generell ägan-derätt till händelseförlopp eller dagshändelser. I ingen skyddslagstiftning för arrangörer av id-rottsevenemang. Arrangören har visserligen rätten tillarenan där evenemanget sker, men informationenkring det som sker under evenemanget är inte skyd-dad i upphovsrättslig mening.Det är om detta den kristdemokratiska motionenL801 från årets handlar. Det är vår uppfatt-ning att det borde vara rimligt att se om det kan fin-nas behov av att bygga ut något upphovsrättsligtskydd kring den typen av evenemang. Jag är någotförvånad - mot bakgrund av det hårda tonläget hösten1998 och - över att alla utom kristdemo-kraterna i utskottet tycker att detta är ett ointressantämne.Fru talman! I riksdagsdebatten den 3 december1998 sade den moderate om förslaget:"Det innehåller en principfråga som både till sinprincipiella innebörd och till sin praktiska konsekvensär större än alla de andra, nämligen en rätt eller enmöjlighet att ta ifrån innehavare av rättigheter dessaoch ge dem till någon annan." Han talade också om"att ta ifrån innehavaren av en teaterföreställning ellerett idrottsevenemang möjligheten att utnyttja sin rätt"och jämförde denna situation med att ta ifrån inneha-varna av produktionen derasrättigheter.Den 21 april 1999, när vi slutbehandlade fråganom TV-listan här i , sade Per så här:"Den fråga vi nu talar om handlar om frågeställ-ningar som är snarlika dem som ligger bakom detnumera starkare men alltjämt otillräckliga skyddet föräganderätten. En första slutsats av samtalet så härlångt är att det uppenbarligen finns mycket att görainnan vi har ett skydd för rättigheter såsom ägande-rätten och rätten till de egna evenemangen. "Han fortsatte med att kommentera Kristdemokra-ternas kompromissförslag:"som vi gläds åt att idrotten i Sverigenu kan andas ut och fortsätta sitt viktiga arbete börjarför vår del arbetet i strävan att öka det grundläggandeskyddet för den typ av arrangemang som vi här ochnu diskuterar. "Lyssna noga på vad han här sade: "Börjar för vårdel arbetet i strävan att öka det grundläggande skyd-det för den typ av arrangemang som vi här och nudiskuterar. "På vilket sätt har i lagutskottet full-följt det tänkandet? Berätta gärna för mig! Eller harman nu avslutat detta arbete, som tydligen inte harpåbörjats?I en replik till mig i denna debatt konstaterade också följande:"påpekar att Kristdemokraternatagit ett utskottsinitiativ för skydd av de mer immate-rialrättsliga rättigheter som ärendet innehåller. Det ären utmärkt tanke. "Men uppenbarligen tycker i lagut-skottet inte detta. Frågan inställer sig förstås: Kanman lita på vad moderater säger? Är den moderatadiskussionen om äganderätt bara såpbubblor somblåses upp vid lämpliga tillfällen?Fru talman! var ide här frågorna inte lika tydlig som , mensom jag uppfattade det var han positivt intresserad avfrågorna. I debatterna och den21 pekade han på arrangörernas rättigheteri sammanhanget:"Vad det handlar om är idrottsarrangörernas rättatt råda över eller disponera sina arrangemang. Po-pulärt men kanske något juridiskt oegentligt kan visäga att idrottsrörelsen äger sina arrangemang", sadehan och jämförde med hur en konstnär som målar entavla skulle kunna behandlas.Han sade vidare om idrottsarrangörerna:"De äger också rätten att besluta om sina arran-gemang och var dessa arrangemang skall visas. Deäger att besluta om publikavgifter och tillträde tillarenorna. De äger faktiskt att besluta om ackredite-ring av journalister, och de äger att besluta om sinsändningsrätt. "Men faktum är att någon "sändningsrätt" i lagensmening finns inte. Det är det som vi genom vår mo-tion vill utreda om man kan införa.Observera att jag inte säger att det går. Det kanfinnas betydande hinder. Men nog borde vi granskafrågeställningen närmare.Fru talman! Även till måste jagdärför ställa frågan om det var så att isolerad inom partiet i synen på hur idrottsrörel-sen ska kunna få disponera sina evenemang.Fru talman! Som jag