prot · GP0941 · 2001-12-05 00:00:00 — För attklara en godtagbar förmåga hade underskottetbehövt vara flera miljarder - eller någon miljard i allafall.När det sedan gäller vad vi kan vara överens omär det alldeles riktigt. Men vägen dit behöver inteenbart vara den socialdemokratiska vägen. Man kanfaktiskt nå ett resultat utan att tappa alla dessa förmå-gor som Försvarsmakten har gjort under de här åren.Det är bara att lyssna på alla anställda, på officerareoch andra inom Försvarsmakten. De har faktiskt ingetförtroende för vare sig Försvarsdepartementet, vissaförsvarspolitiker eller Försvarsmakten. högt upp i hierarkin. Det visar lite grann av hurläget är i dag.Jag skulle ändå vilja ställa en fråga till . har ni dragit ned och tagit pengar från för-svaret 1996, 1998, 1999 och 2000 så att förmågan attförsvara landet inte längre finns. Var det en strategi?Menar ni att vi inte behöver ha de här förmågorna?Anf. 170 () replik:Fru talman! Vad gäller den socialdemokratiskavägen vill jag erinra om att det inte varsocialdemokraterna som myntade begreppet den endavägens politik. Vart den vägen ledde vet ju alla.Tvärtom har vi faktiskt ansträngt oss för att bl.a. iFörsvarsberedningens form ha en konsensus om såmycket som möjligt. Men det vet vi ju att inte känner till, för där medverkar inte Mode-raterna. De gör dock de andra sex riksdagspartierna.Svaret på fråga är naturligtvis atten del förmågor minskar medan andra ökar. OlleLindström kan ju läsa i proposition på s. 146 att vi nusätter upp signalspaningsbataljon, ett IT-säkerhetsförband, tre säkerhetsbataljoner, två jägar-bataljoner, en NBC-insatsstyrka, en luftburen batal-jon, åtta flygbasbataljoner osv. Det är en rad nyaförmågor. För att få råd med de nya förmågorna be-griper alla att man också måste minska några av degamla. Det är ett medvetet val - ja.Men kvar står ändå den viktiga frågan. I och medatt har skrivit i sin reservation - ochkanske t.o.m. i sin motion att "omvandlingen mot ettmindre och verkligt insatsberett försvar måste fort-sätta" får jag väl ändå ha rätt att fråga ensak. Vore detta över huvud taget möjligt om vi hadealla era förband kvar och att de drogsina driftskostnader? Skulle då ens de moderata mo-tionerna, jag har läst de moderata motionerna om denekonomiska politiken, kunna finansiera en sådanomställning som ni i ord önskar i ganska slutna do-kument men som ni i handling bekämpar i dennakammare och runtom i ?Anf. 171 () replik:Fru talman! vet mycket väl att viinte ville behålla alla förband. Däremot ville vi integå så långt som majoriteten gjorde. När det gälleromvandlingen till ett mindre och vassare försvar villjag erinra om att vi börjademed ett smalare, vassare försvar. Vi var långt föresocialdemokraterna i det avseendet.Sedan gäller det alltid vägen dit. Man behöver inteförstöra. Man behöver inte tappa förmågor för attförändra och förnya. Det är det som är felet med densocialdemokratiska politik som Juholt står för. Ochnär han nu talar om nya bataljoner, så kom ihåg att demåste sättas upp med lånade pengar. Det finns intenågra pengar.Håkan Juholt vet också att överbefälhavaren harvarit i vårt försvarsutskott och sagt att han ville flyttaöver pengar från materielanslaget även och2003, därför att han inte ser att den planerade verk-samheten ryms. Om han sedan ska sätta upp nyabataljoner så måste han nog gå till ellernågon annan och låna. Det är alldeles självklart. Ochatt det skulle bli nya förmågor har jag svårt att se medde stora underskott som finns plus att vi ser att vi harett försvar där chefen för krigsorganisationen ochandra från högkvarteret har varit i vårt utskott, vilkaHåkan Juholt också har lyssnat på, och sagt att maninte har förmågor förrän möjligen 2004 och fram till2007. Då hjälper det inte att stå här och säga att vi skasätta upp nya bataljoner. I så fall blir det med lånadepengar, . 