prot · GP0945 · 2001-12-11 00:00:00 — Orsaken var att en fixering vid öppenarbetslöshet skulle flytta politikens fokus från attskapa ett företagsvänligt klimat för nya växande fö-retag och därmed nya jobb till att fokusera på att fåundan människor från kolumnen öppen arbetslöshet.Ett slående exempel på detta fick vi för någraveckor sedan när ordern gick ut från regeringen ochsossekongressen: Sätt människor i åtgärder, stoppaökningen av den öppna arbetslösheten. Och cheferna ute i AMS tvingades att pekamed hela handen.Man skrev brev till de lokala arbetsförmedlings-cheferna. Ett chefsmöte inleddes med och rapport, och man konstaterade i brev tillde lokala cheferna: Det är ett unikt uttalande avstatsministern som vi naturligtvis måste ta till oss.I ett annat brev till de lokala cheferna för arbets-förmedlingarna heter det att den öppna arbetslöshetenstiger som vi har programmedel kvar. Kritikför detta har riktats bl.a. från politiskt håll mot verket.I det här länet konstaterar man: Vårt län ligger bratill. Arbetslösheten är fortfarande den näst lägsta ilandet, men självklart ska vi bidra till riksresultatet.Vårt beting blir att vi ska minska antalet öppet ar-betslösa genom att öka antalet i program med minst89 personer under november.Här handlar det inte om människors behov. Härhandlar det om att få undan människor från statistik-kolumnen öppen arbetslöshet.I ett annat brev som gick ut till de lokala arbets-förmedlingscheferna hette det: Mot bakgrund av att vihar ett stort beting för att klara anslagsutnyttjandet ärprogramverksamheten en överordnad uppgift förnovember och december.Jag fortsätter med ytterligare ett brev till de lokalacheferna som lyder så här: Enligt AMS beslut ärunder en fullständig förbrukning avprogramanslagen en uppgift som är överordnad alltutom tillsättande av lediga platser.Och ordern har fått effekt. ökar antalet männi-skor i åtgärder i snabb takt. De gör det inte främst föratt förmedlarna ville det utan för att ordern uppifrånvar tydlig: Bränn pengarna som finns kvar på konto-na! är det snart val. Men var togmänniskorna vägen? Vilka behov har de? De varunderordnade.Fru talman! Jag tror att vi kan vara överens om attdet finns fem områden som är helt avgörande för attåstadkomma en arbetsmarknad som rymmer alla ochinte ställer någon bredvid och som leder till en godarbetsmiljö. Dessa områden är: Utbildning och kom-petensutveckling, företagsklimatet och den ekono-misk-politiska miljön, lönebildningen, den direktaarbetsmarknadspolitiken samt arbetsmiljön i vid me-ning. Jag tänkte att jag skulle göra en liten snabbsummering av hur det ser ut på de här områdena. Har regeringen gjort något under de gångnaåren? Har vi rustat oss för framtiden? Kommer vi attutvecklas bättre än våra konkurrenter, de länder vijämför oss med?På utbildningsområdet har högskolan och vux-enutbildningen byggts ut kraftigt, och det har i hu-vudsak varit en positiv utveckling även om man kanse att kvantiteten på en del områden har fått gå förekvaliteten. När det gäller kompetensutveckling ellerindividuellt kompetenssparande är däremot resultatetkraftigt underkänt.Var är propositionen som vi väntar på? Förslag har lanserats, utredningar harjobbat och remissbehandlats. Men i regeringen hardet fastnat. Vi får inga förslag från regeringens sida.Min fråga, som kanske kansvara på, är: Kommer det någon proposition om indi-viduellt kompetenssparande eller utbildningskontonsom just kan stimulera kompetensutvecklingen ochdet livslånga lärandet i arbetslivet.Man kan inte ge mer än betyget 2 av 5 på det härområdet. Oförmågan att få fram en proposition omkompetenssparande på ett annars, vill jag säga, hyfsatområde drar ned betyget.Företagsklimatet har diskuterats i dag.Vi ska inte fördjupa oss i detta. Vi kan bara konstate-ra att inte mycket har hänt när det gäller företagskli-matet. Småföretagsdelegationen har lanserat rader avförslag. Simplexgrupper har jobbat. Vi har fått sestatistik från som visar att regelverket kostarde små företagen per anställd. Ochingenting händer inom regeringen. På skattesidan ärdet lika dystert förutom att det blir en försiktig sänk-ning av inkomstskatten.