prot · GP0915 · 2001-10-19 00:00:00 — Jag vet att jagtillhör en gynnad grupp.Bristen på arbete slår hårt mot de flesta orter iVästernorrland. Tyvärr finns det grund för att säga attvårt län är det län som blöder mest och förlorat flestinvånare sedan början av 80-talet.Prognoserna som kommer gör ingen gladare. Igårdagens nummer av Tidningen mötsman av en fet svart rubrik på första sidan: Dystraframtidsutsikter för . Kommunernas befolk-ning halverad om 30 år.Så ser den senaste framtidsprognosen ut för detröda i där socialdemo-kraterna styrt under massor av år.Herr talman! sedanhade en del länsbor tillfälle att lyssna till näringsmi-nister när han försökte berätta hurbra det skulle bli i när garnisonen lagts ned.Han hade så svaga argument att han behövde hämtaförstärkning från underjorden i sina försök att få ossatt lyssna.Och visst lyssnade vi, men tyvärr har vi tvivlarefått rätt. Det bidde inte mycket av löften.Trots det-går-bra-för-Sverige-påståendenfrån regeringshåll är det inte svårt att konstatera attdet inte gått så bra för . Något radikaltmåste göras. Det räcker inte med något slags politiskaplåster och Albyl för den sjuka som Västernorrlandlider av. Sjukdomsinsikten är långtifrån vad den bor-de vara hos dem som har ansvaret.Men, herr talman, allt är inte elände. Trots alltligger på medaljplats när det gällerproduktion och export. Det är ett av de tre bästa ilandet. är ett närande och inte etttärande län.Till det som länet bidrar med positivt hör ocksåvattenkraften. Varför inte ge de län som producerarvattenkraft den vitamininjektion som en återbäringmed t.ex. per kWh skulle innebära? Det är enåterbäring som enbart för kommun skulleinnebära ca , år efterår. En sådan återbäring skulle kunna bli en välbehöv-lig blodtransfusion för att rätta till den blodbrist somnu råder i alltför många län och kommuner, inte minsti norr.Herr talman! De förslag som regeringen kommermed på olika områden innebär inte något större hoppinför framtiden för oss norrlänningar. Det är visserli-gen sant att det inte finns något politiskt parti som harett trollspö att vifta med för att allt ska bli som manvill att det ska vara. Men helt klart är att det finnsmassor med ljuspunkter i budget-förslag om man jämför det med regeringens.Ett centralt mål för den kristdemokratiska regio-nalpolitiken är att skapa förutsättningar för en livs-kraftig utveckling i hela landet, för människor i allaåldrar och med arbetsmöjligheter, god vård, serviceoch bra miljö.Kristdemokraterna gör i sitt budgetalternativ om-fattande satsningar inom prioriterade områden sommer och bättre vård, ökad valfrihet för småbarnsfa-miljerna, ökat ekonomiskt utrymme för enskilda ochfamiljer. Näringsklimatet förbättras, och vägnätetrustas upp. Polisen och rättssamhället i övrigt gesbättre förutsättningar att ta itu med brottsligheten.Tryggheten för den enskilda måste stärkas på enmängd områden. Polis, åklagare, domstolar och kri-minalvård behöver mer resurser för att kunna gemodborgarna trygghet. För mot-svarar förslag 72 nya efterlängta-de poliser. Närpolis ska inte vara fjärrpolis.Herr talman! Kommunsektorn får med kristdemo-kraternas politik ett tillskott på 4,25 miljarder kronormer än med regeringens politik under treårsperioden.Kristdemokraterna vill inom kommuner och landstingprioritera mer resurser till bl.a. skolan, nya vårdplat-ser inom åldreomsorg och sjukvård och kortare vård-köer.För medför höjda statsbidragtill totalt 164 heltidstjänster och höjdastatsbidrag till länets kommuner totalt 336 hel-tidstjänster.Herr talman! Som ett alternativ till regeringensmaxtaxa inom den kommunala barnomsorgen vill vikristdemokrater ge ett ökat stöd direkt till alla små-barnsföräldrar. Det är viktigt inte minst för oss sombor i glesbygdslänen. De fyra oppositionspartiernahar enats om en familjepolitisk valfrihetsreform sominnebär en utveckling av vårdnadsbidraget till ettbarnomsorgskonto, som ger föräldrar möj-lighet att fritt välja omsorgsform för sina barn. Av-dragsrätt för styrkta