prot · GP0934 · 2001-11-26 00:00:00 — Där ska man stegvis försöka slussa ut männi-skor till ett eget och självständigt boende. 40 platserska hemmet ha.Enligt min uppfattning verkar det som om dehemlösa på något sätt befinner sig ute på ett gungfly.Ingen eller få vill hoppa ut på tuvorna för att dra uppdem på fast mark. Det fattas en helhetssyn.Det är en skamfläck för vårt land att det i hemlösa i . Det är en skamfläck på väl-färdsstatens image, men framför allt är det en stortragedi för den enskilda. Det hör till mänskliga rättig-heter att ha tak över huvudet.Orsakerna till hemlöshet kan vara många. Ar-betslöshet, missbruk, skilsmässa, psykiska problem,social missanpassning, svårt att i överhettningstider fåtag i en lägenhet kan vara några av problemen. Dåligkoordinering och samverkan mellan kriminalvård ochsocialvård kan vara andra orsaker. Sedan finns det endel som påstår att det finns människor som vill levaett vagabonderande liv. De vill inte ha någon fastplats i tillvaron, säger man. Men det tror inte jag på.Enligt olika rapporter framkommer att ingen bliruteliggare för att han eller hon vill vara det. Allahemlösa vill ha ett hem.Men trots att det satsas ganska mycket på gruppenhemlösa, både från myndigheter och enskilda, mins-kar ändå inte antalet. I stället tycks det öka. Det skullevara intressant att veta på vad sätt Hemlöshetskom-mittén kan bidra till att minska hemlösheten. Social-styrelsen anser exempelvis att det behövs större flexi-bilitet i de boendealternativ som erbjuds dem som harsvårt att klara eget boende. Ställer socialministernupp på det påståendet? Är socialministern i så fallberedd att utarbeta en generell handlingsplan för attkomma åt hemlösheten och rehabilitera de hemlösa?Anf. 44 ():Fru talman! kunde man läsa i , som är tidningen i min hemkommun, att enhemlös tvingades tälta på Rias tomt. När jag har lästlite grann av den rapport som vi har fått in till "Helamänniskan", som jag är ordförande i och som är kyr-kornas sociala samarbetsorganisation för de här frå-gorna, kan jag konstatera att ganska många just lyfterfram nöden som orsak till att man tvingas öppnanågon form av boende.Samtidigt påpekar man också att man får väldigtlite resurser. Ofta jobbar man med helt ideella krafteri en behandling av en mycket utsatt och kompliceradgrupp människor.Det här är naturligtvis en följd av bl.a. de bespa-ringar som kommunerna har gjort på framför allt densociala sidan. Man kan ofta se när man läser protokollfrån budgetdebatterna i kommunerna att just social-förvaltningen hänvisar till att man nu har fått ordningpå sin ekonomi. Man riskerade att övertrassera kon-tona ganska rejält.Sedan kan man se någon liten passus om attkommunen inte längre tänker upphandla så myckettjänster som den har gjort tidigare. Vilka tjänster ärdet då man talar om? Jo, det är naturligtvis tjänsterför de mest utsatta. Det är behandlingshem för bådebarn och unga och framför allt för missbrukargrup-perna.Om kommunen inte upphandlar behandling ellerser till att den har egen behandling av gruppen utsattamänniskor klarar de förr eller senare inte av sin situa-tion och hamnar ute på gatan. De kanske till sluthamnar hos någon hjälporganisation där människorkänner stort engagemang och därmed tar över detansvar som kommunen egentligen borde ha haft.Det skulle vara intressant att få höra socialminis-terns syn på vad som är samhällets ansvar och hur viska komma till rätta med hur man utan att betala fördet lämpar över ansvaret för en mycket svag grupp påideella organisationer och människor som känner fördet.I den besparingspolitik som har varit har kommu-nerna sparat på den sociala sidan likväl som på sko-lan. Kommunerna har också sparat på sina bidrag tillideella organisationer. Men de ideella organisationer-na har fått ta över mer av verksamheten. Det kännsganska frustrerande. Det är ett stort och kompliceratproblem.Det är den mest utsatta gruppen människor somfinns i den typen av