prot · GO0978 · 2001-03-13 00:00:00 — Därför harAMS då fått som tilläggsuppdrag till det lönebidrags-projekt som jag talade om att föreslå ett framtidaregelverk för lönebidrag i allmännyttan. Redan nu harallmännyttan möjligheter, vilket också själv säger i interpellationen, att få upp till90 % ersättning. För övriga arbetsgivarkategorier harregeringen målet att den genomsnittliga bidrags-nivån får ligga på högst 58 %.Allmännyttan har historiskt sett haft många an-ställda med lönebidrag. Ofta har man kunnat erbjudalämpliga arbeten och utvecklande arbetsuppgifter. Påså sätt har man medverkat till att människor mednedsatt arbetsförmåga har kunnat göra en aktiv ochviktig arbetsinsats. Men det är tyvärr också så attarbetsmiljön inom de allmännyttiga organisationernaibland lämnat en del i övrigt att önska. Regeringentycker att det är viktigt att alldeles särskilt slå vakt omarbetsmiljön för dem som anställs med lönebidrag.Och inom allmännyttan har det ibland brustit när detgäller arbetsledning, företagshälsovård och personal-sociala insatser. Jag tycker därför att det är viktigt attfundera över hur vi bäst ska säkerställa även detta.Och det ska vi göra när vi har sett AMS förslag tilllösning.Frågan om nivåerna på lönebidragen får vi åter-komma till. Jag inser problemet. Men jag vill ocksåsäga att det inte finns något förslag från regeringen idenna fråga. Att AMS har ett önskemål om att löne-bidragen ska vara får stå för AMS idess budget. Men det finns inget sådant förslag frånregeringen. Det här kostar faktiskt väldigt mycketpengar, och det får vi titta på.Det viktiga är ju att man i en högkonjunktur harsådana incitament i de olika bidragsstrukturerna attmänniskor i första hand, även handikappade - det ärtanken - kommer ut på den öppna arbetsmarknadenoch inte att man har en sådan struktur i fråga omincitament och sättet att bygga upp olika bidrag attmänniskor hamnar i lönebidrag om det finns alterna-tiv att komma ut på den öppna arbetsmarknaden.Anf. 74 ():Fru talman! Det är intressant att diskutera dessafrågor, därför att jag tycker att de har varit uppe liteför lite. Men det beror förmodligen på oss som inter-pellanter snarare än på ministern.Det är väldigt bra att det är fler som får jobb pådetta sätt. Det är inte så länge sedan som jag hördemänniskor som var bekymrade. Men det kan ocksåbero på att det ser ut på lite olika sätt i olika regioneroch att man på något ställe har haft pengar men intepå andra och att man inte har haft möjlighet att föraöver dem. Men det är bra om dessa problem är lösta.Jag håller med näringsministern om att arbets-miljön är väldigt viktig och att man nog behöver seöver den. Då är det viktigt att man också i handlings-planer och annat ser till att man har en god arbets-miljö för dem som kommer ut i lönebidragsanställ-ningar.Jag blev medveten om att jag hade skrivit fel. Detstod semesterlön i stället för semesterersättning. Se-dan kan man undra om arbetsgivare verkligen harblivit överkompenserade. Men det är en ganska mar-ginell företeelse.Jag är lite mer pessimistisk än näringsministern ifråga om det realistiska i att anställning med löne-bidrag ska övergå i anställning utan lönebidrag. Jaghar inte upplevt särskilt många som har gjort det,framför allt inte inom den ideella sektorn. Men dethar förmodligen också sin förklaring i att det där intefinns några stora pengar. Men inte heller inom nä-ringslivet har det funnits så stora möjligheter attövergå till en anställning utan lönebidrag. Jag tror attdet viktiga i så fall är att man kommer ut i arbetslivetutan lönebidrag från början. Har man fått en pengmed sig tror jag nämligen att det är svårt för någonskulle avstå från den.Jag har ytterligare en fråga. Vad är särskilda skäl?Vad innebär det när man som anställd får sitt löne-bidrag omprövat? Vad är särskilda skäl? Det är nå-gonting som väldigt många upplever som väldigtoroande. Det innebär alltså att det blir ett ökat tryckbåde på arbetsgivaren och på den anställde när manska göra dessa omprövningar. Jag