prot · GP0941 · 2001-12-05 00:00:00 — Men sade jag: Okej, varförkan man inte låta dem ha egeninträde så att de får enmorot och kan arbeta fram bättre driftsformer ochverkligen ta itu med problemen. Vad säger det?Den andra frågan, som jag har tjatat om, gäller lä-karnas sjukskrivningar. Man kan börja uppifrån ochförsöka att ordna upp den här typen av frågor. Mendet verkliga arbetet sker väldigt jordnära. Vi vet attresultatet är bra. Det behövs inga fler undersökningar.Varför töva? Jag förstår det inte.När det gäller den tredje frågan sade vi nej tillpunkterna om samarbete med arbetsmarknadens par-ter osv. Det var egentligen som en demonstration.Man kan samarbeta med dem, men har man hållitpå med det ända . Det gör inte mycketnytta, inte mycket skada heller, så man kan göra det ifortsättningen också. Men börja även att ta itu med deproblem som finns nere på markplanet så att det bliren lösning.Anf. 46 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det är nog ingen del av arbetsmark-naden som har varit utsatt för piskan så mycket somden offentliga arbetsmarknaden har varit under ettstort antal år, med tanke på effekterna av den ekono-miska krisen. Det behöver vi inte upprepa här ,för det har vi diskuterat i riksdagen.Vi vet att mycket av den långtidssjukskrivning viser är en effekt av att kvinnor har burit ettmycket tungt ansvar på sina arbetsplatser och till sistinte har orkat.Det vi nu gör är att vi tillsammans med offentligaarbetsgivare utvecklar metoder och tittar på erfaren-heter. Arbetsgivarna går själva in med insatser. Detgäller arbetsmiljöinvesteringar och andra insatser somhör till arbetsgivarens ansvar.Avsikten är att vi från regeringens sida ska föreslåatt man ska gå in i de delar där man kan dra slutsatsermera generellt för alla arbetsgivare.Jag är inte beredd att lägga fram förslag om någotsärskilt arbetsgivarinträde för den offentliga arbets-marknaden.Trepartsdiskussionerna har nog inte förevaritkontinuerligt under så väldigt , som MargitGennser säger. De bröts faktiskt av arbetsgivarnaunder en period när man hade en annan uppfattning.Jag tycker att det är jättebra att man är tillbaks i ettbra och konkret samtal.I dessa trepartssamtal ingår en diskussion om påvilket sätt man kan få fram bra styrmedel för att sättapress på företag, organisationer och offentlig arbets-marknad, så att det skapas en bra arbetsmiljö på denlokala arbetsplatsen.När det gäller sjukskrivningsprocessen delar jaguppfattningen att de erfarenheter man har från försäk-ringsmedicinsk utbildning bör spridas. Vi vet ocksåatt SBU kommer att arbeta med en stor studie omsjukskrivning och sjukskrivningsprocessen. Det finnsflera som är inne i den typen av arbete, och det ska vinaturligtvis understödja.Anf. 47 () replik:Fru talman! Det jag sade om arbetsgivarinträdetvar bara ett förslag. Det måste naturligtvis undersö-kas. Men vad gäller hur man ska få läkarna att sjuk-skriva bättre finns det en praktisk modell. Det är braatt det sker undersökningar vid sidan om, men det ärhandling jag önskar.Vad gäller vilka företag och organisationer somhaft piskan mest över sig skulle jag vilja säga att detofta har varit väldigt svårt i den privata sektorn. Denoffentliga sektorn har, på grund av att man har kunnatfå in pengar lättare, haft ett mycketbättre klimat.Jag tror också att man måste överväga andra storaförändringar. Folk som arbetar inom den offentligasektorn ska kunna välja arbetsplats på ett helt annatsätt. Här vet jag att vi har många olika synpunkter,men jag tror att vi har ett stort problem. Kanske kanman komma närmare lösningen även där.Det har förekommit samarbete mellanarbetsgivarna, regeringen och facket vad gäller ar-betsmiljö osv. Andra problem har uppkommit, t.ex.förändringarna i företagshälsovården. Jag tror att detär väldigt viktigt att företagshälsovården också kan geviss sjukvård. Den möjligheten tog man tyvärr bort.Anf. 48 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det har i debatten förekommit förslagom att man ska inskränka läkares rätt