prot · GO09103 · 2001-05-03 00:00:00 — Bra kriminalvård måstefaktiskt innebära att personalen både får grund- ochvidareutbildning. Så är det inte . Jag uppfattar attbeskedet i regeringens vårproposition till kriminal-vården är: Bedriv kriminalvård på kredit! Detta ärnaturligtvis ohållbart.Herr talman! Vår uppfattning är att propositionenbör avslås.Anf. 125 ():Herr talman! Inledningsvis vill jag yrka bifall tillreservation 2 under punkt 5.Precis som har redogjort för be-handlar vi betänkandet Från anstalt till frihet, därregeringen lägger fram förslag som ska leda till enförbättrad frigivningssituation. Arbetet med att förbe-reda frigivningen ska intensifieras och struktureras,och den intagne ska under vissa förutsättningar kunnaavtjäna av straffet med intensivövervak-ning med elektronisk fotboja. Det är ett förslag somockså vi kristdemokrater har drivit under några år.Regeringen föreslår nu en försöksverksamhet som skapågå . Vi välkomnar förslaget och övriga in-tentioner från regeringen att vidta åtgärder för attförhindra återfall i brott. Därmed vill vi också betonaatt arbetet med frigivningsprocessen kräver mycketmer än enbart en fotboja i slu-tet av ett straff. Detta är väldigt viktigt att poängtera.Undersökningar med fokus på internernas bak-grund och sociala förhållanden visar inte helt oväntatatt de intagna oftast har en omfattande problematiskbakgrund utöver den rent brottsliga.Många är återfallsförbrytare. Av de tillfrågadeinternerna avtjänade bara var tredje sitt första straff.De övriga hade tidigare fängelsestraff eller erfarenhetav frivård bakom sig. Bland de nyintagna i fängelseunder 1990-1996 hade avtjänat fängelse-straff tidigare på femår före aktuell verkställighets början. var densiffran 55 %.Brottsförebyggande rådet har också på regering-ens uppdrag gjort en kartläggning av frigivningssitu-ationen. Enligt rapporten är nästan hälften av de fri-givna utan egen bostad och arbete. Att sådana härförhållanden är direkt riskfyllda för dem som frigesmed tanke på tidigare bakgrund och kontaktnät trorjag inte är svårt för någon enda av oss att förstå.Kristdemokraterna anser att det är viktigt att dedömda i alla avseenden förbereds och tränas inför sinkommande frigivning. De påverkansprogram sompåbörjas på anstalt bör fortsätta och avslutas först dåden enskilda individen i samråd med sina kontaktper-soner anses ha funnit sig till rätta i sin nya miljö.Därför välkomnar vi regeringens förslag på dethär området, som utgår från att målsättningen är attkonkret hjälpa den intagne till ett fungerande liv ifrihet - inte enbart att utreda och dokumentera rådan-de förhållanden.En förbättrad frigivningssituation är en centralfråga i arbetet, särskilt för de långtidsdömda männi-skorna. Övergången till ett normalt liv i frihet är enväldigt lång process som ska påbörjas tidigt och om-fatta flera åtgärder. Elektronisk fotboja är bara en delmot slutet. Vi menar att det finns andra åtgärder sommåste vidtas för att förhindra återfall i brott. Bl.a. ärdet förbättrade individuella handlingsplaner, som vihar tjatat om så och som ocksåberörde. Det är också narkotikafria anstalter, en fort-satt utveckling av innehållet av programverksamhetenetc.Regeringen menar att den föreslagna försöksverk-samheten med elektronisk kontroll inte ska innebäranågra kostnadsökningar för kriminalvården - och inteför berörda myndigheter i övrigt heller för den delen.Samtidigt säger man att när det ekonomiska tillskottsom tillförs kriminalvården förde-las, då ska bl.a. det intensifierade arbetssättet medfrigivningsförberedelser prioriteras.Det här kommer enligt regeringen att innebära atteventuella kostnadsökningar tillgodoses inom ramenför kriminalvårdens interna budgetarbete. Det kännervi oss väldigt skeptiska till. Vi tror inte att regeringenhar en riktig uppfattning av kriminalvårdens resurs-behov. Vi menar att de åtgärder som införs i denhär reformen kommer att kräva utökade resursertillsammans med hela det här