172 () replik:Fru talman! Jag vet att liksom jagär en stark försvarsvän. Och om upp-repar att skattebetalarna inte får någonting för 45miljarder så kommer skattebetalarna förr eller senareatt säga: Varför ska vi då avsätta dessa medel?Jag vet att vi får ut oerhört mycket av försvars-budgeten. Och i fast penningvärde visade ju Riksda-gens revisorer att vi av-sätter mer till det militära försvaret än vi gjorde 1980när en skakig styrde halva Europamed ett darrigt finger på kärnvapenknappen. Vi sätterde facto av mer pengar i fast penningvärde ,vilket revisorer redovisade för tre veckorsedan. Jag kan inte själv garantera den uppgiften, menRiksdagens revisorer brukar vi ju i de allra flestasammanhangen tillmäta väldigt stor trovärdighet.Fru talman! Avslutningsvis lever vi nu tack ochlov i högteknologiska tidevarv med Internet. Vi kanpå hemsida plocka ut protokoll från kam-mardebatter, vilket görs emellanåt. Och jag gjorde detinför denna debatt och har läst protokollen sedan1994. Och jag kan konstatera att Moderata samlings-partiet har varit emot samtliga förbandsnedläggningarsedan 1994. Jag gläds nu åt att säger:Det vet väl att vi inte ville behålla allaförband.Det är på något sätt en liten eftertankens krankablekhet. Men med all respekt, enligt protokollen harpartiet röstat emot nedläggning av alla förband. Hadealla förband varit kvar så hade omställningen varitomöjlig. Därför är det en tomt skramlande retoriksom sannerligen inte stärker tilltron till svenska poli-tiker och riksdagen.Anf. 173 ():Fru talman! Terrorattacken mot World TradeCenter denna höst har åberopatsoch påtalats av, såvitt jag kan erinra mig, alla talare idagens försvarsdebatt. Det är både naturligt ochsjälvklart, eftersom vi på ett dramatiskt sätt har fåttbekräftat att de tidigare, av Försvarsberedningen ochett antal svenska och internationella experter, påtala-de hoten inte tillhör framtiden utan att de är här redani dag och en högst påtaglig verklighet och realitet.NBC-hoten t.ex. har därvidlag fått förnyad ochökad aktualitet. Det ställer ökade krav på det interna-tionella samfundets förmåga att övervaka produktionoch innehav av NBC-vapen. Men det ställer ocksåökade krav på vår egen förmåga att hantera NBC-hoten både utifrån psykologiska synpunkter med riskför panik och masspsykos och utifrån rent teknisk-medicinska synpunkter. Vi måste öka vår förmåga attindikera och upptäcka olika slag av NBC-hot ochdessutom kunna vidta åtgärder mot en insats av NBC-vapen.Två veckors tjänstgöring i svenska FN-delegationen i denna höst, med hot avanthrax, dvs. mjältbrand, i närområdet praktiskt tagetvarje dag, har gett mig en högst påtaglig och person-lig erfarenhet av just den psykologiska effekten avdessa vapen.När det gäller NBC-hoten förutsätter jag att denkommande vårens proposition också kommer attinnebära ambitionshöjningar. Bl.a. beredskapssystemoch styrande regelverk behöver ses över. Jag utgårfrån att försvarsministern delar min och syni denna fråga.Fru talman! De olika partiföreträdarna har dragitlite olika slutsatser av händelserna i ochhur kampen mot terrorn ska bedrivas. Några partiertar händelserna till intäkt för att minska resurserna tillförsvaret, medan andra tycker att man i stället bör ökaresurserna.Jag drar slutsatsen att den av regeringen ochCenterpartiet initierade ominriktningen av Försvar-smakten är riktig och nödvändig. Vi var förutseendeår när det första beslutet fattades. Glädjande noghar några ytterligare partiet insett detta och i allt vä-sentligt anslutit sig till principerna och effekterna avomställningen och förnyelsen.Färdriktningen och innehållet i denna förnyelse avFörsvarsmakten är vid det här laget ganska välkändoch behöver kanske inte upprepas i detta samman-hang. Jag vill dock lyfta fram några principiella as-pekter.Sårbarhetsutredningens slutsatser och förslag, somockså har tillstyrkts av en enig försvarsberedning,måste leda till konkreta åtgärder. Den ökade sårbar-heten är en konsekvens av det moderna samhälletshögteknologiska infrastruktursystem, som dessutomför sin funktion är alltmer beroende av varandra.Detta är faktorer som måste tas på största allvar vidutformningen av