barnomsorgskostnader införssamtidigt för alla barn . Garantibelop-pet i föräldraförsäkringen ökar år2002 och till år 2004.För oss är jordbruket viktigt, och i våra förslaglyfts den s.k. skatteryggsäcken av från jordbruket.Det långvariga förfallet av väg- och järnvägsnätbryts genom våra förslag. Totalt ökar anslagen tillinfrastruktur med under treårspe-rioden. Underhåll och nybyggnad av vägar och järn-vägar får därmed en avsevärd ökning med kristdemo-kratisk politik.Vi måste få vägar som bär året runt. Turisterna måste vilja återvända. Visom bor där måste kunna färdas på ett rimligt sätt åretrunt. Det är bråttom med de satsningarna.Kristdemokraterna föreslår även sänkt gräns förreseavdrag , liksom sänktenergiskatt på bensin med per liter i stödområ-de A. Det är särskilt viktigt för dem som är beroendeav den egna bilen för arbetsresor.Kristdemokraternas alternativ gör det tryggare ochlättare att leva också i . Vi som villmåste kunna bo kvar även i glesbygd och skogslän.Anf. 35 ():Herr talman! Jag tänker tala om Vänersjöfartenoch dess problem, och som rubrik har jag valt RäddaVänersjöfarten.Under förra ställde jag ett par skriftligafrågor om den stagnerande Vänersjöfarten till nä-ringsminister . I ett skriftligt svarden slog han fast att "regeringen följerVänertrafikens utveckling för att försäkra sig om attdet även kommer att finnas infrastruktu-rella förutsättningar att bedriva handelssjöfart påVänern". Detsamma stod att läsa i budgetpropositio-nen . Dessvärre, herr talman, verkardet mest vara en läpparnas bekännelse, ty Vänersjö-farten fortsätter att långsamt demonteras.Detta blir än mer tydligt när man läser den underlång tid utlovade infrastrukturpropositionen, somnyligen avlämnats. Där omnämns Vänersjöfartenendast med några rader, där regeringen helt kort kon-staterar att Vänertrafiken tappat marknadsandelar.Men inga åtgärder presenteras för att vända utveck-lingen. ska 364 miljarder satsas påvägar och järnvägar, men sjöfarten ska även fortsätt-ningsvis finansieras genom avgifter.Utredningar visar att inlandssjöfart är det mestsamhällsekonomiska transportsättet. Det har manklart för sig nere i , där man satsar på att flyttagods från vägarna till kanaler och floder. Med rege-ringens politik är utvecklingen den motsatta i Sverige.Regeringen presenterar nu den största samlade sats-ningen på svensk infrastruktur i modern tid. Den görs,enligt propositionen, för att främja tillväxt, regionalutveckling och omställning till ekologisk uthållighet.Samtidigt visar utredningar att det är just inlandssjö-farten som kan bidra till en sådan utveckling, ochändå satsas inte en krona på denna sjöfart.Herr talman! Detta är illa genomtänkt. För kan den uteblivna satsningen på Vänersjö-farten bli förödande. Den mängd gods som transpor-teras sjövägen till motsvarar mer än100 000 långtradare eller ca 3 000 godståg.Hur mycket av de 364 miljarderna måste man satsapå och järnvägen för att klara det trycket?Vänersjöfarten har sedan mitten av 1980-talettappat konkurrensförmåga mot andra transportslag,främst utländsk trailertrafik och järnväg. 1986 trans-porterades över på . 15 årsenare har nästan , eller , för-svunnit från upp på lastbil eller järnväg. Detsker som godsvolymerna in och ut ur Vä-nerns omland stadigt ökar. Totalt var ökningen från år1999 till 2000 för de svenska hamnarna . Medsjöfarten på är det tvärtom. Den har iår minskat med 8 %.Minskningen är så kraftig att den del av näringsli-vet som är beroende av sjöfart känner oro för framti-da möjligheter att leverera sina produkter respektiveta emot råvaror. Totalt är tiotusentals arbetstillfällenberoende av en fungerande Vänersjöfart. De sjunkan-de godsvolymerna har tvingat att dra nedpå servicegraden och säga upp folk. Det senaste årethar personalstyrkan reducerats , eller 15personer. Det är en farlig utveckling eftersom Väner-hamn, när och om den negativa trenden vänder, riske-rar att ej klara av att ta emot det gods som då anmälsför ut- eller inlastning.På regeringens uppdrag föreslog en utredare