prot · GO0974 · 2001-03-06 00:00:00 — Jag fick då som svar:Det är när vi inte har tillräckligt med yrkeschaufförer,för utan yrkeschaufförer som kan åka ut till gårdarnaoch hämta mjölken från lantbrukarnas tankar kommerinte mjölken till mejeriet. Helt plötsligt blir skolor,dagis, sjukhus och annat utan mjölk.Jag tar detta som ett exempel på sårbarheten omdet inte finns kunnigt folk att få till dessa yrken. Omde här yrkeschaufförerna dessutom kan ta ett enkeltlaboratorieprov eller liknande, kan man snabbt se ommjölken är duglig för mejeriet. Om chaufförerna inteklarar det utan enbart kör mjölken, innebär det att etthelt lass från kanske fem sex gårdar går till spillo omt.ex. någon liten kossa har blivit penicillinbehandlad.Jag funderar vidare på hur vi människor är funta-de när det gäller lärandet. Så här dags kanman väl ändå få unna sig en och annan utvikning. Jagundrar om vår utbildningsminister är särskilt intresse-rad av att höra hur det är att vara tonårsförälder. Detbrukar vara något som man inte känner sig motiveradav förrän man har fått tonåringar. Men jag tror att hanär väldigt intresserad av mer kunskap om hur det äratt vara småbarnsförälder. Man är ju vid olika tillfäl-len i livet olika motiverad till saker. tycker jagatt vi måste tillåta våra gymnasieelever som kanskeinte har nått högskolebehörighet att vara det också.Anf. 76 ():Herr talman! I svaret på in-terpellation talar utbildningsministern nästan uteslu-tande om kvalificerad yrkesutbildning. Det tycker jagär bra. Det är en verksamhet som har fungerat mycketbra på försök och som kommer att permanentas efterett beslut här i för-hoppningsvis. Den bygger på en utredning som gjor-des av en Volvoanställd, en man som heter . Han arbetade med utbildning . Han var med och startade in-dustrigymnasiet där och hade då mycket stor erfaren-het av vad som krävs både praktiskt och teoretiskt föratt jobba kvalitativt i industrin och företagsamheten.Vi ska alltså fatta ett beslut här i omnågon månad. Regeringen har något föregripit dettabeslut. Jag såg i ett pressmeddelande att man redanhar förlagt den nya myndigheten till . Detstod t.o.m. i perfekt: Myndigheten har förlagts tillHässleholm. Det är lite tveksamt konstitutionellteftersom beslut inte är fattat i , men jaggör ingen stor affär av det.Vad gäller dimensioneringen kan jag säga att ut-bildningsministern skriver att utbildningsvolymenunder ska ha sin utgångspunkt ien klar efterfrågan från arbetslivet. Denna efterfråganfinns , och den är mycket stor. Den är större ände 12 000 platser som anslås just . I ett gemensamtuttalande från LO, TCO, , SAF och alla fackli-ga organisationer på båda sidor har man sagt att detbehövs 25 000 platser redan om några år.Jag vet att det är en ganska dyr utbildning, ochman har inte råd med allt. Men om dessa jobb ärnödvändiga för tillväxt i samhället tror jag att det ärviktigt att volymen ökar från dessa12 000 platser.Utbildningsministern säger att en större andel idenna utbildning kommer från de yrkesförberedandeprogrammen i gymnasieskolan, och det är ganskasjälvklart. Det vore väldigt konstigt om det inte voreså. Utbildningsministern säger också att detta kom-mer att bredda rekryteringen till högskolan, och det ärbra.Jag skulle vilja fråga hur utbildningsministern serpå denna KY-utbildning - om den nu kommer attheta så. Vi har ju inte beslutat det heller i riksdagen.Är det ett första steg i en högskoleutbildning? Kanman tillgodoräkna sig högskolepoäng på denna ut-bildning på en del ställen, även om det inte gälleralla? Det är många ungdomar och äldre också, för dendelen, som är intresserade av att man kan räkna hög-skolepoäng så att man inte får börja från början omman vill skaffa sig en mer kvalificerad högskoleut-bildning.Problemet som finns berörde . Det gäller att det finns en hel del som intekvalificerar sig för kvalificerad yrkesutbildning ochsom inte klarar av att gå igenom gymnasieskolan medgodkända betyg så att de får allmän högskolebehörig-het. Det är ett jätteproblem i många