prot · GO0987 · 2001-03-28 00:00:00 — Det räcker med att bläddra ige-nom tyska motortidskrifter för att inse detta faktum. ITyskland har man förstått detta. Där är verksamhetencertifierad och därmed godkänd. Ska då vi i Sverigegå motsatt väg och förbjuda och kriminalisera?Fru talman! Jag ser med tillförsikt fram emot attregeringen i den proposition som man nu förberedertar upp vårt motionsförslag om ackreditering ochcertifiering av denna verksamhet till nytta för miljöoch näringsliv.Och, , BSR i har ocksågett ett remissvar på utredningen. Där kan regeringenfå veta hur det bör fungera.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )19 § Arbetstid och ledighet från anställningm.m.Föredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande 2000/01:AU9Arbetstid och ledighet från anställning m.m.Anf. 192 ():Fru talman! Det är en händelse som ser ut som entanke att vi står och debatte-rar en generell förkortning av arbetstiden, vilket enmajoritet i utskottet förordar. Det är alltså en politiksom får så absurda konsekvenser att politikerna intehar en tanke på att själva leva upp till de lagbestäm-melser man vill stifta för folket.I 15 års tid har arbetstidsfrågan utretts utan att av-sätta några större spår i lagstiftningen. Och skaden utredas på nytt av den nya arbetstidskommittésom regeringen beslutade tillsätta förraåret. Och så har man lyckats begrava denna politisktheta potatis . Vi moderater be-klagar regeringens senfärdighet med att sätta nedfoten i frågan. Den leder till att nödvändiga reformersom skulle kunna leda till ökad flexibilitet, till from-ma för både arbetstagare och arbetsgivare, inte kom-mer till stånd.En arbetsgrupp under ledning av s-kvinnornasordförande lade fram rapportenKortare arbetstid - för och emot sedan.Arbetsgruppen uttalade, till synes enigt, att det finnsett antal risker och negativa konsekvenser förknippa-de med en arbetstidsförkortning och gjorde bedöm-ningen att tvingande lagstiftning varken är en realis-tisk eller en önskvärd lösning. Därmed hoppades vimoderater att frågan om en lagstiftad arbetstidsför-kortning skulle ha varit avförd från den politiskadagordningen för överskådlig tid. Vi trodde att för-nuftet hade segrat . Vi förbisåg att förnuft inteär vad som präglar Vänstern och Miljöpartiet.En analys som har gjort visaratt en allmän arbetstidsförkortning till 35 timmarskulle leda till en försämring av kommunernas eko-nomi med och innebära färreanställda i vården, skolan och omsorgen.Konjunkturinstitutet hade på arbetsgruppens upp-drag räknat på konsekvenserna av en lagstadgad ar-betstidsförkortning, och KI bedömer att en sådanreform ger lägre tillväxt och högre skatt och trotsdetta minskade resurser till den offentliga sektorn.Det skulle göra det svårt att klara den växande för-sörjningsbörda och de ökade krav på offentlig servicesom en allt äldre befolkning medför. KI bedömer attden ekonomiska tillväxten kommer att minska likamycket som arbetstiden sänks. Redan en sänkning avarbetstiden /vecka beräknas minskahushållens disponibla inkomster med perperson i arbetskraften. Våra framtida pensionerkommer också att bli väsentligt lägre. Kortare arbets-tid skulle alltså slå hårt mot den svenska välfärden.Förespråkarna för en arbetstidsförkortning brukarframhålla att 40-timmarsnormen för heltidsarbeteinfördes och att det nu är dags för Sverigeatt sänka den, såsom man har gjort i vissa andra län-der. Det är bara det att 30-timmarsveckan redan ärinförd i om man ser till faktiskt arbetad tid,fast i vårt land har vi valt att ta ut ökad ledighet iandra former än genom kortare arbetsdag. harlängre lagstadgad semester än de flesta andra länder.Vi har också generösa regler för sjukfrånvaro, föräld-raledighet samt ledighet för studier och facklig verk-samhet m.m. som saknar motstycke i andra jämförba-ra länder.Enligt SCB:s befolkningsprognoser ökar antaletsvenskar i pensionsåldern med drygt 700 000 fram tillår 2030 som antalet personer i arbetsförålder minskar med ca 300 000. En befolkningsminsk-ning