prot · GO0975 · 2001-03-07 00:00:00 — Det ärende som vi nu behandlar byg-ger på regeringens proposition Bättre förutsättningarför värdepapperisering.Anledningen till att man vill genomföra värde-papperisering kan t.ex. vara att frigöra kapital, ren-odla verksamhet och mer generellt åstadkomma enlägre finansieringskostnad. Även ur ett bredare sam-hällsperspektiv borde effekterna av värdepapperise-ring vara att stabiliteten i de finansiella systemenökar.Den nuvarande lagstiftningen innebär att det ärekonomiskt oförmånligt att genomföra värdepapperi-sering i . Det främsta anledningen till detta äratt förvärv av fordringar och värdepapperisering avdessa fordringar betraktas som finansieringsverksam-het.Detta medför att specialföretaget träffas av kravpå kapitaltäckning för fordringar som företaget för-värvar. Den kapitalkostnad som detta krav för medsig har gjort att värdepapperiseringar inte genomförs iSverige utan de genomförs med specialföretag beläg-na utomlands.I betänkandet föreslås två lagändringar för att för-bättra förutsättningarna för genomförande av värde-papperisering i , dels en ändring i lagen omfinansieringsverksamhet, dels en ändring i lagen omskuldebrev.Förändringen i lagen om finansieringsverksamhetinnebär att ett specialföretags verksamhet som beståri att vid enstaka tillfällen förvärva fordringar och attmedel för verksamheten inte löpande anskaffas frånallmänheten undantas från tillstånd enligt lagen omfinansieringsverksamhet.Med enstaka tillfällen avses att specialföretagetges möjlighet att under sin verksamhetstid i vart fallförvärva fordringar . Varje för-värvstillfälle bedöms som en transaktion. Omfatt-ningen av varje transaktion regleras ej.Fru talman! Det föreslagna undantaget i betän-kandet är utformat med beaktande av EG-rätten så attspecialföretaget inte blir att betrakta som ett kreditin-stitut samt att verksamheten inte heller ska strida motartikel 3 i banksamordningsdirektivet, där ett kre-ditinstitut definieras som ett företag vars verksamhetbestår i att från allmänheten ta emot insättningar ellerandra återbetalbara medel och att bevilja krediter föregen räkning.Fortlöpande utgivning av obligationer anses somatt ta emot återbetalbara medel. Fortlöpande förvärvav fordringar har i banksamordningsdirektivet ansettssom kreditgivning.Ett specialföretag som därför fortlöpande förvär-var fordringar som det fortlöpande emitterarobligationer skulle därför kunna anses som ett kre-ditinstitut och då omfattas av kapitaltäckningsregler-na.Ändringen i lagen om skuldebrev innebär att omett kreditmarknadsföretag säljer löpande skuldebrevså blir försäljningen gällande mot kreditmarknadsfö-retagets borgenärer, trots att skuldebrevet kvarläm-nats hos företaget för förvaring.Med anledning av regeringens proposition harModerata samlingspartiet avgett en motion som ibetänkandet följs upp av en reservation.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i fi-nansutskottets betänkande nr 17 och avslag på reser-vationen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Godkännande av rådsbeslut om ändringav systemet för gemenskapernas egna medelFöredrogsfinansutskottets betänkande 2000/01:FiU19Godkännande av rådsbeslut om ändring av systemetför gemenskapernas egna medel (prop.2000/01:45).Talmannen konstaterade att ingen talar var an-mäld. (Beslut skulle fattas . )15 § Statligt bildade stiftelser m.m.Föredrogsutbildningsutskottets betänkande 2000/01:UbU7Statligt bildade stiftelser m.m. (förs.1999/2000:RR12).Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut skulle fattas . )16 § Tillgänglighet till offentliga lokaler och påallmänna platserFöredrogsbostadsutskottets betänkande 2000/01:BoU5Tillgänglighet till offentliga lokaler och på allmännaplatser (prop. 200/01:48).Anf. 211 ():Fru talman! Frågan om tillgänglighet för funk-tionshindrade har varit en tragisk följetong där utred-ning efter utredning har visat brister utan att någon-ting egentligen aldrig har blivit gjort.Den bostadspolitiska kommittén föreslog ett sti-mulansbidrag. Lagförslaget om att åtgärda enkeltavhjälpta hinder drogs tillbaka. utredningar har inte lett tillnågra som helst förändringar.Sverige har redan tidigare uttalat sitt stöd för FN:sstandardregler om att tillförsäkra människor medfunktionshinder jämlikhet och delaktighet. FN:sfemte standardregel berör tillgängligheten och ut-trycker att medlemsländerna ska införa handlingspro-gram som gör den fysiska miljön tillgänglig, oavsettvilka och hur stora funktionshinder människor har.Varje medlemsland ska också se till att de funk-tionshindrade får tillgång till information och möjlig-het till kommunikation.Det har snart gått ställdesig bakom standardreglerna, och äntligen är vi bered-da att fatta viktiga och riktiga beslut. Vänsterpartiethar i likhet med vid ettflertal tillfällen pekat på behovet av en förändring avplan- och bygglagen med innebörd att enkelt åtgärdaatt hinder på allmänna platser och i publika lokalerska undanröjas.I likhet med har vårakrav tidigare inte fått stöd. Handikappombudsman-nens rapport till regeringen, som överlämnades i mars1999, visade på mycket stora brister avseende till-gängligheten. I rapporten skriver man: "Människormed funktionshinder utestängs i hög grad från blandannat skolor, bibliotek och demokratiskt arbete. Trotsatt en rad kommuner påbörjat ett arbete med att tafram planer för bättre tillgänglighet har i praktikennästan ingenting hänt somförbättrar situationen. "Rapporten visade också att i över en tredjedel avlandets kommuner var mindre än hälften av trottoar-kanterna avfasade vid markerade övergångsställen. av landets skolor var inte anpassade för rörelse-hindrade och var inte anpassade för allergiker.55 % av landets kommuner hade inte gjort en inven-tering av tillgängligheten till lokaler och allmännaplatser eller 1998. av landets kom-muner saknade ett handikappolitiskt program eller enhandikapplan.Exemplen kunde ha varit betydligt flera, men deär tillräckligt många för att belysa allvaret i situatio-nen.Fru talman! Det är därför som vi nu känner myck-et stor tillfredsställelse över det förslag som läggsfram som en följd av den nationella handlingsplanenför handikappolitiken. Det rödgröna samarbetet harvisat att det har förmåga att i praktisk handling visasolidaritet med de grupper som har mest att vinna påett solidariskt samhälle.Naturligtvis är inget så bra att det inte kan görasbättre. Därför är det viktigt att vi också fastslår beho-vet av att göra en uppföljning av tillämp-ningen av den nya lagstiftningen. Inte minst utifrånbeslutet om att ansvars- och finansieringsprincipenska gälla är det av största betydelse att en noggrannuppföljning görs.Fru talman! Att vi har fastnat för den här finansie-ringen har sin utgångspunkt i handikapporganisatio-nernas krav på likabehandling. Från handikapporga-nisationerna har man framhållit vikten av det inte ärspeciellt riktade medel som ska styra rätten till attvara fullvärdiga medlemmar av ett samhälle. Det ärlätt att instämma i den hållningen, men jag tror att detär betydelsefullt att efter uppföljningen se om dettrots allt inte finns ett behov av speciella stimulansbi-drag.Folkpartiet har i sin reservation nr 1 yrkat att manredan nu ska utreda behovet av medel för genomfö-rande av den nya lagen. Jag har stor förståelse ochrespekt för den oro som visar. Men medrespekt för handikapporganisationernas krav på lika-behandling tror jag att det är rimligt att avvakta denuppföljning som ska ske och som vi nuska besluta om.Fru talman! Det här är en s.k. samarbetsproposi-tion. Trots att vi har fått gehör för flera av de kravsom vi har drivit har vi valt att avge enreservation till betänkandet. Det finns två skäl tilldetta.För det första tar reservationen upp frågor sominte behandlas i propositionen men som utgör en delav betänkandet.För det andra bygger reservationen på en motionfrån den allmänna motionstiden. Det är därmed inteen motion som är direkt riktad till propositionen.Vänsterpartiet har krävt en för-bättrad