ser det borde faktiskt, motbakgrund av den debatt vi förde under hösten 1998och , vår motion om en utredning av are-narättigheterna ha vunnit bifall i lagutskottet. Detfanns ju en majoritet bakom detta tänkande våren1999. Jag är alltså mycket förvånad över utslaget. Jagåtar mig, fru talman, gärna att berätta detta för densvenska idrottsrörelsen.Eftersom jag vet att det ibland finns - förlåt vitsen- täta skott mellan utskotten har jag därför påmintmina kolleger i KU från , om frågeställningen. Antingen vädjanden inte givit effekt eller också har deramlat mellan stolarna.Det rimliga, fru talman, borde vara - om nu Mo-deraterna, och står fast vidsina synpunkter om idrottsrörelsens förfogande översina evenemang - att man nu tar tillfället i akt att tatillbaka frågan till utskottet.Fru talman! För min del yrkar jag bifall till reser-vation nr 6.Låt mig sedan bara säga någonting kort till An-ders Berglöv. Han sade tidigare när det gällde den härfrågeställningen att ett argument mot arenarättighetervar att det inte var så vanligt ute i världen. Det är inteett särskilt starkt argument. En gång i tiden var viensamma om att ha en justitieombudsman här i lan-det, men har vi lyckats sprida den verksamhetenöver hela världen. Det är inget bra skäl.Får jag bara säga något om de ekonomiska intres-sena. Som jag påpekade skulle man kunna tillgodogö-ra sig de ekonomiska intressena med nuvarande reg-ler. Men med den tekniska utveckling som jag pekadepå i mitt första exempel finns möjligheten att de eko-nomiska intressena för t.ex. idrottsarrangörer under-grävs.Anf. 70 () replik:Fru talman! Eftersom ställde enfråga om , kan jag bara konstatera attKenneth inte alls var speciellt isolerad i partietvad gäller frågan om listan, utan där var vi helt över-ens.Men jag kan också konstatera att den här frågan,med anledning av hur den har tagits upp i vårt betän-kande i lagutskottet och hur ni behandlar den i erdiskussion i , nu har föranlettoss att föra diskussioner inom partiet. Vi har intekunnat göra något annat ställningstagande än det vihar , men vi har börjat diskutera detta och kommeratt fortsätta att göra det.Anf. 71 () replik:Fru talman! Det låter ju bra för framtiden att manska kunna få förändringar till stånd.Anf. 72 () replik:Fru talman! Jag angav inget skäl, jag konstateradeatt det inte är speciellt vanligt.Men jag skulle vilja ställa en följdfråga lite utifrånmedborgarens perspektiv på detta. Jag tror mig haförstått argumentation rörandeäganderätten. Vad innebär detta i praktiken för id-rottsrörelsen? Upphovsrätten är ju i grunden en eko-nomisk rätt till det egna verket. Kan ut vad det praktiskt innebär?Sändningsrätter säljs ju av idrottsförbunden iolika sammanhang, till TV-bolag etc. Det här borde irimlighetens namn få vissa andra konsekvenser. In-nebär det så stora förändringar för idrottsrörelsen?Anf. 73 () replik:Fru talman! Det kan jag inte svara på. Det varmeningen att den här utredningen skulle titta närmarepå just effekterna, om det var möjligt att införa detta.I dag säljer man rättigheter, men de är i lagens me-ning fiktiva rättigheter. Däremot kan man faktisktingå civilrättsliga avtal om nästan vad som helst.Det är ett intressant frågeområde. sälja ett idrottsevenemang till . skulle kanske vilja sända en liten snuttfrån det evenemanget. I lagens mening kan man gå inoch göra en filminspelning och sända sedan. Detskulle ingen kunna hindra dem från att göra, egentli-gen. Men det skulle kunna skada det ekonomiskaintresset för idrottsarrangörerna.Detta gör ju inte av den enklaanledningen att man nästa gång vill vara med ochförhandla. Då vill man stå på god fot med arrangörer-na. Men möjligheten finns . Så det ekonomiskaintresset kan alltså begränsas. Och med den tekniskautveckling vi har, som jag pekade på i min inledning,kan man undergräva det ekonomiska intresset.