prot · GO0997 · 2001-04-20 00:00:00 — För mig är det naturligt att tro att varje männi-ska - varje barn och varje elev - har möjlighet attlyckas, har möjlighet att få sina kunskaper i skolan.Detta står i stark kontrast till dem som säger: Vimåste acceptera ett visst svinn på vägen. Vi sänkerribban lite grann så att alla kommer över på förstaförsöket. Men det är att misstro dem som arbetar iskolan och framför allt är det att dra undan mattan föreleverna i skolan. Jag vägrar att vara med på beslutsom innebär att vi återigen ska standardisera, centrali-sera skolan och likrikta den.Häromdagen när vi fick vårbudgeten och jag lästei finansplanen fann jag den vara ganska intressantläsning. Där kan man läsa att regeringen sedan 1994konsekvent prioriterat vård, skola och omsorg. Sko-lan, vården och omsorgen är välfärdens kärna. Skolanuppvisar goda resultat i en internationell jämförelse.Men, säger man, mer än var tionde elev som slutargrundskolan är inte behörig till gymnasieskolan.Detta är inte acceptabelt.Sedan vet vi också att lämnar rapportefter rapport som visar hur resultaten och skolorna serut runt om i landet. Kan man då bara säga att det ärresurser som ska till? Kan man då bara stå i talarsto-len och säga att vi accepterar ett svinn på vägen?Vad, vill jag fråga , är det som ni ärmed och påverkar er skolminister med? Vilka är deabsolut viktigaste nya frågor som ska till i skolpoliti-ken för att vi ska få den bästa skolan för eleverna?Vi ska inte glömma bort att det finns många posi-tiva exempel: Lärare som med otrolig entusiasm sertill att eleverna i skolan lär sig att läsa, räkna ochskriva, att eleverna får en känsla av att de är bra ochatt skolan som arbetsmiljö är bra. De positiva ex-emplen ska vi också belysa och lyfta fram, visa på attdet är exempel som vi kan arbeta med runtomkring iskolan.Kunskap är en rättighet för alla, säger vi. Grundenhar vi delat in i tre områden. Det är kunskaperna, denlokala makten och lärarrollen. Och jag tänkte väldigtsnabbt gå igenom dessa tre.För det första gäller det att slå fast individens rätttill kunskaper. Vi säger att vi ska slopa den nioårigagrundskolan och införa en kunskapsinriktad skola istället, slopa skolplikten och utgå från elevernas rät-tigheter till kunskap snarare än att fokusera på hursaker lärs ut och . Det innebär en helt nysyn på skolan. En individuell rätt till kunskap innebäratt skoltiden kan se olika ut. Det kan ta förvissa, nio eller för andra. Men det är ocksåviktigt att komma ihåg att den skolan ska vara indivi-duell och väldigt flexibel.Det som jag tycker är väldigt bra och roligt är attvi kan se reservationer också från de borgerliga i dethär betänkandet där man är beredd att forma denflexibla och individuella skolan. Jag undrar om manär beredd att slopa skolplikten, den nioåriga skolanoch förändra den så att det är kunskapsmålen och intetiden som är det rätta.För att det ska fungera att slopa skolplikten, attkunskapen är det som vi ska sträva efter, krävs en heldel insatser. Det krävs tidiga insatser, precis om Gun-nar var inne på i sitt anförande. Det krävs redan från förskolan går in med lek och pedago-gik, pratar och diskuterar läs- och skrivutveckling, attalla får den möjlighet från början som krävs. Detkrävs också att man fokuserar de viktigaste kunska-perna som svenska, engelska och matematik, ämnensom är en förutsättning för det fortsatta lärandet.Vi vill också slopa timplanen, timplanen har spe-lat ut sin roll, precis som skolplikten. I många skoloranvänder man sig av integrerade ämnen. Det gårväldigt bra att ha t.ex. idrott och matematik tillsam-mans eller matematik och slöjd tillsammans där mankan lära sig på olika sätt matematik. Det är vad dethandlar om. Vi lär oss ju på olika sätt, och det tarolika för var och en av oss i skolan. Det är detvi ska ge förutsättningar för.Skolidrotten har flera varit inne på. Det är oerhörtviktigt. Vi kan se på de skolor där man har satsat påidrotten att man har andra resultat. Eleverna mårbättre, och man kan koncentrera