byggprocess, både ur kvalitetsaspekten och urdemokratiaspekten. Vår reservation är en uppföljningav dessa krav. Jag vill i detta sammanhang passa påatt yrka bifall till reservation 2 under mom. 3.Fru talman! När vi nu beslutar om lagändringaravseende tillgängligheten gör vi det utifrån kunska-pen om de brister som finns i den redan byggda mil-jön. Om vi tidigare hade haft en tydlig lagstiftninghade behovet av den här lagändringen varit mindre.Vi kommer under under rad år att rätta till tidigarefel och på det sättet förbättra situationen för mångafunktionshindrade. Det är därför betydelsefullt attsamtidigt se till att nybyggnationen utformas på ettsådant sätt att man inte i efterhand tvingas att göraförbättringar och förändringar. Därför ser vi ett behovav en förstärkning av där kun-skaper som finns i samhället bättre tas till vara.Vår reservation sträcker sig längre än att bara om-fatta den offentliga miljön. Den omfattar all nybygg-nation. På det viset hamnar den i viss mån utanförpropositionen men dock inom betänkandet. Vi kankonstatera att det när det gäller tillgänglighet fortfa-rande finns en rad brister i nybyggda bostäder, i nyabostadsområden och i andra nya byggnader. Ett avskälen kan med all säkerhet hittas i att tillgänglighets-frågorna inte tillräckligt beaktas i projekteringspro-cessen.T.o.m. i prestigeprojekt som byggmässan i Hel-singborg, H-99, kunde man konstatera mycket allvar-liga brister avseende tillgängligheten. Förutsättningarför att undvika dessa misslyckanden finns om man ärberedd att bifalla vår reservation och ta till vara dekunskaper som bl.a. handikapporganisationerna be-sitter om hur vi ska utforma bostäder och andra mil-jöer för att göra dem tillgängliga för alla.Många gånger hävdas det att en förlängd projekte-ringstid skulle vara fördyrande, men jag hävdar mot-satsen. Genom en noggrann projektering undvikerman fördyringar både under själva byggandet och närman i efterhand tvingas att rätta till misstagen. Förbyggherrarna borde det också av ekonomiska skälvara väsentligt att ta till vara kunskaperna i de härfrågorna både direkt genom minskade kostnader ochindirekt genom att kunna erbjuda en bättre produkt.Fru talman! Vi vet att befolkningen framöverkommer att bestå av en allt större andel äldre medbehov av ökad tillgänglighet. Vi har också i olikaprogram beslutat att kvarboende är den modell som viska använda som en lösning före specialboenden. Föratt detta ska kunna ske är det nödvändigt att bostäderoch övriga miljöer är anpassade så att man kan bokvar. Om vi tar det här på allvar är det nödvändigt attförbättra byggprocessen genom att låta tillgänglig-hetsfrågorna få ett allt större genomslag.När det gäller möjligheterna för handikapporgani-sationer m.fl. att få insyn och kunna påverka utform-ningen av byggnationer för att skapa bästa möjligahänsyn till tillgänglighetsfrågorna begränsas de i dagav plan- och bygglagens regler. Att, som , före byggstart inleda ett byggsamrådomöjliggör i det närmaste för intressesorganisationer-na att påverka byggnationen. Byggsamråd för därförske redan i projekteringsstadiet.För oss vänsterpartister är det en självklarhet atthandikapporganisationerna ska ges rätt att delta ibyggsamråd mellan byggherren och kommunensbyggnadsnämnd. Därför föreslår vi att regeringen börkomma tillbaka med förslag till ändringar i plan- ochbygglagstiftningen som tillgodoser dessa krav.Anf. 212 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Fru talman! Regeringens proposition om tillgäng-lighet för personer med nedsatt rörelse- eller oriente-ringsförmåga till offentliga lokaler och på allmännaplatser är angelägen för strävan att åstadkomma ettsamhälle tillgängligt för alla.Kristdemokraterna tillstyrker de föreslagna änd-ringarna i och delar uppfattning-en att enkelt åtgärdade hinder mot tillgänglighetenoch användbarheten bör ha genomförts senast vidutgången av . Det är väsentligt att tydligaregler skapas, så att inte näringsidkare råkar ut förgodtycke vid bedömningen. villockså