gymnasieskolormed t.ex. industriprogrammet, där man har haft 1-2förstahandsansökningar då man borde ha haft 20. Detfinns en industri på orten; alla kan få jobb meddet-samma.Vi har egentligen ingen lärlingsutbildningvärd namnet. Det är en väldigt låg volym på den. Deungdomar och andra som är intresserade av en sådanutbildning bör också ha ett alternativ, så att de får ettbra jobb som de kan leva på och försörja sig och sinfamilj på.Jag har en kort fråga som jag berörde. Är det intedags att redan nu titta på om man kan ge denna ut-bildning en större volym, eftersom vi vet att den fun-gerar och att det finns en efterfrågan?Anf. 77 ():Herr talman! Det är uppenbart så att alltfler är ibehov av utbildning efter gymnasieskolan. Det ärockså uppenbart att det blir fråga om alltmer skildatyper av utbildningar. I verkligheten finns det en heldel kvalificerade utbildningar där man egentligen intehar direkt forskarkontakt eller i varje fall inte behöverha det. Det finns social utbildning, omsorgs- ochmedieutbildningar och olika tekniska utbildningar,osv. Nästan alla dessa utbildningar ryms i enstandardhögskolemodell.Därför är detta första steg till kvalificerad utbild-ning som regeringen nu förelår ett steg i rätt riktning.Men som det ser ut nu är den kvalificerade yrkesut-bildningen ett litet undantag i svenskt utbildnings-system. Det är 12 000 platser, och det bygger på attmedel söks . Man ska som sagt ocksåha uppnått samma behörighetskrav i sin tidigaregymnasieutbildning som om man ska söka till denakademiska utbildningen.Jag tror - vi ifrån är övertygade - attdet behövs en helt ny eftergymnasial utbildning somligger någonstans mellan gymnasieskolan och hög-skolan. Jag skulle vara intresserad av att höra omutbildningsministern har möjlighet att kommenteraom det finns några diskussioner inom regeringen omatt utveckla en sådan skolform.Jag tänker mig en svensk collegevariant - det somkallas fackhögskola i - dit man ska kommautan att ha fått den fullständiga högskolebehörighe-ten, där man ska kunna komplettera vissa gymnasi-estudier och också kunna läsa vissa högskolepoäng påa-nivå som man har glädje av om man går vidare tillhögskolan, och där man ska kunna få en bra yrkesut-bildning.Är utbildningsministern och regeringen intresse-rade av att utveckla en ny utbildningsform någonstansmellan gymnasieskolan och högskolan?Anf. 78 Utbildningsminister ():Herr talman! Om jag börjar med frå-ga är svaret nej. Vi arbetar just med - det ligger enproposition på bord - denna form. Vitänker inte lägga fram en proposition om en ny formav eftergymnasial utbildning, utan vi har lagt fram enproposition om kvalificerad yrkesutbildning som jagmenar kan bli ett väldigt fint instrument för att fångaupp just dem som talar om, dvs.väldigt många inte minst ungdomar som har en driv-kraft när det gäller att studera vidare för att få ettintressant arbete och som inte primärt kommer attsöka sig till högskolan.Den kvalificerade yrkesutbildningen, som i prak-tiken är ett slags mellanform, innebär att man får denextra kicken för att söka sig vidare. Man går en efter-gymnasial utbildning med hög kvalifikationsgrad ochdet finns, som det ser ut ,mycket goda möjligheter att få ett bra arbete.Det är dessutom en kvalificerad yrkesutbildningsom är väldigt flexibel, som kan samverka medmånga olika aktörer och som till stor del samarbetarmed högskolan. Om det är högskoleutbildning fårman också tillgodoräkna sig poäng. Som svar till LarsHjertén kan jag säga att man naturligtvis inte får göradet om det inte är en högskoleutbildning. Men dörrentill senare högskoleutbildning öppnas därmed.Företagsamhet, där en tredjedel är förlagd till fö-retagen, ingår. Det finns andra typer av utbildnings-former som gör att man kan få en mix som ger ettväldigt fint djup, som ger en väldig närhet till arbets-marknaden och som förbereder en för att senare ilivet kanske återkomma till högre utbildning.Så någon ny form, , förutom den somvi har presenterat i en proposition till ,ska jag ärligen säga att