imars 2000 hur Vänersjöfarten skulle kunna bli lång-siktigt kommersiellt bärkraftig. Utredaren föreslog attstaten skulle bidra med halverade lotsavgifter, att detnorrländska transportstödet ska gälla även för Väner-sjöfarten samt att anslås för bildan-det av Vänerrådet.Av förslagen i är det i praktikenendast bidraget till som infriats. I ställetför halverade lotsavgifter har dessa höjts ,trots att en 30-procentig rabatt infördes för trafikgenom . Det, herrtalman, blev effekten av att lotstaxan lades om ochtidsbaserades. Väntetiderna i slussarna bidrog tillkraftiga kostnadshöjningar, som ej kompenserades avden generella 30-procentiga rabatten. harrabatten höjts till , men eftersom lotstaxan ocksåhar höjts tar det ena ut det andra. Tyvärr har föränd-rade regler för transportbidrag sammantaget inte haftnågon eller endast liten positiv effekt på Vänersjö-farten.Endast en liten del av vattenleden och Vänerham-narna utnyttjas , varför den samhälls-ekonomiska kostnaden för att öka godsvolymerna påVänern är mycket låg. Omvänt innebär emellertidvarje båt mindre på minst 100 stycken 30-tonslångtradare mer på vägarna, med höga samhäll-skostnader som följd. Koldioxidutsläpp, föroreningar,olyckor och trängsel är några exempel på kostnaderför samhället orsakade av en ökad lastbilstrafik. Denökade långtradartrafiken sliter hårt på vägarna. Vida-re står den tunga lastbilstrafiken för av dödso-lyckorna på våra vägar.Förhoppningsvis kan den beredning av Gods-transportdelegationens betänkande som för närvaran-de pågår i utmynna i goda förslagnär det gäller omfördelning av godstransporterna. Detstora problemet är dock att för Vänersjöfarten är lägetakut. Man kan ej vänta på åtgärder - de måste iscen-sättas . Till dess att andra åtgärder kan bliaktuella måste Vänertrafiken omgående kompenserasför järnvägens sänkta banavgifter och för den expan-derande utländska trailertrafikens konkurrenskraft.Tanken var att avgiftssänkningarna för järnvägenskulle medföra att gods fördes över från landsväg tilljärnväg, men i stället har gods förts från sjöfart tilljärnväg, vilket aldrig var meningen. Här måste rege-ringen agera.Det är nödvändigt med så rättvisa trafikavgiftersom möjligt med utgångspunkt från samhällsekono-misk marginalkostnad, dvs. alla kostnader för olyck-or, utsläpp, buller, trängsel, intrång m.m. medräknas.Det skulle nämligen omgående göra Vänersjöfartentill det billigaste alternativet för att flytta gods mellanKarlstad och . Handelssjöfarten står helt för sina egna ochfritidsbåtarnas kostnader och betalar dessutom in ettbidrag till staten genom att är affärs-drivande. I ett sådant system är det ofrånkomligt attVänersjöfarten har stora svårigheter att hävda sig.Vänern borde ses som något slags inre vattenväg,vilket skulle innebära att infrastrukturen på Trollhättekanal och betraktas som en del av landtrans-portsystemet och finansieras via anslag såsom vägaroch järnvägar. För att på lite få bra eko-nomi för Vänersjöfarten bör slussarna i Trollhättekanal byggas ut så att samma tonnage som befraktarMälaren kan komma in i . Investeringarna ihamnverksamheten i bör koncentreras tillnågra moderna godsterminaler med bra infrastrukturför såväl båt som lastbil och järnväg.Herr talman! När det slutligen gäller inre vatten-vägar är det intressant att konstatera att har lagt fram flera förslag för attminska godstrafiken på väg. Bl.a. har man godkänt ettösterrikiskt program för att öka handelstrafiken påDonau. Målet är att mellan föraöver eller ca av den internatio-nella godstrafiken genom landet från lastbil till båt kostnad av . Här borde detfinnas utrymme för regeringen att agera för att för-bättra Vänersjöfartens konkurrensförmåga samtidigtsom den vägbundna godstrafiken minskar. Åtgärdermåste vidtas så att den lägsta samhällsekonomiskamarginalkostnaden gynnas eftersom godstransporter-nas externa effekter, miljökostnad, olyckor, slitage,buller, trängsel och intrång och ännu mer iframtiden kommer att tvinga fram förändrade trans-portbeteenden.Anf. 