prot · GO09119 · 2001-06-01 00:00:00 — Det är bara en av reservatio-nerna som tar upp den aspekten.Mot bakgrund av det som påstårvill jag fråga: Finns det inget samband mellan låg-och medelinkomsttagares behov av inkomstförstärk-ning i form av socialbidrag och deras skatter? Enmajoritet av dem som är fast i socialbidragsberoendeunder är människor som också harandra inkomster. Genomsnittet av det som de betalar iskatt ligger fyra fem gånger högre än de bidrag somde får genom socialtjänsten.Finns det inte någon förståelse för synen attsänkta skatter innebär en välfärdsförbättring för demänniskor som har låga inkomster och som i dagbetalar mer än hälften av det som de tjänar i skatteroch sociala avgifter?Anf. 68 () replik:Fru talman! Jag sade att den politik som modera-terna redovisar, inte minst genom , ledde i sina huvudspår till skattesänkningar,avregleringar och privatiseringar. Det innebär inte attjag inte har tagit del av övriga reserva-tioner, för det har jag gjort.Lars Elinderson säger att om vi sänker skatten förgruppen socialbidragstagare kommer de att få detbättre. Där delar jag inte uppfatt-ning.Lars Elinderson sade att av skatterna går tillde fattigaste i form av bidrag. Men då är detintressant att veta hur mycket de fattigaste bi-drar med i den skattedelen. Ja, kanske . Detsker fortfarande en omfördelning skattevägen frånmänniskor med relativt hyggliga inkomster - som jagoch har - till de sämst ställda medlåga inkomster. Det är en fördelning som jag värnaroch står för.Skulle vi sedan sänka skatter i den omfattningsom föreslår - när man räknar med 50 %på de sämst ställda så inkluderar man moms ochandra saker - så skulle vi också urholka finansiering-en av de bidrag som faktiskt måste finnas kvar i sam-hället för de sämst ställdas skull.Anf. 69 () replik:Fru talman! Jag ska begränsa mig till två av desex frågor om tog upp. Den första äratt hon efter genomläsning av alla reservationer på-står att tror att sänkta skatter ska lösaalla problem. Det står i protokollet. Jag vill bara på-peka att det inte är så. Men att skatterna är en väsent-lig del för låg- och medelinkomsttagarnas försörj-ningssituation kan ingen förneka. Vi ligger i daghögst i världen, inte när det gäller skatter för högin-komsttagare men när det gäller skatter för låg- ochmedelinkomsttagare. Internationell och svensk statis-tik kan belägga det som jag också påstod, nämligenatt omfördelningseffekten av skatte- och bidragssys-temen är borta . Vi har ingen omfördelning tilldem som har lägst inkomster genom de samlade ef-fekterna av skatte- och bidragssystemen.Trots det som påstod att hon vär-nar om så var det , kanske upp emot 15år, sedan vi lämnade den situationen. har vi enomfördelning till andra grupper än de sämst ställda.Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag ska börja med vad som står iprotokollet eller inte. Vad jag har sagt och vad jaggärna upprepar är att min uppfattning, efter att halyssnat på och ha tagit del av inrikt-ningsreservationen 1 i betänkandet, är att moderater-na menar att just skattesänkningar ska utgöra denstörsta delen av lösningen - inte hela lösningen - påproblemet att människor måste fåbistånd. Det står nu två gånger i protokollet.När det gäller omfördelningen och den samladeeffekten så är det visst på det sättet att när jag blirsjuk har jag en mycket högre sjukpenning än den somhar låg inkomst, och det är klart att jag då får mertillbaka. Så omfördelning och samlade effekter är ensak. Men omfördelning när det gäller bidrag till deallra sämst ställda är en annan sak. Samlade effekterinnebär att det slås ut på hela gruppen individer isamhället. När jag hör inlägg menarjag att om vi diskuterar socialtjänstlagen och bidrags-system och stöd för de allra sämst ställda så anser jagatt det ska finnas två huvudstråk som ska gälla. Ett äratt man förmår lyfta människor från bidragssystemen.Och det gör vi bäst genom arbete och löneinkomster.Ett annat är att säkra trygghet, rimliga levnadsvillkoroch även starka