prot · GO09101 · 2001-04-27 00:00:00 — FN har kritiserat för attsystematisk tortyr försiggår för att framtvinga bekän-nelser och att rättstryggheten lyser med sin frånvaro.Det enda bevis som svenska ambassaden kan anföraför sin uppfattning att homosexuella inte avrättas äratt den statskontrollerade iranska tidningspressen intelängre rapporterar om avrättningar av homosexuella.Detta, fru talman, kan knappast läggas till grund fören sådan allvarlig bedömning.Fru talman! Jag vill återigen ställa den fråga tillstatsrådet som min interpellation bygger på:Vad avser statsrådet att göra, och är statsrådet bereddatt ompröva den flyktinglag vi har som i praxis inne-bär att utlänningsmyndigheterna faktiskt enbart låtermassmedierna och pressen både styra och lägga deavgörande besluten? Ska det fortsättningsvis vara pådet sättet? Är det rättstryggheten i vår svenska flyk-tinglag?Anf. 10 ():Fru talman! Jag tänker inte gå in och prata om en-skilda fall, och inte heller beröra frågan om huruvidafall avgörs i massmedier eller inte. Däremot tror jagatt det är väldigt viktigt när man tittar på situationen iIran att man bedömer den lite annorlunda än vad mangör . Det är av två skäl.Det första skälet är att situationen har förvärratsallvarligt . Precis gjordeju myndigheterna en skärpning av lagarna som bl.a.innebar nolltolerans för sociala avvikelser, som mankallar det. Det innebär att fester där båda könen ärrepresenterade, där man dricker alkohol och där manklär sig västerländskt ska kunna leda till piskstraffoch i förlängningen dödsstraff. Jag anser att det ävenpåverkar homosexuellas situation i , denna noll-tolerans för social förtappelse - det anses också somen social förtappelse.Den andra orsaken till att man bör förändra sin in-ställning allmänt kring situationen för homosexuella iIran är att det finns vissa motsägelsefulla uppgifter ibl.a. rapporter från ambassader och från UD. Jagskulle vilja gå in på lite av det här.Det första har redan berört, fråganom straffreglerna, där det t.o.m. är så att en domareenligt s.k. sunt förnuft kan döma någon, och det krävsalltså inte fyra vittnen. Sedan vet man att det är ettväldigt korrumperat samhälle, så det är lätt att få tag ifyra vittnen, alltså köpa vittnen.Det finns en missuppfattning angående kulturen,dvs. att det är möjligt för män att hålla varandra ihanden ute på stan. Enligt svenska förhållanden berordet ofta på att man är homosexuell att man gör det,men i kulturen i är det ett mer fysiskt sätt attumgås utan att det behöver vara homosexualitet in-blandad. Att män offentligt håller varandra i handeneller visar andra ömhetsbetygelser kan alltså inte tastill intäkt för att säga att homosexuella är accepterade.Det finns en motsägelsefull sak, och det är att ompersoner inte öppet manifesterar sin homosexuellaläggning är det ingen fara för förföljelse. Samtidigtuppges att det förekommer razzior t.ex. i parker därman fångar in homosexuella som träffas där. Hur skade då dölja sin sexuella läggning när det t.o.m. utförsrazzior när de i skymundan ger uttryck för sin sexu-ella läggning?Det finns även speciella homosexadvokater, somhar specialiserat sig på att hjälpa homosexuella. Detberor på att det finns en diskriminering i samhälletoch i lagstiftningen.Man uppger att det i är så att heterosexuellagifta par också löper risk för förföljelse. Därmedsäger man underförstått att även homosexuella löperdenna risk. Man uppger även att myndigheterna intekan ge något som helst skydd för människor somtrakasseras av sin omgivning. På samma sätt somhedersmord eller förföljelse utförs mot kvinnor sominte följer de sociala reglerna, är inte homosexualitetnågonting som är uppskattat enligt kulturen.Avslutningsvis vill jag nämna bedömningen iSverige, där det finns ett moment 22. Om man harkunnat lämna hemlandet utan problem och tar sig tillSverige är det ett tecken på att det inte är några risker.Det är då kanske risk för dem som inte har lyckatslämna landet, men de kan ju aldrig komma hit och fåhjälp. Det är något av en