betona att undantag, såsom propositionen sä-ger, bör kunna medges för mindre näringsidkare omde krävda åtgärderna äventyrar verksamheten.Som konstaterade i rappor-ten Tillgänglighet i den offentliga miljön, finns ettstort antal åtgärder som är enkla och relativt billigaatt genomföra. konstaterar därföråterigen att regeringen varit alltför passiv i att full-följa förslagen och förbättra tillgängligheten genomett effektivt regelverk.1993 antog 22 standar-dregler för att säkerställa att personer med funktions-hinder har samma rättigheter och skyldigheter somandra medborgare. Om dessa standardregler ska kun-na efterlevas måste handikapperspektivet finnas medpå alla nivåer och i alla verksamheter i samhället.Kristdemokraterna vill särskilt betona vikten av att deolika handikapporganisationerna ges möjlighet attöva inflytande på utformandet av dessa tillämpnings-föreskrifter.Handikappolitikens mål om mångfald, delaktighetoch jämlikhet kan bara realiseras genom att lagstift-ning och regler baseras på de berörda människornasupplevelser, situation och kunskap. För att göra sam-hällets minimikrav tydliga på detta område är ett brettsamråd, med representanter för människor med allatyper av funktionshinder, en förutsättning. lyfte fram att samrådet inte får komma in försent, utan att det måste vara så att alla kan varamed.Det är rimligt att de olika handikapporganisatio-nerna kan presentera kravlistor med vad som ur derassynvinkel behöver uppmärksammas och tas hänsyntill generellt vid samhällsplanering och byggnation.Många svenska kommuner har gjort en s.k. handi-kappguide som anger tillgängligheten i olika byggna-der och på olika platser inom kommunen. Jag varsjälv med och gjorde en sådan somordförande för i Skövde.Regeringens förslag om att "tillämpningen av dennya lagstiftningen bör följas upp och redovisas " kan t.ex. ske genom en utveckling och upp-följning av de handikappguider som redan finns.Fru talman! stöder den grund-läggande uppfattningen att kostnaderna för ökadtillgänglighet ska täckas enligt ansvars- och finansie-ringsprincipen. Många remissinstanser, främst kom-muner, har dock pekat på brister vad gäller finansie-ringen. Regeringens förslag om att kostnaderna för denödvändiga anpassningsåtgärderna ska finnas inomramen för kommunernas ordinarie verksamhet serinte som hållbart. Vi anser attstaten ska vara en part inom ansvars- och finansie-ringsprincipen.Förutom att statliga myndigheter ser till att loka-ler, verksamhet och information är tillgängliga förpersoner med funktionshinder och att kraven på till-gänglighet och användbarhet genomsyrar statligabyggprojekt, bör staten anslå genomförandepengar iden nationella handlingsplanen. Det är viktigt attstaten tar sitt finansiella ansvar för nya eller utökadeuppdrag som kommunerna åläggs, t.ex. genomföran-det av de tillgänglighetsskapande åtgärder som änd-ringen av kräver.Fru talman! Jag vill därför yrka bifall till reserva-tion nr 1, som tar upp dessa frågor.Studenternas situation bör särskilt uppmärksam-mas. Bristen på handikappanpassade studentbostäderär påtaglig. Internationellt sett har högt ställ-da krav på tillgänglighet och användbarhet för perso-ner med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga.Detta krav har dock inte kunnat upprätthållas i storadelar av studentboendet.Också tillgängligheten i universitet och högskolorär på flera håll mycket bristfällig. Många studentermed funktionshinder tvingas låta tillgängligheten ilokalerna avgöra studievalet. Detta måste åtgärdasvad gäller såväl hela byggnader som särskilda lokaler,som aula och bibliotek.Jag har själv funderat på varför man inte kundebygga en ny aula som var så tillgänglig att alla skullekunna komma fram till podiet. Om detta stred jagmed Akademiska Hus, men det hjälpte inte. Så kanman inte göra när man bygger nytt. Det måste alltsåvara anpassat för funktionshindrade.Slutredovisningen från detta årinnehåller tyvärr inget om tillgänglighet vad gällerbankomater. Denna fråga är fortfarande