prot · GO09102 · 2001-05-02 00:00:00 — Det intryck man får av ministerrådets ochden hantering av denna för nord-borna så viktiga fråga är att engagemanget är högstbegränsat och att man mer undviker debatten ochfrågan än man driver den.I svaret kan man summera att kulturministern serfrågan relativt tekniskt. Tekniken ska lösa de avtals-mässiga och politiska knutar som finns. I svaret sägsatt det inte kan ske på samma sätt med den digitalamarksända TV:n som med de analoga TV-sändningarvi har . Det sägs att den tekniska förändringeninte är liktydig med att möjligheter att ta emot nor-diska program försvinner. Det var väl ett understate-ment om något.Så kommer en kärnformulering som säkerligenskrämmer många: Det finns "goda möjligheter attmot avgift ta emot de nordiska public service-företagens program genom kabel- eller satellitsänd-ningar." Kostnader förutsätts ligga på enskilda med-borgare som med för digitalboxaroch annat får ta sig fram. Även om den lösningen avmånga anses ha blivit en flopp ser knappast nordbor-na framför sig att det här skulle bli något av ett rike-mansutbud. Det är ett utbud som många inte anser detvara värt att betala för, om man nu har råd att betala.Här tror jag att det är viktigt att ministerrådet hittarlösningar som inte innebär nya kostnadstyngandeinsatser för medborgare.Jag förutsätter att kulturministern har ett klarläg-gande på de här punkterna.Anf. 10 Kulturminister ():Fru talman! Jag är ledsen över att jag i likhet medde flesta kulturministrar som har stått i denna kamma-re inte har kunnat tillfredsställaElver önskan om grannlands-TV.Jag är också ledsen över att jag inte redan i dagkan förutse precis hur teknik, upphovsrätt och eko-nomisk utveckling kommer att påverka TV-utvecklingen i samtliga nordiska länder.Det enda årtal vi har att gå på så här långt är attden finska regeringen har satt upp en målsättning attsläcka sina analoga sändningar vid utgången av 2006.Det är allvarligt oroande för de många svenska med-borgare som har tillgång till de s.k. spillsänd-ningarna med den gamla analoga tekniken av finskaTV-program. Det handlar naturligtvis om norra delarav , men det handlar också om andra områ-den.Vi kommer bl.a. av det skälet att djupt engageraoss i denna fråga. Själva har vi icke angett något årtalför när vi ska släcka ned de analoga sändningarna.Vad gäller de tittare i våra grannländer som är ange-lägna om att se svensk television kommer den möj-ligheten icke att försvinna inom en betydande tid -sannolikt efter det att finnarna har beslutat i den härsaken.Vi kommer att hålla mycket kontakt med ,och vi kommer precis som tidigare att hålla kontaktmed de andra ministrarna. Vad gäller den uppsträck-ning vi nordiska kulturministrar nu kollektivt har fåttfrån kan jag säga att som ordförandeför EU:s kulturministrar tvingas jag prioritera detarbetet. Jag hade säkra uppgifter om att den ministersom är ordförande i det nordiska kulturministerkolle-giet , den finska ministern, skulle varanärvarande vid mötet i . Hade jag haft kännedomom att hon inte hade möjlighet att närvara hade jagsäkert försökt att ställa om min almanacka.Jag är övertygad om att om ficksköta detta skulle han bevisa att människor är per-fekta, icke imperfekta.Anf. 11 ():Fru talman! Jag beklagar att kulturministern ut-vecklar sitt svar till att handla om ifall jag är tillfreds-ställd med svaret. Det handlar liksom inte om det. Dethandlar om medborgare som inte har möj-lighet att tillgodogöra sig det utbud man i högtidstalhar försäkrat folk att kunna se.Marita säger här: Vi ska inte släcka ned.Vi har i alla fall inte satt något datum. Men det är inteså poängfyllt att säga att man släcker ned det somaldrig har varit tänt. Det är ju massor av människorsom inte kan se public service-utbudet. Det harjag beklagat vid ett flertal tillfällen.Jag har förståelse för om kulturministern är irrite-rad. Men det måste ändå bekymra mig mindre än attfrågan är olöst. Det är väl ingen tvekan om att det ärganska tydligt att den inte driverfrågan.Att