vårpropositionen. sominvasionshotet drastiskt har minskat har andra ochnya hot ökat i aktualitet och sannolikhet.Samhällets robusthet måste stärkas rent teknisktgenom skyddade och fungerande infrastruktursystem.Höstens stormar har återigen påvisat behovet avkraftåtgärder för att garantera att el- och telesystemenfungerar. Men robustheten behöver också stärkas pådet administrativa och organisatoriska planet genomsamverkan och samordning av olika myndigheter.Den aviserade planeringsmyndigheten är därvidlag ettbra grepp. Gotlandsförsöket är också lovande ochborde kunna bli ett mönster för hela landet.Vad avser Försvarsmaktens stöd till det civilasamhället vid olyckor, kriser och andra svåra påfrest-ningar så är det viktigt att den förmågan vidareut-vecklas och att vederbörliga lagändringar görs så attFörsvarsmaktens resurser kan utnyttjas optimalt utanatt det för den skull innebär att rollfördelningen mel-lan Försvarsmakten och civila myndigheter blir otyd-lig och luddig. Jag utgår också i det avseendet från attförsvarsministern delar denna syn på nödvändighetenav att det är dags att gå från ord till handling.I det sammanhanget och mot bakgrund av det på-tagliga terroristhotet är det viktigt att klara ut detfysiska skyddet av olika el- och teleanläggningar,vilket utskottet också påpekar. Härvidlag finns detanledning att påminna om hemvärnets centrala bety-delse för att garantera bevakning och skydd av sam-hällets infrastruktur och att detta beaktas i sambandmed utformningen av de nationella skyddsstyrkornasom ju regeringen ska klara ut under det kommandeåret.Fru talman! Den svenska försvarsindustrin är enmycket viktig komponent i vår säkerhetspolitik ochförsvarspolitik. Utvecklingen går snabbt mot ett ökatinternationellt samarbete, men också motett ökat beroende av vad som sker inom den civilaindustrin. Det är vanligare att spetsteknologiutvecklas där och inte inom försvarsindustrin. Inteminst av den anledningen har ett antal strate-giskt mycket viktiga komponenter och kompetensersom är mycket betydelsefulla i det försvarsindustri-ella samarbetet. Det internationella samarbetet ärenligt uppfattning en absolut nödvän-dighet som en viktig del i vår försvars- och säker-hetspolitik.Avslutningsvis vill jag ånyo framhålla betydelsenav hemvärnet och de olika frivilligorganisationerna. Iregeringens proposition talas det en hel del om värdetav frivilligverksamheten, och det är glädjande i sig attregeringen lägger vikt vid detta. Men det räcker intemed enbart vackra ord. Det krävs mer av konkretauttryck för vilka förväntningar som regering ochriksdag har och vilka resurser man är villig att ställatill organisationernas förfogande.Frivilligorganisationerna och hemvärnet är dess-utom garanter dels för den efterfrågade robustheten,dels för att folkförankring och demokratiska värde-ringar genomsyrar Försvarsmaktens verksamhet.Dessutom innebär frivilligverksamheten en bådevolymmässig och kompetensmässig förstärkning avtotalförsvaret. Jag utgår från att regeringen återkom-mer med en proposition i denna frågaoch klargör vilka möjligheter och på vilket sätt somfrivilligorganisationerna kan medverka till ett trygga-re och robustare samhälle i framtiden.Fru talman! yrkar jag bifall till förslaget iutskottets betänkande och avslag på reservationerna.Anf. 174 ():Fru talman! När betänkandet skulle justeras varLars tvungen att ta hand om en ledsen litenJulia. när debatten sker är situationen liknande.Han har barn hemma som måste tas om hand. Jag harstörsta respekt för det och hoppas att utskottets leda-möter har det också.Miljöpartiet har pekat på atthoten mot inte är militära. I partimotionenhar vi föreslagit kraftigt minskade militärutgifter ochen nedmontering av det militära invasionsförsvarettill förmån för ett försvar mot nya icke-militära hotsom IT-sabotage, terrorism, miljöförstöring och sön-derrostande ubåtar i Murmansk.Våra analyser och krav har visat sig i grunden va-ra riktiga och stöddes av en riksdags-majoritet. 1996 beslutade på Miljöpartietsinitiativ om en vidgad hotbild. 