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )11 § Skogspolitik m.m.Föredrogsmiljö- och jordbruksutskottets betänkande2000/01:MJU5Skogspolitik m.m.Anf. 74 ():Fru talman! I det här ärendet, som rör motionsbe-handling från inte mindre än , 1998, 1999 och2000, tänkte jag beröra frågan om äganderätt ochersättningsregler. Jag tänkte beröra viltskador ochgränsen för fjällnära skog och kanske också säganågonting om forskning och utveckling.Men först, fru talman, finns det alltid när vi dis-kuterar skog och skogspolitik anledning att påminnaoss själva och andra om den svenska skogens och densvenska skogsnäringens stora ekonomiska betydelse.Med all respekt för den s.k. nya ekonomin och dessbetydelse finns det inte en näring som är så viktig närdet gäller vår export och indragandet av exportin-komster till vårt land som just skogen och skogsnä-ringen. Den är i själva verket en omistlig del av detsom ska betala vår välfärd och vår handel med andraländer.Privata skogsägares och skogsbolags möjligheteratt förfoga över och bruka sin skog inom ramen förskogsvårdslagstiftningen är en grundbult i skogsnä-ringen. Det har varit förutsättningen för det svenskaskogsbeståndet och för att skogsförrådet stadigt harökat i volym, värde och avkastning. Men det förhål-landet har också varit en garanti för den oerhördamångfald som finns i fauna och flora och som vi harförmånen att kunna uppleva i våra svenska skogar.Tyvärr hotas ständigt den här äganderätten ochförfoganderätten av ingrepp från stat och kommuner,med oförstående och ibland tyvärr okunniga politikeri spetsen.I reservation nr 1, som jag ber att få yrka bifalltill, fru talman, skriver vi om den äganderätt jag nyssnämnde och ersättningsregler vid intrång från detallmännas sida. Här har tillkommit många nya lagbe-stämmelser som just ger stat och kommun möjlighetatt inskränka de enskildas och bolagens rätt att brukasin mark på ett rationellt och företagsekonomiskt sätt.Vi har i denna kammare, i varje fall dess majori-tet, antagit en ny miljöbalk, där just ersättningsregler-na inte har anpassats till grundlagens krav på att manska få ersättning om det allmänna gör intrång i mark-ägarnas förfoganderätt. Det här vänder vi oss emotoch i detta sammanhang yrkar vi alltså bifall till re-servation nr 1.Redan när vi i ändra-de i jaktlagstiftningen diskuterades vådan av viltetshärjningar i skogen och skadorna på kanske framförallt tallplantering och tallungskog. Då ändrade riks-dagen i lagstiftningen och gav markägarna ett störreansvar och en större frihet att beskatta viltstammarnapå ett sådant sätt att de blev tolerabla ur skogsskade-synpunkt. Vi instiftade någonting som kallas älgsköt-selområden, där alltså markägarna och jakträttsinne-havarna har stor frihet att reglera viltstammarna.Tyvärr ser vi tendenser till att viltskadorna påskogsplantor och ungskog inte har lösts på ett till-fredsställande sätt. Vi ser tyvärr en tendens till attskogsintressena kommer till korta gentemot jäga-rintressena. Därför tror vi att det finns anledning attgöra en översyn och en utvärdering av hur dennalagstiftning om framför allt älgskötselområdena harfungerat för att vid behov göra förändringar i den-samma.Det är sedan senast be-handlade frågan om skogsbruk i fjällnära skog. Efter-som det enligt mening, och jag håller medom det, är viktigt med stor återhållsamhet vid bedri-vande av skogsbruk i de skogarna är det också viktigtatt gränsdragningen mot övrig skog grundas på enriktig biologisk och skogsteknisk bedömning, t.ex.när det gäller återväxtmöjligheter och sådant.Vi tror och anser att det nu är dags att gränsdrag-ningen mot fjällnära skog borde ses över. Saker ochting ändrar sig. De lokala förutsättningarna ändras pågrund av t.ex. avverkningar. Vi tror därför att en meraverklighetsnära dragning av gränsen skulle kunnagynna lokal sysselsättning och råvaruförsörjning utanatt det skulle behöva göras avkall på omsorgen av denfjällnära skogen.Jag sade också att jag skulle nämna något om be-hovet av forskning och utveckling inom skogsnäring-en. Högre