det kan bli missförstånd på ett och annatsammanträde må så vara. Men i sakfrågan hålls detalltför lite reala kontakter. Jag skulle väl tro att Nor-diska rådets presidium inte skriver ett skarpt brev.Det är mycket ovanligt. Därför tycker jag att minis-terrådet och kulturministrarna får ta till sig det här.Jag hoppas att kan sä-ga att hon är beredd att komma till och genya besked. Jag har ju inte efterlyst något slags ora-kelsvar på hur framtiden ser ut. Jag undrar hur vilöser denna fråga som har varit en lång lidandetshistoria under flera decennier.Kulturministern säger också i svaret att man följerfrågorna och konstaterar att det inte finns någon ome-delbar anledning att oroa sig för sändningar i gräns-områden.Det stämmer inte så bra. Jag var i i öster-bottniska för . Där varman mycket oroad över den olösta frågan om denordiska radio- och TV-sändningarna. Det gällerframför allt övergången från analoga till digitalasändningar. Då väger försäkringar från många hög-tidsmöten ganska lätt.Jag tycker, fru talman, att det nordiska ministerrå-det inte har uppfyllt de senast uttalade löftena vidNordiska rådets möte både och1999. Där sade man att man snabbt skulle vidta åt-gärder som säkerställer fortsatta sändningar förgrannlands-TV i det digitala marknätet och för enökad produktion av TV-program i hela . Frå-gan är inte bara en angelägenhet för de gränsboendeutan har stort allmännordiskt intresse.Därför är det så viktigt att det här inte begränsastill individuell köpkraft utan att det blir ett konceptsom är tillgängligt för alla medborgare.Jag tror, fru talman, att inriktningen måste vara atten ny teknik ska öppna upp och ge nya möjligheter,inte sluta till - vilket också kan bli fallet om det bliroskickligt hanterat.Därför tycker jag att det är otillräckligt att led-ningsgruppen för den s.k. KM-gruppen säger att manska inhämta relevant information om den tekniskautvecklingens konsekvenser beträffande grannlands-TV . Att nu i stället säga att man ska till-kalla en särskild utredare som ska sammanställa allade frågeställningarna låter, fru talman, passivt ochrent av yrvaket.Jag förväntar mig ett kompletterande svar som göratt vi åtminstone i den här debatten något förlöserfrågan om att ingjuta större optimism hos dem somefterlyser svar för det som för nordborna är väldigtviktigt.Anf. 12 Kulturminister ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att ElverJonsson å ena sidan förklarar att han förstår att maninte kan uppträda som ett orakel, å andra sidan ärväldigt missnöjd med de högtidliga försäkringar somuttalas om att den här frågan kommer att lösas. Hananser att det bara är fråga om lättviktiga försäkringar.Jag vill ändå avsluta debatten med att säga att jagär övertygad om att vi kommer att finna lösningar påde upphovsrättsliga och därmed ekonomiska ochandra problem som är förknippade med grannlands-TV. Det är en lång process, men det är min övertygel-se - det säger jag även om jag nu gör mig skyldig tillett lättviktigt uttalande - att frågan kommer att lösas.Anf. 13 ():Fru talman! Jag får då avsluta med att säga att viär överens på en punkt, nämligen att det är och fram-för allt har varit en lång process. Den har varit olyck-ligt lång. Jag inkasserar kulturministerns uttalande atthon är övertygad om att frågan kommer att lösas, tillglädje och båtnad för medborgare. Jag troratt kulturministern kommer att lägga in lite extra glödoch tyngd i sitt engagemang för detta.Jag skulle ändå vilja skicka med henne att det ärväldigt bråttom. Tekniken väntar inte alltid in politis-ka beslut, utan den rullar på väldigt snabbt. Jag hardärför faktiskt när kulturministern i sitt sista inlägg såklart antyder att det kommer att utföras ett mera kon-kret arbete förhoppningar om att vi kanske i Kungälvkunde få en sådan mycket konstruktiv debatt som intekom till stånd i , något som Nordiska rådetspresidium så skarpt har kritiserat.Med den förhoppningen får jag för min del av-sluta den delen av debatten. Tiden medger intekommentarer till den andra delen av min interpella-tion. Det fanns dock två ledord i svar somMarita hänvisar till. Han sade där bl.a. attinformationsfunktionerna var viktiga. I ett samman-hang som hade att göra med information sade han attdet gäller att undanröja andra trögheter. Detta skullekunna vara ledord när vi , som jag hoppas, till-sammans tar oss an frågan om public service-utbudför medborgare.