paketet som vi tycker ärså viktigt för att förbereda dem som sitter inne för enverklighet utanför anstaltsmurarna.Tyvärr har vi inte sett någon vilja från regeringen,inte i vårpropositionen och inte heller i betänkandet,att lägga till pengar för de förbättringar och föränd-ringar som man vill göra. Däremot skriver man attförslaget innebär att frigivningssituationen alltid skautredas och planeras på ett strukturerat sätt i samar-bete med berörda myndigheter, organisationer ochenskilda. Det föreslås t.o.m. en lagreglering för attuppnå det målet.Då kan vi bara konstatera att regeringen på intetsätt har beräknat kostnaderna för den här reformen. Iförslaget till beslut rörande denna reform finns detinga pengar anslagna, och inte heller i vårpropositio-nen. Vi kristdemokrater har avsatt 337 miljoner ut-över regeringen till 2002 för att skapa förbättradevillkor inom kriminalvården. Då gäller det som jagser det hela det förebyggande arbetet för att få enmänniska tillbaka till ett hederligt liv.Permissionen är det första steget ut i friheten, ochtyvärr är det också det vanligaste sättet att rymmafrån ett fängelsestraff. Enligt en uppgift som jag lästeför är var tjugofemte fånge på rym-men, och av dessa har hälften varit borta i mer än sexmånader. Endast ett fåtal interner genomför en direktflykt från anstalt. Det sker alltså under permissionen.Det är oacceptabelt att rymningar ska kunna ge-nomföras vid permissioner. Permissioner är ett nöd-vändigt steg i en frigivningsprocess, men mycket kangöras för att förhindra en avvikelse. Som ett led iarbetet med att förhindra rymningar vill vi kristde-mokrater sträcka oss ett litet stycke längre än vadregeringen har gjort i det här betänkandet och införaen regel om att elektronisk fotboja ska användas ock-så vid obevakade permissioner.Regeringen skriver i propositionen att en fotbojainte utgör något hinder mot att utföra brott. Därförskulle den inte ha någon effekt. Så säger man att dekontroll- och stödeffekter som skulle kunna uppnåsmed intensivövervakning i stället kan uppnås genomutökad användning av möjligheten att ställa villkorvid permissionen, t.ex. vistelseadress, anmälnings-plikt hos polis, kriminalvårdsbesök och hembesök avkriminalvårdspersonal.Men vi vet ju att det här inte fungerar fullödigt . Tyvärr gör det inte det. Det är därför vi har dehär återkommande rymningarna. Dessutom är det såatt om man skulle förbättra den här situationen skulledet också i sig kosta pengar. Man säger man att man idagsläget är beredd att överväga en lagreglering. Jagär övertygad om att regeringen kommer att kommatillbaka igen, precis som man har gjort iden övriga frågan, och inse att övervakning medfotboja under permissioner är något positivt.Däremot säger regeringen att den befintliga tekni-ken för intensivövervakning med elektronisk kontrollkan användas även för det nu aktuella ändamålet ochatt det finns en sådan överkapacitet att det i inled-ningsskedet inte ska behöva innebära några nyan-skaffningar av teknisk utrustning. Då undrar jag bara:Varför skulle det inte gå att använda den här överka-paciteten, alltså att kanalisera den så att man använ-der den till permissionerna? Då skulle det inte blinågon kostnad, det som regeringen anger som ett skäljust för att permissionen inte ska få beröras med fot-boja.Herr talman! Målsättningen med dagens förslagtill beslut är att alla intagna som har behov avdet ska kunna få någon form av strukturerad, succes-siv övergång från anstaltsliv till ett liv i frihet. Vi hari talat just om hur frigivningsprocessen serut. Vi tycker att det är viktigt och angeläget att detläggs ned resurser, arbete och tid, på att förbättra denhär övergången. Där har vi t.ex. intensivövervakningmed fotboja som ett förslag som vi tycker att det ärbra att regeringen har kommit till insikt om.Men vi undrar också: Varför skulle det inte varamöjligt att även genomföra det vid permissioner? Vitror att den frågan kommer att lyftas fram så