verksamhet. De hamnar till slut irollen att vara bostadslös och hemlös. Den gruppenhar få företrädare i samhällsdebatten medan vi kan seoerhört många som skriker om skattesänkningar,skattelättnader och förbättringar för de redan välställda. Jag vill höra socialministerns syn på det.Anf. 45 Socialminister ():Fru talman! tar upp enmycket stor och viktig fråga, nämligen samspeletmellan frivilligsektorn, frivillgorganisationer, ideellaorganisationer å ena sidan och de samhälleliga insti-tutionerna å andra sidan. Det är i första hand social-tjänsten i kommunerna men också andra myndighe-ter.Min hållning i det fallet är mycket enkel. Sam-hället kan aldrig och får inte hänvisa till ideella orga-nisationer och trappa ned sitt eget ansvar. Enligt soci-altjänstlagen, som är en alldeles förnämlig lagstift-ning, är det samhället som har ansvaret för att erbjudavarje medborgare drägliga och rimliga livsvillkor.Det är samhällets sak att se till att människor förstöd för att få ett arbete, stöd för att få en bostad ochstöd för att kunna utveckla sitt eget liv. Man kan seruntom i landet hur kommuner har motiverat ned-dragningar i den kommunala verksamheten med hän-visning till att det finns ideella organisationer. Det ärdjupt olyckligt.Ideella organisationer kan däremot spela en viktigroll för att uppmärksamma det offentliga på proble-men och också för att företräda människor som kom-mer i utsatta situationer. Det är viktigt att veta att detinte minst bland många som går under definitionenhemlösa finns en misstänksamhet mot samhälleligainstitutioner.De känner sig svikna av socialsekreteraren som dehar varit i kontakt med eller av andra representanterför det de upplever som Myndighetssverige. Det kanvara viktigt att de får möta människor som inte ome-delbart företräder samhället. De kan tala om sinaproblem, möta andra i samma situation och få hjälp.Där spelar frivilliga organisationer en väldigt storroll att uppmärksamma problemet, att företräda män-niskor som är utsatta och ställa krav på samhället.Men samhället får inte och ska inte hänvisa till detideella arbetet och därmed minska sitt eget ansvar.Det är otroligt viktigt att man har den distinktionenklar för sig.Jag tror att och jag harsamma grundläggande uppfattning i den frågan. Detbetyder att vi bör uppmärksamma alla politiskt ansva-riga lika väl som dem som arbetar i påatt socialtjänstlagen mycket tydligt anger vad som ärsamhällets ansvar och att det är vad som gäller. Där-emot kan man utveckla ett samarbete och ge stöd tilldet ideella arbete som spelar en mycket stor roll föratt vi ska nå våra sociala mål.Jag håller med när hon sägeratt det i den offentliga debatten finns och väl alltidhar funnits en sorts föreställning om att det finnsmänniskor som självmant väljer hemlöshet. Jag troratt det är en av de stora myterna i samhället. De allraflesta, och förmodligen alla, upplever en påtvingadhemlöshet beroende på att de befinner sig i en socialsituation som de kan hantera på grund aven lång rad problem som de har mött.Ingen vill vara uteliggare. De människor som är hemlösa befinner sig i en sådan situation att debegär och kräver hjälp från samhället för att enderakomma ifrån sitt missbruk, för att komma i kontaktmed ett mer drägligt liv, för att få en bostad, ett arbeteoch möjlighet att försörja sig själv. Det är samhälletsplikt att ställa upp.Hemlöshetskommittén kommer att redovisa sittslutbetänkande , tror jag. Jag väntarmig att den ska redovisa resultaten av de satsningarsom har gjorts och de projekt som man har finansieratoch stött så att vi med detta material ska kunna be-döma vad som behövs i framtiden.Det är mycket möjligt att det kan leda till att vigör en särskild plan med utgångspunkt från . Men innan vi bestämmer ossför det ska vi ta del av rapporten som kommer omnågra veckor.Anf. 46 ():Fru talman! Det var glädjande besked som soci-alministern kom med att vi verkligen måste titta påfrågan ordentligt och att det också är möjligt