moment 22-situation.Det jag skulle önska är att man allmänt ser överbedömningen av situationen för homosexuella i Iran.Anf. 11 ():Fru talman! Den här interpellationen hade inte be-hövts, om allt är frid och fröjd, som statsrådet menar.Den interpellation om kvinnor och asyl som be-rördes var min interpellation som vi debatterade förett par veckor sedan. Där hade statsrådet och jag liteolika mening om särbestämmelser och frågan omsärbestämmelser om förföljelse på grund av kön ochhomosexualitet i utlänningslagen längre behövs. Detär bra att man ser över skyddsbehovet över huvudtaget, men fortfarande behövs den här särbestämmel-sen.Då vill jag fråga : Hur ser statsrådet på justdet här med särbestämmelser om förföljelse på grundav homosexualitet, speciellt i ?Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Jag beklagar att intehar uppfattat beskedet i interpellationssvaret, somnämligen handlar om att jag anser att det nu finnsanledning att se närmare på gällande skyddsregleroch deras tillämpning. Jag tycker att uppfatta det som ett mycket positivt besked.Vad det handlar om är ju att se över de här sär-skilda reglerna. Jag är, till skillnad från Kerstin-MariaStalin, inte övertygad om att den här särskilda regelnbehövs , med tanke på den utvärdering som hargjorts. Den hade i och för sig speciellt fokus på kön idenna särskilda paragraf.Vad jag vill åstadkomma är en situation där vi kanjämställa olika former av skydd undan förföljelse. Jagtror att det skulle vara av stor principiell vikt. Så detär huvudbeskedet, , i detta svar.Sedan vill jag också säga att den praxis som vi hari dag ju bygger på ett fall som överlämnades till rege-ringen och som regeringen fattade beslut om 1998.Och i samband med detta praxisbeslut gjordes ocksåen väldigt noggrann utredning. Och det finns förståsöver huvud taget i den information som vi kontinuer-ligt inhämtar på olika vägar och på olika sätt från Iranockså information direkt från homosexuella. Det härkan vi naturligtvis inte redovisa av skyddsskäl, avsekretesskäl. Det beror också på att vi ju noterar attdet är stora problem med de mänskliga rättigheterna iIran, och det är någonting som vi självklart ocksåuppmärksammar i många olika sammanhang ochförsöker påverka en annan utveckling i . Det finnsen diskriminering i som tar sig olika uttryck. Ochdiskriminering i sig är ju inte förföljelse, men det ärklart att det ändå till slut kan hamna i en sådan gräns-situation så att det kan handla om förföljelse.Det finns också en skillnad mellan lag och till-lämpning i . Men det viktiga i detta läge är natur-ligtvis att i men ocksåansvariga myndigheter har en löpande bevakning avvad som händer i Iran.Anf. 13 ():Fru talman! Jag vill åter inleda med att ställa frå-gan: Varför ska homosexuella flyktingar tvingaskomma ut i medierna, statsrådet ? Alla viandra som debatterar denna fråga anser just att dettaoffentliggörande för den enskilda individen faktiskt iprincip är oerhört diskriminerande och kränkande isig och faktiskt utgör en ökad risk för attpersonen utsätts för hot och våld.Men det är intressant att i den 7april läsa - om det nu är rätt citerat, men jag harinte sett någon dementi - om hur ett väldigt tydligt sätt uttalar sig om att det inteförekommer förföljelser i . Statsrådet tar där ävenupp att det finns diskriminering i . Men det är juinte det enda. Det finns också dödsstraff för homo-sexualitet i , och det betyder ju mer än självadiskrimineringen.Självklart är jag oerhört nöjd med att statsrådethär i kammaren också förtydligar avslutningen på sittinterpellationssvar genom att säga att man ska se överhur detta system fungerar. Och vi skulle gärna viljaveta när det är tänkt att detta ska påbörjas och närman tänker se över det. utsätts nämligenväldigt många människor för denna kränkning av osshär i , av våra svenska myndigheter. Vilkenannan person i tvingas att mediernakomma ut och tala om sin homosexuella läggningeller sin sexuella läggning över huvud taget?Jag som själv har gått igenom flera olika fall somhar