prot · GP0941 · 2001-12-05 00:00:00 — Det kan vara direkta merkostnader och av-gifter på grund av funktionshindret, men också doldamerkostnader därför att man inte har samma valmöj-ligheter som andra. Man kan vara i behov av en störrebostad eller i behov av färdtjänst, som kostar mer änett busskort.En person med funktionshinder når dessutom of-tast taket för högkostnadsskydden inom sjukvård,behandling och läkemedel , medan den sominte är funktionshindrad enligt Riksförsäkringsverketsbedömning i snitt har kostnader för två läkarbesök perår och kostnader för läkemedel med ungefär 200 krper år.Kommittén för välfärdsbokslutet konstaterar i sittbetänkande Funktionshinder och välfärd att personermed funktionshinder fortfarande vid 1900-talets slutär betydligt mer utsatta för ofärd än befolkningen iövrigt. I relation till den officiella handikappolitikensmålsättning, att funktionshindrade ska ha likvärdigalevnadsförhållanden, finns här en uppenbar välfärds-politisk utmaning. Även denna kommitté hänvisar tillSCB:s undersökningar, som visar att av de personermed rörelsehinder som var saknade 29 %kontantmarginaler 1998. Andelen som har problemmed löpande utgifter har ökatfrån till hela 34,5 %.Handikappersättningen utgår automatiskt tillpersoner som är blinda, döva eller gravt hörselskada-de. För personer med t.ex. rörelsehinder sker en indi-viduell prövning, eftersom graden av rörelsehinderoch därmed merkostnader och hjälpbehov varierarstarkt. Den individuella bedömningen medför att densom så att säga kan prata för sig eller uttrycka sigskriftligt på ett bra sätt lättare får sina kostnader ochhjälpbehov godkända. Den enskilde blir också bero-ende av handläggarens kunskaper och inlevelseför-måga i hur det är att leva med ett funktionshinder.Den som levt länge med ett rörelsehinder kandessutom glömma bort vissa merkostnader, eftersomde blivit en normal del av livet och man inte alltidtänker på att det handlar om merkostnader.Personer som använder rullstol borde ges auto-matisk rätt till handikappersättning, eftersom de sågott som alltid har merkostnader och hjälpbehov somberättigar till handikappersättning.Handikappersättningen utgår på tre nivåer,som vi alla känner till. För vissa grupper, som i daghar svårt att nå upp till den lägsta nivån, behövs yt-terligare en nivå. Bl.a. kan vi se att enbart avReumatikerförbundets medlemmar har handikapper-sättning.Jag anser att det är nödvändigt att regeringen får iuppdrag att utreda och utveckla en ny, lägre ersätt-ningsnivå, en schabloniserad bedömning och dess-utom ett förenklat omprövningsförfarande.Anf. 61 ():Fru talman! Jag har blivit kontaktad av en sjuk-pensionär i om en uppenbar orättvi-sa i lagstiftningen kring pensionssystemet. Mannen,som har varit sjukpensionär ,fick för låg ersättning av försäkrings-kassan. Det här beslutet överklagades ,och mannen fick då rätt till högre ersättning. Men detvisade sig att han inte hade rätt till dröjsmålsränta påersättningen, och ersättningen var av betydande stor-lek.Däremot får enskilda personer betala tillbaka ettfelaktigt utbetalat belopp plus ränta till försäkrings-kassan. Det här är inte rimligt och det kan, precis somAnita har framhållit i sitt inlägg, allvarligtminska människors förtroende för rättssamhället.De privata försäkringsbolagen, If, SPP och KPAbetalar minsann ut ränta till sina kunder i liknandesituationer. Tillfrågade personer på de privata bola-gen var väldigt förvånade över hur försäkringskassanbehandlar sina klienter.Justitiekanslern, som har fått det här ärendet påsitt bord från den berörde mannen, ansåg inte attförsäkringskassan hade handlat fel, eftersom myndig-heten agerat enligt gällande regler.Lagstiftningen är skev, och det finns ett kryphålsom gör att staten slipper betala. Enda möjlighetenför den här sjukpensionären är att söka skadestånd avstaten. Det är en lång och besvärlig process. Då krävsdet också att beslutet har föregåtts av fel eller för-sumlighet vid myndighetsutövning som staten ansva-rar för. Det här har en