1999 delade Sverigesöverbefälhavare analys om att det intelängre existerade något militärt invasionshot. I mars2000 stödde en riksdagsmajoritet kravpå nedläggning av att stort antal regementen och enminskning av militärutgifterna. stöddeockså vårt krav på att i statsbudgeten föra över militä-rens miljarder till sjukvården.I regeringens proposition Fortsatt förnyelse avtotalförsvaret bekräftar regeringen ytterligare på flerapunkter riktigheten i tidigare analyser och krav frånMiljöpartiet. Regeringen medger inte bara att ettmilitärt hot mot inte ter sig möjligt inom entioårsperiod utan också att det med tiden ter sig allt-mer avlägset. Regeringen tar också för första gångenexplicit upp vikten av att inte bara ha en anpassnings-förmåga av Försvarsmakten uppåt utan också att haen anpassningsförmåga för fortsatta minskningar.Detta är mycket positivt. Hade detta Miljöpartikravtillgodosetts tidigare hade den svenska nedrustningenkunnat påbörjas snabbare och genomföras smidigaretill gagn såväl för Försvarsmaktens personal som förskattebetalarna.Risken för IT-sabotage har ökat i takt med attalltmer av samhällsorganisationer och samhällsfunk-tioner blir beroende av informationsteknik och där-med mer sårbara. De tekniska systemen blir alltmerkomplexa och ömsesidigt beroende och får en alltstörre betydelse för säkerheten i samhället. Genom atten optokabel förstördes på ett enda ställe den 11 ok-tober lamslogs t.ex. all fast tele- och datatrafik frånnorra halvan av Sverige.Med förhållandevis små resurser kan en enskildindivid, en grupp eller en organisation i princip varsom helst i världen utsätta bankbetalningssystem,försäkringssystem, elektroniska kommunikationeroch databaser för elektroniska intrång och sabotage.Mot IT-sabotage hjälper inte JAS-plan och ubåtar.Det finns ett behov av en övergripande om-världsanalys, tvärsektoriell samordning och incident-beredskap. Dessa uppgifter bör inte läggas på denmilitära försvarsmakten. Försöken till det egna kom-munikations- och ledningsystemet slutade i ettmångmiljardfiasko, som förskräcker.Det är beklagligt att regeringen inte heller harförmått utveckla konkreta förslag till försvar ochförebyggande insatser på detta område utan avser attkomma tillbaka till först nästa år.Fru talman! har regeringen haft en benä-genhet att försöka klä även de nya hoten i form av attmilitära medel används. Terrorister skulle t.ex. an-vända sig av militära robotangrepp. Fördelen med ensådan verklighetsbeskrivning är att då skulle natur-ligtvis de militära motmedlen vara relevanta, och omman händelsevis råkade ha en organisation för justmilitära motmedel skulle det vara bra. Nackdelenmed ett sådant synsätt är att det förmodligen harmycket lite med verkligheten att göra. Terrorattackenmot visade just detta med all önskvärdtydlighet. En motståndare söker asymmetri.Det primära målet behöver inte vara att söka krig. Omsyftet kan uppnås med andra former av påtryckningaroch metoder kan det vara tillräckligt.Behovet av förmåga att hantera andra och mersannolika former av kriser och konflikter än de rentmilitära leder till slutsatsen att den militära kompo-nenten i totalförsvaret blir allt mindre relevant. Ut-vecklingen talar för fortsatta minskningar av antaletförband och militära utgifter. Resurser bör i ställetföras över till konfliktförebyggande politik, terrorfö-rebyggande insatser, demokratistöd och försvar motde andra hot mot samhället som har identi-fierat.Fru talman! Det allmänna värnpliktssystemet harspelat ut sin roll. Det utgör ett i grunden orättvist ochi dag helt otidsenligt system. För det första fullgörendast en tredjedel av landets män sin pliktutbildning,mindre än 18 000 av en årskull på ca 55 000. För detandra omfattar det endast män. I stället bör 2000-talets försvarspolitik bygga på ett system av frivillig-het och vara öppet för både män och kvinnor. Justtraditionellt kvinnliga erfarenheter som förmåga tillstrategisk planering, logistisk erfarenhet och öppetledarskap är långt viktigare