sig på ett helt annatsätt.Vi vill också införa en individuell studieplan förvarje elev. finns det på gymnasieskolan, menden fullföljs inte så bra, det vet vi. Men det här skainföras det år då eleven börjar i skolan. Då ska lärareoch föräldrar tillsammans gå igenom vad barnet harför förutsättningar, hur man kan arbeta framöver, denärmaste veckorna, den närmaste terminen och stän-digt ha en uppföljning.Jag har haft en diskussion med ett flertal gånger om detta, och hon har sagt atthon tycker att det här är oerhört intressant och att detkan vara en bra väg att gå. Då vill jag fråga socialde-mokraternas representant : Är ni också bereddaatt ta steget och säga att varje elev i skaha en individuell studieplan?Det är också viktigt som sagt att sätta in stöd ochextra resurser väldigt . Man ska få den special-pedagogik och de kunskaper som krävs för att mansom elev ska kunna få de godkända kunskaperna iskolan, läs- och skrivfärdigheter och matematik. Mankan också se att de som har satsat på bl.a. Born-holmsmodellen - det finns flera olika modeller attanvända sig av - nått väldigt bra resultat.För det andra, fru talman, handlar det om att geskolorna frihet att hålla kvar en decentraliserad skola.Nationellt ska vi sätta upp målen, men resurserna ocharbetet ska föras lokalt. Jag blev rädd närsocialdemokraterna och regeringen valde att på någotsätt smygvägen återigen centralisera skolan, att gåomvägen genom och ge pengarna dit istället för direkt ut till skolorna och kommunerna.Frågan är om det är den vägen som man vill fortsätta.Ska det vara så att vi har en fortsatt decentraliseradskola, eller ska man gå tillbaka till en centraliseradpolitik där vi säger att vi är de som vet bäst vad allaelever behöver?Frihet lokalt är en frihet att välja hur man lyckas.Det är inte en frihet att misslyckas. Det är oerhörtviktigt att komma ihåg. Vi vill bygga en likvärdigskola i hela landet, inte likadana skolor, en decentrali-serad skola med lokala skolstyrelser. Det pågår ettförsök. För någon vecka sedan fick vi reda på attförsöksperioden ska förlängas i ytterligare två år.Varför vågar man inte ta beslutet och säga: Låt oss nuta beslut om att lokala skolstyrelser ska finnas påvarje skola runtom i landet? Många skolor väljer attinte vara med i försöksperioden därför att man ansersig vara mycket längre gången och bättre än vadförslagen från regeringen innebär. Det ska vara ettnationellt kunna ha en godkvalitet och uppbackning för skolorna runtom i lan-det.Det sista är att uppvärdera lärarnas roll, att se tillatt de får vara de pedagogiska ledarna runtom i landeti våra skolor för att ge alla elever en rätt till kunskap.Anf. 67 () replik:Fru talman! efterlyste helhetssyn.Det tycker jag är bra. Jag är lite förvånad däremot omhon inte har sett vad som händer på svenskt utbild-ningsväsende just när det gäller helhetssyn, att tankenom det livslånga lärandet nu äntligen har slagit ige-nom i utbildningsväsendet, från förskolan till forskar-utbildningen, att vi i praktiken håller på att göra engenomgripande reformering av hela utbildningsvä-sendet. Det ska finnas möjligheter att komma vidare,inga återvändsgränder eller i alla fall så få som möj-ligt.Sedan frågade också när skollagenska anpassas till detta. Det kan väl inte vara obekantatt det sitter en skollagskommitté som skulle ha varitklar om någon månad men inte är det på grund av ettordförandebyte mitt i. kommerSofia att få se detta, och det vet hon.Sofia efterlyste hur vi som socialdemo-krater i utskottet pressade på att få bättre kvalitet i skolan. Jag kan garantera attdet inte behövs någon press, för hon är den som lederdet loppet. Det som är gjort är ganska imponerande.De 5 miljarderna, den statliga styrningen, klagadeSofia över. Ja, jag tänker mig att det finnsvärre öden för kommunerna och skolan än att få 5miljarder i extra stöd till de skolor som har flest ele-ver som inte når godkänt, större frihet i form av slo-pad timplan, allmänna förskolan, maxtaxan som ock-så ger tillträde, ny lärarutbildning, nytt