har inte sett sedan digerdöden ochmassutvandringen till - och dåbara enstaka år. Vad vi nu ser är en långsiktig trend.Följden blir att arbetskraft kommer att bli en bristva-ra, den ekonomiska tillväxten är i fara, allt färretvingas bära en växande försörjningsbörda och denoffentliga sektorns finanser hotas.Till detta kommer att den svenska arbetsmarkna-den har problem med bristyrken ochflaskhalsar. Det råder stor brist på t.ex. civilingenjö-rer, IT-experter och läkare. Vad händer om arbetsti-den förkortas med fem à för dem?Enligt SAF:s rekryteringsenkät uppgersju av tio företag att de haft stora svårigheter att re-krytera personer med rätt kompetens. Tre av tio före-tag uppger att svårigheterna att rekrytera har lett tillatt planerad expansion har förhindrats. Detta innebäratt 40 000 företag inte har kunnat växa enligt sinaplaner.200 000 hushåll i kan inte leva på sin lönutan är beroende av socialbidrag för sin försörjningtrots arbete. Det finns beräkningar som visar att engenerell arbetstidsförkortning skulle fördubbla antalethushåll som är bidragsberoende. En kortad arbetstidskulle bli ett dråpslag mot låginkomsttagarna.Arbetslivsinstitutet gjorde, också på Näringsde-partementets uppdrag, en sammanställning av aktuellforskning och utveckling i arbetstidsfrågan. Av rap-porten till arbetsgruppen Arbetstidsförändringar -möjligheter och konsekvenser framgår bl.a. att forsk-ningen visar att arbetstidsförkortning har ingen ellerliten effekt på arbetslösheten. Forskningen kan intepåvisa konkreta hälsoförbättringar annat än när arbe-tet är särskilt hårt och enformigt. Lokala försök visaratt sjukfrånvaron inte påverkas av en arbetstidsför-kortning.Förespråkarna av en generell arbetstidsförkortninglanserade det först som en metod för att komma tillrätta med arbetslösheten - vi skulle dela på jobben.Sedan all forskning och alla empiriska försök visat attdetta argument inte håller har man svängt om till attsaluföra arbetstidsförkortningen av förmenta hälso-skäl - människor upplever att de jobbar för mycketoch de stressrelaterade sjukdomarna ökar. Men dettaargument håller inte heller. Människor kommer inteatt må bättre om de ska utföra samma arbete på 25 %kortare tid. Om de stressrelaterade sjukdomarnafrämst bland de anställda i den offentliga sektorn skakunna minska är det avgörande att de 10 miljarder,som har kostnadsberäknat engenerell arbetstidsförkortning till, i stället används tillatt garantera att det finns ett rimligt antal anställdasom kan dela på arbetsuppgifterna.I en artikel i den 13 decemberförra året under rubriken säger RFV:s generaldirektör det är kvinnorna som står för hela den kraftigauppgången av långtidssjukskrivningarna, bl.a. avpsykosociala skäl, och att det handlar om kvinnor iden offentliga sektorn som far illa på sina jobb. Honsäger också att de offentliga arbetsgivarna är sämrepå arbetsmiljö än de privata. Det finns alltså en radandra åtgärder än sänkt arbetstid som borde vidtas.Det handlar bl.a. om att delegera ansvar, att kortabeslutsvägarna, att ge de anställda större inflytandeöver den egna arbetssituationen, att ge dem en rimligkarriär- och löneutveckling.LO-kongressens beslut att kräva en sjätte semes-tervecka, som ska kunna tas ut i form av ,del av dag eller enstaka timmar är visserligen mermodest än övriga förslag som florerar i den all-männa debatten i det att det motsvarar ungefär 12minuter kortare arbetsdag. kan knappastmedföra bättre hälsa, mindre stress och ökad välfärdsom LO hävdar. Däremot innebär även detta förslagett mindre antal arbetade timmar, i ett läge där alltfärre ska försörja allt fler äldre.En annan invändning vi har är att det finns mångaverksamheter där det skulle uppstå betydande olägen-heter om de anställda fick en ovillkorlig rätt att taledigt när som helst.Den moderata politiken syftar till att flytta maktenöver arbetstiden från politikerna till de enskilda indi-viderna och deras arbetsgivare. Forskningen och denmångfald av attitydundersökningar som har gjortsvisar entydigt