vi inte planerar.Ulf inlägg antyder att det är ett antal ut-bildningar som ligger på högskolenivå som UlfNilsson skulle vilja ta därifrån. Det antyds också i dethögskolepolitiska program som har lagtfram. Vad är det för utbildningar som skulle tas bortfrån högskolan? Jag tycker att det finns mycket godaexempel - t.ex. sjuksköterskeutbildningen, som liggerinom högskolefamiljen och snart tar steget till att blihelt statlig men som har vandrat vägen in i den aka-demiska familjen och därmed också har fått en väl-digt fin kvalitetshöjning . Det är enbehövlig kvalitetshöjning, skulle jag vilja säga. Detåterstår fortfarande en del, men det har varit en for-midabel utveckling på sjuksköterske-utbildningarna. Det grundar sig i en praktiskt verk-samhet som blir alltmer kompetens- och kunskap-stung. Det kommer nya kunskaper och nya insikter,både av teoretisk och praktisk art, som en blivandesjuksköterska måste ha. Det är ett bra exempel på attvårt grundläggande system med att högre utbildningfinns inom högskolan är ett väldigt fint system. KYblir ett komplement som jag tror har väldigt finautsikter att fungera väl.Jag tycker att har en viktigpoäng när det gäller frågan om kraven på allmänbehörighet till kvalificerad yrkesutbildning. Det kannaturligtvis vara så att man inte har allmän behörighetmen ändå skulle vara väl lämpad och egentligen harkompetensen för en KY-utbildning. Det finns ocksåmöjlighet att göra undantag om bedömningen görs attden person som söker har kompetensen, vilket egent-ligen också finns för högskoleutbildning. Högskolanhar ju möjlighet att själv göra en bedömning av omden sökande har skaffat sig den kunskap som behövspå annat sätt än via den formella utbildningsvägen.Det är riktigt.Vi får följa detta för att se om det finns för mycketrigiditet eller inte. Jag tycker liksom att det måste finns en öppen väg in i kvalificeradyrkesutbildning.Anf. 79 ():Herr talman! Det sista gladde mig oerhört. Jag harläst mig till att det ska gå att hitta vägar att validerakunskap. För att knyta ihop Arlas behov av yr-keschaufförer med utbildningsministerns kanske intejättestarka intresse för kunskaper när det gäller attvara tonårsförälder just nu skulle jag vilja säga att detytterst handlar om att möta samhälleliga behov medmöjligheter för individen att ilämplig form kunna förkovra sig allteftersom kunska-pen behövs.Jag tror att många som skulle börja på denna kva-lificerade yrkesutbildning kanske inte tycker att nam-net är det allra viktigaste utan formen, vilken har visatsig vara väldigt framgångsrik. Möjligtvis kan vi se attdet blir för få platser jämfört med behovet. Jag tror attmånga skulle kunna inhämta kunskap därför att deblir så motiverade. När de är ute på sina olika arbets-platser och tränar på ett visst moment i utbildningeninser de att det behövs mer kunskaper i engelska,svenska osv.Vad jag skulle vilja skicka med och som jag tyck-er är den springande punkten är att porten till denkvalificerade yrkesutbildningen inte blir så snäv attunga människor som vill komma någonstans med sittliv, som alltså vill hitta den raka väg som jag frågarefter i interpellationen, stängs ute. Priset på inträdes-biljetten till den kvalificerade yrkesutbildningen fårinte bli högre än att de allra flesta har råd att betaladen, för att använda en annan metafor.Detta skulle jag vilja skicka med redan nu närman kanske gör de slutliga direktiven. Jag hoppasnaturligtvis att regeringen och ministern tar hänsyntill de motionssvar som vi kommer att skicka. Jaghoppas att man kanske ser över frågan om behörig-hetsvillkoren när det gäller den kvalificerade yrkesut-bildningen och inte gör inträdesbiljetten dyrare än attunga människor har råd att betala när de har kompe-tens och förmåga att klara utbildningen på ett gottsätt.Tack för debatten.Anf. 80 ():Herr talman! Det är en positiv debatt. Vi är i stortsett överens, åtminstone om principerna. Det glädermig som moderat och borgerlig företrädare, därför attnär denna utredning lades fram var socialdemokrater-na