enskild person, en sjukpensio-när, väldigt svårt att bevisa, vilket i sin tur kan ledatill skyhöga rättegångskostnader om man förlorar motstaten. Det gör att det inte är ett rimligt alternativ attstämma staten. Vem vågar ta den risken?Ett annat problem som uppdagats i samband meddet här ärendet är preskriptionstiden. Om den drabba-de faktiskt söker skadestånd av staten, på grund avfelaktig hantering av löpande utbetalningar, uppstårett problem, därför att preskriptionstiden helt sonikaräknas för beslutet, trots att det i vissaärenden borde vara mycket rimligare att räkna denutifrån varje enskild utbetalning. Det är orimligt attdet inte går att söka skadestånd för en löpande utbe-talning som beräknat fel, för attdagen för beslutet ligger utanför preskriptionstiden.Det kan alltså uppfattas som ett avsteg från dengrundlagsstadgade likabehandlingsprincipen, nämli-gen allas likhet inför lagen.Det här området måste regleras så att försäkrings-kassan blir skyldig att betala dröjsmålsränta, precissom varje enskild individ i är skyldig att göradetta i förhållande till . Det är vik-tigt för människors rättsuppfattning och respekt förmyndigheterna att lika regler ska gälla för alla. Deska gälla åt bägge hållen. De ska gälla myndighetermot människor och människor mot myndigheter. Detär inte heller rimligt att kräva att man ska utsättas förpåfrestande processer för att det ska uppmärksammasatt det saknas lagreglering på området.Fru talman! Detta har jag redovisat i en motion,men tyvärr har utskottets majoritet inte begripit allva-ret i frågan. Det är mycket upprörande. Jag kommeratt återkomma på olika sätt.Anf. 62 ():Fru talman! Jag ska använda min tid för att talaom min motion Sf261, som handlar om att ideellaföreningar behandlas olika vad gäller skattelagstift-ningen.En del föreningar har fått undantag från skyldig-heten att betala arbetsgivaravgifter för ersättningar tillledare och aktiva upp till en summa av ett halvt bas-belopp. Andra föreningar med minst lika kostnads-krävande verksamhet har inte denna möjlighet.Utskottet har avstyrkt motionen med hänvisningtill att det har gjorts så tidigare. I årets utskottstexthänvisas till att det i betänkande 2000/01:SfU5 läm-nades en utförlig redogörelse för bakgrunden tillnuvarande bestämmelser. Jag kan inte hålla med omdet. Möjligen var redogörelsen omfattande, men detfanns inte då eller nu någon logisk motivering till attfavorisera vissa ideella organisationer eller varförandra ska diskrimineras. Den enda motivering somutskottet har presterat är att "undantaget frånskyldigheten att betala arbetsgivaravgifter hade upp-kommit i första hand för att förenkla möjligheten tillavdrag i avgiftssammanhang för idrottsutövares kost-nadsersättningar".Jag har tidigare tagit exempel från mitt egna en-gagemang i föreningslivet. Jag gör det igen.Jag är med i två olika föreningar inom KFK-KFUM:s verksamhet, dels i idrottsförbundet genomen volleybollklubb, dels i en scoutkår. Vilka utgifteroch avgifter har jag då som utövare eller ledare? I denena föreningen behövs idrottsskor, idrottskläder ochresor till evenemangen. I den andra behövs frilufts-kläder, friluftsutrustning och resor till evenemangen. Idet ena fallet gäller undantaget, i det andra inte. Detär klart att kostnaderna skiljer sig, men de är defini-tivt inte mindre för att jag är aktiv i en ideell föreningsom sysslar med friluftsverksamhet.Utöver det exempel jag har tagit upp här står allakulturföreningar utanför denna möjlighet som idrotts-rörelsen har. Inte heller här tror jag att kostnaderna ärmindre än i de flesta idrottsföreningar.Fru talman! Den motivering som utskottet harlämnat är inte godtagbar. Tills en godtagbar motive-ring ges kommer jag att fortsätta att i denna kammarehävda att också övriga ideella föreningar har rätt attverka på samma villkor som idrottsrörelsens före-ningar.Fru talman! Jag står fortfarande bakom motionen,men för tids vinnande väljer jag att inte yrka bifall tillden.Anf. 63 ():Fru talman! Ärade ledamöter och fru statsråd