att mankanske ska göra en plan för hur man ska kunna kom-ma åt problemet på ett rätt och riktigt sätt. Det tyckerjag låter väldigt bra. Vi får vänta och se vad rapportenkan säga.När det gäller de människor vi talar om handlardet också om vår syn på medmänniskan och mänskli-ga rättigheter. Det är oerhört viktigt att vi inte glöm-mer dessa människor i allt vårt välfärdstänkande.Som många säger är det på omsorgen om dem sombefinner sig längst ned på välfärdsskalan som mankan bedöma hur ett lands välfärd är.Jag förstår av allt socialministern har sagt att detär oerhört angeläget att minimera hemlösheten och attfå ned antalet hemlösa så mycket som möjligt. Jaghåller också med socialministern om att frågan omhemlöshet är ett mångfasetterat samhällsproblem.Många goda krafter måste in för att hjälpas åt att lösaproblemet.Det finns många goda exempel på välgenomförda projekt. nämndenågot om det här. Jag anser inte att man kan läggaöver hela ansvaret för de hemlösas situation på kom-munerna. Som jag sade i den tidigare debatten vi hadeom boendet för de äldre måste staten ta sitt ansvarockså här.Det är staten och regeringen som i stort har ettspeciellt ansvar för landets välfärdspolitik. I minis-terns svar hörde jag väldigt lite om det ansvaret. Vikristdemokrater kan inte acceptera den utveckling viser . Vi menar att man måste medvetet försökautrota hemlösheten.Därför anser vi att behovet av en strategi för hem-slösheten är akut. Vi efterfrågar en nollvision och enpolitisk vilja att verkligen lösa problemen kringhemlösheten. Det skulle på nationell nivå kunna in-nebära att regeringen initierar t.ex. en nationell kam-panj där målet är att utrota hemlösheten i Sverige.Man skulle kunna driva den kampanjen på olikasätt. Bl.a. skulle Folk- och bostadsräkningen ocksåkunna komma in i det arbetet. Vi ser gärna att uppdrag breddas så att det ocksåkommer att handla om missbrukarvård i samarbetemed myndigheter och organisationer. Man bordekunna ändra lagstiftningen så att samrådsförfarandeblir obligatoriskt inför hot om vräkning.I arbetet kring hemlösheten finns ett antal godaexempel från hela landet. De är dokumenterade påolika sätt. De goda exemplen borde man också kunnasamla i en skrift eller lägga ut på en hemsida så attintresserade kan ta del av dem.Fru talman! Det finns oerhört mycket att göra pådetta område om vi verkligen sätter oss ned och fun-derar på hur vi ska kunna arbeta med frågorna i sam-verkan med andra utifrån en strategi och med en klarmålsättning om människans lika värde i alla situatio-ner.Anf. 47 ():Fru talman! Hemlösheten engagerar många män-niskor, säger socialministern i sitt svar. Och så är detju till viss del, men det är också så att hemlöshetenengagerar många människor när det kommer till frå-gan om att få bygga en boendeform för hemlösa. Dågäller det inte att de hemlösa ska få det bättre, utan dågäller det rädslan för att få in problem i människorsbostadsområden.Jag håller helt med om att hemlöshet är ett komp-lext problem för individen. Det är nämligen inte såenkelt att man kan plocka ut en hemlös och säga: Härär en hemlös - han eller hon ser ut så här och hanseller hennes situation är så här! Bakom den hemlösefinns ofta en komplicerad situation med många olikadelar i det hela.Därför vore det intressant att få reda på om soci-alministern har några tankar kring hur enhandlingsplan för hemlösheten bör se ut. Det är klartatt måste ha ett stort och tungt ansvar,men det ansvaret måste också vara så tydligt att ocksåövriga medborgare är villiga att vara med och ta det.Man får inte hamna i det läget att man inte är likaintresserad av planen längre när den ska verkställas.Den kanske absolut viktigaste delen i detta är attutföra ett tidigt, förebyggande arbetet genom ett ak-tivt barn- och ungdomsarbete och genom att förebyg-ga riskerna med att hamna i drogmissbruk.Anf. 48 Socialminister ():Fru talman! kommer såledesHemlöshetskommittén med sin slutrapport. Jag hop-pas