olöst. Ban-komater betraktas som inredning och omfattas därförinte av bygglagstiftningen. har i brev tillbankernas branschorganisation informerat om attbankerna själva bör arbeta så att deras tjänster skakunna användas av alla i samhället. Det vore ett stortsteg framåt om vi kunde klassificera bankomater som"stadigvarande produkter infogade i byggnadsverk",för då skulle de kunna behandlas under PBL.Det är av stor betydelse för känslan av självstän-dighet att människor med funktionshinder själva kanta ut sina pengar. När kraven på tillgänglighet skärpsgenom ändringar i PBL borde också de konstruktio-ner och funktioner i samhället som faller utanförlagens bestämmelser ses över. Kristdemokraternaanser att bankomater bör betraktas som fasta bygg-nadsdelar, omfattas av och däri-genom underställas strängare krav på handikappan-passning.Fru talman! Slutligen vill jag säga att frågan omtillgänglighet till offentliga lokaler och allmännaplatser är vidare än dagens diskussion. Trots att Sve-rige kommit långt med att skapa rökfria miljöer ärfortfarande många personer med astma och allergi-problem förhindrade att bevista åtskilliga offentligalokaler. Ytterligare åtgärder måste därför vidtas föratt skapa rökfria miljöer. Den nationella folkhälso-kommittén uppmärksammar i sitt slutbetänkande frånhösten 2000 att personer med astma och allergi oftadrabbas av allvarliga symtom till följd av passiv rök-ning och konstaterar att restauranger och kaféer är demiljöer där människor numera besväras mest av pas-siv rökning.Jag talade själv med en mamma till en tonåring.Hon var mycket bekymrad, för blev hanliggande hemma. Han klarade inte fredagskvällen.Han ville vara med gruppen. Han ville vara i sammamiljö som de. Varenda gång slog hans astma ut. Hantog detta, för han ville vara med sina kompisar. Såska det inte behöva vara. Det måste gå att anpassadetta så att alla kan vara med, så att alla kan vara ute,ha det trevligt och roa sig.Går vi tillbaka till tobakslagen (1993:581) inne-håller den ett generellt förbud mot rökning i offentli-ga lokaler och arbetsmiljöer. Bestämmelserna gällerdock inte restauranger och på andra serveringsställen.Nationella folkhälsokommittén har därför föreslagitatt förbudet ska utökas till att gälla också serverings-ställen.Det här är en viktig fråga för att alla ska ha enmöjlighet. Detta är också en offentlig miljö för all-mänheten. Därför anser att regler-na för rökning bör skärpas på ett sådant sätt att allamänniskor ges tillgång till en rökfri miljö vid besökpå serveringsställen.Efter det vill jag säga att jag tycker att det är posi-tivt att vi äntligen har kommit vidare i utvecklandetav regler för att stödja personer med olika handikapp.Vi kristdemokrater är inte för regelsystem, men i defall då man måste ställa upp för att stödja att allamänniskor ska ha möjlighet är det positivt. Det ärmånga år sedan som jag satt med i den här kommitténsom handlade om ett samhälle för alla. Det har tagitväldigt , och det har försenats . Mennu är ett alltså på gång. Vid utgången av 2010 skaåtminstone detta vara löst.Anf. 213 () replik:Fru talman! Jag vill börja med att be Folkpartietom ursäkt när jag i hastigheten utpekade dem somreservanter. Det var egentligen jagmenade.Låt mig passa på att ställa en fråga till Ulla-BrittHagström. Vi är ganska många som är lite funder-samma över om ansvars- och finansieringsprincipenverkligen kommer att vara tillräcklig. Men vi harrespekt för handikapporganisationernas egen önskanom att få se de handikappade som likvärdiga medbor-gare i kommunerna och i samhället och att man intevill ha speciellt riktade medel för det här.Jag undrar om det kanske inte vore lika klädsamtför som det var för oss att avståfrån att kräva stimulansbidrag redan nu och avvaktaden uppföljning och utvärdering som ska ske av re-spekt just för handikapporganisationernas egen ut-tryckta önskan. Man vill inte se sig själv som engrupp som står vid sidan om. Deras mänskliga rättig-heter ska bevakas på exakt samma sätt som