36 ():Herr talman! Fler har arbete jämfört med förett år sedan. Men trots att vi har haft en ihållandehögkonjunktur är fortfarande 608 000 personer öppetarbetslösa . mattas konjunktu-ren, och vi vet inte hur långt det är till botten. Antaletvarsel har fördubblats jämfört med . An-talet konkurser har fördubblats under första halvåret2001. Det är oro-väckande. Det borde vara en alarmklocka, ja, enstormklocka, för regering och näringsdepartement närdet gäller att lägga fram en budget som främjar flerarbetstillfällen.I dag, när man får tala om vad hjärtat är fullt av,vill jag tala om regionalpolitik i termer av vikten aven bra småföretagarpolitik. Småföretagens överlev-nad är avgörande för att hela ska leva.Hur skapas arbete som skapar välfärd? Jo, detmåste finnas människor som brinner för att förverkli-ga en idé och som är beredda att ge massor av tid,massor av engagemang och ofta satsa sin familjsekonomiska trygghet i det vågspel som heter företa-gande.Uppmuntras dessa entreprenörer av svensk rege-ringspolitik? Svaret är nej. Ett sådant risktagande ochen sådan arbetsinsats belönas föga i vårt land. Detskiljer bara några tusenlappar i inkomst mel-lan vanliga löntagare och egenföretagare. Vi liggerdärför i bottenskiktet på OECD-ligan vad beträffarantalet egenföretagare. Vi har näst intill inga medel-stora företag, och incitamenten för de små att växa tillsig är närmast obefintliga. har vi färre företaga-re än 1993. Antalet har stadigt minskat sedan densocialdemokratiska regeringen trädde till 1994. 100företag har lagts ned under de två senasteåren. 50 socialdemokratiska kommunalråd vädjadehäromveckan i om att regeringen skulle ändraskatterna så att företagen slutar fly ur landet.Budgetpropositionen , som är en riktigvalfläskhistora där det satsas på reformer för nästanalla väljargrupper, saknar dock insatser för småföre-tagare. Denna svaga företagsanda riskerar att slåigenom negativt på tillväxten. Jag tycker att det ärskandalöst att regeringen än en gång försummar attskapa de strukturer som gagnar den långsiktiga till-växten. Jag beklagar att inte infinnersig i kammaren, i likhet med hur han brukar agera,och att vi inte får tillfälle att ha en debatt kring dessafrågor. Kanske kan dessa rop ändå höras till Rosen-bad, för nu är det bråttom. är det att dra upphuvudet ur sanden, , och spana inSituation Sverige.Regeringen sysslar nämligen med vad som på vis-sa håll i landet, t.ex. i , benämns somsmåförtagarpedofili. Det är statens övergrepp påsmåföretagare. Låt mig bara ta några av ett otal ex-empel.En småföretagare i , med 15 anställda, harsamma regelverk att följa som ABB eller . Detinnebär 20 000 sidor text och nästan 5 000 nya reglervarje år. Är detta rimligt?Kostnaden för administration är högre för småfö-retagare än för storföretagare. Har du mellan 1 personoch 19 personer anställda är kostnaden per anställd30 . Har du mellan 50 och 500 an-ställda sjunker kostnaden för regeladministrationentill per person. Är detta ett rimligt system föratt skapa incitament för företag att växa? Knappast!Det lilla företaget får inte göra avdrag i deklara-tionen för deklarationshjälp, medan det stora företa-get har anställd personal som gör det med avdragsgilllön. Är detta rimligt?Enkla regelverk gynnar ett sunt och gott företa-gande. är det att genomföra Småföreta-gardelegationens förslag. Det är utlovat , men ska det ske måste nog arbetstaktenhöjas. Endast en tredjedel av dessa 81 förenklingsför-slag är genomförda . Dessutom bör allaregler som inte har varit tillämpbara med naturlighet avskaffas.Pröva schablonbeskattning för vissa typer av fö-retag, exempelvis frisörer, taxi och restauranger.I dag är mer än hälften av företagen i fa-miljeföretag - . I är det utländskaägandet , och det mesta har skett under desenaste fem åren. Det är inte unikt. Det är något nyttsom händer i , och det inger oro inför framti-den. Utländska köpare tar över gamla familjeföretag iett scenario med rafflande hastighet. Det lokala fa-miljeägandet är ofta ett ansvarsfullt