att den ska kunna vara en god grund för diskus-sioner här i om vad vi kan göra på nationellnivå för att komma till rätta med hemlösheten.Jag vill upprepa vad jag sade om att vi när vi fårdenna rapport också ska kunna ta ställning till i vilkenmån det behövs en särskild handlingsplan. Vi har intesett rapporten , och vi vet inte vilka slutsatserkommittén drar av den försöksverksamhet man harstimulerat. Jag hoppas att den ska vara vägledande fören fortsatt diskussion, eftersom detta är ett komplextproblem. Det går inte att säga exakt vilka åtgärder vikan vidta. Men med kommitténs arbete som grundoch med dess utvärdering av sina egna projekt och sinegen försöksverksamhet ska vi kunna ta ställning. Dåska jag också kunna svara på om hur en sådan här handlingsplan skulle kun-na se ut.Jag hoppas att detta ska kunna vara en grund föratt vi här ska kunna bestämma oss för att staten nuhar ett ansvar på de här områdena och att vi måsteintensifiera vårt arbete. Jag delar nämligen uppfatt-ningen att det är många faktorer som spelar in när detgäller hemlöshet - allt ifrån arbetsmarknadspolitiskainsatser över bostadspolitiska till rena insatser frånsocialtjänsten, missbrukarvården eller vad det nu kanvara för någonting. Här kan man inte säga att det barafinns en samhällelig aktör som är ansvarig, utan härmåste vi samverka över hela fältet. Jag ber därför attfå återkomma till frågan om hur en sådan handlings-plan skulle kunna se ut.Anf. 49 ():Fru talman! Jag hoppas också att den rapport somsocialministern pekar på ska vara grundläggande fördet framtida arbetet för de hemlösa.Jag tycker att vi verkar vara på samma linje ochfölja samma väg när det gäller de hemlösas situationoch vad som kan göras för de hemlösa. Det tycker jagkänns betryggande. hör jag inte det där om kom-munernas, statens, regeringens och landstingens an-svar längre, utan här handlar det om att ha en gemen-sam linje. Det är viktigt och angeläget.Det finns två saker som jag inte hann med att taupp i mitt förra inlägg. Jag skulle vilja koppla dem tilldetta. Det gäller forskningen om de hemlösas situa-tion. Den har nämligen en mycket svag ställning ivårt land, och det får bl.a. till följd att grundläggandefrågor som metoder vid denna typ av forskning intehar varit föremål för en genomgripande behandling.Vi kristdemokrater anser att det är viktigt att forsk-ning om bostadssociala frågor är ett angeläget delte-ma i den samhällsvetenskapliga forskningen. Det ärviktigt att vi får kunskap om hur många de hemlösaär. Vi gissar oss till det på ett ungefär, och det kom-mer olika siffror när det gäller hur många de hemlösaär från och i andra sammanhang. Vadberor deras egentliga situation på, och varför blir defler? Vi tror att vi vet så mycket, men vi vet nog ändåinte tillräckligt om de hemlösas situation.Fru talman! Jag tycker sammanfattningsvis att dethar varit en bra debatt, och jag är glad över att soci-alministern är så positivt inställd till just denna frågasom han har visat sig vara i den här debatten.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2001/02:74 om EU-skatter på alkoholdryckerAnf. 50 Finansminister ():Fru talman! har frågat migom den anser det rimligt att ac-ceptera en av EU formellt fastställd högsta skattesatsför alkoholdrycker.Nils-Erik har bl.a. anfört att den euro-peiska kommissionen nu arbetar med ett förslag omatt införa såväl ett gemensamt golv som ett tak föralkoholbeskattningen inom EU och att ett införandeav ett sådant gemensamt tak skulle medföra ökadealkoholskador och samhällskostnader.Enligt gällande rådsdirektiv på alkoholskatteom-rådet ska rådet regelbundet på grundval av en rapportoch, vid behov, ett förslag från kommissionen grans-ka alkoholskattesatserna och enhälligt, efter samrådmed , vidta nödvändiga åtgärder.Kommissionens rapport och rådets överväganden ska"ta hänsyn till den inre marknadens korrekta funktion,konkurrensen mellan olika kategorier av alko-holdrycker, det verkliga värdet