mycket kritiska. Sedan bytte den socialdemokra-tiska regeringen fot, vilket jag tycker är jättebra. Manhar lanserat en försöksverksamhet som kommer attpermanentas. Om den är vi i stort sett överens. Vi skainte diskutera detaljerna här, eftersom vi ska fattabeslut , och därför är det inte någonstörre idé att gå in på alla detaljer.Utbildningsministern säger att denna utbildningska vara flexibel. Det är riktigt. Den kan anpassasefter elevernas behov och efter arbetsmarknadensbehov. Den kan startas och läggas ned beroende på ettbehov vid ett visst tillfälle. Det står att den ska varatvåårig. Det är inte nödvändigt att man ska följa detstrikt, utan den kan vara något längre eller eventuelltnågot kortare. Hur praktiken ska bedrivas får avgörasfrån fall till fall. Det är inte säkert att praktiken skavara . Det är förmodligen bättre omman har praktik varvad med teoretisk utbildning.Det enda som utbildningsministern inte gick in påvar volymen. Och jag har viss förståelse för att vi intekan få något löfte från regeringen om en högre vo-lym. Men nog vore det bra att redan nu säga att beho-vet finns för en betydligt högre volym. Det är allainom arbetsmarknaden verksamma parter överensom.Anf. 81 ():Herr talman! Utbildningsministern gav ett rakt be-sked när det gällde huruvida man ska utveckla denkvalificerade yrkesutbildningen i den riktning somjag föreslog, nämligen att det inte var aktuellt. Jagtycker att det är synd. Visserligen har det beslutatsom en ny utbildning, och är till 80-90 %positivt till detta förslag, men vill vi ta flerasteg till en utveckling av den här mellanutbildningensom vi är övertygade om behövs, nämligen en svenskcollegevariant.Jag tycker att det är glädjande att utbildningsmi-nistern har hunnit läsa högskolepolitiskaprogram, och vi kanske kan få fler tillfällen att kom-ma tillbaka och diskutera förslag i det.Men utbildningsministern frågade vilka nuvaran-de utbildningar som skulle kunna tänkasig att lägga ut på en sådan här icke forskningsan-knuten mellanutbildning. Jag tror att det vore bra ommånga utbildningar inte hade krav på sig att varaforskningsanknutna. Jag tror också att det vore braom människor kunde välja mellan en yrkesutbildningoch en utbildning som ger möjligheter till att fortsättaatt forska. Och det finns faktiskt flera utbildningsom-råden där man kan tänka sig både-och. Det finns t.ex.i dag en utmärkt journalistutbildning på folkhögsko-lan i . De journalister som utbildas där har likalätt att få jobb som de journalister som har gått påJournalisthögskolan. Men de har inte möjlighet attforska utan att först gå på högskolan. Och jag tror attvi behöver den här variationen av olika mer ellermindre akademiskt anknutna nivåer där båda har högstatus. Det kan gälla många andra områden också,vård, omsorg, osv.Herr talman! Sammanfattningsvis hoppas jag attvi kommer att återkomma till denna diskussion om enny svensk utbildning som har beröringspunkter medgymnasiet med möjlighet att komplettera och som ären inkörsport i högskoleutbildning.Anf. 82 Utbildningsminister ():Herr talman! Det är roligt att det är en så pass goduppslutning kring formen kvalificerad yrkesutbild-ning. Det är egentligen bara som har idéerom något annat. Vad är inte lätt att utröna. Om jagska vara ärlig så är det inte det heller när man läserhela det högskolepolitiska programmet som antagligen står bakom. Det handlar om privatise-ringar av högskolor och om minskat allmänt inflytan-de på högskolan. Jag är inte så imponerad.Den volym på den kvalificerade yrkesutbildning-en som vi har föreslagit i budgetpropositionen och iKY-propositionen är den volym som vi bedömer ärrätt i det här läget. Jag tror att det är klokt att inteexpandera den för hastigt, så att den får chansen attnu verkligen etablera sig som en permanent utbild-ningsform. Men jag vill säga att jag ser en väldigt finpotential för den så väl som den har fun-gerat. Man kan säga att det är ett exempel på hur detkan komma goda saker ur flera regeringars initiativoch engagemang.