avgjorts här i ser ju att det inte är enskildaoch enstaka fall som har behandlats på detta sätt, utani stort sett alla fall är uteslutande bedömda efter gra-den av hur mycket personen har förekommit i medi-erna för att detta slutgiltiga skydd ska ges. Dettaframkom också vid ett seminarium som vi hade här iriksdagen där också fanns repre-senterad.Det intressanta är ändå vad vi här i gör föratt faktiskt inte bara skydda personerna från det våldoch den förföljelse som de riskerar att återvända tillom de nu blir tillbakaskickade till sitt hemland, tillIran. Vad gör vi när vi faktiskt vet att det även finnsgrupper här i som utsätter homosexuella förvåld och hot, när vi, för att kunna fatta beslut i ären-dena, tvingar ut vissa människor i medierna med sinsexuella läggning?För många av dessa människor är det en trauma-tisk upplevelse att över huvud taget ha myndighets-kontakter där de är så pass öppna som de är. Men detkräver vi i vår flyktinglagstiftning.Avslutningsvis vill jag också säga att jag på någotsätt gläder mig åt att jag nu hör att statsrådet ändå haren öppen inställning till frågan, därför att det bästanaturligtvis vore om dessa frågor inbegreps i § 2 iflyktinglagen och att det inte fanns en sådan särskildklausul som vi har utan att de faktiskt ingick idet grundläggande flyktingstatusbegreppet. Det hadeabsolut varit det bästa.Anf. 14 ():Fru talman! Det är glädjande att regeringen tänkerse över de gällande skyddsreglerna och jämställaolika former av skydd undan förföljelse.Jag skulle vilja fortsätta lite grann med det somjag var inne på tidigare, att bedömningen i Sverigeockså behöver förändras, både bedömningen av lägeti för homosexuella men även bedömningen iSverige. Det var detta med moment 22 som jag varinne på, dvs. att om man lämnar hemlandet utan pro-blem så bedöms det som att man inte är i behov avskydd. Det finns ju situationer när det gäller kvinnordär man kan se att de trots att de riskerar olika formerav straff om de har överskridit gällande sociala reglerså finns det ändå möjligheter att muta sig fram i sys-temet, t.ex. att lyckas ta sig igenom kontrollen påflygplatsen genom att de känner högt uppsatta perso-ner eller genom att de har köpt sig möjligheter tilldetta. Detta gäller självfallet också homosexuella.Därför ska man inte bara rakt av låta alla komma insom har lämnat landet utan problem. Men man får seöver hur det går till i praktiken, att det finns möjlig-heter att lämna landet.Sedan finns det även en regel som innebär att omman har dröjt för länge med att söka asyl, kanske merän , så anses det att man inte är berättigad tillasyl. På samma sätt är det om man väntar med attberätta om sin homosexualitet. Då är det viktigt attsätta sig in i den homosexuellas situation. Om manvet att det är dödsstraff för homosexualitet i hemlan-det är det svårt att snabbt ställa om sig till svenskaförhållanden och komma ut med sin homosexualitet,eftersom man är van vid att detta är något farligt, ochman kanske inte känner till så mycket om det svenskasamhället och vart man ska vända sig. Denna bedöm-ning i och även bedömningen av situationen iIran, speciellt med tanke på det hårdnande läget, därsociala förtappelser straffas med piskstraff eller t.o.m.dödsstraff påverkar också homosexuella, så det ärviktigt att tänka på det när man bedömer fall i framti-den.Anf. 15 ():Fru talman! Jag vill också att man skaslippa särbestämmelser, men de kanske behövs ett tagtill. Statsrådet säger här att vi hämtar information frånIran på olika sätt. Och det är väldigt svårt att hämtainformation när det finns diskriminering och när detär skillnad mellan lag och tillämpning.Men jag vill ändå säga att jag är glad att det nusägs öppet att det finns diskriminering som i sin turt.o.m. kan leda till förföljelse och att det finns skill-nader mellan lag och tillämpning. Och i och med attdet är uppe på bordet så är det lättare att diskutera detsedan och lättare att även försöka gör någonting åtdet.Anf. 16 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att