ekonomiska bistånd under periodernär människor finns kvar i systemen. Då krävs detskattefinansiering. Att då gå vägen att sänka skatternaär att urholka systemen.Anf. 71 () re-plik:Fru talman! talade också väl omnärståendevården och sade att det finns anledning attåterkomma när det finns resurser och att då förstärkanärståendevården. Jag vill, fru talman, egentligenbara lämna en kommentar till detta. Att satsa resurserpå närståendevården är i allra högsta grad att minskakostnaderna för vården. Skulle samhället ta över deinsatser som anhöriga gör skulle nämligen kost-naderna vara oerhört mycket större för samhället.Jag ska göra ett litet tillägg. Att vi vill satsa peng-ar på närståendevården är inte för att spara pengarutan för att tillmötesgå de många människor som villha den vårdformen.Anf. 72 () replik:Fru talman! Jag kan bara återupprepa vad jag sa-de, att jag tror att det finns all anledning att återkom-ma till denna fråga. Just nu är det bra att denna över-enskommelse med Kommun- och Landstingsförbun-den finns och att man fortsätter att jobba med detta ikommunerna.Jag vill också understryka det som föregående ta-lare sade, nämligen att det också handlar om avlast-ningsplatser och den typen av insatser.Det finns skrivningar i socialtjänstlagen om detta.Och det är min uppfattning att vi får avvakta det ar-bete som pågår i kommunerna. Men jag är ocksåmedveten om att den dag som vi tar steget fullt ut ochinför en tvingande lagstiftning för kommunerna pådetta område så måste vi också skicka med pengar.Kerstin tog exemplet att man kundeutöka detta . Det är möj-ligt att vi kommer att hamna där . Jag vill ialla fall inte avvisa det. Men då måste vi självklartockså följa upp detta med budgetmedel.Jag vet att det pågår en utveckling inom detta om-råde. Jag är beredd att avvakta den ytterligare innanvidare steg tas. Men jag kan bara understryka att jagtror att vi behöver återkomma till frågan i framtiden.Anf. 73 () re-plik:Fru talman! Både och var i ett replikskifte inne på att inte baradessa saker behövs utan att det också behövs avlast-ningsplatser. Och det är precis det som vi har skrivitom i vår motion, nämligen avlastningsplatser, stöd-personer och mycket mer än ekonomiska bidrag.Självklart är det så. Det är väldigt många saker sombehövs för att göra det möjligt för närstående attvårda en nära anhörig.Anf. 74 () replik:Fru talman! I den frågan har jag ingen annan upp-fattning än . Jag tror att man iframtiden måste fundera över en rad insatser. Det ärju också därför som dessa pengar finns reserverade iavtal mellan regeringen, kommunerna och landsting-en. Och det pågår olika projekt och händer saker ute ikommunerna. Det kanske inte sker snabbt nog, ochdet är möjligt att lagstiftaren kommer attbehöva ingripa. Jag har ingen annan uppfattning närdet gäller behovet av att följa detta område aktivt.Anf. 75 ():Fru talman! Debatten här i kammaren hartydligt visat hur tomhänt, oförstående och idéfattigregeringen och dess stödpartier står när det gäller attbryta utanförskap och bidragsberoende. Man intaregentligen ett systemperspektiv i stället för ett indi-vidperspektiv.För den mer konspiratoriskt lagde kanske det vorelätt att få intrycket att socialutskottets betänkande 18endast är ett cyniskt försök att bättra på en rämnandefasad utan vilja att förstå att grunden faktiskt förstmåste fixas till innan man kan putsa fasaden.I sitt inlägg listade Elisebeht ett antalsaker, för att inte säga samtliga åtgärder och förslagsom finns i propositionen och i betänkandet. Inget avdetta står för nytänkande. Inget av detta tar ett indi-vidperspektiv. I stället är det systemperspektivet somman företräder.Det förefaller också som om socialdemokraternaoch stödpartierna avsiktligt eller oavsiktligt hållermänniskor i utanförskap för att kunna hålla i gång eneländesindustri bestående av välmenande socialarbe-tare, arbetsförmedlare och projektledare.Utanförskapet leder till fattigdom eller är en delav fattigdomsproblematiken. Denna