och uthålligtägande också över konjunkturskiftena.Många ägare av familjeföretag i är i dagjust i begrepp att vilja trappa ned. När de vill lämnaöver till nästa generation är detta svårt och dyrt. Där-för väljer de att sälja, och givetvis då till den som kanbetala bäst.Om inte ska säljas ut fullständigt måste visnabbt få förenklade generationsskiftesregler, och detkapital som är bundet i företaget bör inte beskattasom det fortsätter att arbeta i företaget. Då behöverinte nästa generation belastas med en stor låneskuldredan från början.Det handlar om att ge svenska småföretagaresamma konkurrensvillkor som företagarna i Tysk-land, , osv. - inte bättre villkor,men likvärdiga villkor. Gynna svenskt ägande likamycket som utländskt ägande!I dag är svensk företagsamhet i strykklass med ettorimligt högt skattetryck. Det gäller arvsskatten, mendet gäller också dubbelbeskattningen på aktier, somgör att en utländsk investerare kan bjuda betydligthögre pris till lägre kostnad. Inte att undra på attsvenska investerare får lägga sina bud i en annandivision. Avskaffa dubbelbeskattningenär en alltför för att hinna talaom regeringens försummelser när det gäller att möj-liggöra företagande och tillväxt. EU:s kritik av förhög företagsbeskattning i viftar regeringenundan med några marginella åtgärder. Det behövs enny regering som tar företagandet på allvar och somvill och kan kreera fler entreprenörer och mer Gno-sjöanda.Anf. 37 ():Fru talman! Jag har anmält mig till den här de-batten egentligen av ett skäl. Jag är orolig för minhembys framtid. Men egentligen är det inte min bysframtid jag är orolig för, utan jag är orolig för framti-den i alla tusentals små orter i det här landet. Jag ärorolig för i norra , precis somjag är orolig för framtiden på alla mindre orter i Kro-nobergs län.Jag bor i en liten ort med omkring 220 invånare.Den heter Delary. Det är ingen stor ort, men det är etttrivsamt ställe att bo på. Delary har ingen historiasom gör att människor vallfärdar dit för att upplevadet unika på orten. Mest känd är väl orten för att hafostrat den förre förbundskaptenen i fotboll, OlleNordin. Sångerskan har också vuxitupp på orten.Vi har ingen egentlig industri på orten. Pappers-massefabriken, som historiskt sett varit ortens storaindustri, lades ned 1980. Här jobbade nästan alla påorten, vissa på heltid, andra på deltid. Vanligt var kombinerade anställningen med ett jobb i denegna skogen. står byggnaderna kvar somett monument över svunna tider. Där står den gamlaverkstadslokalen med utslagna fönster. Där står de tvåstora silona som enorma kolonner i en romersk tem-pelbyggnad. Därmassaved lagrades ligger ingen avverkad ved.Där har björkslyn tagit över och växer och frodas. Ja,det är ingen rolig syn när en industri och ett industri-område bryts ned och förvandlas till något spöklikt,när orten och ortens invånare, som under generationerhar varit beroende av bruket för sin försörjning, måstesöka nya vägar för sin överlevnad, när skolans elev-antal minskar, när ortens invånare inte orkar hålla igång sin samlingslokal, när måste slåigen och när bensinstationen bara kan ha öppet undernågra enstaka timmar mitt på dagen.Den här beskrivningen av orter, fru talman, varinte så ovanlig . Då handlade det främstom norra , men pågår denna nedbrytningav de mindre orterna i hela vårt avlånga land. I kan listan göras lång. ,, och är några exempel. För-visso ligger helt andra mekanismer bakom dagensutarmning av de mindre tätorterna än vad det gjordeför . Men resultatet blir detsamma.I de mindre orterna har kommunerna svårt att geden samhällsservice som man som invånare kan för-vänta sig. De som pendlar till lite större orter väljeratt göra sina inköp där och undergräver därmed denlokala butikens underlag. Att de människor som ar-betar på andra orter också gör sina inköp där är fulltförståeligt, men det får en mycket negativ konsekvensför dem som är mer eller mindre bundna till orten: ettsämre sortiment i affären, högre priser och i slutändanen uppenbar risk