små-ningom.Anf. 126 () replik:Herr talman! Jag håller med i mycket avdet hon säger, bl.a. att det är oerhört viktigt att detunder den tid då man sitter på anstalt vidtas åtgärder,att man får igenom program, att det finns handlings-planer. Vi är också noga med att vi vill ha det sånarkotikafritt som det någonsin går på våra fängelser.Trots att konstaterar att det inte är så i daghar hon köpt det här paketet från regeringen. Detförstår jag inte riktigt. Det är ju så mycket mer somborde göras för att en person ska kunna gå från anstalttill frihet. har faktiskt köpt hela paketet, ock-så det som innebär att man friges innan två tredjede-lar.Ragnwi säger också att man ska kunna tillbringasista delen av strafftiden med elektronisk fotboja.Men genom att säga ja till det här regeringsförslagetköper hon faktiskt hela paketet. Hon har inte reserve-rat sig eller uttryckt detta i ett särskilt yttrande. Hontalar också om att det borde tillföras mer pengar. Meni majoritetstexten konstaterar ju och allaandra som står bakom detta att den föreslagna refor-men kommer att innebära vissa kostnadsbe-sparingar.Jag har en fråga till . Vi är inte oense omatt det kanske kan vara bra att slussa ut någon med enfotboja. Men varför måste det ske inom de första tvåtredjedelarna? Varför kan det inte ske under den sistatredjedelen? Det här är faktiskt ett sätt att urholkastraffsystemet.Anf. 127 () re-plik:Herr talman! Först skulle jag vilja informera Jep-pe om att det inte är vi som har köpt det härförslaget från regeringen, utan det är regeringen somhar köpt ett förslag som har lagtfram och som vi tycker är angeläget föratt återanpassa människor till friheten.Jeppe sade tidigare att bra kriminalvårdmåste innebära att den dömde kan komma tillbaka.Det är precis det som vi kristdemokrater tycker är såangeläget, att kriminalvården är såinnehållsrik att det finns en rimlig chans för männi-skor att komma tillbaka. Och skulle man då genomelektronisk fotboja ha möjlighet att under två måna-der av den tid som kallade tvåtredje-delstiden komma ut och anpassa sig bättre till om-världen för att sedan kunna klara av frigivningssitua-tionen, så tycker jag att det är väldigt bra, JeppeJohnsson.Jag vet inte om vår syn på dem som sitter bakommurarna är olika. Jag ser människor, människor somhar kommit snett och som har misslyckats men somhar rätt att få en chans på nytt.Jag skulle vilja ställa en fråga till JeppeJohnsson. När nu säger att fotboja harvisat sig fungera effektivt och säkert och argumente-rar för det när det gäller permissioner, varför skulledet då inte kunna vara samma effektivitet och sammasäkerhet före frigivning?Anf. 128 () replik:Herr talman! Jag replikerar då med frågan: Varförskulle det inte kunna visa sig vara lika effektivt efter det att två tredjedelar av straffet äravtjänat?Eftersom argumenterar såmycket för att fängelsestraffet ska innehålla så myck-et så måste det ju vara så långt att man kan tillgodo-göra sig innehållet.Jag får också gratulera tillframgången att regeringen har köpt detta paket. Jagförmodar att detta paket också innehåller att man skakorta av de första två tredjedelarna, eftersom RagnwiMarcelind är så glad över att regeringen har köptpaketet.Anf. 129 () re-plik:Herr talman! vet ju att vi hade halvtidsfrigivning, i daghar vi tvåtredjedelsfrigivning.När talar om att människor skaslippa ifrån sitt straff så verkar det som om det hand-lar om att människor sitter några ynnka månaderbakom fängelsemurarna. Men det här handlar juframför allt om människor som sitter i fängelse underväldigt och som har återanpassningssvårig-heter. Om som jag hade varit ute ochbesökt olika kriminalvårdsanstalter, så skulle han hamött dessa människor och insett vilken problematiskhållning som de har till världen utanför murarna. Deär t.o.m. rädda. Och det behövs enormt mycket för attslussa ut dessa människor. Det räcker inte att ställadem utanför murarna med en kasse i handen ochsäga: Lycka till, vi möts kanske igen