att det inte finns något arbetstidsmåttsom passar alla. Människor är olika och prioriterarolika. En och samma individ har olika önskemål ochbehov under olika skeden i livet. Verksamheterna harockså olika behov som t.ex. säsongsanpassad ellerkundanpassad arbetstid.Vi föreslår därför att anställningsförhållandenaregleras genom individuella avtal mellan arbetsgiva-ren och den anställde. Härigenom skapas mer flexiblaarbetstidslösningar. Det skapar förutsättningar för detmoderna arbetslivet som är bättre anpassat både tillde enskilda arbetstagarnas olika önskemål och behovoch till verksamheternas olika krav.Gärna kortare arbetstid, men det ska vara den en-skildes val efter överenskommelse med arbetsgiva-ren! Vi förespråkar kraftigt sänkt skatt på arbete. Detär en politik som gör det möjligt för den som villkorta sin arbetstid att leva även på en deltidslön.Fru talman! Vi står givetvis bakom alla moderatareservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifalltill reservation 1.Anf. 193 ():Fru talman! Att debattera arbetstid pådygnet stärker argumenten för en förkortning av ar-betstiden.Arbetstidsfrågan är komplex och berör familj, fri-tid, arbete, produktion osv. När man läser betänkan-det slås man av alla dessa kommittéer och utredningarsom har utrett frågan utan attdet så mycket egentligen har fallit ut i praktisk hand-ling. Förhoppningsvis ska den senaste , som startar sitt arbete, komma fram tillförslag som kan realiseras i verkligheten, förslag somreellt stärker arbetstagarinflytandet och också jäm-ställdheten mellan män och kvinnor.Läser man partiernas motioner och reservationerfinns där, åtminstone till det yttre, en enighet om attindividens, arbetstagarens, inflytande ska stärkas ochdet finns också till det yttre en enighet om att detmåste finnas någon form av lagstiftning till skydd förmänniskors liv och hälsa. Men längre än till det yttresträcker sig inte enigheten.Exempelvis säger sig å ena sidanvilja ha skyddsföreskrifter via arbetsmiljölagen, menå andra sidan är man inte ens beredd att ha någon somhelst lagstiftning som t.ex. begränsar övertidsuttag,trots att man vet att just övertidsuttag är ett enormtproblem på dagens arbetsmarknad. Detta om någotavslöjar värdet och skyddsnivån i den lagstiftningsom man förordar från moderat håll.Förhoppningsvis ska det ändå finnas en majoritetför ett stärkt arbetstagarinflytande och förhoppnings-vis finns det också en majoritet som är beredd att tastrid för jämställdhetsperspektivet i arbetstidsfrågan.Ser man till upplägget för den senaste arbete innebär tidsplanen att man i ettförsta steg tar upp tråden från det fackliga initiativet,alltså LO-TCO-SACO:s tanke om att arbetstagarensjälv ska bestämma hur hon eller han vill ta ut delarav sin semester. Därefter kommer man i steg 2 in påfrågor om arbetstidsförkortning. Det är en helt logisktidsplan, eftersom det fackliga initiativet inte innebärnågon egentlig arbetstidsförkortning, och det är ettupplägg som innebär att frågan om hur en arbetstids-förkortning kan genomföras är helt öppen.Vänsterpartiets ståndpunkt är väl känd. Vi föror-dar en arbetstidsförkortning via en förändring i dennorm som finns i arbetstidslagen, en norm som hargällt och som diskrimine-rar kvinnor. Med den fördelning som vi fortfarandehar när det gäller det oavlönade arbetet, som ju ocksåmåste utföras för att samhället ska fungera, har kvin-nor inte samma möjligheter som män att arbetaheltid med avlönat arbete.Effekterna av detta är väl kända. Det ökar ytterli-gare löneskillnaderna som i sin tur påverkar nivåer isocialförsäkringssystem och pensionssystem. Vi vetatt deltidare har sämre tillgång till kompetensutveck-ling och sämre möjligheter till befordran osv., ellerannorlunda uttryckt är det alltså kvinnor som fårbetala för att vi har en norm som inte tar någon hän-syn till det oavlönade arbetet.En förändring av heltidsnormen innebär ju inte attalla ska ha samma arbetstider eller att alla ska tvingasatt gå ned . Någon tanke om någon sorts tvingan-de