vi är överens om att det ärett besvärligt läge när det gäller mänskliga rättigheteri . Och vi behöver följa utvecklingen noga, bådeansvariga myndigheter men också naturligtvis rege-ringen.Begreppet förföljelse i är naturligtvis kopplattill enskilda personer och vilken bedömning som våramyndigheter har gjort när det gäller enskilda perso-ners situation och risken för förföljelse vid återvän-dande och vad de har varit med om innan de harkommit till . Mediebilden blir ibland rättgrovhuggen och saknar en del av nyanserna.Det finns ett dilemma i den fråga som tar upp om exponering i massmedier. Det finnssjälvklart ett dilemma när det gäller att bedöma hurdetta påverkar risken för ett återvändande. Jag tror attdet är ett dilemma som vi får leva med och som ärsvårt att komma åt, men det är därför som det är vik-tigt, tycker jag, att konstatera att det är läge att seöver de regler vi tillämpar och den tillämpningvi har av dem.Någon uppfattning om i vilken takt detta ska skeeller någon konkret handlingsplan har jag inte ,för detta ska vi se i ljuset av det arbete som pågår delsinom EU men också inom UNHCR, alltså . Vi väntar nu på att få direktivet omflyktingstatus från kommissionen. Där kommer na-turligtvis hela frågan om hur vi ska se på flyktingsta-tus att tas upp. Det gäller också andra skyddsgrunder,eftersom det kommer ett direktiv också om det. Detkommer både ett direktiv om flyktingstatus och ettom andra skyddsgrunder. Det är som annan skydds-grund vi har kön och homosexualitet i vårsvenska utlänningslag.FN:s flyktingkommissariats globala konsultatio-ner gäller framför allt förföljelse på grund av könmed fokus på kvinnor. Det är ett av ämnena. Homo-sexualitet är inte uttryckligen föremål för diskussion ide globala konsultationerna, men det kan självklartkomma upp i samtal som rör det som heter särskildasamhällsgrupper i Genèvekonventionen.Detta gör att frågan verkligen ligger på bordet.Det är i det ljuset som jag aviserar denna möjlighet attnu se över våra egna regler.Anf. 17 ():Fru talman! Det är glädjande att höra det somstatsrådet tar upp. Jag vill bara göra någrakonstateranden med anledning av den interpellations-debatt vi har haft här.Såvitt jag förstår dementerar statsrådet de uppgif-ter som fanns i lördagen den 7 aprilom att ministern skulle förneka att homosexuellaförföljs i . Det tycker jag är oerhört viktigt, efter-som det faktiska läget inte är sådant. Är det så attstatsrådet inte instämmer i mitt konstaterande är detbra om hon förtydligar detta. Det faktum att en avvåra största dagstidningar för ut denna syn från rege-ring och statsmakter är väldigt viktigt. Då är det vik-tigt att vi också här talar om om den uppfattningenstämmer eller ej. Såvitt jag har förstått av statsrådetsinlägg är det självklart och tydligt att både förföljelseoch diskriminering förekommer i Iran.Därefter kan jag också glädjande konstatera attöversynen av gällande skyddsregler och deras till-lämpning nu kommer att vidtas. Det tycker jag är ettoerhört stort och viktigt steg. Men eftersom praxisbe-slutet kommer att inbegripas kommer, förutsätter jag,mediesituationen också att hanteras. I praxisbeslutetförekommer ju frågan om mediers roll. Man måste hakommit ut offentligt, så att det kommer till myndig-heternas kännedom i , t.ex.Jag är också väldigt glad över att kunna konstateraatt statsrådet i fortsättningen kommer att verka såvälinom EU som inom FN för att personer som utsättsför förföljelse på grund av kön eller homosexualitetges ett starkt skydd.Jag hoppas att vi kan ha ett bra samarbete och attvi kan sätta punkt vad gäller dessa frågor, så att vikan ge människor det skydd de behöver.Anf. 18 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill göra en kort kommentar tillvad som är sagt och inte sagt. Det som är viktigt attförtydliga när det gäller situationen i är naturligt-vis att förföljelse förekommer men inte gäller alla.Det var det jag försökte säga. Detta är en fråga sommåste bedömas från individ till individ och från situ-ation till situation.Frågan om exponering i medierna är något somkan vara en viktig faktor i ett slutligt beslut. Det kanvi inte komma ifrån. Därför är frågan om hur den risksom kan uppstå ska bedömas som jag sade ett dilem-ma. Det är en fråga för ansvariga myndigheter attlägga in i ett slutligt beslut.Vi har anledning att återkomma och diskuteradenna väsentliga fråga vidare. Tack ska ni ha.