studiemedels-system, en gymnasieskola för alla.Jag kan fortsätta att göra denna uppräkning läng-re, men det är en genomgripande reformperiod som vihar bakom oss och den ska fortsätta även framöver.Anf. 68 () replik:Fru talman! Det är intressant att höra säga att skolministern leder loppet. Det är honsom för skolpolitiken framåt, och det är ju henneshuvuduppgift. Det är hon som har det yttersta ansva-ret för utvecklingen av skolor och skolpoli-tiken. Då ställer jag mig frågan: Men vad händer då?Vi kan se att det fungerar och att det finns olikagrupper som är i gång med att diskutera gymnasie-skolan. Det finns också en skollagskommitté. Mendet krävs dessutom konkreta förslag till riksdagensbord. Varenda gång det kommer ett konkret förslagfrån oss i de borgerliga partierna eller t.o.m. frånvänstern säger man: Ja, men vi startar en utredningeller en försöksverksamhet. Det är också viktigt attvåga att ta tag i problematiken och lägga fram förslag.Utvärderingarna har pågått och vihar sett tillräckligt mycket statistik för att man skakunna lägga fram konkreta förslag.Men svarade inte på min fråga. SerEva att det finns en möjlighet att förändraskolan så att kunskapen och inte antalet år blir detviktigaste? Är det en intressant tanke för ?Anf. 69 () replik:Fru talman! Jag tyckte att jag var tydlig i bådemitt anförande och mina tidigare repliker om att sko-lans mål naturligtvis är att bibringa kunskaper så attvar och en kan göra sina egna livsval. Det är en viktigförutsättning, men det står inte i motsättning till sko-lans andra mål - jag vill gärna göra den komplette-ringen - om att man ska stödja eleverna så att de fårett gott självförtroende och stödja elevernas personli-ga utveckling.Kunskaper är viktigt. Det finns möjligheter i la-gen, och det vet också . Därför verkardet så meningslöst att ta upp tiden här med att överty-ga om att det som står i lagen verkligenstår där. Det finns möjligheter till en flexibilitet. Menenligt läroplanen är uppdrag så vitt attdet finns ett mycket stort utrymme för att gå vidareinom ram.Sedan efterlyser igen konkreta för-slag till . Hela den reformlista som jagmycket hastigt räknade upp grundas ju på konkretaförslag till . Det är ingenting som bara harkommit till, utan det är förslag i budgetpropositioneroch i andra propositioner som ligger till grund fördetta. I det arbetet har vi från den socialdemokratiskagruppen, departementet och ministern jagat på var-andra. Ingen har behövt att vara den som ständigtleder loppet eller den som ständigt ligger efter.Anf. 70 () replik:Fru talman! Det som säger om detlivslånga lärandet är oerhört viktigt. Det ska börjafrån den allmänna förskolan, gå igenom hela grund-skolan och gymnasieskolan och vidare till den högreutbildningen. Det är ju bl.a. därför som Centerpartietlade fram ett eget förslag om ett nytt studiemedels-system som innebar att det blev lättare för studenternaatt studera på den högre utbildningen. Tyvärr kominte socialdemokraterna lika långt i den frågan.Trots att kunskap är det absolut viktigaste finnsdet olika vägar för att nå dit. Jag vill att skolorna skastärkas lokalt. Det ska vara en tydlig decentralisering.Det är de som finns i skolan och de som har kunska-per om skolan som ska bestämma. Det är därför somjag vill införa lokala skolstyrelser på varje skola runt-om i landet. Det väljer regeringen att inte göra, utanman säger att vi ska fortsätta med det gamla projektetruntom i hela landet.Jag vill också att det ska införas individuella stu-dieplaner för varje elev. Men säger attdet inte är intressant. Då tar flexibiliteten i skolan ettsteg tillbaka. Vi säger också att timplanen bör slopasdirekt. Då säger man att vi ska fortsätta med enprövotid.Gång efter annan när vi lägger fram konkreta för-slag säger man att det inte är intressant och att manska fortsätta med de prövotider som gäller i stället föratt granska de resultat som man har fått framför att förbättra skolan.Anf. 71 () replik:Fru talman! Jag kan instämma i väldigt mycket avdet