tycker att man skagöra omprövningar, eftersom det händer positivasaker ibland, och det finns lite olika saker som kanhända. Men just detta att veta att det måste till sär-skilda skäl upplever många som ganska svårt.När vi besökte fick vi en redogörel-se för att väldigt få lönebidrag går till den offentligasektorn. Det vill jag också gärna ha en kommentarfrån näringsministern om. Den största sektorn äralltså privata arbetsgivare, småföretagare. Nästa varstora företag. Sedan kom den ideella sektorn. Ochsedan kom landsting, kommuner och stat som enganska liten strimma. Det tycker jag också borde varanågot att fundera över. Trots allt har stat, kommuneroch landsting ganska många arbetsplatser. Det bordefinnas utrymme för fler människor med olika funk-tionshinder i detta. Är det någon form av regelverksom inte fungerar bra, eller vad är det för någonting?I så fall kanske det vore läge, när man nu gör en över-syn, att ändra även dem.Anf. 75 ():Fru talman! Jag håller fullständigt med ministernom att vi ska göra allt vi kan för att jobba för attmänniskor med funktionshinder kommer ut i arbete,utan lönebidrag, utan bidrag över huvud taget. Pro-blemet är bara att det finns vissa svårigheter. Menförst och främst ska man självklart pröva att kommaut utan några som helst bidrag. Jag tycker att manockså ska arbeta oerhört aktivt för att lönebidrag skavara en genomgång som man kanslippa, och det ska finnas tillfälle för flera att få denmöjligheten.Vi kan ändå konstatera att lönebidrag är väldigtviktigt för människor med funktionshinder för attöppna dörren, för att över huvud taget komma in, föratt slippa att sitta kvar på förmedlingen och intekomma längre. Det har visat sig vara en nyckel. Närvi talar om det talar vi om det i procentsatser. Mansäger: Jag kan utföra av min arbetsuppgift, ochså går staten in och subventionerar . Sedan kandet sänkas desto mer jag kan göra.Talar man om procentsatser får man en uppfatt-ning att det handlar om en viss procent av lönen.Samtidigt säger vi att det inte ska vara lönebildande.Det går inte ihop. Det är det jag vill påpeka. Säger viatt det här bara är en del ska vi inte tala om procent-satser. Då ska vi säga att detta är staten beredd attbetala och ingenting mera. Sedan kan vi räkna meddet i procentsatser. Där tror jag att vi lurar väldigtmånga, eller arbetsgivaren säger att det inte stämmermed procentsatser. Det tror jag att vi behöver funderaöver.Sedan är jag mycket glad över att AMS har fått etttilläggsdirektiv att se över de allmännyttiga organisa-tionerna. Här är ett problem, precis om ministernsäger, både när det gäller arbetsmiljöfrågorna och närdet gäller att man gärna kanske förlänger det på högalönebidragsnivåer. Det ska bli väldigt intressant att tadel av AMS utvärdering. Så får vi se vad den ledertill.Anf. 76 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill först konstatera att lönebidragär ett viktigt instrument. Det har visat sig att ha en braeffekt, man har fått ut väldigt många människor påarbetsmarknaden som inte skulle ha getts den möjlig-heten om de inte haft lönebidrag - ingen diskussionom detta.Det är också ett bra instrument för att föra övermänniskor från subventionerat jobb till osubventione-rat jobb. Det är ändock som går från arbetemed lönebidrag till osubventionerat arbete. Det ärungefär på samma nivå som, något högre t.o.m. ,vad som sker från . Det är inte dåligt. Det harnaturligtvis att göra med hur konjunkturerna ser ut.Där får man konstatera att det är ganska bra.Jag håller med att om det är för få som kommertill offentlig sektor. Men det har inte med regelverkatt göra, utan det har mera att göra med offentligsektor, dvs. att kommuner och landsting i nedskär-ningstiderna inte har öppnat för den här möjlighetenså som de borde ha gjort och tagit sitt ansvar bättre änvad de i vart fall har gjort.Sammanfattningsvis i detta inlägg vill jag säga attdet är bra med lönebidrag. Det är ett bra instrumentoch fungerar bra med de som det inte fåröverstiga. Det är möjligt att