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:332 om hu-manitärt visumAnf. 19 Statsrådet ():Fru talman! har frågat omjag kommer att verka för att en paragraf om humani-tärt visum införs och om jag tänker verka för att frå-gan utreds av EU eller att frågan utreds genom attutredningen om transportörsansvar får ett tilläggsdi-rektiv.Inledningsvis vill jag klargöra att viseringspoliti-kens övergripande syfte är att medge en så stor rörel-sefrihet över gränserna som möjligt somden reglerade invandringen upprätthålls. Omkring90 % av alla viseringsansökningar beviljas, vilketvisar att målet med viseringspolitiken upprätthålls.En visering kan närmast liknas vid ett tidsbegrän-sat tillstånd som meddelas för att möjliggöra ett kor-tare besök i . Viseringsinstrumentet är till förtillfälliga besök, rena turistbesök och för besök hossläktingar, eller för arbete i , och inte för atttillgodose ett långsiktigt skyddsbehov. Den fråganregleras enligt utlänningslagens regler om flyktingaroch övriga skyddsbehövande.Bestämmelserna i utlänningslagen förutsätter försin tillämpning att den sökande befinner sig i Sverige.Det är inte våra utlandsmyndigheter som ska prövavem som är i behov av skydd; de har varken möjlig-het eller skyldighet att ta det ansvaret. Uppgiften attpröva vem som är i behov av skydd åligger och . Detta sätt attpröva asylansökningar ger även en rättssäkerhet ocheffektivitet som inte skulle kunna tillgodoses utanförSverige.Förutsättningar för en person att söka skydd i nä-rområdet finns dock genom att han eller hon i förstahand kan vända sig till UNHCR. tar i samrådmed UNHCR - - ut ettstort antal sådana personer för vidarebosätt-ning i . Denna s.k. flyktingkvot är till för demsom inte kan få sitt behov av skydd tillgodosett påden plats där de befinner sig.Frågan om FN:s kvotprogram har väckt ökaduppmärksamhet , då alltfler länder haranslutit sig till denna möjlighet att ge skydd. Dettasätt att snabbt ge skydd diskuteras nu även på EU-nivå i ljuset av kommissionens meddelande om asyl.En majoritet av världens flyktingar söker som be-kant skydd i sitt närområde - vanligen i ett grannland.Den grupp som söker asyl i EU har ökat från 250 000 till 400 000 personer . Detta faktum visar enligt min mening att det gårbra att söka asyl i medlemsländerna. kaninte EU:s medlemsländer lösa de problem som drivermänniskor att lämna sina hemländer på det vis somantyds i frågan. För att på ett mer långsiktigt ochhållbart sätt lösa dessa problem måste de grundläg-gande orsakerna motverkas. Det sker enligt min me-ning genom en kraftfull politik för utveckling, frihan-del, demokrati och respekt för mänskliga rättigheter.Däri ligger även att EU måste verka för att flyktingarska kunna få skydd i sitt närområde.Som svar på de direkta frågorna vill jag mot den-na bakgrund svara att jag inte avser verka för en för-fattningsändring som skulle innebära ett införande avett s.k. humanitärt visum. Jag ser heller inte någotbehov av att utreda frågan närmare.Anf. 20 ():Fru talman! Orsaken till att jag skrev den här in-terpellationen var att det i och med Schengenavtalethar blivit svårare att ta sig till det land där man villsöka asyl. Och om man lyckas komma in i ett EU-land är det endast där man får söka asyl. Om jag t.ex.kommer till först får jag inte söka i Sverigesedan.Jag hade ett förslag, och det var att man skullekunna införa en extra paragraf i , etts.k. Jag måste väl tacka för svaretpå min framställan, men jag blev riktigt ledsen när jagläste det. Jag blev speciellt ledsen över de sista ordensom statsrådet sade, nämligen att hon inte avser attverka för en författningsändring och