som säger. Det ligger också nära engrön skolpolitik.Jag vill ändå ta upp att jag ser en liten attitydför-ändring i anförande där hon kraftigtbetonar rättigheten till kunskap. Bakgrunden är rap-porterna om att ett visst antal elever inte går ur grund-skolan med godkänt betyg i ett eller flera ämnen. Detfinns en risk med kopplingen mellan skolans bristernär det gäller att bibringa eleverna kunskap och be-tygstolkningarna.Jag ser inte detta som ett mått på att skolan somhelhet i sin organisation och verksamhet inte klarar avatt ge kunskap till eleverna. Jag tror att detta fungerarrätt bra. Jag tror i stället att de siffror som vi får frånSkolverket är indikatorer på att det finns en litengrupp elever som misslyckas, inte på grund av attskolan är dålig utan därför att det saknas resurser föratt de elever som har behov av särskilt stöd inte fårdet. De slås ut. Man ser också på fördelningen avdessa misslyckanden att det rör sig om en realtivtliten grupp som har underkänt betyg i många ämnen.Det beror egentligen inte på kunskapsförmed-lingssystemet utan det beror på att man inte sätter inresurserna och på att man inte fångar upp deelever som börjar känna sig utanför systemet så att deockså kommer med.Jag vill bara höra vad tycker omdetta, om det inte ligger en liten fara i att i det härläget betona rätten till kunskap.Anf. 72 () replik:Fru talman! Jag håller helt med omatt det krävs tidiga insatser och att man tidigt måste setill vad varje elev kräver och vilka förutsättningar haneller hon har. Det är därför som vi har lagt fram deförslag och anvisat de resurser som vi har gjort i våramotioner. Läs- och skrivutveckling ska sättas in redani förskolan, typ Bornholmsmodellen. Skolorna kan dåvälja det som man anser sig bäst på och vad sompassar bäst. Skolor som har haft elever med olikaförkunskaper från början och som har genomförtolika projekt med läs- och skrivutveckling har efternågra år funnit att kunskaperna har hamnat på merjämn nivå.Jag håller också med om att kom-munaliseringen av skolan var bra, men det fanns ettproblem och det var att resurserna inte följde medordentligt, vilket ledde till åtstramningar i kommu-nerna. Det är därför som man behöver satsa på skolannu. Kommunerna bör få tillbaka de resurserna, dethåller jag helt och fullt med om.Rättigheten till kunskap handlar för oss om attvarje elev ska kunna gå ut med godkän-da betyg, men för att man ska kunna ha en sådanskola krävs det tidiga insatser. Det krävs en individu-ell skola där eleverna får lära sig utifrån sina egnaförutsättningar och utifrån den tid som det tar. Dess-utom måste man få de resurser som krävs för detta.Anf. 73 () replik:Fru talman! Det låter betryggande, men SofiaJonsson tänker kanske inte binda upp sig framöverkring frågan om rätten till kunskap.Skolan är ju så väldigt mycket mer. Vi i Miljö-partiet vill självklart också ha en skola som förmedlarbra kunskaper till alla. Det är ett baskrav.Sofia nämnde att det nu är dags att skol-lagen ändras. Jag tycker att det lite grann var en hintom att det är dags att försöka genomarbeta en visionom hur den framtida skolan ska se ut. Vi har alltså enbarlast med oss. Vi har haft som ut-gångspunkt, gamla folkskolan med kunskapskravetatt kunna skriva, läsa och räkna. Sedan har denbyggts ut åt bägge hållen, till gymnasiet där man skafördjupa och bredda kunskaperna inför inträdet iyrkeslivet, och nedåt till förskolan som en förberedel-se för grundskolan.Men en skola som omfattar elever ända upp tillvuxen ålder, från 1 till , innehåller ju så oändligtmycket mer än bara det som täcks av kunskapskra-ven. Jag skulle alltså vilja ha en skollag och läroplansom inriktar sig på det som är viktigt i en människasutveckling från barn till vuxen. Där finns det en litenrisk för att man låser upp sig för hårt i kunskapsbiten.Jag ser fram emot en diskussion om vad det ärsom ska in i t.ex. förskolans läroplan för ett- ochtvååringar. Då är inte kunskapen så intressant. Dethandlar alltså då om potträning, språkträning, rättentill