lagstiftning har jag aldrig hört framföras av någonfacklig organisation eller något politiskt parti. Ar-betstidslagen ger i själva verket möjligheter till allflexibilitet och variation som tänkas kan. Det är baraatt se efter på arbetsmarknaden hur det faktiskt ser ut.Arbetstidsförkortning handlar inte om någon nylag, det handlar om att ge ett redskap för arbetstagar-na att i förhandling med arbetsgivarna hitta lösningardär arbetstagarna går ned i arbetstid.Utan lagstiftning är det starka fackföreningar ellerstarka individer som kan ro hem arbetstidsförkort-ningar, medan andra med sämre förhandlingslägealdrig kommer att få till stånd arbetstidsförkortningarmed något verkligt innehåll. Även i situationer därman via avtal förhandlar sig fram till en arbetstidsför-kortning handlar det oftast om utbyte mot t.ex. flexi-bilitet på arbetsgivarens villkor och/eller uteblivnalöneökningar.Historien visar och dagens situation visar att skaen arbetstidsförkortning komma alla till del, ävenkvinnor inom vården, är det nödvändigt med ett poli-tiskt beslut i ryggen.Om man genomför en arbetstidsförkortning påvårt sätt innebär det att man kan göra det i ett politisktsammanhang där man också kopplar på beslut somgör att man undviker stress, underlättar nyanställning,sänker arbetsgivaravgifter för att underlätta omställ-ningen och som gör att arbetstagarna inte behöveravstå från hela sitt löneutrymme vid en arbetstidsför-kortning.I det här sammanhanget vill jag också passa på attreferera till JämO:s uppfattning. JämO yttrade sigöver den senaste arbetstidsgruppens arbete. JämOsäger att den nuvarande normalarbetstiden inte passarkvinnor lika bra som män och att deltidsarbete harblivit en strategi för att kvinnor ska kunna utföra bådebetalt och obetalt arbete, en strategi som underlättarför män att arbeta heltid.JämO har också kommenterat förslag om flexibeltuttag eller en extra semestervecka och konstaterar attett sådant uttag av arbetstidsförkortningen med storsannolikhet leder till att kvinnor anpassar sig än mertill familjen. Den extra semesterveckan behöver inteförändra manligt uppbyggda hierarkier i arbetsliveteller vanor i privatlivet. JämO konstaterar vidare attdet från jämställdhetssynpunkt finns starka skäl för enförkortning av den dagliga arbetstiden.Med andra ord bekräftar Jämställdhetsombuds-mannen synsättet att från jämställdhetssynpunkt ärdet att föredra att en arbetstidsförkortning genomförsvia förändring av i arbetstidslagen.En annan aspekt som tangerar normalarbetstidenär problematiken med deltidsarbetslöshet. Där finnsdet stor samstämmighet om att det är ett gissel somman måste komma till rätta med, och det pågår ettarbete, både på EU-nivå, som tar fasta på diskrimine-ringsaspekten, och på nationell nivå med ökade kravpå arbetsgivaren att tillhandahålla heltidstjänster. Vifrån menar att fasta heltidsjobb skavara regel, och undantag, i den mån de förekommer,ska vara mycket väl motiverade.Även i denna fråga finns det en tydlig jämställd-hetsaspekt. Det är kvinnor som i stor utsträckning fårutgöra en buffert och stå för en flexibilitet på arbets-marknaden som också innebär otrygghet. Det handlardå om försämringar i anställningstryggheten menockså om att arbetsgivaren skapar en flexibilitet i sinverksamhet genom att erbjuda deltidsanställningar.Om man leker med tanken att en manligt domineradarbetsplats, t.ex. Domnarvet i eller SaabScania i , skulle erbjuda 75-procentigatjänster till reparatörer eller tekniker så skulle mänaldrig acceptera detta. Därför är frågan om deltidsar-betslöshet en viktig jämställdhetsfråga.Fru talman! Timmen är sen. Jag tänkte avslutamed att ta upp frågan om rörlighet på arbetsmarkna-den. Det är ett begrepp som vi hör ochstundligen, inte minst när vi diskuterar vårt medlem-skap i EU. En relevant fråga är: Rörlighet på vemsvillkor?Från har vi en motion som handlarom vikten av rörlighet och vikten av att kombineradenna rörlighet med anställningstrygghet, där vi villunderlätta för anställda att få tjänstledigt för att