man bör få en diskussionom det, men jag vill inte ge några löften här. Jag villkonstatera att regeringen inte har någon anledning attsäga att vi ska höja det just nu.Sist: Det finns pengar i alla regioner. Det finnsingen trång sektor. Var man än bor och lever i dettaland finns det pengar för lönebidrag. Om det finns enplats, om det finns en individ, och någon vill ta denhär individen finns det lönebidrag. Det är ingen trångsektor. Däremot kan man diskutera nivån, och mandiskutera att kommuner och landsting ska ta emotdem osv. Men pengar finns det avsatta, mer än väl.Anf. 77 ():Fru talman! Det är glädjande att det här har ändratsig. Förut, kanske , var signalernaganska tydliga att man inte hade pengar så att deräckte. Det är glädjande också att så pass många gåröver till osubventionerat arbete. Det är ju mer stär-kande för den enskilde individen att hon förmår attgöra ett arbete som betalas fullt ut.Men jag har fortfarande inte fått något svar frånnäringsministern på vad som är den stora skillnadenmellan lönebidrag och anställningsstöden i övrigt.Som jag ser det och utifrån den diskussion som nä-ringsministern för är det ingen stor skillnad. Jagvill ändå se att lönebidraget utgör en skillnad och ärett extra stöd som vi vill ge till dem som har funk-tionshinder för att komma in på arbetsmarknaden ochatt det är väldigt viktigt att vi har detta.Genom lönebidraget kan man få en ökad trygghet ianställningen, att man inte blir utslängd därför attlönebidraget minskar . Det har tyvärrinträffat tidigare, när man har fått skära ned i olikaframför allt statliga och kommunala verksamheter, attmänniskor har råkat illa ut. Det är viktigt att det skabli någonting som förändras och förbättras, att manska känna en större trygghet och i görligaste månnaturligtvis ska gå över till att arbeta på den öppnamarknaden. Jag tror att många kommer att känna atttryggheten ändå är det allra viktigaste.Anf. 78 Näringsminister ():Fru talman! Än en gång vill jag säga att löne-bidrag ger man vid bortfall i arbetsförmågan. Anställ-ningsstöd är ett sätt att få ut arbetslösa på arbets-marknaden. Anställningsstöd ges under en viss tid.Tanken med det är att man ska få en anställning i tvåår och särskilt anställningsstöd längre. Det får manför att man förhoppningsvis ska vara kvar sedan påden icke subventionerade arbetsmarknaden. Det harockså varit en väldig succé. Det är skillnaden.När det gäller särskilda skäl innebärsärskilda skäl i många fall att det är ett livslångt löne-bidrag. Men det finns också fall där det inte finnssärskilda skäl och där det finns skäl som talar för attindividen kan komma från lönebidraget till ett ickesubventionerat jobb, och det måste väl anses varariktigt.Avslutningsvis vill jag säga att arbetshandikappa-des andel av samtliga arbetslösa är . Defår del av av de konjunkturberoendeåtgärderna. Därmed kan man säga att de prioriteras avarbetsförmedlingarna.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2000/01:235 omåtgärder för att förhindra dödsbränderAnf. 79 Miljöminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att öka brandsä-kerheten så att antalet dödsbränder minskar.Det är verkligen en angelägen fråga som tar upp, och jag delar den oro överdödsbränderna som interpellationen andas.Sedan den 1 januari 1999 krävs, enligt Boverketsbyggregler, brand- och utrymningslarm även i bostä-der vid nybyggnad. Vidare finns det föreskrifter iräddningstjänstlagen om brandsyn, kontroll av brand-skyddet, sotning av eldstäder m.m. Många kommu-ner, däribland , har med stöd i rädd-ningstjänstlagen börjat kräva att alla invånare ska habrandvarnare i sin bostad. Detta gäller nu också res-ten av , hela , och har man tagitmotsvarande initiativ i . Det är glädjande,och regeringen följer naturligtvis denna utvecklingmed intresse, och jag är beredd att ta de initiativ somkan krävas. Men i grunden är det naturligtvis positivtatt detta växer fram genom lokala och regionala initi-ativ jämfört med att det trycks på människor meddekret ovanifrån.Utöver