än den traditionellt man-liga tillgången på fysisk styrka, som blir allt mindrerelevant. För att få hög kvalitet och en organisationbyggd på frivillighet måste regeringen utveckla ettsystem som bygger på motivation och som är merite-rande. När är tiden mogen för mångåri-ga förslag om bättre ersättning, civil dokumentationoch tilläggspoäng till högskolan?Fru talman! Det kan inte vara riktigt att Försvar-smakten ägnar tid åt att stödja krigsmaterielindustrinsexportansträngningar. Skattebetalarna subventionerarredan denna sektor i en utsträckning som saknar mot-stycke i svenskt näringsliv.Försvarsmaktens medverkan i krigsmaterielex-portansträngningar står också i ett direkt motsatsför-hållande till vad regeringen skriver i propositionenFortsatt förnyelse av totalförsvaret om att upprätt-hålla respekten för de mänskliga rättigheterna. Hurgör man det när man t.ex. beväpnar diktaturer somsystematiskt kränker de mänskliga rättigheterna?Det vore långt bättre om regeringen lät en över-dimensionerad vapenindustri ta konsekvenserna av enkrympande marknad och tillät en nödvändig avveck-ling.Fru talman! En allt viktigare del av säkerhetspoli-tiken i ett europeiskt perspektiv utgörs av konflikt-hantering. Inom ramen för EU har omfattande militä-ra strukturer byggts upp och militära resurser ställtstill förfogande. Argumenten för denna utveckling harvarit att kunna hantera konflikter som de vi upplevdei det och senast i Kosovo. Proble-met med att satsa så uteslutande på den militära kom-ponenten i en krishanteringspolitik är att när den välanses aktuell att använda är det oftast så att en kon-flikt har tillåtits att utvecklas så långt att det gått övertill krig. Då är det för sent att agera. Det är inte hellerpå det militära området som det saknas resurser.I stället ligger den stora bristen i den nästan totalaavsaknaden av konfliktlösningskompetens och civilakrigsföregripande handlingsprogram. Varje gångfredsframtvingande militära styrkor skickas till ettområde måste vi se det som kvittot på ett stort miss-lyckande, ett misslyckande med den förebyggandepolitiken. En europeisk säkerhetspolitiks viktigastekomponent är därför den aktivt förebyggande verk-samheten vari konfliktlösningsarbete ingår. En sådanpolitik saknas nästan helt i dag.Sverige måste verka för att främja en konfliktfö-rebyggande kultur med långsiktig uppbyggnad avkunskaper om konflikter och deras orsaker för att ökavilja och förmåga att uppträda förebyggande.Förmågan att identifiera strukturella riskfaktorerför att få en tidig varning är en förutsättning för kon-fliktförebyggande. För detta krävs att vi skapar nyasamarbetsstrukturer och instrument inom allt från FNoch till andra organisationer som EU. Ett förstasteg för att konkretisera en sådan utveckling voreinitiativet att i som en del av vår försvars-budget skapa ett konflikt-och terrorförebyggande verksamhet i kris- och kon-fliktområden.Fru talman! Jag yrkar bifall till motion Fö8, somtyvärr inte blev bifallsyrkad i utskottet.Anf. 175 Försvarsminister ():Fru talman! Förändringar och förändrade förut-sättningar och oförutsägbarheten i vår verklighet,eller med andra ord, det moderna samhället och vårtids tekniska möjligheter, har gjort det inte bara möj-ligt utan nödvändigt att reformera det svenska total-försvaret.Det har talats, debatterats och skrivits många ordom detta i och till . Vi, dvs. rege-ringen och partierna här i , är i det stora helaöverens om att det ska gå och att vi ska arbeta vidare.Det finns undantag, och det finns undantag när detgäller hur mycket man vill vara involverad i den härprocessen. Ett parti - jag menar samlings-partiet - har valt att på det sättet ställa sig vid sidanom och utanför Försvarsberedningen.Men jag står här igen, och till min stora glädje fårjag möjligheten att hålla med och på någon punktkanske hålla emot.Den 19 september presenterades budgetproposi-tionen som kammaren just har debatterat när det gäl-ler totalförsvaret, och presenteradesden försvarsproposition som vi nu