att ha kroppskontakt med en vuxen, attbli pratad med, osv. När man sedan kommer upp iungdomsskolan, i gymnasiet, är det också en radviktiga behov som måste tillfredsställas utöver beho-vet av kunskap.Anf. 74 () replik:Fru talman! Jag vidhåller att kunskapen är detviktigaste. Det är kunskaper som man ska få i skolan.Men det är givetvis också så att i lärprocessen i sko-lan ska man också lära sig, och det gör man om det ären bra pedagogik och en bra undervisning, att visarespekt för varandra, att lära sig att man har ett värdesom människa. Det innebär att man kan få möjlighettill språkträning och språkutveckling.I en annan debatt hade jag med mig en bok avbarn från i som hade skrivitdikter om kärlek. Den visar just att barn som man intetrodde hade möjligheter när man startade projektetkunde förmedla oerhört mycket med sitt språk ochsina ord. Det gör ju att självkänslan stärks och atteleverna får kunskaper.Jag håller med om att man måsteförändra hela skolan. Förskolan kan man säga harvarit en föregångare till när det gällerpedagogiken och arbetssättet, som har kommit in iårskurserna 1 till 6 och som man nu håller på att för-ändra till något positivt och bättre.Men sedan är det ofta problem när man kommertill högstadiet med vattentäta skott mellan ämnenaoch att man inte kan tillämpa integrationen. Där finnsen klar och tydlig linje som bryts från förskolan upptill årskurs 6 och vidare till högstadiet. Sedan fortsät-ter den gamla typen av undervisning och ämnesindel-ning i gymnasieskolan. Där tycker jag att man skullekunna förändra hela och även gymnasie-skolan.Anf. 75 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets förslag till riksdagsbeslut och avslag påmotionerna.Jag vill kommentera några områden som är avgö-rande för hur väl skolan lyckas med sitt stora upp-drag, nämligen att ge alla sina barn kunskaper, fär-digheter och självförtroende. Då tänker jag på trygg-heten, problemen med mobbning och på demokratin.Om skolan inte kan skapa en trygg och tillitsfull var-dag påverkas naturligtvis också undervisningen ne-gativt.Vi vet att den svenska skolan står stark i interna-tionella jämförelser, trots problem. Också när detgäller arbetet med värderingar ligger bra till.Ändå har vi väldigt långt kvar tills praktiken i skolanverkligen präglas av de mål som finns i styrdoku-menten.Varje enskilt fall av mobbning, varje barn som fåren klump i magen av oro inför bara tanken på att gåtill skolan är ett misslyckande. Alla barn ska kunnakänna trygghet och glädje i skolan. Det är en förut-sättning för lusten att lära.Skollagen, arbetsmiljölagen och läroplanerna ärmycket tydliga när det gäller mobbning. Skolansarbetsmiljö ska vara tillfredsställande. Mobbning,rasistiska beteenden och trakasserier ska bekämpasaktivt. Skolan ska främja förståelse, tolerans ochinlevelseförmåga.Varje skola ska ha ett handlingsprogram mot allaformer av kränkningar, med rektor som ytterst ansva-rig. Inte minst det förebyggande arbetet är viktigt. Enskola med ett öppet och förtroendefullt klimat somverkligen lever upp till demokratins värderingar harde allra bästa förutsättningarna att slippa de miss-lyckanden som mobbningsfall innebär.Det finns många goda exempel på hur skolorkan arbeta mot mobbning, och styrdokumenten ärsom sagt väldigt tydliga. Vad det därför handlar om är att samla krafterna för att göra ord till hand-ling, att ta vara på och sprida kunskap om de braarbetsmetoder som finns.Redovisningarna av hur skolorna ska nå sina målska utvecklas. Det ska också handla om arbetet motkränkande behandling. ska utredatryggheten i barnomsorgen och i skolan och hur denkan utvecklas. Arbetet mot kränkande behandlingpekas särskilt ut i direktiven.Fru talman! Skolans värdegrund har stått i fokusde , inte minst utifrån skolministernsprioriteringar. Värdegrunden i läroplanen förtjänar attupprepas ofta: människolivets okränkbarhet, indivi-dens frihet och integritet, alla människors lika värde,jämställdhet mellan kvinnor och män, solidaritet medsvaga och utsatta. Men