om några dagar.Alla vet nämligen att dessa människor utan arbete,utan kontaktnät, utan lägenhet och utan pengar ärtillbaka bakom murarna . Ochdet om någonting är väl ett resursslöseri för samhäl-let, ?Jag tror att vi egentligen är överens om att männi-skor behöver rehabilitering och att de behöver detunder . Men de behöver också under en gans-ka återanpassas tillbaka in i samhället, sär-skilt med tanke på att straffskalan är sådan attmänniskor sitter allt bakom våra murar, . Då är dessa människor inte så väldigt modiganär de placeras utanför murarna. Och kan dennalilla fotlänk vara ett led i att dessa människor får enchans att känna hur det är utanför fängelset innan dekastas ut på allvar.Anf. 130 ():Herr talman! Vi diskuterar justitieutskottetsbetänkande 21 om ett liv från anstalt till frihet. I dettabetänkande behandlar utskottet ett regeringsförslagsom syftar till att förbättra frigivningsförberedelsernaför fängelsedömda och därigenom minska risken föråterfall i brott. Bl.a. föreslår vi en treårig försöksverk-samhet med intensifierade och mer struktureradefrigivningsförberedelser. Inom ramen för denna skaintagna som avtjänar fängelsestraff om längst två årkunna ges möjlighet att avtjäna föreden villkorliga frigivningen genom intensivövervak-ning med elektronisk kontroll.Moderaterna vill avslå förslaget om försöksverk-samheten som ska ge fängelsedömda som avtjänarlånga straff möjlighet att avtjäna förefrigivningen utanför fängelset genom intensivöver-vakning med elektronisk kontroll.Herr talman! Den svenska välfärdsmodellen vilarpå grunden att alla medborgare omfattas av den gene-rella välfärden, en välfärd som alla får del av efterbehov och inte efter plånbokens tjocklek. Med välfärdmenar vi främst bra vård, skola och omsorg, ett riktföreningsliv och trygghet - trygghet att kunna röra sigfritt i samhället och att inte behöva känna oro för attutsättas för brott och våld.Målet för kriminalpolitiken är att minska brotts-ligheten och öka tryggheten. Traditionellt har krimi-nalpolitiken förknippats med hur straffsystemet ser utoch annat som staten gör när det gäller brottsligheten,dvs. i huvudsak insatser från polis, åklagarväsende,domstolar och kriminalvård.Mot bakgrund av vad vi nu vet om brottslighetensutveckling och orsaker är det enligt min meningsjälvklart att dagens kriminalpolitik måste ha en be-tydligt bredare ansats. En modern kriminalpolitik skabygga på en helhetssyn på brottsligheten. Det betyderatt den första kriminalvårdspolitiska ansatsen är attarbeta för att brott ska förebyggas.När det gäller att komma till rätta med brottslighetoch att bekämpa brott behövs mer än poliser ochstränga straff. Det krävs ett samhälle för alla, med enpolitik som minskar avstånden mellan människor.Skolpolitiken, familjepolitiken och socialpolitiken ärviktiga pusselbitar i det kriminalpolitiska arbetet. Detär faktiskt viktigare än straffsystemets utformning.En stor del av dem som avtjänar fängelsestraffåterfaller i brott. Kriminalvården måste därför ta tillvara alla möjligheter att förebygga återfall. Kriminal-vårdens insatser ska redan från början vara sådana attintagna förbereds för ett icke-kriminellt liv. Allatillfällen att utveckla intagnas kompetens vad gällerarbete och utbildning och förmåga till social anpass-ning ska tas till vara.En kriminalvård som är inriktad på att förebyggaåterfall i brott förutsätter bra och effektiva frigiv-ningsförberedelser. Det är särskilt viktigt för lång-tidsdömda. Insatserna ska både ta fasta på träning ochförberedelse för ett socialt liv på det personliga planetoch social och ekonomisk etablering i samhället.För att frigivningsförberedelserna ska bli effektivakrävs det också att intagna under slutet av fängelseti-den får vistas i öppnare former och att samarbetetmellan kriminalvården och andra myndigheter ut-vecklas.Det amerikanska samhället är i det här samman-hanget avskräckande. I sitter över sju gånger såmånga människor i fängelse som i per