inte heller sernågot behov av att utreda frågan närmare. Det kännsväldigt sorgligt.Jag får i svaret veta att visuminstrumentet är tillför tillfälliga besök, rena turistbesök, besök hos släk-tingar eller för arbete i och inte för att tillgo-dose ett långsiktigt skyddsbehov. Jag menar inteheller att man med humanitärt visum skulle tillgodoseett långsiktigt skyddsbehov, utan jag är bekymradöver att inte lyckas leva upp till Genèvekon-ventionen. Mitt förslag är ett sätt att försöka kommatill rätta med problemen på lite kortare sikt.Det här är ingen befängd idé som jag själv i has-tigt mod har kommit på på min kammare, utan jag harbl.a. läst vad folkrättsexperten , forskarepå , har skrivit. Han säger bl.a. såhär: Vi har instrument som är grovt tillyxade och inteskiljer mellan flyktingar och övriga invandrare, så detär dags att tänka efter om vi inte kan göra systemetlite mindre brutalt.Han har ett förslag om att EU-länderna i Scheng-ensamarbetet ska införa en möjlighet till humanitärtvisum för asylsökande flyktingar i Schengensamar-betets regelverk. Det är en väldigt enkel idé. Maninför en paragraf som ger flyktingar möjlighet attsöka visering på humanitära grunder för att de villsöka asyl i mållandet. Det finns faktiskt flera EU-länder som redan har den här möjligheten i sin natio-nella lagstiftning. , och Österrikehar den.Det finns inslag av moment 22 även i det här in-terpellationssvaret. Jag får svaret att bestämmelserna iutlänningslagen förutsätter för sin tillämpning att densökande befinner sig i . Det är inte våra ut-landsmyndigheter som ska pröva vem som är i behovav skydd. De har varken möjlighet eller skyldighet attta det ansvaret. Uppgiften att pröva vem som är ibehov av skydd åligger och . Ja, men det är ju just det. Hur skaman komma till för att få söka asyl? Det ärbara den fråga som det handlar om i min interpella-tion.Jag får veta att UNHCR finns - det visste jag för-ut. Men det är inte så bra med UNHCR som det kanverka. Man har mycket begränsade resurser och enbegränsad ekonomi och man finns inte på alla ställendär man skulle behövas. Titta t.ex. på länderna runtIrak! Det finns inget land där som erbjuder skydd åtirakiska flyktingar, inte , inte , inteSyrien.Jag fortsätter i mitt nästa anförande.Anf. 21 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig först säga att leverupp till . Vi har en absolut skyl-dighet i , genom den utlänningslag vi har, attge skydd till den som riskerar förföljelse genom attåtervända till sitt hemland. Vi har också utvecklatandra skyddsgrunder, som välvet, i vår svenska utlänningslag för att kunna ge ettfullgott skydd till den som kommer hit och sökerskydd undan förföljelse men som också kan ha andraskäl för att söka asyl i vårt land.Vi ökar också stödet till FN:s flyktingkommissa-riat, som en information, därför att vi upplever attdess arbete är oerhört viktigt och behöver allt stödsom vi kan ge från svensk sida.Jag skulle egentligen vilja fråga Kerstin-MariaStalin hur hon har tänkt att det här ska fungera ipraktiken. Jag har nämligen väldigt svårt att se hurdet här skulle vara möjligt över huvud taget att ge-nomföra. Hur ska man kunna genomföra en sådan härmera ytlig bedömning av behoven? Hur ska den härviseringen gå till för att det i praktiken ska fungera?På vilka grunder ska den här bedömningen göras påvåra utlandsmyndigheter? Det skulle jag vilja veta.Hur ska vi i så fall göra med de personer som kom-mer hit, kanske i rätt stor omfattning, som inte allsbedöms ha något skyddsbehov? Det här måste såvittjag kan förstå bli en mycket stor administrativ apparatsom ska klara av detta. Jag skulle vilja veta hur Kers-tin-Maria ser på det här.Sedan nämner exempel pånågra länder som skulle ha sådana här humanitäravisum. De har möjligheten att använda sig av det här ispeciella situationer. Det har i och för sig även Sveri-ge. Det kan ju alla länder göra. Men det finns ingetland som har det här som någon generell möjlighet.Inte någonstans existerar detta med humanitärt visum.Anf. 22 ():Fru talman!