till sjukskriv-ning och begränsa den till en viss kategori av läkare.Regeringen har valt att inte gå den vägen utan i ställetdiskutera försäkringsmedicinska kunskaper. Jag me-nar att vi nu kommer att kunna arbeta med frågan omhur man ser på sjukskrivning. Är det en metod för attunderlätta för människor att komma tillbaka i arbete,eller vill man med sjukskrivningen se till att sjukdo-mar eller skador som människor har drabbats av läks?Jag delar uppfattningen att det förebyggande ar-betet är väldigt viktigt. Jag har inte berört det, för detär kanske mer område. Dethandlar om utveckling och utbildning av regionalaskyddsombud och inte minst om företagshälsovår-dens roll. Jag vill understryka att det är viktigt attföretagshälsovården har en stark roll när det gällerjust det förebyggande arbetet. Det kommer ocksåregeringen att återkomma till efter diskussionen. Detingår i diskussionen med parterna.En väldigt viktig fråga är vilken uppfattning par-terna har om vad som är god kvalitet och vad som ärbra företagshälsovård. Det kommer att ligga till grundför de förslag regeringen återkommer med när detgäller företagshälsovården, t.ex.Anf. 49 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja kommentera några sa-ker som har tagit upp och även ställanågra frågor. Det första är en kommentar till att stats-rådet ifrågasätter om de borgerliga parternas bespa-ringar är rimliga. Jag delar gärna med mig av de be-räkningsunderlag som vi har. Allting som gäller be-sparingarna har vi gott underlag för.Det syns kanske inte att vi satsar pengar på reha-biliteringsförsäkringen när vi föreslår besparingartotalt, men första året satsar vi 1 ½ miljard och sparar½ miljard. I början blir det stora satsningar. På tre årräknar vi med att satsa ungefär 6 miljarder på rehabi-literingsförsäkringen.Vi tror att det behövs en mer fristående försäk-ring. Det förslag som lade fram gavett väldigt positivt svar från de olika remissinstanser-na. Föreslaget innebär samordning via en offentligförsäkringsgivare och ett ekonomiskt hållbart systemdär alla solidariskt delar på de ekonomiska bördorna isjukförsäkringen, men också på de vinster som kanuppnås i systemet. Där tycker vi att incitamentenfinns för framtiden.Jag har en fråga som gäller arbetsgivarna. Rege-ringen vill dra åt tumskruvarna när det gäller arbets-givarna och deras roll. Jag skulle vilja fråga vilkenroll statsrådet tycker att ska ha irehabiliteringen.Jag skulle också vilja fråga om karensdagar fördem som har flera arbetsgivare. Varför vill man integöra någonting för dem? De som har flera arbetsgiva-re har ju . Varför vill man inte göranågonting för den gruppen?Anf. 50 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag tror säkert att ni har gjort skriv-bordsberäkningar, . Jag ärövertygad om det. Jag tror att ni har fått debet ochkredit att gå ihop. Men ni har glömt en sak, och det ärverkligheten. Det är 10 000-tals försäkringskas-seanställda. Det är ett stort antal arbetsgivare och ettstort antal arbetsplatser. Allt detta ska också samver-ka med den ekonomiska beräkningen. Jag menar attera besparingar är så stora i förhållande till de insatserni gör att det inte kommer att leda till några bespa-ringar.Ert förslag är tack och lov inte utskottsmajorite-tens förslag, och det känner jag mig trygg med. Jagtror att utskottsmajoriteten har en mycket rimligareuppfattning om på vilket sätt man kan åstadkommabesparingar. Förändringarna behövs, men jag tror inteatt de leder till dessa besparingar.Jag vill poängtera att utredningär en viktig del i det arbete som regeringen håller påmed. Elvapunktsprogrammet är enbart ett första steg.Vi har börjat med ordentliga konkreta insatser genomprogrammet.Désirée använder uttrycket attregeringen vill dra år tumskruvarna på arbetsgivarna.Det är inte alls sant. Arbetsgivarna har, efter beslut idenna riksdag, vissa uppgifter. De uppgifterna, menarjag, bör fullgöras. Vi har ingen anledning att jagavare sig löntagare eller arbetsgivare. Var och en skasköta den uppgift den har enligt lag, som