fattigdomsrelate-rade brist på delaktighet i samhällslivets centralaarenor blir riktigt djup och allvarlig när den tar sigform av vad vi kan kalla ett kommunikativt utanför-skap. Detta utanförskap uppstår när den berörda var-ken förstår hur dessa centrala samhällsarenor fungerareller den uppsättning av värderingar och kulturellareferenspunkter som ger dessa arenor dess samman-bindande kommunikativa kitt.Fru talman! Betydande öar av nyfattigdom i kom-bination med olika grader av kommunikativt ellerdjupt utanförskap återfinns faktiskt i nästan allastora och medelstora svenska städer. T.o.m. i mångamindre städer är det miljöer som är präglade av dessaföreteelser. Det kan röra sig om avstadsbefolkningen som lever i ett sådant utanförskap,beroende på hur man mäter och vilken stad det ärfråga om.Nyfattigdom och djupt utanförskap finner i dagsina mest karakteristiska uttryck genom den bostads-segregation som nästan ofrånkomligen uppkommernär en betydande del av en stads befolkning lever ifattigdom och utanförskap.Välvilliga myndigheter i omhändertagande- ocheländesindustrin befäster detta utanförskap. publicerades en kritik från ,som underkänner hela AMS-systemet. Det visar sig,föga förvånande för en del av oss, att arbetsförmedla-re som faktiskt har kontakt med företag lyckas för-medla en del jobb, medan de övriga, de allra flesta,inte förmedlar några jobb över huvud taget. Dessvärrevisar det sig att de som förmedlar jobb blir färre helatiden, för de går över till annan verksamhet och läm-nar AMS-systemet. Möjligen kommer detta att kol-lapsa alldeles av sig självt.SNS publicerade en rapport som heterInvandrare och myndigheter. Rapporten innehållerdjupintervjuer med 20 invandrade personer. Det visarsig att ingen av de 20 är positiva till arbetsförmed-lingen! 17 är direkt negativa. 3 av de 20 är positivatill de sociala myndigheterna och 13 är direkt negati-va. Lustigt nog är det 10 som är positiva till polisen,medan bara 5 är negativa.När det gäller arbetsmarknadsläget klagar de in-tervjuade på bristande och felaktig information frånsociala myndigheter och arbetsförmedlingar. Mångahar blivit rent fientligt bemötta när de har tagit egnainitiativ och därmed brutit mot eländesindustrinsbyråkratiska regler.Jag har med mig rapporten här och tänker citeralite grann ur den.Den första personen som jag refererar till heterHooda. Hon flydde från via till Sverige1991. Hon hade en bakgrund som bokförare ochjobbar som servitris. Mötet med polisen påArlanda blev smärtfritt. Det var inga problem. Där-emot mötte hon på förläggningen en socialsekreteraremed invandrarbakgrund. Hooda säger: "Han varfruktansvärt obehaglig mot oss arabiska kvinnor. "Kontakten med socialsekreteraren på den ort därHooda blev kommunplacerad fungera-de inte ett dugg bättre. "Redan från början märktes attsocialsekreteraren inte tänkte hjälpa oss. Socialen varinte vänlig mot oss." Hooda säger att det verkade somom socialsekreteraren kunde dra ut deras ögon, att detkändes så när hon talade med dem. "För varje frågasom vi ställde sa hon nej, det går inte. "Det första mötet med arbetsförmedlingen fickHooda att sväva som på moln. Hon skulle få jobb påen bank. Det var bara ett fel, att det inte var sant. Honfick inte jobb på någon bank. Det var inte avsikten,och det var fel från början till slut. Så småningomhittade man en praktikplats, och har hon fast an-ställning. Men trots denna fasta anställning sitter honoch familjen fast i ett socialbidragsberoende.Det andra exemplet som jag tar ur rapporten gällerHassan. kom 1990 från . Han flydde hitmed hjälp av smugglare, vilket snart är det enda sättetatt ta sig hit. Han fick ett positivt intryck av polisenpå flygplatsen. Han blev förhörd, vilket fungeradealldeles utmärkt. Sedan mötte han på en mindre ortrepresentanter för socialen som meddelade att detfanns en möblerad lägenhet, och det fungerade välhyggligt. flyttade han till ,fortfarande utan arbete och utan att ha fått någonutbildningskomplettering. Där fick han en provan-ställning