ikammaren! Vi såg det i det krigs-härjade , vi såg det i och vi ser det i . En av de allra första biståndsorga-nisationerna att gå in i krigshärjade områden för atthjälpa de mest utsatta av våra allra minsta systrar ochbröder, de svårt skadade och sjuka barnen, är Läkareutan gränser.Här i riksdag har vi följande uppfattning:Att vara biståndsarbetare och viljan att göra en insatsför människor i nöd ska inte försvåras eller förhindrasgenom orimliga sociala konsekvenser om man blirsjuk, föder barn eller blir arbetslös. Därför har vi ettsocialförsäkringssystem där enskilda biståndsarbetarefrån de stora biståndsorganisationerna till det allraminsta religiösa samfund omfattas av ett heltäckandeförsäkringsskydd.Men, fru talman, detta gäller inte svenska Läkareutan gränser. Den organisation som har tilldelatsNobels fredspris hamnar utanför regelverket på grundav uppenbara brister och får ett sämre skydd. Långva-rig sjukdom innebär svåra ekonomiska konsekvenser.Ersättningen till de läkare som blir föräldrar är lågeller i vissa fall helt obefintlig. Den som drabbas avarbetslöshet efter hemkomst från en biståndsinsats harinte ens rätt till arbetslöshetsersättning.Fru talman! Det här är en helt orimlig situationsom knappast kan ha varit mening närman tidigare stiftade lagar och regelverk. Det är där-för med bestörtning och stor besvikelse som jag serhur socialförsäkringsutskottet föreslår avslag på denmotion som jag har väckt där jag föreslår att man seröver lagstiftningen så att också de som arbetar förLäkare utan gränser omfattas av det generella försäk-ringsskyddet.Hur kan man som socialdemokrat i det här ut-skottet säga sig måna om de generella försäkrings-systemen som man accepterar att en organi-sation systematiskt exkluderas från att omfattas avförsäkringsskyddet?Hur kan man som kristdemokrat i det här utskottetacceptera att biståndsarbetare från t.o.m. det allraminsta religiösa trossamfundet har ett försäkrings-skydd men att man konsekvent diskriminerar bi-ståndsarbetare från ?Den svenska sektionen skickade ut 50personer till världens krishärdar. Det gör Läkare utangränser till en av de största organisationerna somskickar ut svensk sjukvårdspersonal. Det är personersom lämnar tryggheten här i , lämnar hög lön,arbetar för en symbolisk ersättning, lever under pri-mitiva förhållanden, arbetar i extrema situationerunder extrema förhållanden, ofta med fara för egetliv, för att bistå människor i största nöd. Utskottetsovilja att se över lagstiftningen så att också dessa ca50 personer omfattas av det svenska social-försäkringssystemet och den nonchalanta skrivningenoch motiveringen om att "deras skydd måste tillgo-doses på annat sätt än genom den svenska socialför-säkringen", som de för övrigt själva har varit med omatt betala in till, är en skam för riksdag. Jaghoppas därför att tillräckligt många ledamöter har enså stark integritet vid omröstningen attde faktiskt är beredda att stödja reservation 5, så attockså biståndsarbetare från om-fattas av det generella socialförsäkringssystemet.Jag yrkar självklart bifall till reservation 5.Anf. 64 () replik:Fru talman! Utskottets ställningstagande i dennafråga har absolut inte att göra med någon form avvärdering av det arbete som gör.Jag delar naturligtvis uppfattning omatt de gör ett mycket värdefullt arbete och är värda allrespekt. Det är inte det detta ställningstagande hand-lar om. Det handlar om hur vi ska bedöma dennaorganisation i förhållande till den svenska lagstift-ningen.Huvudsätet för finns inte iSverige utan finns - om jag kommer ihåg rätt - iNederländerna eller i . Det handlar om hur viska se på organisationstillhörigheten.Det handlar inte om en värdering av organisatio-nen . Vi gör inga enskilda un-dantag i vår lagstiftning. Det vore märkligt om viskulle göra det i detta fall. Det handlar om att ha ettskydd . Det borde vara möjligt att klarasig inom den gränsen. Det är ett ganska generöstskydd.I slutändan, mot bakgrund av de förhållanden somgäller denna organisation, måste man genom