Även här får vi sätta betyget 2. Det är under god-känt. Det är mycket prat. Skulle man jämföra hurmycket det pratas och hur mycket det handlas blirsnarast betyget minus 2.Lönebildningen är ett centralt område för syssel-sättningen. I proposition efter proposition har rege-ringen själv påtalat hur viktig lönebildningen för attnå full sysselsättning. Frånsett inrättandet av har inget konkret gjorts. Vi ser nu väx-ande problem. Löneökningarna ligger ungefär enprocentenhet högre än vad som är lämpligt för att viska kunna öka sysselsättningen, hålla tillbaka infla-tionen och stärka kronan. I vissa branscher ser vi attdetta är ett ännu större problem, t.ex. byggnadssidan.Det visar bl.a. novemberrap-port. Om man kunde skapa en sådan ekonomisk miljöatt löneökningstakten hölls på något lägre nivå skulleåtskilliga fler jobb skapas, och åtskilliga jobb skulleinte slås ut.Jag är rädd för att vi sakta men säkert är på väg ini de problem som ställde till så stort elände under1970-, . Tack vare vissa regelverk,som exempelvis industriavtalet, och fleråriga avtalsom ännu inte löpt ut är läget inte akut. Men jag troratt det finns all anledning att vara orolig för framti-den. Jobben står och faller faktiskt med löneutveck-lingen och prisstegringstakten här hemma i Sverige.Även här är betyget 2, men det är kanske en litemer avvaktande tvåa. Det närmaste året avgör ombetyget kan stiga till 3 - eller kanske ännu högre -eller sjunka till 1. Frågan är: Vad gör regeringen?Vad gör majoriteten i för att bädda för enbättre framtida lönebildning?I den mer direkta arbetsmarknadspolitiken ser vien rad problem. Det visar det faktum att vi inte harfått ned arbetslösheten mer under den långa högkon-junkturen vi haft. Sedan har vi den enorma byråkratininom AMS. En massa olika förmedlare har sagt tillmig att av arbetstiden går åt till administra-tion och byråkrati. Vi har sett i en rad rapporter attdet finns brister. Det har de visat i rapport efter rap-port. Det krävs nya grepp. Vi behöver ökad samver-kan med bemanningsföretag och privata förmedling-ar. Vi behöver mer kreativa lösningar. Vi behöverockså låta de lokala arbetsförmedlarna känna att dekan utveckla sina metoder och sitt arbete.Vi ska också erkänna att majoriteten har gjort ettantal saker. Det har gjorts en del skärpningar av re-gelverken som i allt väsentligt varit nödvändiga ochriktiga. Det gäller kraven på att ta erbjudna och ledigaarbeten och a-kassereglerna. Jag tror att om en bor-gerlig majoritet hade antagit motsvarande regler hadedet blivit liv i luckan hos och . Men det kan vara kloka beslut, ochjag tror att de i allt väsentligt är steg i rätt riktning.Men det lilla försök som regeringen har gjort attvässa myndigheten genom att slopa den dubblamyndighetsstrukturen och avskaffa länsarbetsnämn-derna som självständiga myndigheter slutade i ettpraktfiasko. De socialdemokratiska landshövdingarnablev sura, och den f.d. landshövdingen förmådde inte stå emot.Under de goda år som vi har haft borde vi ha tagitchansen att förnya arbetsmarknadspolitiken, släppaloss kreativiteten, pröva nya alternativ, låta AMS varaen myndighet och låta olika aktörer få chansen attutveckla sina idéer för att hjälpa människor till arbete.Men mycket lite har hänt förutom någon blygsamförsöksverksamhet på det här området. Jag tror att detär dags för en rejäl översyn av hela AMS.Det har inte heller gjorts mycket för att ge de kan-ske 10 000 människor som ingår i aktivitetsga-rantin men som inte är anställningsbara någon formav övergångsarbetsmarknad så de får känna att de görnågot nyttigt, får uträtta någonting och känna att degör en samhällsinsats.Här som i så många andra fall avvaktar regering-en. Den följer frågan, som det heter, och det har degjort länge och väl. Även här får vi nog stanna påbetyget 2.Slutligen