riksdagenhar fattat beslut om.När det gäller roll menar jagatt förtydligandet bör gälla den samordnande rollen.Karensdagsfrågan, slutligen, har varit föremål förutredningar, analyser, omräkningar och beräkningar.Jag kan bara beklaga att vi inte har hittat någon bralösning, men vi har ännu inte gett upp hoppet. En bralösning, som inte ställer upp på, äratt ta bort karensdagen helt.Anf. 51 () replik:Fru talman! Då kan jag bara notera att statsrådetvill öka kostnaderna ytterligare i sjukförsäkringengenom att ta bort den karensdag som finns. Jagtror inte att svenska folket känner oro för våra bespa-ringar utan snarare för de ökande utgifter som vi kanse i budgeten. Det är det som är verkligheten, som vidiskuterar i dag.Jag anser att regeringen inte har kontroll på sjuk-skrivningskostnaderna. vill man höja taket isjukförsäkringen, alltså gasa på ytterligare när detgäller försämringarna i den svenska ekonomin. Dethär tycker jag är mycket oroväckande. Sedan vill manockså gå på företag. Många småföretag kan drabbasgenom att ni aviserar en förlängd sjuklöneperiod förarbetsgivarna i budgetpropositionen.Jag skulle gärna vilja ha en kommentar frånIngela om den avisering som finns ibudgetpropositionen angående den förlängda sjuklö-neperioden.Anf. 52 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Först skruvar man åt arbetsgivarna, och sedanaviserar man en förlängning av arbetsgivarperioden.Regeringen skruvar inte åt arbetsgivarna. Vi anser attde ska ta det ansvar som den här har fattatbeslut om att de ska bära, och de ska fullfölja det.Sedan vill vi arbeta med arbetsmiljö, förebyggandefrågor och rehabiliteringsfrågor i samverkan medparterna och i samverkan med samhällets resurser.Det är bl.a. det som trepartsdialogen utgår från.Vad regeringen pekar på i propositionen, och somockså är en del av underlaget när det gäller på vilketsätt man kan komma åt branscher, är områden därman inte ser några förändringar i positiv riktning ifråga om arbetsmiljöförbättringar och att man följerden lagstiftning som vi redan har. Både arbetsgivareoch arbetstagarparterna är intresserade av att diskute-ra ekonomiska incitament. Det kan vara morötter,eller det kan vara piskor. Det är inte avgjort på vilketsätt man ska genomföra detta. Men arbetsgivarna ärfaktiskt inte ointresserade av att diskutera just dennafråga.När det gäller karensdagsfrågan har jag inte någotförslag om att ta bort karensdagen, även om jagska erkänna att jag är bekymrad över den långsiktigahälsoeffekt som karensdagen har framför allt påkvinnor i vissa sektorer. Det bekymrar mig, men detär ju ingen lösning för de här grupperna att lägga påytterligare karensdagar. Något sådant förslag kommervi inte att lägga fram.Jag ska vara konkret när det gäller effekterna avkarensdagen för dem som har flera arbetsgivare. Detpågår fortfarande ett arbete för att vi ska se om vi kanhitta någon bra lösning för just den här gruppen avindivider.Anf. 53 () re-plik:Fru talman! Jag vill först säga att jag är myckettacksam för att ministern har tagit upp elva-punktsprogrammet här i debatten.Det är ju en väldigt viktig fråga, och jag har del kommentarer kring det . En delsäger att det inte är så mycket pengar som används tillelvapunktsprogrammet, så det gör väl varken till ellerfrån. Vi hörde en kommentar här - jag tror attdet var från från kristde-mokraterna - om att det är fullständigt horribelt medelvapunktsprogrammet.Det är klart att man kan säga att just det här medpengar är viktigt, men hur mycket pengar som anslåsär kanske inte alltid det viktigaste. handlar detom de signaler som vi politiker skickar ut och designaler som statsråd skickar ut, hur vi fokuserar påproblemen och hur vi initierar en debatt och en dialog- det behövs kring elvapunktsprogrammet, och detbehövs kring ohälsoproblemen.Som jag ser det kommer vi alla att få jobba myck-et hårt med de här frågorna under julhelgen och undervåren. Jag vill därför fråga socialministern vilka frå-gor hon anser att det är mest angeläget att försökafokusera kring i elvapunktsprogrammet och underden närmaste framtiden.Det berättas här om trepartsdialogen. Jag är väl-digt glad för att det finns en samsyn och att det finnsen vilja från parternas sida att inleda den här dialo-gen. Jag tror att den är väldigt viktig för framtiden.Kanske kan ministern också nämna om det finnsnågra speciella svårigheter med dessa frågor.Anf. 54 vill bara erinra om att repliken gällde statsrå-det . 