detta sker många viktiga frivilliga insatserpå brandsäkerhetsområdet, t.ex. genom arbetar aktivt med statistikin-samling, uppföljning av bränder och informa-tionskampanjer. Analysen av vilka grupper som om-kommer vid bränder och under vilka förhållanden detsker är viktiga underlag för det förebyggande arbetet.De närmare studierna av brandorsaker utgör självfal-let ett av underlagen vid revideringar av bl.a. Bover-kets byggregler.En förutsättning för att minska antalet dödsfall tillföljd av brand ligger i att många myndigheter, organi-sationer och enskilda samverkar. Personalen inomäldre- och handikappomsorgen har en viktig uppgift idetta arbete. Särskild uppmärksamhet behöver ägnasåt situationen för äldre och personer med funktions-hinder oavsett om de bor i ordinärt boende eller i ensärskild boendeform. Detta är exempel på frågor somberörda myndigheter samarbetar omkring. Tekniskahjälpmedel för övervakning av spisar är exempel pååtgärder som kan förhindra uppkomst av brand.Jag ser allvarligt på frågor omkring brandsäkerhetoch kan försäkra att regeringen följer frågorna aktivtför att främst förhindra dödsfall och mänskligt lidan-de till följd av bränder men även för att förhindraskador på egendom och kulturhistoriska värden. Somjag nu har redovisat är brandsäkerhetsfrågan upp-märksammad på olika sätt. Jag är därför inte bereddatt nu vidta ytterligare åtgärder för att öka brandsä-kerheten.Anf. 80 ():Fru talman! Det faktum att 100 personer per åromkommer genom brand gör detta till en mycketallvarlig fråga. Det har ministern också påpekat.Jag skrev interpellationen när jag upptäckte att detär många äldre som hamnar i den här situationen. Detfinns en tydlig topp i åldersklasserna och60-69 år för de omkomna männen. När man närmarestuderar de omkomnas sociala förhållanden fram-kommer att nästan alla är ensamhushåll. Dessutomvar en majoritet av dem missbrukare. Bland kvinnor-na finns en liknande men betydligt mindre topp iåldersklasserna 40-49 och . I flera fall kanman där spåra svåra sociala omständigheter. Detstörsta antalet omkomna kvinnor finner man i ålders-gruppen och uppåt. Ofta är orsaken fysiska ellerpsykiska sjukdomar eller funktionshinder. Det hand-lar här om grupper i samhället som är ensamma ochsom under olika sociala omständigheter blir svagare,som drabbas på detta sätt.Som säger har un-der ägnat särskild uppmärksamhet åt attkartlägga förekomsten av brandvarnare eller andralarm. Då fann man att brandvarnare eller automatisktbrandlarm saknades vid 52 dödsbränder och i 9 fallinte fungerade. Uppgift saknades för 22 dödsbränder.Det innebär att det saknades fungerande larm vid87 % av de kartlagda dödsbränderna.Det behöver inte göras så stora insatser på dettaområde. Om man finge alla till att använda brandvar-nare skulle det betyda att många människoliv rädda-des varje år.Vissa kommuner säger nu att ägare av byggnad,enligt räddningstjänstlagen 44 §, i skälig omfattningska bl.a. hålla utrustning för släckning av brand och iövrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebyggabrand. I har man med stöd av den paragrafenbeslutat att alla bostäder, från , skaha fungerande brandlarm. Ett motsvarande beslutfattades av brand- och räddningsnämndden . Det ska vara klart till 2002.Brandförsvaret har fått i uppgift att se till att varjeägare av byggnader som innehåller bostäder vidtaråtgärder för att hindra eller begränsa skador till följdav brand. Problemet är att det inte är prövat. Manhoppas att det skulle vara en bra väg, att alla kommu-ner skulle klara ut detta enligt räddningstjänstlagen.Då behövde vi inte gå in med statliga direktiv utankommunerna skulle kunna lösa det själva. Men fråganär inte prövad.Jag vill ställa några frågor till . Jagkan ställa upp på svar, att det är svårtatt låta den lag som gäller för nya bostäder gälla äldrebostäder på en gång. Men informationen kan förbätt-ras. Man skulle t.ex. kunna be försäkringsbolagen attge rabatter eller ställa hårdare villkor vid försäkring-ar.Sedan är det en sak som