har vi arbetslivet. Sjukskrivningskostna-den har ökat från ca 20 miljarder till 43miljarder kronor . Det är en ökning, fru talman,som motsvarar budgeten för hela rättsväsendet. I ochmed att alltfler är sjukskrivna och att försäkringskas-sorna inte har resurser att sätta in för rehabiliterings-åtgärder ökar förtidspensioneringarna dramatiskt. I årfinns det 445 000 förtidspensionärer. prognos för ligger på 550 000människor. Med det som bakgrund ställer man sigfrågan varför majoritetspartierna inte agerat på etthandlingskraftigt sätt för att snabbt arbeta av de härrehabiliteringsköerna. Det är ju en vinst både för deenskilda människorna och för samhällsekonomin.I stället aviserar nu regeringen att man ska dra åttumskruvarna på arbetsgivarna. Man aviserar nämli-gen förlängd sjuklöneperiod i stället fördagens 14. Därutöver önskar man med olika avgifterbelöna eller straffa företag som arbetar med rehabili-tering utan att tänka på vilka olika förutsättningar ochkompetenser som finns inom exempelvis småföretag.Det vore intressant att få ett besked av Hans An-dersson och . Vad säger ni om attförlänga sjuklöneperioderna ? Jag tror attdet vore förödande. Det skulle tvinga arbetsgivarnaatt värdera människors hälsa oerhört mycket när mananställer dem. Jag tror att det skulle vara ett hårt slagmot de arbetshandikappade. Vad säger och ? Kan jag få ett tydligt ochklart nej till det förslaget från er sida så det blir en raksignal till och hans partikamrateri regeringsställning.Det 11-punktsprogram som vi har i budgetpropo-sitionen är luddigt. Det är välvilligt på många ställenmen inte speciellt konkret. I stället utreder man frå-gorna och utreder dem igen. Så har man en ny utred-ning. Och så tillsätter man en ny utredning för attutreda det som redan har utretts. Men ingenting hän-der.Hur snabbt anser , Hans An-dersson och att vi ska se resultat avdetta 11-punktsprogram när det gäller de skenandesjukskrivningskostnaderna? Det är människor som farilla i systemet. Här måste betyget faktiskt bli 1 ellerstreck. Det som vi ser på arbetsmarknaden är en kata-strof. Och det är en katastrof med den passivitet somvi ser.Det är faktiskt så som vi måste summera de gång-na åren och den socialdemokratiska regeringspoliti-ken, nämligen som just passivitet. Det är det främstadraget. Man avvaktar och förlitar sig på konjunktu-ren. Och det märks inte minst genom att arbetsmark-nadsutskottet upplevt en växande arbetslöshet. Vi fårju inga propositioner. Vi får inga förslag att jobbamed. Det är ett tydligt bevis på passivitet och brist pånytänkande.Fru talman! Att näringsministrarna har deltagit iendast en debatt i denna kammare med anledning avärenden från arbetsmarknadsutskottet är ytterligare etttecken på att det s.k. superdepartementet inte funge-rar. är stressad, och han jagar runtoch håller på med sina företagsaffärer. runt i landet och pratar. Men ingen av dem hartid och engagemang för att skapa en arbetsmarknads-politik för 2000-talet. Och ytterst är faktiskt statsmi-nister ansvarig för detta.Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservationerna1 och 11. När det gäller anslagsfrågorna deltar vikristdemokrater inte i beslutet under punkterna 13och 18, eftersom vårt förslag till ekonomiska ramarfallit i tidigare riksdagsbeslut.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.14 § (forts.) Arbetsmarknad och arbetsliv (forts.AU1)Anf. 126 ():Fru talman! Först vill jag yrka bifall till reserva-tionerna 1, 7 och 11.I det län som jag kommer från och som hittillsbetraktats som tillväxtområde och sällan drabbats avstora nedläggningar har arbetslöshetsspöket nu börjatvisa sig.I har varslat om nedlägg-ning av verksamhet, och har beslutat attlägga ned verksamheten i . Båda de härkommunerna ligger i det s.k. Gnosjöområdet där manhittills har kunnat behålla en mycket hög sysselsätt-ning även i svåra konjunkturlägen. gummi-fabrik är av stor betydelse för kommunen och denstörsta privata arbetsgivaren. Nedläggningarna