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:356 omIranAnf. 14 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig hurjag avser verka för att ytterligare ska upp-märksamma den katastrofala situationen för mänskli-ga rättigheter i och vad jag avser göra inom EUför att medverka till en demokratisk utveckling i Iran.Jag delar uppfattning om attsituationen för de mänskliga rättigheterna i ärdjupt otillfredsställande. Vågen av arresteringar avreformvänliga krafter och se-nast är oroväckande och förstärkerbilden av att utvecklingen i har tagit en olyckligvändning. Övergreppen som sker mot oppositionellagrupper och stängningar av tidningar torde bl.a. kun-na hänföras till en maktkamp mellan konservativaoch reformistiska anhängare i Iran.I kontakter med företrädare för deniranska regeringen har vi understrukit den stora viktvi fäster vid respekten för mänskliga rättigheter. Vihar också betonat hur viktigt vi anser det vara attIrans regering åtgärdar de allvarliga MR-problemsom finns i landet. Vi kommer att fortsätta att ta uppdessa frågor med i både bilaterala och multilate-rala sammanhang.Under årets arbete i FN:s kommission för demänskliga rättigheterna drev och samordnade Sverigeframgångsrikt EU:s initiativ till den resolution somantogs för att uppmärksamma situationen för demänskliga rättigheterna i och förlänga den sär-skilde representantens mandat. Utfallet i kommissio-nen för de mänskliga rättigheterna visar att dessafrågor är prioriterade även för länder utanför EU ochatt EU kan spela en konstruktiv roll i dessa samman-hang.Sedan 1997 för EU en s.k. allomfattande dialogmed företrädare för den iranska regeringen. Dettagörs bl.a. för att påverka i frågor som rör demo-krati och mänskliga rättigheter. Vi avser att fortsättadenna dialog, dels för att den skapar många kontakt-ytor och därigenom större möjligheter för EU attstödja de krafter i som verkar för en demokratiskutveckling, dels för att den ger kunskap om utveck-lingen i landet. Förhoppningsvis leder den också tillökade kontakter, inte bara mellan regeringarna utanäven mellan ländernas befolkningar.Samtidigt anser både och EU att breddadekontakter med bör baseras på att det finns förut-sättningar för en positiv utveckling. En klar försäm-ring för de mänskliga rättigheterna i och enovilja från sida att ta itu med dessa problemundergräver förutsättningarna för ett utvidgat samar-bete. I EU-kretsen betonar hur viktig dennaståndpunkt är för vår gemensamma strävan att med-verka till en mer demokratisk utveckling i Iran.Anf. 15 ():Fru talman! Jag får tacka utrikesministern för sva-ret på min interpellation. Anledningen till att jagfrågar om situationen i är främst att jag har blivituppvaktad av iranska kvinnor i som driverdessa frågor. Jag tycker att man måste ta deras orooch kamp på största allvar.När jag som inte arbetat så mycket med utrikes-politik och med andra länder börjar sätta mig in i vadsom händer i och ser hur de här kvinnorna för-söker skapa opinion tycker jag att de är värda allrespekt. Ju mer jag har försökt läsa på om infördenna debatt och studerat utrikesministerns svar destomer har jag känt en uppgivenhet.Utrikesministern säger att det har gjorts mycket iFN. Dessa kvinnor har frågat mig om vi skulle kunnaansluta oss till fördömandet i en FN-resolution. FNhar 48 gånger fördömt sätt att agera. Vi skullegenom att ställa oss bakom resolution nr 598 kunnagå ett steg längre. Jag undrar om utrikesministern serdet som en möjlighet att förstärka avståndstagandetfrån det som sker i Iran.Anf. 16 ():Fru talman! Jag är väldigt glad över att den härdebatten kommit till stånd, och jag känner