förädlingsgrad och högre mervärde är le-dord i många sammanhang och för många näringar,så naturligtvis också inom skogsnäringen. Enligt vårmening finns det många skäl för att satsa mer påforskning och utveckling inom skog och skogsindust-rin. Vi tycker, fru talman, att det fortfarande avdelasför lite resurser inom t.ex. fören mer marknadsinriktad forskning och utveckling.Vi tycker också - och vi föreslår i en reservation - attvi också borde pröva skogsfakultetens koppling tillSLU. Flera separata fakulteter vid flera lärosätenskulle alldeles säkert innebära att den ekonomiskamångfalden gynnades.Fru talman! Jag vill därmed upprepa att jag yrkarbifall till reservation nr 1.Anf. 75 ():Fru talman! stormfäll-des mellan fyra och gran-skog i . Av den skogen som fälldes av stormenvar av trädslaget gran. I och med att den för-ödelse som stormen orsakade nästan enbart drabbadegran borde man ställa sig frågan om gran hör hemmaoch ska tillåtas planteras söder om sitt naturliga ut-bredningsområde.Enligt 6 § i skogsvårdslagen ska val av huvud-planta vid återväxten utgå från markens och klimatetsnaturliga förutsättningar, som virkespro-duktionen ska hållas på en god nivå. När man ser denförödelse som stormen ställde till i , vill viifrågasätta om och hur efterlevnaden av 6 §skogsvårdslagen sker. Det verkar i varje fall inte varatillfredsställande.Enligt skogsvårdslagen ska man använda ellerplantera sådana trädslag som med hänsyn till växt-platsens förutsättningar kan ge en tillfredsställandevirkesproduktion. När man bedömer vad som ärlämpliga trädslag för växtplatsen utgår man från mar-kens bördighet och fuktighet. Vi anser att denna rikt-linje som finns i skogsvårdslagen inte har fått dentillämpning som den borde ha fått, eftersom det fort-farande planteras gran på platser där gran inte ärlämpad eller hör hemma. Därför bör det utredas hurskogsvårdslagens 6 § efterlevs och tillämpas. Med detsom bakgrund yrkar jag bifall till reservation 2 undermom. Det är positivt att vi har fått avsattmedel för lövskogsplantering på de stormfällda area-lerna. Men det räcker inte om vi ska nå miljökvali-tetsmålet "Levande Skogar" som finns i betänkande, där det föreslås att lövsko-gen i ska öka . Dettaska ske genom att lövskog vid föryngring ersätterbarrskog på marker som är lämpade för lövskog.Allt är inte bra inom skogspolitiken, men mycketär bra. Det finns saker som behöver förändras ochförstärkas. Den utvärdering som gjordes av skogspo-litiken 1998 visar att det är nödvändigt att förändring-ar sker för att uppnå både miljö- och produktionsmå-let. har detta inte uppnåtts. Stora delar av densvenska skogen är inte uthålligt brukade. Fors-karna pekar ut fyra faktorer, varav två direkt kanhänföras till skogsbruket, nämligen dålig anpassningtill markens kapacitet samt helträdsutnyttjande utanatt man återför näringen. Övriga faktorer är surt regnoch högt kvävenedfall.Skogsbrukets roll för utarmning av näringsförrå-den och diskussion om alternativa skötselmetoderkommer säkerligen att bli stora frågor i 2000-taletsmiljödebatt. Miljödebatten har under 80- och 90-talenhandlat mycket om hur skogsbruket påverkar denbiologiska mångfalden och vilka och hur stora områ-den som ska skyddas i reservat. Med genomslaget förFSC-certifiering och ökade reservatsanslag ser bildennu i vissa avseenden lite ljusare ut.Vad som är positivt på skogssidan är att det finnsen växande insikt om att värna den biologiska mång-falden i skogen. Men det finns även exempel på mot-satsen. Slarviga entreprenörer och enskilda markäga-res ovilja har lett till att värdefulla skogsområden haravverkats innan de har kunnat ges tillräckligt skydd.Fortfarande avverkas oersättliga skogar i Sverige.Avverkningar förekommer trots att man i många fallkänner till de höga naturvärdena. hotas ochmissgynnas flera djur- och växtarter av skogsbruket.Vi har ett ansvar att arbeta för ett skogsbruk som inteutarmar ekosystem och biologisk mångfald.Ett