55 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Meningen med elvapunktsprogram-met är att det ska redovisa just bredden på det arbetesom behöver göras. Jag nämnde i min inledning att deflesta av oss har varit med och diskuterat ohälsofrågori lite olika sammanhang tidigare. Då har vi ofta reso-nerat om en åtgärd eller kanske några få åtgärder, ochvi har gått in i det ena eller det andra politikområdet.Elvapunktsprogrammet har genom sin bredd in-satser på flera olika politikområden. Det är enligt minmening just styrkan. Ska man då peka på prioritering-ar skulle jag vilja säga att vårens arbete bör ägnas åtarbetslivsinriktad rehabilitering, metodutveckling,arbetsmiljöutvecklingen, hur skyddsombudens ställ-ning ska kunna stärkas, företagshälsovården och påvilket sätt vi kan utveckla tillgängligheten och för-korta väntetiderna till viss vård och behandling. Dethandlar inte minst om att utveckla vård och behand-ling kring stressutlösande sjukdomar som vi vet är iökande omfattning bland mycket unga människor. Delite äldre kvinnorna och männen, dvs. de i min ålder,har en del andra sjukdomar och skavanker, men vi serdessvärre en ökande sjukdomstendens hos unga män-niskor. Den är kopplad till stressutlösande sjukdomar.Därför är detta enligt min uppfattning också en prio-riterad och viktig fråga.Anf. 56 () re-plik:Fru talman! Jag tackar för svaret från ministern.Jag har också sett i tidningen - jag tror att det var iTCO-tidningen - att man har räknat med att det finns6 000 fler skyddsombud . Det tycker jag är väl-digt glädjande. Det behövs fler skyddsombud, och detär väldigt viktig information som ministern ger här.Jag vill passa på tillfället när ministern är i talar-stolen att också ta upp lite om EU-relaterade frågor.Vi i socialförsäkringsutskottet får ju hantera meroch mer EU-relaterade frågor. För oss i Vänsterpartietär det viktigt att socialförsäkringsfrågor och vår väl-färdsmodell kan beslutas utifrån ett nationellt per-spektiv. Visst kan man jämföra olika välfärdssystem,och man kan ha vissa indikatorer, och man kan utbytakunskap mellan länder. Det tror jag är rätt så bra.Men att harmonisera socialförsäkringssystem är noginte så bra.EU förespråkar nationell beslutanderätt inom detsociala området, men pratar man gärna omen europeisk social modell. Jag ser lite faror i det här.Hur ser ministern på detta? Hyser ministern också enviss oro över att det mer och mer övergår till en har-monisering av socialförsäkringsfrågor inom EU?Anf. 57 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det finns inga som helst antydningareller tendenser i någon av medlemsstaterna att arbetaför en harmonisering av socialförsäkringsfrågornaeller pensionssystemen, utan samtliga medlemsländeruttrycker mycket tydligt att detta är nationella frågor.Sedan är det riktigt, som lyfterupp, att det finns en stark ambition i länderna att göradet bästa möjliga för sina medborgare utifrån pen-sionssystemen, sjukförsäkring, föräldraförsäkringm.m.Vi har likartade hotbilder i alla våra länder. Dethandlar om den demografiska utvecklingen och omatt vi har väldigt många människor som står utanförsystemen. Och det finns en del andra problemområ-den som har att göra med fattigdom och utslagning.Mot den bakgrunden vill vi från medlemsländernadiskutera och utbyta erfarenheter. Men vi måste passaoss, så att vi inte översätter utbyte av erfarenheter, attlära av varandra och att studera varandras olika ut-vecklingar, till harmonisering. Samtliga medlemslän-der avvisar nämligen harmonisering inom det socialaområdet när det gäller pensioner, föräldraförsäkring,sjukförsäkring och