och planerade att bli sin egen. Han skrev ettprojekt som han lämnade till arbetsförmedlingen. Hansäger: "Arbetsförmedlingen gjorde mig som vanligtbesviken och stängde nästan alla öppna dörrar somjag hade trott fanns." Men med hjälp av ett med-lemslån från facket började han med import- ochexportverksamhet i egen regi. Han säger: "Fördelenmed att vara egenföretagare är att jag slipper träffasocialsekreterare och arbetsförmedlare." De flestainvandrare som har talat med säger att de somvill bli egenföretagare blir det för att börja ett normaltoch hederligt liv och slippa den dagliga förnedringen.Det är naturligtvis bra att många människor blir egen-företagare, men skälet att man är förnedrad och utsattför en eländesindustri är inte något vidare bra skäl.Arbetsförmedlingen liknas av vid enkonstgjord papegoja. "Man söker jobb och får direktsvar att det inte finns och nästan alla arbetsförmedlareupprepar precis samma sak. Efter några besök hosarbetsförmedlingen får man besked att: läs SFI. Man börjar hata svenska språket somhar blivit enda källa för arbetsförmedlingen att hållainvandrarna upptagna. "Det tredje exemplet är Afshin, som kommer frånAzerbajdzjan i . Han var soldat i kriget mot Irakoch flydde 1986 via och kom med FN:s hjälptill . Därför behövde han inte utsättas för såmycket förhör. Han har därför inte haft så mycketkontakt med polisen och kan därför inte bedöma den.Under i har Afshin inte haft ett riktigtjobb utan hankat sig fram med beredskapsarbete,praktikjobb och a-kassa varvat med studier. Han blevlovad ett jobb, som visade sig vara ett gratisjobb, ochhade ideliga kontakter med arbetsförmedlingen omsaken, men ingen där brydde sig om det. Afshin sä-ger: "Nej, man ska aldrig lita på arbetsförmedlingenom man inte vill vilseledas. Jag är fruktansvärt besvi-ken - - -. "Afshin skulle börja på komvux. Syokonsulentenhade gett honom rådet att läsa där därför att han be-hövde göra det för att komma in på högskolan. Detvisade sig vara fel, för syokonsulenten hade inte talatom för honom att han bara behövde läsa vissa ämnen.Efter egna insatser har han nu kommit in på högsko-lan. Han har slösat bort på komvux alldeles ionödan.Afshin säger avslutningsvis: Jag är helt övertygadom att politikerna har gett dem - alltså komvux, soci-alen och arbetsförmedlingen - i uppdrag att hålla osskvar i bidragsberoende för att ta upposs som ett samhällsproblem.Det är ju förskräckligt när sådana här attitydersprider sig i samhället.Det sista exemplet är Bahman. Han kom från Iran1988. Han har jobbat som läkare i . När han flyd-de till ville han naturligtvis fortsätta i yrket,men det visade sig vara lättare sagt än gjort. Hanvände sig till arbetsförmedlingen för att få vägled-ning. Där sade man att det inte gick. Arbetsförmed-lingens förslag var att han skulle glömma sitt yrkeoch göra något annat. Han gav sig inte utan vände sigsjälv till och fick veta vad som be-hövdes för att komplettera sin utbildning. Han harkompletterat den och arbetar nu som läkare i Sverige.Fel information, dåliga råd och dålig hantering äralltså vad som möter många människor i utanförska-pet.Herr talman! Vi vill avskaffa eländesindustrin, re-formera , skrota AMS och flytta maktenfrån tjänstemän och politiker till de enskilda männi-skorna. Det är fel att göra människor till sociala vård-fall när deras enda brott är att vara fattiga och inlåsta iett bidragsberoende.Vi förordar en avreglering och ett avskaffande avomhändertagandepolitiken. Det måste bli en självklarrättighet att ha ett arbete som gör det möjligt att för-sörja sig själv och sin familj.Socialbidraget måste återföras till det som en gångvar avsikten, nämligen ett tillfälligt stöd som en yt-tersta lösning när allt annat fallerat. Kommunerna skai stället ges skyldighet och den enskilde rättighet tillkompletterande åtgärder i form av arbete och kom-petensutveckling.Herr talman! Skatten är låg- och medelinkomstta-garnas största utgiftspost, och det har debatteratstidigare här . I dagens skapar