organi-sationens försorg lösa denna fråga.Anf. 65 () replik:Fru talman! Jag har inte för en sekund trott att ut-skottets motiv för att avstyrka förslaget ligger i inte uppskattar insatserna från Läkare utan grän-ser i kris- och krigsområden i världen. Men kvar stårdet faktum att det är den enda organisationen somskickar ut biståndsarbetare som inte omfattas av soci-alförsäkringssystemet på grund av, som jag uppfattardet, uppenbara brister.Organisationens sätt att organisera sig, där svens-kar skickas ut av ett annat kontor som organiserarsjälva utlandsuppdragen, gör att den hamnar mellanstolarna. Den omfattas inte av och denomfattas inte heller av regelverk. Det är detsom jag finner vara helt orimligt. Det måste gå att seöver den svenska lagstiftningen så att också en nyorganisation som sysslar med biståndsarbete, somLäkare utan gränser är, kan omfattas av det generellaförsäkringsskyddet. Det är ju också ett faktum att dehär svenska sjuksköterskorna och läkarna som frivil-liga ställer upp och gör en oerhört viktig insats självabetalar till försäkringssystemet med sin skatt. Debidrar till detta, men på grund av hur regelverket ärutformat hamnar de utanför. Det finns flera exempelpå det.Därför tycker jag att det är ett högst rimligt för-slag som jag har lagt fram för om att seöver regelverket och lagstiftningen så att också arbe-tare från kan omfattas av försäk-ringsskyddet. Det är inte förenat med några storakostnader för samhället, för det handlar bara om ettfemtiotal biståndsarbetare . Det kan inte varaomöjligt att forma regelverket så att också dessa 50personer omfattas av skyddet.Anf. 66 ():Fru talman! Jag nöjer mig bara med att säga attLars själv i sin replik pekar just på kompli-kationen när det gäller organisationen utangränser. Det handlar alltså om att dem som manskickar ut avser andra länder. Man har sitt hemvist iBelgien eller . Det är det som ärkomplikationen.Vi bygger ju inte vår socialförsäkringslagstiftningutifrån enskilda undantag. Men det som jag kan ta tillmig och som jag tycker kan vara intressant att titta påär om vi i ett EU-perspektiv skulle kunna titta överfrågan. Det som man kan titta på är naturligtvis åter-inträdet i sjukförsäkringen och i socialförsäkringarnai övrigt.I det anförande som höll inled-ningsvis tyckte jag mig kunna höra att det fanns enantydan om att vi i utskottet på något sätt skulle hanågon annan uppfattning om värdet av de insatsersom gör. Så är det naturligtvisinte. Det är inte utifrån det som vi har tagit ställning,utan frågan gäller hur vi ska betrakta Läkare utangränser, organisationen som helhet och dess hemvist.Det är det som det handlar om.Anf. 67 ():Fru talman! Nej, vi har inte olika uppfattningarom värdet. Däremot har vi uppenbarligen helt olikauppfattningar om huruvida dessa biståndsarbetare skaskyddas av, ingå i och omfattas av det svenska social-försäkringssystemet.Berit Andnor pekar på komplikationen med hurorganisationen är strukturerad och organiserad. Detfaktum att det råkar vara komplicerat kan väl aldrigvara ett argument för att den inte ska omfattas av detgenerella försäkringssystemet! Tvärtom får man då seefter hur man kan lösa problemet med komplikatio-nen.Detta är de facto svenska läkare och svenska skö-terskor som arbetar på svenska sjukhus som frivilligtställer upp i de här viktiga insatserna i krigsområdenruntom i världen. Det är svenska läkare och svenskasjuksköterskor som år själva har betalat in tillförsäkringssystemet. Om det sedan råkar vara komp-licerat att forma systemet så att också dessa personertäcks av det kan, fru talman, aldrig vara ett argumentför att låta bli att se över försäkringsskyddet ochförsäkringssystemet.Jag upprepar min förhoppning från mitt anförandeom att tillräckligt många ledamöter i ska seatt det faktum att det råkar vara komplicerat är ettdåligt argument för avslag, och se att man bör se överförsäkringssystemet så att också dessa 50 personerkan omfattas av det. Jag hoppas att det finns så starkintegritet hos så många att vi kan få