att jag villdelta i den. Jag hade förmånen att i träffa desvenska diplomater som arbetade med den här reso-lutionen om . Jag förstår att det var en ganska tuffuppgift, och de gjorde ett bra jobb. Även om resolu-tionen kanske inte säger så mycket vid en genomläs-ning vet jag att det ligger mycket bakom den.Anna säger att vi vill stödja de krafter i Iransom verkar för en demokratisk utveckling. Jag villfråga hur vi kan göra detta. Det är oerhört svårt, ochdet är detta som man vill omöjliggöra. Demokratiskakrafter har ju egentligen inte några möjligheter attarbeta i Iran.Jag har ett par ytterligare frågor. Vi talar fullstän-digt olika språk, något som säkert myck-et väl vet om. Vi träffade båda utrikesministernär han var här. Han besökte oss i utrikesutskottet,och vi fick då från honom höra att det inte är sant attdet stängs så många tidningar. Visserligen stängs detmånga tidningar, men det öppnas desto fler, sade han.Vi förstår vad det är för typ av tidningar som då star-tas, men man vill få det att framstå som att yttrande-friheten inte alls är kränkt.Jag vill också ta upp frågan om stening av kvin-nor. Att bli stenad är ju ett av de mest fruktansvärdastraff som finns, och det praktiseras i . Utrikesmi-nistern kände förstås inte till det. Han hade inte hörtdetta. Ändå kommer det en mängd rapporter om attdetta straff praktiseras mycket flitigt i Iran.De kvinnor i som ta-lar om försöker nu genomföra en kampanj mot dettastraff. Jag tycker att det är väldigt viktigt att man fören sådan kampanj och att vi i tydligt talar omatt vi absolut inte accepterar detta straff. Det är någotsom måste fördömas, och måste helt enkelt slutamed att praktisera det.Jag ställde också en annan fråga till utrikesminis-tern, nämligen om en flicka är giftasvuxen . För oss är detta fullständigt horribelt. Jag frå-gade honom hur man kan ha en sådan regel, och hansade då att man nu ändrar lagstiftningen lite grann.För det första ska flickorna genomgå läkarundersök-ning, vilket är ännu mer förfärligt. För det andra änd-rar man lagstiftningen. Om föräldrarna, t.ex. pappan,inte vill att den unga flickan ska gifta sig kan hon gåtill domstol för att få gifta sig. Det är lika horribelt.Man vänder på verkligheten. Han sade också att ing-en naturligtvis ska behöva gifta sig mot sin vilja. Menvi vet att det är precis vad som sker. Vad kan en nio-åring göra?Pojkar är inte giftasvuxna förrän de är . Detär alltså skillnad. Det är också något som vi bordeagera mot. Det är viktigt att ta tag i konkreta frågor,där det är uppenbart att det som sker är emot allamänskliga rättigheter vi kan tänka oss.Vad kan vi i göra? Vad kan utrikesminis-tern göra som ordförande i ? Det är inte lång tidkvar. Vad kan vi göra i vårt agerande i EU och somnation, för att uppmärksamma kvinnors situation ochsituationen för unga kvinnor och barn? Det är viktigt.Dessutom vill jag fråga hur vi ska kunna stödja de-mokratiska krafter i Iran.Anf. 17 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan instämma i allt som tas upp idebatten, både problemen och vikten av att vi försö-ker göra någonting åt dem.Det var ett viktigt steg att vi fick igenom resolu-tionen som fördömer i kommittén i . Vifick igenom den med bara några få rösters övervikt.Det var ett hårt arbete, precis som säger. Det var bra att vi fick det, för det blev entydlig markering mot regimen i att omkringlig-gande länder och andra länder reagerar mot förtrycketav mänskliga rättigheter. Det går inte att påstå att mankan fortsätta med det utan att omvärlden reagerar.Vi har valt att försöka ha en dialog med . Hurgår då en sådan dialog till? Vi har politiska delegatio-ner. De tar upp ett antal olika frågor, allt från kvin-nors situation till möjligheten för gemensam handeloch investeringar.Det är känsliga frågor som upp, kvinnors situation, unga flickors situation och- skulle jag vilja tillägga - unga pojkars situation. Jagtycker inte att en 13-åring är giftasvuxen heller. I defrågorna är vår enda möjlighet att påverka att ha endialog