jag förundrar mig över, idetta regelsamhälle. Varför får en femåring köpatändstickor i en butik utan några som helst restriktio-ner?Anf. 81 ():Fru talman! Först vill jag säga att jag har motione-rat i den här frågan . Det började när detvar en tragisk olycka utanför min hemkommun ,då två unga människor blev innebrända. Då blev deten diskussion där brandmännen sade att vi borde halag på att det ska finnas brandvarnare, inte bara i nyahus utan just i gamla.Olyckan hände i ett gammalt hus som man höll påatt renovera. Det fanns ingen brandvarnare. Det finnsingen lag på det. Det var en av orsakerna. Man mena-de att det unga paret hade klarat sig om det hadefunnits en brandvarnare. De hade vaknat och kunnatklara livet. Det berörde mig djupt. Utifrån det har jagsedan motionerat . får jag till svar följer frågan, att man försöker med samarbete,information osv. Men det verkar inte som om vikommer längre.Vi har kommit långt med information, samarbeteoch mer kunskap. Men det finns en grupp människorsom inte tar till sig det. Mycket har sagts om äldremänniskor. Vi ser att det är problem för dem. Vi vetatt den som har problem för övrigt, med missbruk ochannat, kanske inte tänker på att sätta upp en brand-varnare. Men tänk om hyresvärden eller den som ägerbostaden är skyldig att sätta upp en brandvarnare.Precis som det finns en spis i en bostad borde det vararimligt att det finns en brandvarnare. Om det ingicksom ett led, då finns den redan där. Jag är övertygadom att vi skulle kunna minska de stora ekonomiskaproblemen med att mycket blir fördärvat. Framför alltskulle vi kunna förhindra att människor brinner inneeller blir svårt skadade.Det är som säger att det harvisat sig att de flesta dödsoffer inte hade någonbrandvarnare. Jag tror att hon nämnde siffran 87 %.Man måste börja fundera på vad det beror på. Detmåste vara just den grupp vi inte når. När fler äldremänniskor ska bo kvar i sina hem riskerar vi att flerbrinner inne. Jag förstår inte varför vi inte skullekunna stifta en lag där vi säger att det ska vara obli-gatoriskt med brandvarnare också i äldre hus. Hy-resvärden och ägaren borde ha ett ansvar för att detfinns brandvarnare. Precis som det finns en spis ivarenda lägenhet borde det finnas en brandvarnare.Det har prövats. har haft en sådan lag i fle-ra år, och man menar att det fungerar väl. Det är ock-så andra länder som är på gång. har man tagitinitiativ i , och på andra ställen.Men problemet är att det ser olika ut. Det beror på hurman ser det lokalt. Jag tycker att det är ett ansvar föross nationellt. Den tryggheten ska finnas i hela landet.Jag förstår fortfarande inte varför man inte kanstifta en lag, och jag vill veta varför.Anf. 82 Miljöminister ():Fru talman! Jag tror att vi är överens om allvaret isituationen. pekar på att mångaäldre och många med olika typer av sociala problemsom drabbas. Av det kan man dra slutsatsen att vi allahar ett eget, privat ansvar för de här människorna. Dekan vara anförvanter eller vänner. Vi har också an-svar för dem genom det sätt på vilket vi organiserarden sociala omsorgen, inte minst i kommunerna.En annan slutsats vi kan dra är att det är möjligtatt dessa människor inte är så lätta att nå med den typav åtgärder som vi har satsat på, t.ex. information.Det kan också vara svårt att åstadkomma en lösningför dessa människor via lagstiftning av det slag som ivarje fall efterlyser. Jag kommertillbaka till den frågan.Jag får inte riktigt siffror attgå ihop. Enligt de uppgifter som har lämnat har av dem som omkommerinte haft brandvarnare. har haft brandvarnaresom inte har varit i funktion. Se-dan är det ett antal där vi inte vet om de hade brand-varnare eller inte och ett antal där vi vet att de hadebrandvarnare.Det är svårt att dra slutsatser från den statistiken,eftersom i varje fall jag inte vet hur många procent avalla hushåll som har brandvarnare. Det är den skillna-den som egentligen är den avgörande frågan. Vi skainte tro att bara det faktum att det finns brandvarnareskapar den absoluta