ett stöd för reser-vation nr 5 i eftermiddag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §. )6 § Anslag inom socialförsäkringsområdetsamt senareläggning av premiepensionens efterle-vandeskydd före pensionstidenFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande 2001/02:SfU1Anslag inom socialförsäkringsområdet (utgiftsområde11) (prop. 2001/02:1 delvis)ochsocialförsäkringsutskottets betänkande 2001/02:SfU7Senareläggning av premiepensionens efterlevande-skydd före pensionstiden (prop. 2001/02:49).Anf. 68 ():Fru talman! Det nya ålderspensionssystemet med-för många fördelar för den enskilde och för samhället.För samhället innebär förändringen att pensionssys-temet är anpassat för att vara hållbart inför de föränd-ringar som kommer att genomföras i såväl demografisom ekonomi . För den enskilde individeninnebär det att det nya pensionssystemet ger störremöjligheter att planera för den framtida pensionering-en än vad tidigare system gjorde. Men det förutsätterockså att de politiska beslut som fattas här i riksdagenger individerna möjlighet till långsiktig planering.Med anledning av ovanstående ställer vi modera-ter oss bakom det förslag som Genomförandegruppenhar utarbetat. Det förslaget ligger också till grund förregeringens förslag om att senarelägga starten av sentefterlevandeskydd för pensionstid inom ramen förpremiepensionssystemet i enlighet medvad som anförs i SfU7.När vi sedan kommer till utgiftsområde 11 förtjä-nar vikten av långsiktighet och konsekvens i politikenåterigen att påpekas - just för att det ska vara möjligtför människor att planera och ta ansvar för sitt liv ochsin ekonomi. Därför förordar vi moderater en annaninriktning av politiken avseende detta område ochäven avseende den ekonomiska politiken än vad rege-ringen föreslår.Den moderata politiken utgår från individen. Vivill ha en moderniserad arbetsmarknad med avregle-ringar, lägre skatter och lägre offentliga utgifter menockså en politik där ingångna avtal från statens sidauppfylls och inte kortsiktigt ändras. Just dessa kort-siktiga ändringar i de politiska besluten undergrävernämligen medborgarnas förtroende för det politiskasystemet, skapar osäkerhet och gör det omöjligt attplanera och ta eget ansvar och känna en säkerhetinför framtiden. Man ska inte behöva oroas inför vadsom komma ska.Vi moderater vill tillföra utgiftsområde 11 ytterli-gare 180 miljoner utöver regeringens budgetförslag.Vad vill vi med detta belopp? Jo, dels vill vi betalatillbaka den del av folkpensionen som undanhölls avstaten . Under denna peri-od beräknades nämligen pensionerna utifrån ett bas-belopp minskat . Därför anser vi att de per-soner som uppbar folkpension skafå sin pension förhöjd utifrån ett prisbasbelopp med2 %. Kostnaden är liten för staten, men som jagnämnde tidigare är betydelsen oerhört stor för denenskilde pensionären just för att detta visar på respektför individen och på att de beslut som är fattade tidi-gare inte kortsiktigt kommer att ändras.Det finns mycket att säga om bostadstilläggen.Det särskilda bostadstillägget för pensionärer harvisat sig vara kostnadsdrivande genom att kommunerhöjer hyressättningen och tar ut större kostnader förpensionärerna. Det blir ingen bättre ekonomi för denenskilde individen. Det finns ytterligare en aspekt pådetta: Ska det verkligen uppfattas som eget boendenär pensionärer bor i flerbostadsrum i ett särskiltboende? Detta är en fråga som regeringen borde seöver och definiera om. Vad är det egna boendet?Vi vill att bostadstillägget för pensionärer skaåterställas till den ersättningsnivå som gällde före den1 , dvs. av boendekostnadernamellan och . Som jagnämnde bör detta göras för att undvika att kommu-nerna använder bostadstillägget som ett sätt att utökasin ekonomi.Vi vill också förbättra situationen för de sämstställda pensionärerna så att de erhåller en skälig lev-nadsnivå. När det gäller den beräkning av den bi-dragsgrundande inkomsten som görs vill vi att denenskilda pensionären själv ska besluta hur förmögen-heten ska