capitaräknat. Trots det löper amerikanen enligt statistikenfyra gånger så stor risk att bli ihjälslagen av sin med-människa jämfört med svensken. Och i en rapportsom presenterat över inter-nationella jämförelser så hamnar i topp när detgäller risken att bli utsatt för grova brott.Följden har blivit att det finns amerikanska del-stater som satsar mer pengar på fängelser än på ut-bildning. Det finns från den politiska högern en stän-dig övertro på den allena saliggörande effekten avstraffskärpningar. Erfarenheten visar att det inte är såenkelt.Det anses väldigt opassande att låsa in ett barnsom stulit pappas plånbok. Lika förlegat är det att låsain brottslingar. Det är nämligen helt vansinnigt ochabsurt att tänka sig att någon ska kunna bli bättre elleranpassad till samhället genom att låsas in.Utskottsmajoriteten anser att fängelsedömda skakunna få tillbringa den sista strafftiden i hemmet.Målet är att alla intagna ska kunna få en suc-cessiv övergång från anstaltsliv till ett liv i frihet.Praktiskt kommer övervakningen att gå till så att dendömde förbjuds att lämna sin bostad annat än förvissa bestämda ändamål och på särskilt angivna tider.Att utegångsförbudet efterlevs ska kontrolleras medelektroniska hjälpmedel och genom frivårdens hem-besök.Syftet med detta är att de fängelsedömda ska få enchans att förbereda sig inför frigivningen under över-vakning. På så sätt ska de kunna bygga upp sin tillva-ro och kunna få stöd och hjälp från frivår-den och berörda myndigheter.En kriminalvård som är inriktad på att förebyggaåterfall i brott förutsätter, som jag tidigare sade, braoch effektiva frigivningsförberedelser. Förslagen i dethär betänkandet är ett viktigt steg i den riktningen. Vivill att de som avtjänat ett straff ska vara rehabilitera-de och att de ska kunna klara av ett icke-kriminelltliv.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslagi betänkandet och avslag på samtliga reservationer.Anf. 131 () replik:Herr talman! säger att kriminal-vården ska vara sådan att den intagne förbereds för ettliv i frihet. Vi har just firat första maj och det somsagts här hade varit lämpligt för ett plakat för Yilmazatt bära i tåget - så är ju inte fallet . De bespa-ringar som och hans parti under de senasteåren lagt på kriminalvården har gjort att det är precistvärtom. Allting som förbereder för frihet har detdragits ned på, och kommer man med något dras-tiskt: Vi friger dem lite tidigare.Efter att ha hört här tala väl om den soci-aldemokratiska kriminalpolitiken måste jag för an-ständighetens skull fråga: Är nöjd med till-delningen till kriminalvården i årets vårproposition?Vi som sitter i - bl.a. jag ochYilmaz - har gjort bedömningen att kriminalvårdensanslag för bör höjas med omkring 327 miljo-ner kronor; detta bara för att komma upp till denkvalitet som rådde 1998. Men i budgetpropositionenär faktiskt beskedet: Bedriv kriminalvård på kredit!Förra veckan var jag i kontakt med Kriminal-vårdsstyrelsen. Beskedet i vårpropositionen gör på redan påbörjat arbetetmed att dra ned på planerad kompetensutveckling förpersonalen. Det gäller också den lilla programverk-samhet som finns kvar.Herr talman! hade nog inte nämnda plakatmen han borde ha haft det. Kan alltså verkli-gen ställa upp på den utveckling som kriminalvårdenär på väg mot? står ju bakom kravet frånKriminalvårdsstyrelsen när det gäller budgetäskandet.Anf. 132 () replik:Herr talman! Det är inget nytt att är nöjd med allt som görs från regeringens sidaför kriminalvården.Jag vill återigen påminna om attvi förra gången, inte , hade gjort denstörsta satsningen på rättsväsendet. måsteman vara realistisk, för också andra frågor måsteprioriteras. Jag är inte riktigt nöjd med det budgetut-rymme för kriminalvården som vi nu har fått men detinnebär för den skull inte att vi inte kan rationaliseraoch effektivisera, så jobbet går vidare för att rationa-lisera och effektivisera. Programverksamheten ochfrigivningsförberedelserna är prioriterade