att affären försvinner.Fru talman! Delary är inte unik. Delary är inte ettundantag bland de svenska småorterna. Delary ärsnarare ett typexempel på en ort med dryga 200 invå-nare som frenetiskt kämpar för sin överlevnad i denstarka centralisering som sker i dag.På den tid som jag har på mig i denna debatt finnsdet inte möjlighet att göra en fullständig beskrivningav de mindre orternas situation, inte heller att beskri-va all den kraft för överlevnad som man känner närman pratar med människor i de här orterna och inteheller att göra en utförlig beskrivning av möjligaåtgärder för att vända den olyckliga spiralen till någotpositivt. Regeringen har lagt fram en regio-nalpolitisk proposition, så det kommer att finnas allmöjlighet att diskutera just dessa frågor i en näraframtid.Men det är två företeelser som jag vill ta tillfället iakt att utveckla.Jag börjar med den första. Enligt min mening voredet rimligt att se att kommuner och myn-digheter organiserar sig på ett sådant sätt att tillgäng-ligheten för den enskilda medborgaren blir maximal.Detta skulle bidra inte bara till att människor enklareskulle kunna bo kvar även i de mindre tätorterna utanockså till en förbättring av människors möjligheter tilldelaktighet i den demokratiska vardagen. Det vorenaturligt att bygga upp mötesplatser, eller om manhellre vill kalla det medborgarkontor, även i de mind-re tätorterna och i så fall vid befintliga skolor ellerbibliotek - mötesplatser där offentlig service samver-kar med föreningsverksamhet och kommersiell verk-samhet, mötesplatser där lokala entreprenörer kanfinna den kreativa miljö som krävs för ett framgångs-rikt företagande.Sedan är det den andra företeelsen. När människori dag säljer fastigheter i Delary går det naturligtvis tillsom överallt annars. Mäklarna försöker på alla sätt attfå ut så mycket som möjligt av presumtiva köpare.Vad jag har noterat är att alla unga spekulanter, ny-gifta par med möjligen ett eller ett par barn som per-manent vill bosätta sig på orten, inte har en chans attkonkurrera om fastigheterna när medelålders högin-komsttagare väljer att köpa upp fastigheter inomplanlagt område i de mindre tätorterna. Jag hadenaturligtvis inte reagerat om man köpte fastigheter föratt permanent bosätta sig där, men så är inte fallet.Man köper dessa fastigheter som tidigare under gene-rationer har fungerat som permanentbostäder ochomvandlar dem till fritidshus. Inte sällan är köparnafrån eller , men det är även svens-kar. Konsekvensen blir att allt underlag för skolan,affären och bensinstationen försvinner. De få som borkvar permanent räcker inte som underlag för att hållauppe servicen i dessa mindre orter.Fru talman! I har man löst problemet isamband med medlemskapsförhandlingarna i frågaom EU. Man erhöll ett undantag och kräver nu bop-likt i samband med försäljningar av fastigheter. har fört fram dessa tankar när detgäller våra mindre skärgårdssamhällen, som ju är demindre orter som hitintills har förts fram i debatten iSverige.Jag är inte helt säker på att boplikt är den rätta vä-gen att gå, och jag tror inte heller att den möjlighetenfinns med tanke på de regler som vi har att ta hänsyntill inom ramen för EU-samarbetet. Men en sak ärklar. Gör vi inget kommer vi att se en fortsatt lång-sam död av alla mindre tätorter som omvandlas tillsemesterorter. Om vi ska agera genom att tillskapa enlagstiftning som motverkar omvandlingen eller om viska finna andra vägar står för min del fullt öppet.Men om vi ska lyckas vända utvecklingen måstenågot göras så att möjligheterna stärks för de ungamänniskor som vill investera i ett permanentboende ivåra mindre tätorter, och det måste göras med högstaprioritet.Anf. 38 () re-plik:Fru talman! Jag har lyssnat med intresse på LarsWegendals anförande, och jag förstår oron. Men detär trots allt parti som har regerings-makten i det här landet. Idéer saknas heller inte frånLars Wegendal. Hur vill lösa justproblematiken med att fritidsboende tar över året-runtboende?Anf. 39 () replik:Fru talman!