tryggheten mot den här typen avolycksfall.Nu har vi en utveckling som är ganska positiv ochglädjande. Utöver alla insatser som görs med infor-mation och allt det gör pågår nu enverksamhet som sprider sig ganska snabbt över landetdär man i regionerna och lokalt i kommunerna försö-ker åstadkomma en ordning där alla ska ha brandvar-nare. Jag tycker nog att vi bör kunna följa den ut-vecklingen och dra slutsatser av den.Att instifta en lag är jag fullt beredd att pröva påallvar. Jag måste erkänna att jag inte känner till denorska erfarenheterna. De ska jag naturligtvis titta på.Att instifta en lag som ålägger ett ansvar för att 4miljoner bostäder absolut ska ha brandvarnare ochsedan ta ansvaret för att kontrollera efterföljden av ensådan lagstiftning, med vad det innebär av att kunnakontrollera brandstiftare i lägenheter i slutändan, ärändå ett ganska stort steg att ta.Jag tror att min kollega, justitieministern, somsitter därborta och lyssnar, också tycker att det nog ärbättre om vi försöker pröva den frivilliga vägen. Vifår pröva och se vilka resultat vi får av de initiativsom nu tas runtom i landet. Vi ska gärna vara medoch heja på den utvecklingen så att det sprider sig tillfler områden. Sedan får vi underhand se vilket ut-rymme och vilket behov som finns av statliga insatserför att komplettera och förstärka utvecklingen.Än så länge tycker jag nog att det är den bästahandlingslinjen. Men jag är, som jag sade, naturligt-vis öppen för att pröva även andra övergripande åt-gärder.Anf. 83 ():Fru talman! Vi får reda ut detta med procentenförst. Jag läser innantill ur statistiken för år 2000.Under året inträffade 100 dödsbränder i . Avdem inträffade 92 dödsbränder i bostäder eller fritids-hus. Brandvarnare eller automatiskt brandlarm fannsej vid 52 dödsbränder. Det är alltså inte procent utanantal av de 100. Det fanns brandvarnare men de fun-gerade inte vid 9 dödsbränder, det fanns och fungera-de vid 9 dödsbränder och det var okänt om det fannseller saknades uppgift vid 22 dödsbränder.Därav följer att det är . Om det är exakt87 % eller om det är beror lite på hur man harräknat här. Men det är vid så pass många av dessabränder som man inte hade brandvarnare. Då måstedet till en mycket omfattande information om maninte ska ha en lagstiftning i frågan.Sedan fick jag inte riktigt svar på vad tycker om att femåringar utan vidare kan gå in ien affär och köpa tändstickor. är i och för sigorsaken vid dödsbränder till största delen rökning,elektriskt fel, levande ljus, misstag vid vedeldning,glömd spis eller trafikolycka. Elektriska fel vållarockså anmärkningsvärt många dödsbränder. Men omman ser på förhållningssättet är det ändå lite knepigtatt vi inte har kommit längre i än att man utanvidare kan skicka sin femåring in i en butik och köpatändstickor.Det gäller att förebygga. Jag har försökt att ta redapå uppgifter från Räddningsjänsten och vad mantycker. Det finns ett projekt på gång. Man säger attanalys av inträffade bränder pågår . Upp-täcker man någon farlig maskin eller felaktigt beteen-de tar man genast kontakt med berörda parter ochpåtalar risken. Man har t.ex. fått att dra in lam-por med olika felaktiga klämfästen och ta fram andramodeller. Man har lyckats få varningstexter ochuppmärksamhet på faran med spotlighter och oskyd-dade halogenglödlampor, osv.Men det krävs ännu mer. var innepå lagstiftning. Jag har inte riktigt bestämt mig . Vihar ju lagstiftning för nya lägenheter och nya fastig-heter. Om vi inte kommer längre är det mycket möj-ligt att vi måste få en lagstiftning även för det äldrebeståndet. Det som är problemet är inte att sätta in enbrandvarnare. Problemet med en lagstiftning är vemsom ska utföra kontrollen och hur dyr den blir.I vilket fall som helst är det väldigt viktigt att viställer krav på speciell brandövervakning av de gam-las och sjukas boende. Då behöver larmet i förstahand kanske inte gå till . Det kangå till någon anhörig, någon granne, via hemtjänsteneller någon som kan vara på plats om något skulleinträffa.