skatternasina egna sociala problem, som det socialaskyddssystemet som skatterna ska betala inte motsva-rar de krav som människorna har rätt att ställa. Dehöga skatterna är därför en av de viktigaste förkla-ringarna till att så många hushåll har en nettoinkomstsom faktiskt understiger för socialbidrag.Enligt är av dem som harsocialbidrag löntagare. Mer än hälften avdem som har socialbidrag får i må-naden. Med en lägre skatt hade det med stor sanno-likhet varit många som sluppit gå till socialkontoret.Det här har utvecklats mer i dagens förstaledare iDagens Nyheter, så där kan den intresserade ta del avdet.Herr talman! De som tvingas köa på socialkonto-ren måste själva bära en stor del av skattebördan.Hushåll med en inkomst som motsvarar socialbi-dragsnormen betalar, lågt räknat, av detsom deras arbete genererar. Denna rundgång gör attmånga som skulle kunna försörja sig på sitt eget ar-bete i stället tvingas förlita sig på bidrag.Sverige måste fort få ett skattesystem som intefortsätter att plundra de arbetande fattiga. Problemetär ju inte att vi beskattar rika. Problemet är att arbe-tande fattiga brandskattas.Herr talman! Det är nu hög tid att bryta med dengamla segregerande inlåsande socialpolitiken och istället ge makten tillbaka till människorna.Vår politik för arbete och egenmakt bygger på fy-ra steg.För det första: Var och en som så önskar ska kun-na få ett arbete.För det andra: Resultatet av arbete ska trygga denegna och familjens försörjning i stället för att försvin-na i en rundgång av skatter och bidrag.För det tredje: Förutsättningar och stimulans skafinnas så att man genom utbildning kan förbättra sinsituation.Då blir det fjärde inte fullt så nödvändigt, därföratt framgång på dessa tre områden innebär att ande-len som verkligen är i behov av det fjärde steget -den egentliga socialpolitiken - minimeras. Då kan vifrån samhällets sida koncentrera insatserna kraftfulltpå de personer som verkligen behöver stöd.Herr talman! Som exemplen i den här visar är det hög tid att avskaffa nuvarandeAMS-system. Politiken måste i stället innebära enmöjlighet till arbete för alla. Det är faktiskt så attminst 700 000 svenskar i arbetsför ålder saknarett arbete. Det är överlägset största socialaproblem. Den trygghet och tillfredsställelse som ettarbete ger i form av förmåga att försörja sig själv kaninte ersättas av bidrag eller konstlade åtgärder. Flerjobb förutsätter emellertid företag som anställer. Detmåste därför vara lättare att starta och driva företag.Regelverk, byråkrati och administration måste för-enklas.Avregleringen av arbetsförmedlingen och till-komsten av fristående rekryterings- och bemannings-företag m.m. har faktiskt ökat flexibi-liteten och rörligheten. Men det här är inte tillräckligt.Mer måste göras. På motsvarande sätt skulle manalltså kunna förenkla regelverk, byråkrati och admi-nistration på hela arbetsmarknaden. Det skulle ökaförutsättningarna för verkliga jobb. Skatter på bolagoch fastigheter, lönebildning och socialförsäkrings-system, möjligheter att genomgå utbildning ochskatter på arbete och kunskap - allt detta behöverändras och allt detta hänger ihop och bildar den över-gripande miljö som avgör var genomförande av nyaidéer, nytt entreprenörskap och nytt företagandekommer att äga rum i framtiden.Herr talman! Sammanfattningsvis är såväl propo-sitionen som betänkandet ett uttryck för en avsiktligeller oavsiktlig önskan att cementera utanförskap,nyfattigdom och eländesindustri. Låt oss här i kam-maren faktiskt våga visa den handlingskraft sommänniskorna i utanförskapet har rätt att kräva av denhär . Jag instämmer därför i yrkande om bifall till reservation 1.Anf. 76 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 16. Utgångspunkten för oss kristdemo-krater när det gäller vårt yrkande om § 5 i social-tjänstlagen är att se och erkänna familjens och denärståendes roll och funktion i vården av äldre, sjukaeller funktionshindrade. Stöd för anhöriga som vårdarär en självklar och viktig del av