och kunna framföra våra synpunkter. Det ärviktigt att aldrig falla till föga för påståendet att detskulle vara religiösa skillnader. Detta har inte medreligion att göra. Religionen används ofta som enförevändning för system som enligt en normal tolk-ning av mänskliga rättigheter är fullständigt förkastli-ga.Vi har tagit upp steningen av kvinnor. Vi har tagitupp behandlingen av kvinnor vid ett antal tillfällen.Vi kommer självklart att fortsätta att göra allt vad vikan för att driva på, både när det gäller kvinnors rät-tigheter, rätten för oppositionen och rätten till friamedier. Som jag sade i mitt svar har vi kunnat se enkamp mellan de konservativa och de reformvänliga.Under de senaste månaderna har det tyvärr verkatsom om de konservativa krafterna i har tagitöverhanden. Vi hoppas att vi snart kommer att kunnase en utveckling tillbaka till de mer reformvänligakrafterna.Från svensk sida har vi försökt uppmuntra det ge-nom olika typer av delegationer som för diskussionermed . Vi har haft kulturutbyte. Miljöministern harvarit där. Det har vi gjort för att visa att det finns ettantal områden som vi kan diskutera och samarbetakring. Men det förutsätter att respekterar mänsk-liga rättigheter.Anf. 18 ():Fru talman! Det är viktigt att man träffas och ver-kar på det sätt man kan. Det är också viktigt att par-lament i alla länder diskuterar det som sker i Iran.Marianne tog upp steningen, som man intetror äger rum i världen . Då får man perspektivoch ser att skillnaderna är mycket stora. Det förs in ivår vardag. Man kan tycka att det är långt från vårvardag när det diskuteras i ochmellan ministrar. Men man kan fokusera på en en-skild fråga som stening av kvinnor, som de iranskakvinnorna i . Det är viktigt att det intefår bli en religionsfråga, som också togupp.Vi har själva en mörk historia när det gäller kvin-norna. fanns något liknande. Man fickinte stena, men man fick nästan slå ihjäl kvinnor iSverige utan att det hände någonting. Det kan manfokusera på och väcka opinion. Den folkliga förank-ringen är viktig, även om ministrar och FN antarresolutioner. Det är viktigt att man skapar opinion iriksdagen, i alla parlament, och driver på frågan.Anf. 19 ():Fru talman! Jag tycker också att det är bra meddialog. Jag föredrar att man för dialog. Det finns baraen hake, och det är att regimen kan utnyttja det i sinpropaganda. Det är jag alldeles säker på att den gör.Det finns alltid en baksida. Jag tror ändå att det ärbättre att ha dialog. Men man måste varamycket tydlig. Det som är viktigt är att man inte alltidtror på vad regimen säger. Det kan man inte göra, detvet vi. Man får tro på andra rapporter och försöka fåfram sådana. Man måste också arbeta för att densärskilda representanten ska kunna komma in i landetoch se vad som verkligen pågår. Då får man vissa uppgifter men inte någonriktig helhetsbild. Det är bara att beklaga att de kon-servativa krafterna tar överhanden i dag.Jag vet inte om har bestämt sig för attställa upp i en ny valomgång. Han har uttryckt stortveksamhet, för han kände att han var besegrad av dekonservativa krafterna. Det är synnerligen illa om detär så. måste vi fortsätta diskutera de härfrågorna. Det finns många iranier här i somkänner för dem. Det är viktigt att vi driver dem härhemma, så att vi får en dialog. Det blir ändå ett in-formationsutbyte mellan iranier i och i ,även om informationsvägarna inte är helt öppna. Detkommer in information.Anf. 20 Utrikesminister ():Fru talman! Det är viktigt att man tar upp de härfrågorna på alla nivåer, precis som har varit inne på. En sak äratt vi har möten mellan och där vi tar uppmänskliga rättigheter, kvinnors situation och en helräcka andra frågor. Vi tar upp frågorna på nationellnivå, mellan den och rege-ring. För att de ska få ett ordentligt genomslag är detväldigt viktigt att ta upp dem i , som ni hargjort , och i direkt kontakt med olika organisatio-ner. Inte minst är det viktigt att ge stöd till de iraniersom framför protester mot t.ex. stening av kvinnor.Siw talade