provaannat arbete. Det är beklagligt att utskottet inte ställersig bakom ett tillkännagivande med den inriktningen,för det vore ett bra sätt att bidra till en positiv rörlig-het.Med detta vill jag yrka bifall till vår reservation12.Anf. 194 () re-plik:Fru talman! satt ju med iden Segelströmska arbetstidsgruppen, som lade framrapporten arbetstid - för eller emot, och harsåvitt jag förstår skrivit under på att en tvingandelagstiftning varken är en realistisk eller en önskvärdlösning.Det finns mycket intressant att läsa i rapporten.Bl.a. står det att sänkt arbetstid i första hand tenderaratt komma till stånd i branscher med ett relativt högtlöneläge, medan intresset och möjligheterna att drivafrågan om en arbetstidsförkortning är mindre i låglö-nebranscher och i verksamheter där många jobbardeltid. I stället är det prioriterat att få upp lönenivånoch få möjlighet att öka sysselsättningsgraden.Det här, , visar hur männi-skor själva prioriterar. Tycker ni i attni måste sätta er som förmyndare över vuxna männi-skor därför att dessa människor prioriterar fel om desjälva får bestämma hur de ska jobba och hur mycketde ska jobba? Bortser ni från att det finns 200 000hushåll i vårt land som inte klarar sig utan socialbi-drag, trots att man har jobb, och att er arbetstidsför-kortning kan komma att fördubbla detta antal? Är detfaktorer som ni inte alls bryr er om?Anf. 195 ()replik:Fru talman! Att via lagstiftning och normer för-stärka arbetstagarnas möjligheter till arbetstidsför-kortning är, med ett moderat uttryck, att öka valfri-heten. Gör man det inte via lagstiftning utan via avtalfår man precis det som talar om,att manligt dominerade verksamheter kan ro i landarbetstidsförkortningar, medan kvinnligt domineradeverksamheter, t.ex. vården, aldrig får detta utrymme.Även om kvinnorna så skulle avstå från hela sinalöneökning för en arbetstidsförkortning, skulle detinte leda till någon förändring.En tvingande lagstiftning har över huvud tagetaldrig diskuterats, vare sig från fackligt håll eller frånnågot politiskt parti. Det handlar i stället om en för-ändring av i arbetstidslagen, och den är intetvingande.Jag tror att vet hur arbetstidslagenfungerar, att den är normgivande. Sedan är det i för-handlingar mellan parterna som man bestämmer vil-ket avtal man ska ha, hur arbetstiden ska förläggasoch hur lång arbetstiden ska vara. Vi har aldrig haften tvingande arbetstidslagstiftning, och det tycker jagär en grundläggande kunskap som man borde ha ävenfrån moderat håll.Anf. 196 () re-plik:Fru talman! Arbetstidslagen är ju tvingande för dearbetsgivare som inte har kollektivavtal, och de är rättså många. För dem är den tvingande till sista kom-matecknet.Låt mig fortsätta att läsa ur rapporten. Ni har julite bekymmer med att en lagstiftad arbetstidsförkort-ning kommer att leda till att det blir problem med attupprätthålla den offentliga välfärden exempelvisinom vården, skolan och omsorgen. Men då skulleman kunna komplettera dessa verksamheter genomatt de personer som har fått sin arbetstid förkortadlägger in ett visst mått av frivilligt arbete. Så står detfaktiskt på s. 52.Ska man tolka detta som att ni lagstiftningsvägenvill förhindra människor att ha betald arbetstid och istället mer eller mindre tvinga ut dem i frivilligt oav-lönat arbete? Hur går det då med svårigheten attkombinera jobb och arbetsliv? Hur går det då medjämställdheten? Hur går det då med möjligheterna tillrekreation och ökad samvaro med barnen? Det här ärju en ekvation som ni själva måste inse inte går ihop,framför allt med tanke på den demografiska utveck-lingen.Anf. 197 ()replik:Fru talman! Jag vet inte hur jagmåste säga att den arbetstidslag som vi har inteär tvingande. Den är dispositiv, inte tvingande.Christel läser om utvecklingen av of-fentlig sektor. Om man läser hela texten ser man attdet står klart uttalat att det är ett bekymmer som vihar oavsett en arbetstidsförkortning eller ej. Det be-kymret skulle ju spädas på ytterligare med modera-ternas politik och deras mantran