av skattesatserna ochfördragets vidare syften".Kommissionen förbereder en så-dan rapport. Rapporten förväntas lämnas till rådetunder . Något beslut om att överlämna ensådan rapport till rådet har således inte fattats avkommissionen. Det är inte känt om den kommanderapporten kommer att åtföljas av några förslag tilldirektivändringar. Om direktivändringar föreslås fårregeringen då ta ställning till de aktuella förslagen.Sverige har i arbetet inom EU vid ett flertal till-fällen hävdat att en höjning av minimiskattesatsernaför alkoholdrycker bör ske samt att det inte bör varamöjligt för medlemsstaterna att ha nollskattesats påvin. På svenskt initiativ antog EU:s hälsoministrarunder det svenska ordförandeskapet en rådsresolutionom behovet av en gemensam strategi inom EU för attminska alkoholens skadeverkningar. I resolutionenunderstryker hälsorådet att en hög hälsoskyddsnivåmåste tillförsäkras inom de politikområden som ärviktiga för folkhälsan. I detta sammanhang nämnssärskilt punktskatter på alkohol.Regeringens uppfattning är alltså den att gällandeminimiskattesatser på alkoholdrycker inom EU börhöjas med hänsyn till folkhälsan. Denna uppfattningkommer regeringen även att framföra vid en eventuelldiskussion i rådet om ändringar av gällande alkohol-skattedirektiv. Principiellt bör det vara upp till varjemedlemsstat att bestämma den högsta skattesatsen föralkoholdrycker.Anf. 51 ():Fru talman! Jag vill först tacka finansministern försvaret. Jag har valt att väcka frågan , innan kom-missionen lämnar sin granskningsrapport om alkohol-skattesatserna. Ska vi kunna påverka måste vi liggasteget före, och inte komma efter.Vi har i en lång erfarenhet av den s.k.konsumtionsmodellen, dvs. att priser och tillgänglig-het på ett avgörande sätt påverkar konsumtionen ochalkoholskadorna. Det är också en erfarenhet somdelas av och av en långrad internationella forskare på området.I detta sammanhang har vi varit oerhört fram-gångsrika i , och vi är det fortfarande. Mångaav EU:s medlemsländer har avsevärt högre alkohol-konsumtion än , och flera av EU:s medlems-länder har mer än dubbelt så många alkoholrelateradesjukdomar som Sverige.Vi har insikt, och vi kan påverka. Vi har dessutomVärldshälsoorganisationen med oss, där också samtli-ga EU:s medlemsländer finns med.I finansministerns svar på min interpellation är detframför allt fyra ting jag uppskattar. Det första är attregeringen ställer sig bakom kravet på en höjning avminimiskattesatserna på alkohol. Det andra är attregeringen hävdar att även vin bör beskattas. Dettredje är att som ordförandeland tog initiativtill en rådsresolution om en gemensam strategi för attminska alkoholskadorna och att alkoholbeskattningensärskilt nämns där. För det fjärde uppskattar jag attregeringen hävdar nationell suveränitet att bestämmaden högsta skattesatsen för alkohol.Nu går jag över till mina följdfrågor till finansmi-nistern med anledning av finansministerns svar påmin interpellation. Om mitt minne inte sviker migfanns det i EU försök med initiativ till enharmonisering av alkoholbeskattningen som då intevann gehör. Är det möjligt att nu återigen ta sådanainitiativ? Vad är finansministerns bedömning inför ensådan situation?Alkoholbeskattningens golv lades fast av EU1992. När är det realistiskt att tro att vi får en höjningav golvet? Vilka ytterligare initiativ, utöver dem somredan tagits, tänker regeringen ta för att få i gång ensådan debatt och en sådan diskussion?Anf. 52 ():Fru talman! Det är inte ofta som jag kan hålla medfinansministern. Men han avslutar sitt svar med attdet bör vara upp till varje medlemsstat att bestämmaden högsta skattesatsen för alkoholdrycker, och dettycker jag är ett riktigt uttalande.Länderna inom EU har olika traditioner när detgäller punktskatter. Det finns därför ingen anledningatt sträva efter en gemensam lagstiftning inom unio-nen. Däremot är det inte särskilt klokt att bortse frånverkligheten och tro att vi i skulle kunna