kom-mer att få svåra konsekvenser för dem som drabbatsav att bli av med sina arbeten. Att dessutom få ettsådant besked är ju inte precis den julklappsom man önskar ge människor i det här området.Arbetsmarknaden, som trots allt stabiliserat sigunder , har åter kommit igungning. Arbetslösheten stiger i , om änmarginellt. är siffran , att jämfö-ras . I har man den högstanivån , . Antalet varselökar inom industrin. Vi kan ana en dyster vår. Denoffentliga sektorn anställer fortfarande mer personal.Det gör att kvinnor inte drabbats i samma utsträck-ning som män av varsel eller av uppsägningar.Fru talman! Arbetsmarknadspolitik kan inte be-drivas solitärt. Alla politikområden hör samman ochpåverkar varandra. Därför kan en del förslag somlagts på skatte- eller näringsområdet vara minst likaviktiga för den framtida sysselsättningen som hur denrena arbetsmarknadspolitiken förs.Det är beklagligt att regeringen inte i större ut-sträckning har tagit till vara de goda åren och förbätt-rat möjligheten för företag och enskilda att bättre ståemot trycket i en lågkonjunktur. Vad man föreslår ärförbättringar för dem som har det bra i samhället.Regeringen och samarbetspartierna inför maxtaxa ibarnomsorgen och lovar höja taket i a-kassan. Det ärmärkligt hur fort det går att byta åsikt för vissa!För tio år sedan tog bort k:et i sittpartinamn. Då tillsammans med Social-demokraterna sanerade ekonomi var HansAndersson mycket upprörd när de arbetslösa tving-ades delta i besparingarna. är han med och för-handlar om att ge de bäst ställda ökade förmåner;detta alltmedan de som har det sämst blir utan. Hurkänns det, ? varierar det från20 kr - ja, jag säger - tillöver , beroende på vilken försäkring och vilkeninkomst det rör sig om.Centerpartiet vill höja förmånerna i alla socialför-säkringar till per dag. Det anser jag är attvara solidarisk med dem som inte har fått fotfäste ivälfärdssystemen.Fru talman! har krävt attregeringen ska lägga fram förslag till hur ett individu-ellt kompetenskonto ska införas och hur det ska an-vändas. Men regeringen har inte kommit till skott,mer än att man satt av pengar i tidigare budgetar förfrågans lösning. Det hade varit bra om vi redan nuhade kunnat gå in med medel för att förstärka vidare-utbildningen i företagen.På flera håll, inte minst på orter som ,finns det ett stort behov av att ge människor en bättregrundutbildning och även av att spetsa de anställdasutbildning inom företagen.Den som riskerar att bli uppsagd behöver ny ochfräsch kompetens för att kunna få ett nytt jobb - an-nars finns det säkert andra som är bättre rustade att fåde jobb som finns. Företagen har också behov av attvidareutbilda sin personal, även på golvet. I en kon-junktursvacka finns det tid, men inte pengar. Vidhögkonjunktur finns det kanske pengar, men inte tid.En utjämning över tiden via ett kompetenskontoskulle säkert överbrygga en temporär nedgång. Per-sonalen skulle också få ett avbrott och känna ett lyft iarbetet.Regeringen har visserligen aviserat att man kom-mer med förslag . Men man hade behövtklara ut detta . finns inga peng-ar avsatta, utan vi kan få vänta innan vi serresultatet av reformen.Sven-Erik , kommer det verkligen för-slag ? Och hur många människor ska tvingasut i arbetslöshet innan man gör dessa förändringarsom faktiskt kan innebära en konkurrensfördel förföretagen?Den ökande ungdomsarbetslösheten är en annankälla till oro. Svängningarna i denna del av arbets-kraften är alldeles för snabba. Att man hartvingats erbjuda 6 000 fler ungdomar programinsatserjämfört med är illavarslande. Entidig kontakt med arbetsmarknaden, där man kommerut till arbetsgivarna och får visa vad man går för, ärviktigt för att inte permanenta arbetslösheten i den härgruppen.Insatser i form av kompletteringar av tidigare kan-ske inte fullföljd gymnasieutbildning och högkvalita-tiv yrkesutbildning är den inriktning av stöden somCenterpartiet föreslår.De som kommit ut på arbetsmarknaden och somnu riskerar att