om att sänka skatten.Det är där bekymret ligger, inte i arbetstidsförkort-ningen. visar att det skulle varamöjligt att sänka arbetstiden per veckaoch ändå öka den privata konsumtionen med 20 %.Att är bekymrad över utveck-lingen i offentlig sektor var något nytt. Det tror jaginte så mycket på.Nu har inte rätt till någon merreplik och kan inte svara på min fråga, men vid någottillfälle skulle jag vilja att ni moderater lite mer preci-serade vad det är för skyddslagstiftning ni vill ha. Nivill inte att det ska vara begränsningar av övertidsut-tag. Ni vill inte att det ska finnas någon normalar-betstid. Vad är det då exakt som ska finnas i enskyddslagstiftning? Finns det någon gräns för arbets-givarnas flexibilitet kontra arbetstagarnas inflytande?Anf. 198 ():Fru talman! Allting har sin tid. Att arbeta har sintid, att vila har sin tid. Att arbeta mycket har sin tid,att arbeta mindre har sin tid. Allting har sin tid.Livet är olika under olika tider. Vi kristdemokra-ter vill ge människor större möjlighet att påverka sinarbetstid för att få ihop sin livstid, sin tid för livet. Dåhandlar det inte om lagstiftning som är trubbigt sominstrument utan om att ge människor just möjlighettill flexibla lösningar.I dagens betänkande har så gott som alla motioneravslagits med hänvisning till den utredning om ar-betstid som just är i startgroparna. Visserligen finns1987 års arbetstidskommitté, ensamutred-ning om årsarbetstid, arbetstidskommittéoch regeringens arbetsgrupp som lade fram rapportenKortare arbetstid - för och emot förra året.Men eftersom de tre partierna i majoriteten intehar kunnat komma överens i frågan, måste man skjutain den i en ny utredning för att hålla ochVänsterpartiet på gott humör, så att man klarar avytterligare samregerande. Den nya utredning-en är helt enkelt en flytväst - den ska hålla regerings-samarbetet flytande.På en punkt i betänkandet skulle det dock kunnafinnas en majoritet i kammaren. Där finns en storöverensstämmelse. Det handlar om förslaget till för-ändring i semesterlagstiftningen, just i enlighet medvad vi kristdemokrater har föreslagit. Framförhandladtid, utöver , ska kunna tas utockså som del av dag, alltså som förkortad arbetstid.Det finns en bred majoritet i kammaren för förslaget,så det skulle kunna beslutas genast. Men det törs intemajoriteten. Det törs inte det regeringsbärande partietutan skjuter i stället över det som ett direktiv till dennya arbetstidsutredningen.Fru talman! I betänkandet tas också ett utskottsi-nitiativ för att stärka skyddet för föräldralediga. Vikristdemokrater har med intresse noterat att alltfler iutskottet har börjat värna föräldraskapet i kombina-tion med arbetslivet. Det gläder oss. Vi ställer gärnaupp på det utskottsinitiativet.Däremot är det ganska tydligt att det inte för ma-joritetens del handlar om att ge utökade möjligheterför ökad tjänstledighet. förslagom rätt till tjänstledighet för vård av barn av-styrks med motiveringen - hör och häpna - att detsaknas en utredning eller analys av frågan.Jag skulle vilja ha svar av , för-hoppningsvis här , om hon är beredd att arbetaför att förslaget kan ges som tilläggsdirektiv till denutredning som just börjat arbeta. Där finns möjlighe-ten till analys och utredning. Är man verkligt intres-serad från socialdemokraternas sida att utvidga möj-ligheten att vara ledig med barn utan att bli diskrimi-nerad lönemässigt, kompetensutvecklingsmässigt,osv. ska förslaget utredas. Jag förväntar mig ett svarpå frågan, och gärna i anförandet så att vi slipperreplikerna och sparar tid.Fru talman! uppvaktade s-kvinnornamed i spetsen statsrådet om kvinnors deltid. "Så länge som av Sveri-ges kvinnor jobbar deltid finns inte jämställdhet påarbetsmarknaden", sade . Vidare anfördehon att dessa kvinnor inte skulle kunna försörja sig påsin pension.Mona har haft en mycket realistisk inställ-ning när hon har avvisat lagstiftningsvägen för attförkorta arbetstiden. Hon tappade nu omdömet ochsade sig vilja tvinga kommunerna att erbjuda heltids-arbeten.