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2000/01:160 omhögskoleutbildningAnf. 83 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat migom vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställaatt lärarledd undervisning ges i tillräcklig omfattningvid universitet och högskolor.Yvonne har i en annan inter-pellation frågat mig om vilka åtgärder jag avser attvidta för att kvalitetssäkra högskoleutbildningen. Imitt svar på denna interpellation pekar jag bl.a. på detomfattande kvalitetssäkringssystem som finns i hög-skolan. revisorer har emellertid i rappor-ten Resursanvändningen inom högskolans grundut-bildning framhållit att regeringen inte har formuleratnågot mål för undervisningstätheten och att det sak-nas enhetliga mått för att följa upp denna.En viktig fråga vid uppföljning och utvärdering avutbildningen är vilka nyckeltal som bör användas.Mot denna bakgrund har regeringen valt att låta någrauniversitet och högskolor ingå i en försöksverksamhetunder 2001, och därefter ska de till () redovisa förslag tillnyckeltal avseende den grundläggande högskoleut-bildningen. Nyckeltalen ska bl.a. ge ett mått på un-dervisningstiden per helårsstudent på olika utbild-ningsnivåer och inom olika utbildningsområden.Olika beräkningssätt ska analyseras, och för- ochnackdelar med olika nyckeltal bör anges. Resultatetav denna försöksverksamhet kommer att ligga tillgrund för ett ställningstagande till om krav på redo-visning av undervisningstid ska införas.I betänkandet Resurser för högskolans utbildning(SOU 1992:44) angav högskoleutredningberäkningsschabloner för antalet timmar per gruppoch vecka inom grundutbildningen. Basnivån före-slogs vara per grupp och vecka. Det börobserveras att detta var ett utredningsförslag somaldrig genomfördes.Beroende på ämnets karaktär och nivå har utbild-ningar vid universitet och högskolor olika upplägg-ning och pedagogik. Vissa utbildningar har en storandel bunden undervisning, medan andra utbildningartill en större del består av självstudier. En modell förkvalitetssäkring i högskolan med centralt fastställdaminsta antal undervisningstimmar i olika ämnen voreinte bra. Riksdag och regering har inte heller ställt sigbakom ett sådant synsätt på kvalitet i högre utbild-ning. Kvaliteten i högskoleutbildningen är ett ansvarför lärare, studenter och lärosätet och säkras ytterstgenom den nya struktur där ska ut-värdera all högskoleutbildning.Utredningen om högskolans styrning har nyligenlagt förslag om en justering av ersättningsbeloppenper student inom olika områden. Då detta utrednings-betänkande remissbehandlas är jaginte nu beredd att ta ställning till förslaget.Anf. 84 ():Herr talman! Tack utbildningsministern för svaret.I den här frågan fokuseras faktiskt den låga tilldel-ningen i fråga om studentpengen. Den har sjunkit,och vi har tidigare i debatten här hört att dessaersättningsnivåer möjligtvis kan ökas på och möjligt-vis kan förändras i kommande budgetarbete, och detär glädjande.Vad vi också har lyft fram här, och det gör ocksåministern i sitt svar, är att det finns väldigt mycketvariation i hur man lägger upp undervisningen påkurser. En del har mycket lärarbunden tid med inter-aktion mellan studenter och lärare. Andra har mindre.En del har laborationer, andra seminarier, föreläs-ningar etc. Jag tror att det är en frihet som är väldigtviktig.I frågan i min interpellation lyfter jag fram stu-dentpengen och hur liten den är. Men jag frågar ocksåvilka åtgärder utbildningsministern kan tänka sig attvidta för att säkerställa att det finns tid för interaktionmellan studenter och lärare. Det här tror jag är viktigti ett sammanhang där vi också talar om distansutbild-ning i rätt hög grad. Var går smärtgränsen mellandistansutbildning och fast utbildning på orten? När ärdet dags för en student att bestämma sig för att flytta?När kan man lösa det här via Internet?Det finns många meningar om detta, men en sakär säker. Det är att de människor som arbetar på läro-sätet vet hur mycket de behöver erbjuda