förlora kontakten med den har ett stortbehov av stöd; detta i en situation där snabba insatserär nödvändiga. En första åtgärd är, som Centerpartietser det, att se till att alla har en gymnasieutbildning ibotten. Alltför många har så svag skolunderbyggnadatt de har svårt att hänga med i dagens snabbt förän-derliga kunskapssamhälle. En yrkesutbildning av godkvalitet är ett andra steg för att människor ska varainte bara arbetsföra utan också anställningsbara.På den socialdemokratiska partikongressen lovadenäringsminister att man skahöja a-kassan. Eftersom varken han eller i arbetsmarknadsutskottets debatt får jag frågaSven-Erik när denna höjning kommer. Vadbetyder alltså ""? En annan relevant fråga isammanhanget är hur man tänker finansiera höjning-en. Det är beslutade hurbudgeten ska fördelas för . Har man egnaguldgruvor att ösa ur, eller ska finansministern trollamed knäna?Fru talman! har föreslagit över-gångsarbetsmarknader med en annan inriktning änden som regeringen lägger i ordet. På några ställenhar man bildat arbetsgivarkretsar där människor somblivit övertaliga har fått flytta runt och pröva på ar-bete hos en annan arbetsgivare än den ursprungligaoch på det sättet ofta fått nytt jobb. Arbetsförmed-lingen har kunnat gå in med utbildningsinsatser för attöverbrygga brister i kompetensen.För att göra det intressant för företagen att ta inandra än redan anställda föreslår vi att företagen fårsänkta kostnader via en nedsättning av arbetsgivarav-giften.Enligt två meddelanden från SCB ärdet fortfarande stor brist på yrkeserfarna, samtidigtsom många lämnar arbetslivet . En bättre reha-bilitering av dem som drabbats av skador och sjuk-domar skulle troligen råda bot på båda de här pro-blemen. Tyvärr finns det inte i socialförsäkringsut-skottet en majoritet för ett förslag som underlättardetta, och detta är bara att beklaga. Det drabbar ar-betstagare, arbetsgivare och samhälle både ekono-miskt och socialt.Det beslut som togs om att människor skakunna arbeta tills de är riskerar att bli ettslag i luften. Alltför många är av olika anledningarutslagna långt tidigare.Arbetsmarknadsverkets organisation och styrningär en fråga som har blivit aktuell . FrånCenterpartiets sida anser vi att man endast ska ha enliten central myndighet med i stort sett tillsynsansvaroch förmedling av resurser ut till de lokala myndig-heterna. Den centralisering som regeringen genomföranser vi inte kommer att bli till nytta för arbetssökan-de och arbetsgivare. Det är på det lokala planet somman bäst känner till hur arbetsmarknaden ser ut.De funktionshindrades situation på arbetsmarkna-den är inte god. Alltför många kan inte få ett arbetesom de är utbildade för och som de skulle kunna klaraav. begär därför tillsammans med Folk-partiet och en översyn av åtgär-derna för arbetshandikappade. Bl.a. har man inte höjtbeloppsgränserna för lönebidrag sedan början av1990-talet. Många som skulle kunna få arbete ombidraget var större står utanför arbetsmarkna-den. har ett budgetförslag, som tyvärrredan fallit, om en höjning av gränsen för lönebidragfrån till 15 000 kr.Även funktion i samhället är i behov avöversyn. har många kommuner startat en verk-samhet som ibland kallas Komhall. Meningen med attstarta var att kommabort från den ojämna belastning på kommunerna somden skyddade verksamheten innebar och att man ävensom funktionshindrad skulle få ett jobb på arbets-marknaden. tycks vi vara tillbaka i samma situa-tion, och det är inte värdigt för dem som är beroendeav samhällsstöd.Fru talman! uppmuntras människor att startaeget eller att hitta nya lösningar på försörjnings-problemet. Detta motverkas ofta av den osäker-het som drabbar den som går ifrån de traditionellaanställningsformerna eller blir egen företagare i denmest vanliga ordningen. Den som vill starta någonform av kooperativ verksamhet eller lösa anställ-ningsproblemen - eller egentligen redovisnings-problemen - på ett nytt sätt drabbas av att bli ställdutanför trygghetssystemen. Varken