diskuterar. Denlades fram efter de förödande ochfruktansvärda terroristattackerna i Förenta staternaoch - det vill jag säga - i den fortgående biovapenan-vändningen inne i . Dessa attacker harförändrat vår världsbild, vår syn på säkerhet och vårsyn på hot mot det demokratiska samhället och vårademokratiska värden.I har vi ett brett internationellt säkerhets-samarbete som ger oss möjligheter att delta och på-verka förhållanden i omvärlden. Medlemskapet iEuropeiska unionen spelar naturligtvis en central rollliksom arbetet inom . Men detgäller också vårt samarbete med Nato. Vi ser ävenhur närmar sig både EU och Nato. Det är ettsamarbete som sker inte minst i ljuset av händelsernaden 11 september.Den proposition som vi diskuterar, Fortsatt förny-else av totalförsvaret, sätter fokus på dessa frågorliksom på inriktningen av försvarsreformen. Så gjor-de också Försvarsberedningen i sin senaste rapport.Det ömsesidiga beroendet av globalisering och inter-nationalisering ger oss nya möjligheter, men det krä-ver oss också på ett nytt sätt att agera nationellt.Grunden i vår säkerhetspolitik är att kunna mötamilitära hot, men också att kunna förebygga ochhantera andra hot och risker i både fred och krig.Nu fortsätter vi arbetet med att minska samhälletssårbarhet och att vara bättre rustade för framtiden.En central del i det beslut som fattades år 1996var en helhetssyn på samhällets satsningar och åtgär-der för att förebygga militära hot och andra hot såväl ifred som i krig. En del är att möta militära och väp-nade angrepp. En annan del är att förebygga ochhantera situationer som inte direkt hotar fredoch självständighet, men som skulle kunna innebärasnabba och allvarliga försämringar av samhälletsnormala funktioner - samhällets robusthet.Därför måste vi ha en helhetssyn när det gäller vårberedskapsplanering. Elförsörjning, telekommunika-tion, transporter, varuförsörjning, livsmedelsförsörj-ning, IT-system, finansiella transaktioner - alla ärområden som är sårbara och beroende av övergripan-de tekniska system. Därför måste samhället på allanivåer vara säkert och robust både centralt, regionaltoch lokalt. Därför är samordningen av det civila för-svaret och beredskapen för svåra påfrestningar påsamhället i fred viktiga och måste förbättras. Det ärnågot som Försvarsberedningen också pekar på i sinrapport, liksom utskottet nu i sitt betänkande.I det första steget har regeringen föreslagit att detska inrättas en ny planeringsmyndighet. Tanken är attden ska finnas på plats i sambandmed att läggs ned.Jag noterar med glädje att utskottet stöder detta för-slag, och jag återkommer till idenna fråga.Då kommer jag också med förslag om hur sam-hällets tvärsektoriella arbete ska bedrivas för att före-bygga och förbereda samhället inför både freds- ochkrigshot. Förutom sårbarheten i vår infrastruktur ärdet viktigt att vi förstärker vår förmåga att möta ettbegränsat väpnat angrepp, men också beredskapeninför biologiska och kemiska hot.Krishantering är ett begrepp som blir alltmer vik-tigt i vårt samhälle och internationellt. Den militärakrishanteringen har länge varit föremål för arbetet.ex. I den senaste försvarspropositionenliksom under ordförandeskap i unionen harvi flyttat fram våra positioner inte minst när det gällerden civila krishanteringen.En av de slutsatser som regeringen drog av terror-dåden i och var att den avriksdagen beslutade lokaliseringen av den operativainsatsledningen i , Näsbypark, måste prövas pånytt. Vår bedömning är att skyddsbehovet för dennaledning är större än vad lokaliseringen där skullekunna erbjuda samt att övrig bostadsbebyggelse finnsalltför nära operationsledningen. Jag har därför föravsikt att omlokalisera opera-tionsledningen till ett skyddat utrymme. Därifrån skaoperationsledningen kunna verka, men man ska äveni framtiden kunna utveckla rörliga ledningsenheter.Överbefälhavaren kommer i en närtid att påbörjaen utredning kring högkvarterets arbetsformer ochskärningspunkten mellan den operativa insatsledning-en och högkvarteret.