kristdemokraternasfamilje- och omsorgspolitik. Vi vet att utslagningen isamhället , enligt en uppgift i för några da-gar sedan, kostar . Vi vet också attmånga av dem som drabbas av stress och hets ärkvinnor. Att förebygga utbrändhet är därför ytterliga-re ett viktigt argument för stödet till de anhöriga.Faktum är att det fortfarande i huvudsak är kvinnorsom tar det största ansvaret i anhörigvård.Det har varit väldigt intressant att följa den härdebatten, speciellt replikskiftet mellan , och . Detvisar att man känner att man inte har gjort tillräckligt.Som jag uppfattar det skulle det finnas ett stöd justför reservation 16, att regeringen bör tillsättaen utredning för att analysera vilka konsekvenser ochkostnader en ändring av socialtjänstlagen skulle inne-bära.Det som har framkommit i t.ex. engelska studierdär man har undersökt äldreomsorgen är att denstörsta mänskliga och ekonomiska vinsten var stödjust till anhöriga. En del av talarna här säger atthandlingsplanen, de stimulansmedel som övergårtill handlingsplanen, till kommuner och landsting, ären fortsättning av utvecklingen. Men jag är oroad avde signaler jag får. Visst pågår det en utveckling imånga kommuner, men den avstannar också, tyvärr, iett antal kommuner. Jag hade gärna sett att detta medett stimulansbidrag hade pågått ytterligare två år.Herr talman! Det bådar gott. Det finns anledningatt följa frågan. Men vi kristdemokrater anser att mannu borde ha tagit initiativet och förändrat lagen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 8 §. )6 § Vissa ändringar i alkohollagenFöredrogssocialutskottets betänkande 2000/01:SoU19Vissa ändringar i alkohollagen (prop. 2000/01:97).Anf. 77 ():Herr talman! visades i ett TV-programhur mycket sprit man beräknar införs av vanligamedborgare på sällskapsresor m.m. Om jag inteminns fel var det ofattbara 50 000 flaskor i veckan.Till det kommer den organiserade spritsmugglingenoch hembränningen. Enbart i beslagtogs enligttullen . Tillgängligheten tillsprit för missbrukare och ungdom är följaktligen goddygnet runt och till låga priser.Den påverkas inte av att Systembolaget har öppetsi eller så. Det stora alkoholproblemet i ärsvartspriten, inte att det finns för få regleringar somingriper i mindre viktiga frågor som ölförsäljningtillsammans med korvförsäljning, hur mycket vin en19-åring kan få till söndagmiddagen utan att föräld-rarna ses som kriminella eller hur köket i en restau-rang ska utrustas för att ägaren ska få serveringstill-stånd. När man som regeringen ägnar sig mer åt detsenare och mindre åt det förstnämnda har man inteförstått förutsättningarna för en god alkoholpolitik.Men visst, något har ändå hänt. Man tycks insenödvändigheten av att öka tillgängligheten för vanligtfolk. Förslaget om lördagsöppet är bra, men inte avdet skäl som läggs fram. Det är inte bra för att detlegitimerar Systembolagets monopol utan för att detär ett steg på väg mot en alkoholpolitik som kan om-fattas av den moderna människan.En sådan politik kräver också att människor kandisponera sin tid rationellt, köpa vinet när man köpermaten och när butikerna har öppet. Den kräver attskatten sänks så att priströtta människor inte drivs tillsvarthandlarnas försäljning utan kan uppleva sig haråd att handla lagligt, något som jag är övertygad omatt människor vill. Det kräver mer resurser till polisoch tull så att sammantaget både riskerna ökar ochvinsten minskar för den kriminella verksamheten.En sådan politik kräver att petiga och alkoholpo-litiskt skäligen ointressanta regleringar tas bort ochatt ett större förtroende ges till den enskilde samt attstödet för dem i riskzonen och för de etablerademissbrukarna ökar. Dit är vägen fortfarande lång,men steg för steg har socialdemokraterna närmat sigoss trots att man retoriskt säger att man står fast vidden traditionella svenska alkoholpolitiken och att vimoderater mäler oss ut.Ser man på de senaste årens debatter och på för-ändringarna i alkoholpolitiken visar fakta något an-nat. Långsamt närmar ni er oss.