räknas när det gäller bostaden. Som det är är det endast permanentboende i ett småhus somräknas. Varför ska det vara så? Varför ska det intevara den enskilda pensionären som själv avgör omavdrag ska göras för ett småhus, för en fritidsfastigheteller för en bostadsrätt. Som det är styrs dennaberäkning väldigt mycket. Det kan inte vara mening-en att man via politiska beslut ska gå in och styra hurpensionärerna ska leva sitt liv.En annan fråga som är oerhört viktig kan inte hamissats av någon riksdagsledamot. Det gäller änke-pensionerna. Det är återigen enskilda individer somhar drabbats av förändringar i lagstiftningen. År 1988beslutade om förändringar av änkepen-sionssystemet. Detta gjorde man mot bakgrund av attförvärvsfrekvensen för kvinnor hade ändrats osv.Men det kom ett nytt beslut som innebar ettdirekt brott mot de överenskommelser som var gjordatidigare. Det fanns ett beslut i om att änke-pension skulle utgå till de kvinnor som hade blivitänkor före pensionsdagen. Men med det nya beslutetska änkepensionen inkomstprövas. Detta har lett tillatt den ekonomiska situationen för många kvinnor haromkullkastats och totalt förändrats i jämförelse medvad som faktiskt var beslutat och förutspått tidigare.Det finns väl ingen ledamot här i somhar kunnat undgå att se hur kvinnorna har drabbats.Regelbundet står det änkor här utanför riksdagshusetoch vill få gehör för sin fråga. Jag tycker att det är påtiden att också uppmärksammar dennasituation och ser till att hålla det löfte som en gånghar getts här i riksdagen.Regeringen talar ofta om sin vilja att stötta utsattagrupper. Visa detta också i praktisk handling! Detfinns ett utmärkt tillfälle att göra detta . Vi mode-rater vill återställa övergångsreglerna för änkepensio-nerna till det som gällde före den 1 april 1997.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till reserva-tion 29. Jag står naturligtvis också bakom våra övrigareservationer.Anf. 69 ():Fru talman! är vi inne på socialförsäkringsut-skottets betänkande nr 1 utgiftsområde 11 Ekonomisktrygghet vid ålderdom. På det här området finns an-slagen till ålderspensioner, efterlevandepensioner,BTP och delpensioner.Vi kan konstatera att det efter budgetuppgörelsenblir ett par förbättringar när det gäller bostadstilläggetför pensionärer, det första höjs ersättningsnivån för BTP från90 % till av bostadskostnaden upp till 4 500 kr.För det andra höjs åldersgränsen för när hemma-varande barn ska anses som självförsörjande från 18till 20 år.Jag tänker i första hand uppehålla mig vid BTP-anslaget. Här har två reservationer,dels en om kvinnors beroende av bostadstillägg, delsen om framtida ersättningsnivå inom bostadstillägget.När det gäller kvinnors beroende av BTP hänvisasdet till att detta följs fortlöpande inom ramen förjämställdhetspolitiken. Regeringens mål med jäm-ställdhetspolitiken, dvs. att kvinnor och män ska hasamma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inomlivets alla områden, har vi vänsterpartister självfalletockså skrivit under. Det är samma politik som vi stårför. Det gjorde vi även före förhandlingarna.I den här frågan hänvisar utskottet kvinnors storaberoende av BTP till utgiftsområde 14:5 Jämställd-hetspolitik, och det väcker en del frågor. Vad jag kanse handlar det här området i första hand om kvinnoroch män , även om det allmäntuttrycks att de ekonomiska resursernas fördelningmellan kvinnor och män fortlöpande följs. Jag är räddför att frågan om den höga andel BTP-beroende blandkvinnor försvinner i den stora mängden frågor sommåste belysas utifrån ett jämställdhetsperspektiv.Här anser jag och att en separat ut-redning bör ske angående kvinnors stora beroende avBTP, men jag lyfter inte den reservationen utan vän-tar till nästa som handlar om framtida mål när detgäller ersättningsnivån inom BTP. Skälet till att jaginte lyfter den förra är mera att begränsa voteringarnaoch mindre att just denna reservation om BTP-beroendet, reservation 32, inte finns med i betänkan-dets innehållsförteckning.Fru talman!