föraen skattepolitik som alltför mycket avviker från om-världens. Det gäller inte bara alkoholskatter och andrapunktskatter utan även inkomstskatter, kapitalskatter,förmögenhetsskatter m.m. Vi är en del av den inremarknaden, som också påpekar.Jag kan hålla med interpellanten om att det ur ettfolkhälsoperspektiv naturligtvis är önskvärt att be-gränsa skadeverkningarna av alkoholmissbruk. Till-gänglighet och priser är två viktiga komponenter.Men tyvärr leder höga alkoholskatter och alltför reg-lerade öppethållandetider fel. Den illegala handelnmed alkoholdrycker och tobak har enligt samstämmi-ga uppgifter ökat i omfattning. Systembolagets för-säljning i påverkas kraftigt av såväl denlegala som den illegala införseln av alkohol. Det finnsberäkningar om att av spritkonsumtio-nen är obeskattad i . Detta medför att densamhälleliga kontrollen över tillgången är en illusion,att staten går miste om skatteintäkter och att det ska-pas ett underlag för ökad organiserad brottslighet.Om ganska precis kommer varje svensk attfå föra in sprit, starkvin, 90 litervin och öl varje gång man passerar gränsen.Med alltför stora skillnader mellan inköpspriset ut-omlands och i skapas en marknad som påkort tid kan ödelägga många års arbete med att hindraen utbredning av spritmissbruk. Att staten kommer atttappa skatteintäkter är ställt utom allt tvivel.Med höga skatter på öl slås svenska bryggare ut.Redan i dag rullar det in öl varjedag som inte beskattas i . Var tredje starkölsom konsumeras i landet är varken köpt på System-bolaget eller på restaurang. Bryggerier läggs ned,arbetslösheten ökar och ölkonsumtionen ökar. Detborde vara uppenbart vad man ska göra i ett sådantläge. I stället för att defensivt följa utvecklingen gäl-ler det att ta initiativet. Nyckelorden är upplysningoch marknadsanpassning.Tobaksbruket har sjunkit kraftigt genom mångaårs enveten upplysning i förskolor, skolor och medier.I andra länder har man framgångsrikt kunnat begrän-sa alkoholkonsumtionen på liknande sätt. För attavdramatisera alkoholen krävs det ovanliga djärvainformationsgrepp, men också att vi gemensamt kanfå bort den lönsamma illegala marknaden. För attklara det krävs att vi anpassar oss till omvärldensskattenivåer. Vi behöver inte bli något lågskattelandnär det gäller alkohol, men vi måste minska incita-menten för smuggel- och svarthandel. Den danskanivån förefaller vara en lämplig nivå. tillhörhögskatteländerna inom EU när det gäller alkohol,även om man har en bra bit till den svenska nivån.Min fråga till finansministern är: Hur ser rege-ringens strategi ut för att vända utvecklingen, dvs. huravser finansministern att förändra skatterna och inför-selkvantiteterna för attundvika de skador som både folkhälsan och statskas-san kan drabbas av?Anf. 53 Finansminister ():Fru talman! Det är viktigt att vi också i fortsätt-ningen kan vidmakthålla den position som Sverigehar i EU och som det land som kanske lägsta dödligheten och de lägsta skadorna avalkohol. Ett väldigt viktigt instrument för att nå dennaposition har ju varit just vår alkoholbeskattning. Nuräcker det inte enbart med insatser kring alkoholbe-skattningen, utan det behövs också ett intensivt upp-lysnings- och informationsarbete. Det behövs natur-ligtvis också mycket forskning på området. Jag troratt de sociala skadeverkningarna av alkoholen och demänskliga öden som alkoholen orsakar individer ärtillräckligt starka skäl för att man ska inse att detockså i fortsättningen är viktigt att ha en alkoholbe-skattning som kan understödja en utveckling som göratt vi kan bevara den position som relativt sett ändå ärbetydligt bättre än i många andra länder i EU.Som svar på de frågor som upp vill jag gärna säga att jag inte tror att det ärbra med någon form av harmonisering av skattesat-serna på alkoholområdet.Jag är naturligtvis också överens med om att det är den svenska som skabestämma alkoholbeskattningen och inte Europapar-lamentet eller något annat EU-organ.