andra frågor som rör det nationellabeslutandet.Anf. 58 ():Fru talman! Jag ska i mitt anförande beröra reha-bilitering i samband med sjukskrivning. Det finnsnaturligtvis många frågor att belysa när det gällersocialförsäkringar, men jag har valt att fokusera pårehabiliteringen.Rehabiliteringsfrågor får ses i sitt stora samman-hang. De är beroende, eller rättare sagt avhängiga, avsjukskrivningsfrekvensen. Vi kan också se väldigttydligt att sjukskrivningarna ökar, framför allt delånga sjukskrivningarna. Det här är väldigt proble-matiskt eftersom sjukskrivning ofta inte är den bästavägen tillbaka till arbetsmarknaden och ett bra liv förde personer som är långvarigt sjukskrivna.Detta visar också den statistik som finns inomområdet. Resultatet är entydigt: Ju en per-son är sjukskriven, desto mindre är sannolikheten attpersonen återgår till arbetslivet. Därför är det så oer-hört viktigt att det finns en väl fungerande rehabilite-ring.När det gäller de längre sjukskrivningarna, dvs.sjukskrivningar som är , svarardessa för av samtliga sjukdagar. Det gör 75 %av statens kostnader för sjukskrivning. Dels innebärdetta kostnader, som jag nämnde, dels - och framförallt - innebär det ett stort mänskligt lidande för depersoner som är sjukskrivna, för deras anhöriga ochockså för deras vänner.Detta vill vi moderater förändra genom att föränd-ra försäkringen för rehabilitering. För att sjukskriv-ningsperioderna ska bli kortare måste fler långtids-sjukskrivna personer få möjlighet till rehabilitering. är det av de långtidssjukskrivnapersonerna som får rehabilitering. talarsocialförsäkringsutskottets ordförande om hur viktigtdet är att vi ska ha höga skatter och fortsätta på deninslagna väg som socialdemokraterna står för. Varförär det i så fall av de långtidssjukskrivnasom erhåller rehabilitering? Detta tycker jag snarareär ett tecken på att hela försäkringssystemet för reha-bilitering måste förändras - inte lite, utan förändrasfrån grunden.Vi moderater vill att får ansva-ret för rehabiliteringen. är detta ansvar delatmellan arbetsgivare, försäkringskassa och hälso- ochsjukvård. Och vad är resultatet? Jo, rehabilite-ring. Ingen tar ansvaret, med andra ord. Vi moderatervill att fullt ut får det ekonomiskaansvaret över de resurser som ska tillsättas för reha-bilitering. Det innebär att kan upp-handla tjänster, kontakta involverade parter och, na-turligtvis, utvärdera resultatet.Vilka metoder ska då kunnaanvända? Ja, det handlar om att köpa rehabilite-ringstjänster från hälso- och sjukvården i det egnaeller i något annat landsting, från privat hälso- ochsjukvård eller utomlands - dvs. där det finns bra re-habiliteringsinsatser. Med detta är vi övertygade omatt utbudet av rehabiliteringstjänster kommer att växaoch kvaliteten öka. Också inriktningen på rehabilite-ringen kommer att förändras. Det kommer att bli enmångfald.För att ska kunna ta sitt ansvarbehöver den också utökat anslag. Vi vill ge försäk-ringskassan 765 miljoner för att kunna köpa tjänstermen också 235 miljoner för att utöka personalmäng-den. Det behövs kompetent personal, och mer perso-nal, på försäkringskassan.I ett längre perspektiv vill vi förändra försäkring-ens utformning. Den ska fortfarande vara gemensamtfinansierad, men det ska vara möjligt för individen attvälja det försäkringsbolag som erbjuder försäk-ringstjänsterna. Vitsen med detta är att om individenbyter arbetsgivare kan fortfarande samma försäk-ringsbolag finnas med som ansvarigt om rehabilite-ringsbehov uppstår. Om individen flyttar i landetfinns också samma försäkringsbolag med som ansva-rigt om behov av rehabilitering uppstår. Vi tror att dethär är en modell som faktiskt kommer att göra detbättre. Det kommer att visa sig att fler personer än defå - av de långtidssjukskrivna - som fårrehabilitering kan få rehabilitering.Sedan har ju också arbetsgivaren ett centralt an-svar för arbetsmiljö och rehabilitering. Det har tidiga-re framförts i debatten att det råder stora skillnader iarbetsmiljö när det gäller långtidssjukskrivning. I dagär