exempel på feltänkande borde skogsområdet iSvartedalen vara. Det är ett område som under 1997eller 1998 skulle avverkas, men där människor reage-rade och agerade för att skydda en mycket värdefullskog med höga naturvärden. var två av dem somreagerade och agerade. efter aktionen dedeltog i beslutade att göra området tillett interimistiskt reservat. För sitt agerande frikändesde i tingsrätt och hovrätt men fälldes i Högsta dom-stolen. Men även om de förlorade i Högsta domstolenvann de ändå skogen i . Den har blivitskyddad som naturreservat. Med detta menar jag atthär borde ägaren och berörda myndigheter ha insettvärdet av skogen ur miljö- och samhällssynpunkt ochagerat därefter - i tid.Anf. 76 ():Fru talman! Utskottsmajoriteten avstyrker de 44motionsyrkandena i betänkandet med hänvisning tillatt utredning pågår. Skogen är ett område som helatiden är under utredning - regelbunden utvärderingoch ständig kontroll. Med tanke på skogens långaomloppstid finns det få andra näringar som är utsattaför en så intensiv granskning. Granskning är ingen-ting negativt, och skogen ska vara i det skicket att dentål granskning. Vad den inte tål är tvära kast ochryckighet i politiken. Den långa omloppstiden kräveratt skogspolitiken är långsiktig.Fru talman! möttes vi av bras-kande rubriker om att återväxten i skogen inte blivitgodkänd enligt skogsvårdslagens minimikrav. Sedanmitten av 70-talet har återväxten kontinuerligt förbätt-rats. Men den senaste mätningen visar att den positivautvecklingskurvan tycks ha planat ut. Det är natur-ligtvis inte bra. konstaterar nu attrådgivnings- och kunskapsinsatserna måste öka. Det är nu hög tid att man ser till balansenmellan de två jämställda målen, dvs. Miljöengagemanget och miljöarbetet i skogs-näringen har ökat på ett fantastiskt sätt hos alla in-blandade parter. Dagens skogsbruk är ett helt annatän för bara . Men produktionsmålet fårinte hamna i skymundan. Har vi inte en hög och lön-sam produktion har vi inte heller råd med det aktivaoch omfattande miljöarbete alla strävar efter.Det är också viktigt att vi politiker sansar oss ochinte direkt börjar ropa efter detaljregleringar. Jagmenar att det nu måste göras en ordentlig analys avvarför återväxten inte har fortsatt att förbättras så atträtt åtgärder kan sättas in av ansvarig myndighet.Fru talman! Jag vill här passa på att yrka bifall tillreservation 4, men vi kristdemokrater står naturligtvisbakom alla våra reservationer.Jag vill övergå till att kommentera ett par krist-demokratiska motionsyrkanden.Ingen i utskottet har väl undgått rapporterna omde ökade viltskadorna, både på plant- och ungskogenoch på biodiversiteten. Vi ser att virkeskvalitetensjunker i tallskogarna, vilket är ett allvarligthot mot produktionen och mot exporten av densvenska högkvalitativa furan.Skogsstyrelsen har uppmärksammat viltskadorna,men regeringen tycks inte inse problemets allvar. Vikristdemokrater kräver att en utredning tillsätts meduppdrag att utvärdera älgskötselområdena och kom-ma med förslag till förändringar. Viltskadorna ärnaturligtvis också en av anledningarna till den mins-kade återväxten, men viltets härjningar får ocksåstyrande effekter på skogsägarens val av trädslag. Detblir mer gran och mindre tall i de särskilt utsatta om-rådena. Är det vad vi vill?Fru talman! anser också attstatliga medel ska avsättas i en katastroffond, så attsnabba beslut om särskilda katastrofinsatser kan tasoch åtgärder sättas in när det verkligenbehövs. Det kan gälla t.ex. efter kraftiga stormar medstora arealer med nedfallna och skadade träd. Vill detsig riktigt illa kan insektsangreppen bli mycket om-fattande i det skadade området och insekterna spridasig över mycket stora kringliggande områden. I ettverkligt akut läge är det dagar, ja, nästan timmar, somär avgörande för om man ska kunna begränsa angrep-pen eller ej. Då behövs det omedelbar finansiering avinsatserna.Fru talman! har genomförten kontrollinventering