a-kassa eller sjuk-försäkring fungerar utan att det blir många svårighe-ter. Rättssäkerheten är liten, då det beror på vilken a-kassa du hör till om du får ersättning vid arbetslösheteller inte.Jag har ett exempel där fyra kvinnor skulle sätta igång ett kooperativt vårdhem. De tillhörde från bör-jan olika a-kassor. En person fick ett ja. Det stöttar vi,sade man. En person fick ett ja under förutsättning attpersonen i fråga inte hade avgörande inflytande påföretaget, och en av dem fick ett blankt nej. Det blevnaturligtvis inget kooperativ. Fyra kvinnor blevmycket besvikna, och det blev ingen förnyelse avverksamheten på den orten.Samhället förlorar mycket på att det inte finns en-hetliga tolkningsregler på det här området och att inteAMS som tillsynsmyndighet har tagit upp frågan meda-kassorna. Inte heller den som sitter i styrelsen försitt barns föräldrakooperativa daghem kan lita på attfå ersättning från a-kassan om de blir arbetslösa frånsitt jobb som inte alls har med kooperativet att göra.Här finns mycket att ta tag i för regeringen och förAMS för att reda ut begreppen. I stället för att hindrautvecklingen av arbetslivet bör man understödja nyadriftsformer, som dessutom ofta är mer demokratiskaän de allmänt praktiserade i dag.Har något besked att ge oro-liga människor som svar på de här frågorna? FrånCenterpartiets sida anser vi att detta är en del i attförenkla företagande och försörjning varför vi hel-hjärtat stöder de här företagsformerna.Anf. 127 ():Fru talman! I går detonerade en ny arbetslöshets-bomb. Nära ett par tusen varsel utfärdades i Trollhät-tan, och i ett stort antal. Allravärst drabbades småländska , där nästan 800anställda fick varsel vid samma tillfälle.Till detta ska läggas att vi har betydligt högre var-seltal än . Antalet sysselsatta harinte ökat på det sätt som borde ha skett. Statistiskt hararbetslösheten kunnat hållas i schack, bl.a. tack vareen fortsatt hög förtidspensionering. Antalet sjukskriv-na rusar nu i höjden. Många brister i den enskildesarbetssituation i kombination med ett uppskruvattempo på såväl arbetet som fritiden gör att mångafinns med i de sjukskrivnas skara. Den har inte varitså stor på länge, och den har en brant kostnadskurvasom ser ut att spränga alla prognoser.Arbetsmarknadspolitikens syfte måste i grundenvara att förstärka den arbetslöses ställning på arbets-marknaden så att man kan få nya jobb så snart sommöjligt efter det att arbetslöshetsperioden inletts. Detleder till att vi behöver en effektiv arbetsmarknads-politik i hela landet. Men arbetsmarknadspolitikenkan aldrig, och ska inte, ensam skapa nya arbetstill-fällen eller garantera att folk får jobb. Mycket av denförda regeringspolitiken av socialdemokratiskt märkehar alltför mycket utgått från detta.Visserligen bejakar utskottsmajoriteten nödvän-digheten av att vi får en förbättrad utveckling påarbetsmarknaden med en starkare tillväxt och en ökadsysselsättning. Majoriteten är också beredd att talaom sunda konkurrensvillkor, minskad regelbörda ochett bättre utbildningssystem. Men när man väl haruttalat dessa instämmanden i vad oppositionen harpåtalat så kommer man snabbt i försvarsställning. Närdet gäller den utvecklade kompetensen hänvisar mantill att vi nu har fått beslut om en kvalificerad yrkes-utbildning som permanentas. Man tappar bort detfaktum att den utbildningsnivå man förordar är långtunder vad som erfordras.Jag påpekade i den debatt vi förde - då be-slutet fattades och jag kunde visa på många svagaområden ur arbetsmarknadspolitisk synpunkt - att vikommer att erfara att denna KY-kärra reser värdshusförbi.Det individuella kompetenssparandet är bara påberedningsstadiet. Utskottsmajoriteten hänvisar till attutvecklingsavtal tecknas för de tre storstadsregioner-na som ett viktigt instrument i sammanhanget, somman säger. Det är alltför tunt. I samma textavsnitttvingas utskottsmajoriteten konstatera att det i dessaområden är en sysselsättningsgrad som ligger runt30 %.