det framför allt kvinnor med anställning inomoffentlig sektor som är långtidssjukskrivna, medandra ord personer anställda inom icke konkurrensut-satt verksamhet. Det här vill vi ändra på. Vi modera-ter har visat hur vi vill att det ska gå till i andra mo-tioner i andra utskott, så det går jag inte in på här. Jagkan dock säga att situationen inte är acceptabel.Självklart ska kvinnor också ha rätt till en bra hälsa,en bra arbetsmiljö och korta sjukskrivningar.För att arbetsgivarna ska ta sitt ansvar vill vi delsatt det ska vara en mångfald av arbetsgivare, dels attdetta ska kunna premieras genom att de arbetsgivaresom har låg förekomst av längre sjukskrivningar skaerhålla lägre för rehabiliteringsinsatser.Fru talman! Om det var så, som socialförsäk-ringsutskottets ordförande har sagt här tidigare, atthöga skatter och offentliga system var den bästa lös-ningen för att få ett bra samhälle där människor inteär långtidssjukskrivna och där rehabiliteringen funge-rar eller kanske rentav inte behövs - varför ser det utsom det gör i dagens ? Jag hoppas att densocialdemokratiska majoriteten är beredd att ta till sigen del av våra förslag så att det faktiskt blir en för-ändring och de människor som är drabbade avlångtidssjukskrivningar kan se ett slut på sin sjuk-skrivning.Fru talman! Självfallet står jag bakom våra reser-vationer i betänkandet men yrkar för tids vinningbifall endast till reservation 1.Anf. 59 ():Fru talman! Här i kammaren debatteras nu ett be-tänkande med stor betydelse för många enskildamänniskor. Det finns också många reservationer, ochen av dessa handlar om att dröjsmålsränta bör utgå person vars ärende handlagts felaktigt av försäk-ringskassan.Alltsedan 1994 har rätt att krä-va dröjsmålsränta på de belopp som en person ärskyldig. Eftersom kan ta ut dröjs-målsränta borde även den som drabbas av försäk-ringskassans försenade eller felaktiga hantering kun-na få ränta på sina pengar. Så måste också gälla omen utbetalning försenas eller om ett beslut överklagasoch ändras till den klagandes fördel. Försäkringskas-sans regler är orättvisa, och därför måste lagstiftning-en ändras. Det är viktigt för människors rättsuppfatt-ning och tilltro till myndigheter att lika regler skagälla för alla.För den enskilde är beslut of-tast av stor ekonomisk betydelse, då många i vårt landlever med små ekonomiska marginaler. Om den en-skilda människan gjort fel och måste betala ränta ärdet väl logiskt att kompenserar densom drabbas av felaktig eller försenad handläggning.Med förändrade regler skulle kostnaden för långsamhandläggning tydliggöras och tvinga fram förändringi hanteringen så att handlägg-ningstider förkortades.Att sådana rent mänskliga regler saknas är oac-ceptabelt. Luckor i lagstiftningen bryter ned tron pårättsstaten. Det här området måste lagregleras så attförsäkringskassan kommer att bli skyldig att betaladröjsmålsränta, liksom varje enskild individ är skyl-dig att göra i förhållande till . Iannat fall kan det hela uppfattas som ett avsteg frånden i grundlag stadgade principen om likabehandling,dvs. allas likhet inför lagen.Fru talman! För alla som kommer att drabbashoppas jag att motionerna som ligger till grund förreservation 24 skulle vinna gehör, och därför står jagnaturligtvis bakom de moderata förslagen.Anf. 60 ():Fru talman! Jag tänker ta upp en mycket viktigfråga. Den gäller handikappersättningen. Jag harskrivit en motion, en bra motion, tycker jag. Jag tyck-er också att det är väldigt synd att inte utskottet harställt sig positivt till den motionen. Men jag vill ändåtala om vad den innehåller och varför jag anser denvara väldigt viktig.Att leva med ett funktionshinder medför ofta högamerkostnader. Men för att kompensera dessa kostna-der kan den enskilde ansöka om handikappersättning.Men handikappersättningen är så konstruerad att denenskilde inte kan erhålla täckning för alla merkostna-der, trots att det finns ett stort behov.Socialstyrelsen konstaterar att personer medfunktionshinder dels har sämre ekonomi, dels högreutgifter.