av nyckelbiotoper. Det visarsig att de knappt nyckelbiotoper somman uppskattade fanns i stället kan vara så mycketsom . Till vår glädje visar kontrollin-venteringen bl.a. att de hotade rödlistade arterna fak-tiskt är mer spridda än vad man först trodde.Vi kristdemokrater anser att staten behöver enbättre anpassad strategi för markavsättningarna ochför hur olika miljövärden bäst ska bevaras. Vi tror påen mångfald av skyddsåtgärder som kan kombinerasså att effekterna blir de bästa för miljön men ocksåför markägaren.Det finns behov av att skydda mer skogsmark -det är vi alla överens om - särskilt i södra , när inventeringar är genomförda och kunskapenom förekomsten av naturvärden har ökat så markant,anser vi kristdemokrater att det är dags att göra envärdering av gamla reservatsavsättningar och tidigare,på olika sätt skyddad mark runtom i landet för attklarlägga att de begränsade statliga medlen användstill skydd för det som är allra mest skyddsvärt.När man talar om skogsmark som inte brukas fårman aldrig glömma bort den stora areal som mark-ägarna avsätter frivilligt. Frivilligheten får inte kvä-vas genom statliga krav och styrningar. De frivilligainsatserna är ett resultat av det ökade intresset ochkunskaperna hos enskilda skogsägare, och de börvärderas positivt. De är ett viktigt bidrag till uthållig-heten och mångfalden i den svenska skogen.Fru talman! Äganderätten till skog och markmåste bevaras. Ersättningsreglerna för intrång imarkägandet måste säkerställas. Reglerna är oklara , exempelvis när det gäller ersätt-ningsregler, som inte harmonierar med skogsvårdsla-gens regler. Näringen måste få klara och entydigaregler som garanterar äganderätten och ger ersättningvid intrång. Det måste påskyndas. Vi menar att det idet här fallet är som bör ändras i förhål-lande till skogsvårdslagen. Det handlar om så mångafamiljers utkomst - familjer som känner oroöver att inte veta och inte kunna bedöma hur man skakunna bruka sin mark och hur ekonomin kan kommaatt se ut, eftersom lagstiftaren är otydlig.Carl G argumenterade så fint för vår re-servation om översyn av den fjällnära skogsgränsen,fru talman, så där har jag ingenting att tillägga. Jagvill bara påminna om hans goda argument.I övrigt vill jag avsluta med att upprepa att jag yr-kar bifall till reservation nr 4.Anf. 77 ():Fru talman! Skogsnäringen har en mycket storbetydelse för detta land. Privatskogsbruket är utom-ordentligt viktigt för landsbygdsutvecklingen, ochsjälvfallet har då skogspolitiken en avgörande bety-delse för hur vi långsiktigt kan klara en skoglig pro-duktion i balans med naturen.Mycket har också hänt i positiv riktning när detgäller exempelvis skogsskötsel, metoder och skogs-teknik. Jag tror att vi som är här i kammaren har samstämmighet om de positiva förändringarna.Tyvärr, fru talman, har vi genom fåtten mängd hänsynsregler som mycket klart begränsaroch försvårar pågående markanvändning utan attklara riktlinjer för ersättningsfrågorna i samband meddessa inskränkningar finns. Dessutom försvåras dessafrågor också genom att skogsbruket lyder undertvå olika lagrum, alltså skogsvårdslagen och miljö-balken. Hänsynsreglerna medför, som säkert alla vet,försenade skogsvårdsinsatser, försenade avverkning-ar, tvingande byte av avverkningstrakter och därmedpåkallade ökade kostnader.Låt mig, fru talman, övergå till en av våra reser-vationer, nämligen Avsättning till återväxtåtgärder.Grunden för en skoglig produktion är beståndsan-läggning och återväxt, och det är den absolut vikti-gaste insatsen. Generellt sett fungerar det hyggligt dådet gäller beståndsanläggningar och återväxtåtgärderhos en majoritet av skogsägarna. Men klipparnasframfart är utomordentligt allvarlig närdet gäller dessa frågor. För mig är det förvånande attvi inte skulle kunna komma sams i kammaren om attvidta åtgärder mot dessa.Den lagstiftande församlingen är alltså inte bereddatt vidta någon åtgärd, och jag tycker att det är märk-ligt.