om kvinnor i somgör det.Genom att ge frågorna stor uppmärksamhet sam-tidigt som vi för en diskussion med om hur manska kunna respektera mänskliga rättigheter, hoppasjag att vi ska kunna se ett resultat. Även om det serlite mörkt ut just nu hoppas jag att vi kommer attkunna se ett bättre resultat när det gäller kampenmellan de konservativa och reformvännerna i Iran.Anf. 21 ():Fru talman! Jag vill tacka utrikesministern för atthon har kommit hit och för diskussionen. Det är vik-tigt för de iranier som är här att vi tar deras kamp påallvar. Det handlar inte bara om att de kommer somflyktingar till ett annat land. Det handlar också om attvisa respekt för att de känner oro för sina nära ochkära, om att vi kan hjälpas åt för att de ska må bättre iSverige och för att människorna i ska må bättre.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellationerna 2000/01:360 och373 om federalismen i irakiska samtsäkerheten för befolkningen i norra . 22 Utrikesminister ():Fru talman! har i en interpel-lation frågat mig på vilket sätt tänker ta initi-ativ i EU och FN för att kurdernas säkerhet i norraIrak ska garanteras.Morgan frågar också på vilket sätt Sve-rige tänker ta initiativ för att det kurdiska självstyret inorra ska respekteras fortsättningsvis. ÄvenYvonne Ruwaida har i en interpellation frågat påvilket sätt den kommer att agerapå den nationella och internationella arenan för attstödja kurderna i deras strävan att befästa federalis-men i irakiska Kurdistan.Jag har stor förståelse för den kurdiska civilbe-folkningens oro och risken för fort-satta övergrepp från regim. FN:ssäkerhetsråd har i resolution 688 fördömtförtrycket mot kurderna och uttryckt sin avsikt attfortsätta följa frågan. Skydd för mänskliga rättigheteroch värnande om den irakiska civilbefolkningen ärcentrala element i FN:s och EU:s agerande gentemotIrak.I dag utövar det internationella samfundet ett visstmått av kontroll över den irakiska regimen genomsanktionerna och övervakningen av landets oljeex-port. Genom FN:s humanitära distributionsprogramtilldelas civilbefolkningen i norra särskilda resur-ser, och området har utvecklat en visssjälvständighet.Säkerhetsrådet har en central roll när det gäller attavgöra vilka eventuella insatser som kan komma attkrävas för att skydda befolkningsgrupper i närsanktionerna hävs. Självklart måste även skydd avkurderna ingå i ett sådant arrangemang.Det finns därför en stor beredskap för att övervägalämpliga åtgärder, om det behov av skydd skulleuppstå som hänvisar till. Men därär vi inte . har inte visat någon vilja att börjasamarbeta med Unmovic - FN:s nya vapeninspektionför - vilket är en förutsättning för att sanktioner-na ska suspenderas.Sverige bidrar konkret till säkerheten i norra sitt stöd till FN:s vaktstyrka där. Organisatio-nen har till uppgift att skydda de FN-organ och andraorganisationer som utför humanitär verksamhet inorra . Sammanlagt har den svenska regeringenbidragit med till vaktstyrkansverksamhet . Och vi har föravsikt att fortsätta stödja dess arbete.Beträffande norra begränsade självstyre villjag inledningsvis säga att stöder detta. Vivälkomnar också den demokratiseringsprocess sompåbörjats i norra . verkarför att kurderna ska ha möjlighet att utöva sinagrundläggande mänskliga rättigheter. Enligt FN:sallmänna förklaring om de mänskliga rättigheternaoch FN:s konvention om de medborgerliga och poli-tiska rättigheterna har kurderna liksom andra minori-teter rätt att i gemenskap med andra i sin grupp ha etteget kulturliv, utöva sin religion och använda sitt egetspråk.Inom FN har i olika sammanhang kritise-rat för brott mot de mänskliga rättigheterna. för de mänskliga rättigheterna antog ,, en av EU initierad resolution omsituationen för de mänskliga rättigheterna i . Iresolutionen fördöms för brott mot de mänskligarättigheterna som uppmanas att re-spektera religiösa och etniska minoriteters rättigheter.I generalförsamlingen antogs en annan av EUinitierad resolution om situationen för de mänskligarättigheterna i .