det är ord som inte bara fåruttalas eller läsas, de måste också överföras i praktiskhandling.Om värderingarna ska förankras hos elevernamåste värdegrunden finnas med i skolans hela verk-samhet. Barn gör som bekant inte som man säger utansom man gör. Lektionen kan inte handla om någotsom motsägs under rastens aktiviteter. Demokrati kaninte läras ut som teori, den måste upplevas.En hel del arbete pågår för att skolans värdegrundska omsättas i praktisk handling. Skollagskommitténska bl.a. se över hur värdegrundsmålen kan få enstörre tyngd. En arbetsgrupp i Utbildningsdeparte-mentet ska göra en översyn av läroplanerna och se tillatt de kan bli mer levande dokument.Projektgruppen under togfram flera pedagogiska material för förskolan, skolanoch lärarutbildningarna och spred kunskap om ar-betsmetoder. har presenterat en strategiför arbetet med de demokratiska värdena. De skaockså kartlägga diskriminering och kränkningar iskolan och förslå åtgärder. 12 miljoner satsas för attöka skolans kompetens inom värdegrundsområdetoch göra forskningen mer tillgänglig.I de nya kursplanerna i historia och samhällskun-skap lyfts demokratifrågorna fram både som förhåll-ningssätt och som inslag i undervisningen.Om värdegrunden verkligen ska bli levande iskolan förutsätter det ett reellt elevinflytande. Elever-na måste känna att de är betydelsefulla, viktiga ochtas på allvar. Elevernas rätt till inflytande finns med iskollag och läroplaner. Här öppnas stora möjligheteratt tillsammans göra något bra och viktigt på denenskilda skolan, och det finns därför inte anledningatt ytterligare reglera hur inflytandet ska utformaseller vilka frågor det ska handla om. Här vilar i ställetett stort ansvar på skolans huvudman och ledning attse till att inflytandet inte bara blir en papperstigerutan att man verkligen når de mål som finns i styrdo-kumenten.Den försöksverksamhet med lokala styrelser somförlängts till är en viktig väg för att ökaelevernas inflytande och föräldrarnas engagemang.Det finns anledning att fundera över hur intresset kanstimuleras ytterligare för det här arbetet. Ett störreinflytande är mycket viktigt för eleverna. T.ex. harElevorganisationen just nu ett projekt för att stödjautvecklingen med lokala styrelser med elevmajoritet.Men vuxenvärlden måste verkligen ta dessa frågor påmycket större allvar, om inte talet om inflytande skaklinga väldigt ihåligt i barns och ungdomars öron.Många har påpekat att demokratin ständigt måsteerövras. Den är inte given en gång för alla. Det endasom kan säkra demokratin är att de generationer somväxer upp verkligen omfattar demokratins allradjupaste värderingar. Utan demokrater stannar demo-kratin.Anf. 76 ():Fru talman! Jag har begärt ordet med anledning avatt utskottet i detta betänkande behandlar min motionom skolidrottens betydelse. Utskottet avstyrker mo-tionen med motiven att timplan germöjlighet till lokala initiativ för att utöka ämnet.Utskottet anför också att fysisk aktivitet i skolan böruppmuntras. Det senare är naturligtvis bra.Jag är naturligtvis medveten om upp-gifter och hur de är formulerade i regeringsformen,vilket bl.a. innebär att huvuduppgiften är att stiftalagar och besluta om skatter. Men vi har som politikernaturligtvis också en viktig opinionsbildande roll.Och om man accepterar att det finns en sådan roll såtycker jag att utskottet kunde ha ägnat ett större enga-gemang åt den just nu aktuella frågan. Och särskiltaktuell kan man säga att den ju har blivit under desenaste genom olika undersökningar ombarns och ungdomars hälsa och idrottande som harpublicerats i medierna.Genom att ge regeringen till känna vad jag ochandra motionärer har framfört om skolidrottens bety-delse så hade det varit en viktig signal inte bara tillregeringen utan också till föräldrar, skolor och myn-digheter med uppföljnings- och tillsynsansvar förskolan att detta är en viktig fråga. Just uppföljningenav hur skolorna kan ta till vara de möjligheter som enfriare användning av timplanen medger tas inte upp ibetänkandet.