alla andrakommun- och samhällsmedborgares mänskliga rät-tigheter. Utifrån det tycker jag att det hade varit kläd-samt om även i alla fall hade av-vaktat den uppföljning som ska göras efter fem år.Om det inte fungerar då kanske vi kan ta en förnyaddebatt med handikapporganisationerna för att se omvi inte trots allt måste skapa någon form av stimu-lansbidrag.Anf. 214 ()replik:Fru talman! Givetvis ska handikapporganisatio-nernas önskemål verkligen tillgodoses. Vi talaregentligen inte om ett riktat stimulansbidrag utan omatt kommuner och landsting ska ges möjlighet attfölja upp genom ansvars- och finansieringsprincipen.Men om staten inte ger något blir det kanske enomöjlig situation för många.Vi tror på det kommunalasjälvstyret och att man ska klara detta. Därför har vigivit extra pengar generellt i budgeten, 3,5 miljarderkronor, till kommuner och landsting. Dessa pengarska de ha möjlighet att använda, och då behöver intealls handikapprörelsen känna att vi har riktat stimu-lanspengar direkt till dem. Vi talar om att de här re-surserna finns och att kommunerna nu har att ta sittansvar. Staten ska hjälpa till och skicka med extramedel.Anf. 215 () replik:Fru talman! Det är lite av en lek med ord. Natur-ligtvis har vi sett till att kom-munerna har fått en förbättrad ekonomisk möjlighet.Vi har tillfört ganska stora summor. Under de år då vihar haft den här majoriteten har vi tillfört kommuner-na rätt mycket nya pengar. När man lägger fram enreservation i samband med just en lagändring för attöka tillgängligheten tycker jag på något sätt att det äratt trampa handikapporganisationerna på tårna. Manfortsätter att hävda behovet av speciella medel just pågrund av den här reformen.Att kommunerna generellt sett behöver mer medelär vi fullständigt överens om. Så länge vi är med ochskapar budgeten kommer vi att se till att sakta mensäkert öka utrymmet för kommuner och landsting attagera. Det jag vänder mig mot är att ni i reservationenvill göra det här , innan vi har prövat om dennya lagstiftningen om de mänskliga rättigheterna förfunktionshindrade går att följa upp enligt ansvars-och finansieringsprincipen. Ansvars- och finansie-ringsprincipen innebär att de som har ansvar för enfråga också finansierar den. Ökade medel för just dethär innebär, som jag ser det, att ni inte är beredda attlyssna på handikapporganisationernas krav om rätt tilllika behandling.Anf. 216 ()replik:Fru talman! Det är ju det vi verkligen är! Att manska kunna leva upp till ansvars- och finansiering-sprincipen betyder ju t.ex. att var och en betalar litemer för sin bussbiljett, att var och en betalar lite merför sin teaterbiljett osv. Alla ska vara med. Du och jagska vara med. Men också kommunerna ska vara med.Landstingen ska vara med. Varför ska då inte statenvara med?Om jag säger att nu följer vi upp ansvars- och fi-nansieringsprincipen och så vänder jag mig till allautom mig själv som ska vara med och genomföralagstiftningen, då tycker jag att vi har tappat ett led iansvars- och finansieringsprincipen. Jag förstår intevarför handikapprörelsen skulle känna sig bekymradöver att det tillförs resurser. Det sägs inte att det justgår till föreningen för reumatiker, föreningen förallergiker eller syn- och hörselskadade eller vad detvara månde för organisation. De har att ta upp sinabehov, och i de kommunala handikappguiderna ser vitydligt tillgängligheten. Där kan vi också se de olikabehov som personer med olika handikapp har vadgäller byggnation, renovering, att ta sig fram på all-männa platser osv. Det krävs alltså olika åtgärder. Dåfinns det pengar i en påse som man kan använda inomden här ansvars- och finansieringsprincipen.Anf. 217 ():Fru talman! var jag på ett studie-besök i en allmän lokal här i . Jag hörde påett väldigt intressant föredrag. Jag var tvungen att gådärifrån tidigare, trodde jag, för det väntade en debattom tillgänglighet här i kammaren. Men när jag skullegå kom jag inte ut. Det var fullständigt kört. Det varett stort staket runt den här byggnaden.