enligt di-rektiv som vi fått från regeringen och utskottet ochska genomföras.Anf. 133 () replik:Herr talman! Av anförande kanman nästan få för sig att det här med frigivning litetidigare än efter två tredjedelar av anstaltstiden ärnågot som ingår i den generella välfärden. I så fall,herr talman, har den generella välfärden fått ett nyttansikte just i dag.Jobbet att gå vidare är alltså viktigt men det voreväl snarare bättre att göra ett avstamp och börja job-bet med att utbilda all den personal som behöver bådegrund- och vidareutbildning, med att upprätta pro-gramverksamheten och med att - om nu trorpå § 34-placeringarna - först och främst se till attdenna vård kan bedrivas inom den ram som redanfinns.Nu vill att fångarna ska släppas ut innantvå tredjedelar av anstaltstiden avtjänats. Syftet kannaturligtvis betecknas som gott, i alla fall ur dendömdes perspektiv. Men vad är det för mening medatt döma till fängelse om man ändå alltid skafriges och ?Yilmaz har, som sagts, varit med om atttvinga kriminalvården att spara ganska kraftigt, inteminst när det gäller § 34-placeringarna, som också ärett sätt att slussa ut den dömde till ett liv utanförfängelset. vill jag fråga - det här med fotboja är juså bra: Anser att § 34-placeringar är en braåtgärd för att förbereda för ett liv utanför anstalten?Anf. 134 () replik:Herr talman! Jag vill påminna omatt det kan bli en senareläggning när det gällertvåtredjedelsstraffet. Man friges inte helt, utan möj-lighet till senareläggning finns. I fråga om 7 § står detså här: "Bryter den dömde i väsentlig grad mot vadsom gäller verkställigheten i anstalt, får tidpunktenför villkorlig frigivning senareläggas." Om JeppeJohnsson kan läsa får han veta detta.Som tidigare sade behöveräven de människor som sitter inne få en annan chans.Oavsett om det gäller § 34-placeringar eller om detgäller dem som sitter i fängelse ska de junågon gång komma ut.Vidare handlar det ,inte mer. Efter det att en riskbedömning gjorts skamöjligheten finnas för dessa människor att vara ute isamhället för social anpassning och träning så attantalet återfall i brott blir så litet som möjligt.Anf. 135 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets förslag i betänkandet.Vi har här ett viktigt steg för att kunna förbättrafrigivningsförberedelserna. Undersökningar visarnämligen att frigivningsförberedelserna fungerarmycket dåligt och att det på många håll inte finnsvare sig individuella planer eller ett aktivt samarbetemed andra myndigheter.Detta är oerhört viktigt och det finns med också idet här betänkandet. När det gäller lagstiftningen tarman upp den intagnes bostads- och sysselsättningssi-tuation samt att hans eller hennes behov av stöd- ochbehandlingsinsatser efter frigivningen ska utredas.Man ska se till att den intagne vid frigivningen i möj-ligaste mån har sin försörjning ordnad genom arbeteeller på annat sätt och att han eller hon har tillgång tillbostad. Om den intagne behöver undervisning, ut-bildning eller ekonomiskt, socialt eller medicinsktstöd efter frigivningen ska åtgärder vidtas så att dessabehov så långt som möjligt kan tillgodoses.Detta kan ses som ganska självklart just för attminska återfallsfrekvensen och det är oerhört viktigtatt det här också sätts på pränt i lag, för det handlaräven om hur tiden används inne i kriminalvården, hurman använder samtalen med sin kontaktperson ochom det tryck som måste finnas också på andra myn-digheter. Kriminalvården kan inte ordna bostäder,arbeten eller studier. I stället handlar det om att få inett arbetssätt som innebär att man får ett kontaktnätmed andra myndigheter som faktiskt tar ansvar för dehär människorna så fort de kliver ut från fängelset.Därför är det oerhört viktigt att nu fastställa detta ilagstiftningen och att det görs väldigt tydligt för kri-minalvården att det är så här man måste jobba. Dethär innebär även en större förpliktelse för andra myn-digheter och andra organisationer att också ta sittansvar.