i t.ex. inter-aktionstid för att känna arbetstillfredsställelse. De harofta ett mått för det här. De känner vad som behövs ifråga om kontakter, i föreläsningar, seminarier ochkontinuerliga kontakter med studenterna för att un-dervisningen ska gå hem. Vi vet av bl.a. amerikanskautredningar och av forskning att det finns en nivå avlärarinterakation som måste till för att den enskildestudenten ska lära optimalt och utveckla kunskaper.Den nivån vill vi väl upprätthålla?Nåväl, jag frågar utbildningsministern om åtgär-der, men jag gör ju inte det utan att ha funderat ut entänkbar åtgärd själv. Den vill jag nu lyfta fram. Kanministern tänka sig att lärosätena får ha t.ex. ett egetkapital för att få möjlighet att finansiera det här ochöka sin frihet? Jag funderar lite grann på den erfaren-het som jag mötte när jag var i . Där beta-lades det ut pengar från den statliga myndighetenredan i förskott för att kapitalet skulle kunna ge enviss avkastning. Så fanns det frihet för lärosätet attbestämma när pengarna skulle användassamt hur mycket som skulle användas och var.Vad jag egentligen är ute efter är alltså huruvidadet kan finnas en möjlighet - det gäller även funde-ringar om att det, som jag har förstått, finns en möj-lighet med vissa restriktioner - att på något vis till-skapa en egen bas som genom att det finns disponiblamedel kan påverka möjligheten att förbättra kvalite-ten vid olika tillfällen när så behövs.Anf. 85 PER ():Herr talman! Jag ska hålla mig till själva inter-pellationen och inte till de nya förslag som väcksav kan vi oroa oss för situationen på vissa stäl-len. Framför allt hör vi ju i debatter att åtta timmarhar blivit , som har blivit , somhar blivit , som har blivit . Manfår verkligen intrycket att nu är det kris och katastrof.Jag tror att det här är ett ganska trubbigt mått. Det ärett mått som vi bör använda. Det ger en signal. Mendet är också ett trubbigt mått för vad som händer utepå universitet och högskolor.Jag tror inte att vill att vi skalagstifta om att man ska träffa sin professor ett visstantal minuter eller att man ska ha lärarleddundervisning ett visst antal minuter eller någotsådant. Det är oerhört viktigt för den akademiskafriheten, också för kreativitet och utveckling, att manfaktiskt kan ha en mångfald, en olikhet och en plura-lism. Ett så grovt mått som antalet timmar då man harlärare tror jag att vi i det längsta ska försöka undvikaatt ta som intäkt för att här i fatta beslut.Möjligen kan vi använda det som en av många mått-stockar för att se vad som händer och sker ute påuniversitet och högskolor.Jag kan bara ta några exempel. var delvis inne på vad som händer med distansut-bildningen. Jag tror att det absolut sämsta som skullekunna hända var att vi försökte gissa vad som kom-mer att hända och sedan försökte göra ett regelverk,ett ramverk, omkring detta. Min gissning, baserat påen del egen erfarenhet, är att visst är det kul, bra ochtrevligt med distansutbildning. Men när man har haftdet ett tag vet man också att om man inte träffar sinalärare och om man inte, fram för allt kanske, träffarden grupp som man studerar med, missar man oerhörtmycket.Min gissning, som inte ska användas för att hittapå något regelverk, är att mycket av distansutbild-ningen kommer att fungera på det sättetatt man först träffar gruppen och skaffar sig ett nät-verk. Sedan har man en hel del av sin distansutbild-ning. Sedan träffas man kanske igen. Sedan har manytterligare distansutbildning och sedan en gemensamavslutning. Det är en form av distansutbildning somjag redan ser växa fram. En annan form är att manskaffar sig det bästa av det bästa från världens allauniversitet och får ett antal timmar av högkvalitativundervisning utifrån.Om båda de här metoderna skulle man kunna sägaatt de är väldigt snåla när det gäller det antal minutersom man faktiskt träffar en professor. kande vara oerhört viktiga byggstenar i vårt framtidakunskapssamhälle. Det är bara en liten varning om attta trubbiga instrument med flera nypor salt.Anf.