prot · GO09103 · 2001-05-03 00:00:00 — Jag ska sedanställa frågan vidare till skolministern om hur mångaplatser man har tänkt sig.Men det som jag funderar vidare på också är dettamed validering, för ska det vara rätt utbildning skaden också vara gångbar för mig som student. I betän-kandet står det att validering ska utredas . Men hurser på valideringen? Kanman försöka sammankoppla KY med några andrautbildningar? Hur viktigt anser att det är att vi får en bra validering av bl.a.KY?Anf. 15 () replik:Herr talman! Jag ska först besvara frågan somgällde antalet platser. finns det ju klartuttalat hur många platser det finns. Vad som inte äruttalat är alltså hur många platser som finns för åren2003, 2004, 2005 och framåt. Jag utgår från att detkommer att finnas klart uttalat hur stor ökningen avantalet platser kommer att vara under efterkommandeår, så i det fallet kommer man säkert att veta hur storramen inom vilken man ansöker om nya platser är.När det gäller validering delar jag uppfatt-ning om att det är väldigt viktigt att se på kunskapensom sådan i första hand och inte varifrån man harinhämtat kunskapen.Man kan väl säga att kvalificerad yrkesutbildningunder försökstiden har varit unik såtillvida att vi harhämtat kunskapen från olika håll i samhälle, yrkeslivoch utbildningsväsende. Vi har också sammankopplatkunskaper och utbildningsnivåer. Vi har haft eleverfrån både gymnasieskola och högskola och elevermed kunskaper från arbetslivet i samma utbildning.Så det där med fasta avgränsningar är inget konceptsom KY kan eller vill arbeta efter.Anf. 16 () replik:Herr talman! Jag blir glad över att höra attMajléne säger att det är viktigt attvi nu ökar antalet platser så att anordnare, näringslivoch studenter runtom i landet vet vad som kommaskall.Vad sedan gäller valideringen är det oerhört vik-tigt med en ny examina, som vi nu kommer att be-sluta om. För mig som studerar är det viktigt att vetavad det kommer att innebära. Förhoppningsvis, ochdet är tanken hos många, att man ska kunna gå direktut i arbete. Men många som börjar att studera kom-mer ju också på att det är riktigt roligt att plugga ochfå in lite ny kunskap i huvudet, att man kanske skastudera vidare på universitet eller högskola. Det är juväldigt viktigt att den övergången är klar om detockså är så att man vill studera internationellt.Valideringen är alltså oerhört viktig. Och jag hop-pas att det kommer att bli ett tydligt förslag från rege-ringen när den här undersökningen är klar.Anf. 17 () replik:Herr talman! Man kan säga att det är vid två till-fällen när det gäller denna utbildning, den kvali-ficerade yrkesutbildningen, som det tillämpas valide-ring. Man tillämpar validering vid antagning av stu-denter i väldigt stor utsträckning genom att man serpå yrkeserfarenhet och kunskaper som har inhämtats iyrkeslivet. Det gör man för att bedöma om elevernakan klara de krav som den kvalificerade yrkesutbild-ningen ställer.Så har man också en validering när det gäller ex-amen inom kvalificerad yrkesutbildning. Där ser manpå vad eleverna kan tillgodoräkna sig för fortsattahögskolestudier. av alla som har gått igenomden kvalificerade yrkesutbildningen fortsätter faktisktsina studier direkt efteråt, och av dessa 10 %visar sig fortsätta sina studier på högskolan.Så valideringen fungerar i praktiken,kan man säga, både för de som ska in och de som skaut. Jag tror att det finns mycket att lära för andra delarav vårt utbildningsväsende när det gäller hanteringenav kunskap inom den kvalificerade yrkesutbildning-en, som jag tycker har kommit väldigt långt när detgäller det nya tänkandet i fråga om att validera kun-skap.Anf. 18 () replik:Herr talman! frågarvad vi i tänker oss att vår kvalificeradeyrkesutbildning ska vara inriktad på för yrkesliv. Detär en intressant fråga med tanke på att varken propo-sitionen eller betänkandet säger någonting om vilkentyp av utbildning man tänker sig. Man är också väl-digt oklar om omfattningen. Jag trodde att det fram-gick av motion att vi vill ha en bred ef-tergymnasial yrkesutbildning där man har möjlighetatt komplettera från gymnasieskolan och därmedockså har möjlighet att ta steget in i högskolan. Det ärju därför jag kallar regeringens förslag för ett litet,alltför litet, steg och också hävdar att det har för litekontakt med verkligheten.I dag blir av en årskull behörig för högsko-lestudier. Då blir min fråga till : De fyra av tio gymnasieelever som inte upp-når den här behörigheten, vad ska de göra?Anf. 19 () replik:Herr talman! Jag vet inte om det är riktigt okej atthänvisa till ett tidigare replikskifte, men i ett sådanttalades det om att man väl inte kunde tänka sig felutbildning i fel tid när vi nu ska genomföra en nyutbildningsform. Tänk, det är precis det jag tycker attFolkpartiet föreslår; fel utbildning i fel tid.Kvalificerad yrkesutbildning är en så flexibel ut-bildningsform att vi inte kan diskutera i termer avfasta utbildningsvägar. Fasta utbildningsvägar disku-terade man kanske tidigare i högskolans program, därden ena kursen följdes av den andra och de var lika årefter år. Men även där börjar ju förändringarna attske. Man börjar bli mer flexibel. Man börjar förändrasig efter de aktuella krav som finns ute i samhälletoch som möter studenterna när de kommer ut.Då erbjuds studenter en utbildning som är oerhörtsmal och som inte har någon teoretisk bredd och basför att möta ett yrkesliv där man kräver ett livslångtlärande. Det kan jag inte tolka på något annat sätt, UlfNilsson, än att här har ställt sig vid sidanom och kommer med ett förslag som just innebär heltfel utbildning i fel tid, för det hör snarare hemma på50-talet än år 2001.Anf. 20 () replik:Herr talman! Jag hänvisade inte till något tidigarereplikskifte utan jag hänvisade till den fråga somMajléne ställde i sitt anförande.Det är ju er föreslagna utbildning som är väldigtsmal. Jag förstår inte hur komma till slutsatsen att förslag pånågot sätt skulle vara smalt. Vi föreslår tvärtom enväldigt bred utbildning för många elever. Dels är denöppen för dem som har missat vissa saker i gymna-sieskolan och ska komplettera med denkvalificerade utbildningen, dels är den öppen för demsom vill ta steget vidare till högskoleutbildning efterkvalificerad utbildning. Det är en ny mellanform förbetydligt fler än de här ca 12 000 studerande eller vaddet nu är fråga om.Herr talman! Min fråga från förra repliken kvar-står. Vad blir det, med det stela behörighetssystemsom regeringen här föreslår, av de fyra av tio gymna-sieelever som inte lyckas nå upp till denhögskolebehörighet som ni vill kräva för att man skafå läsa på kvalificerad yrkesutbildning?Anf. 21 () replik:Herr talman! och har jubåde i sin motion och i debatten här kanskesnarare fört en gymnasieskoledebatt än en debattomkring kvalificerad yrkesutbildning, den proposi-tion och de förslag som faktiskt ligger framme.Låt mig säga att när jag läste motionslog det mig att faktiskt aldrig har haftnågon ledamot med i . Man märker det för att mycket avdet som skrivs kommer sig av en brist på kunskap omvad den kvalificerade yrkesutbildningen står för,vilken enorm bredd den har och vilka stora nya in-riktningar det finns.Det finns också en brist på kunskap om vilken storanpassningsförmåga man har arbetat med. Det ärväldigt radikala grepp när det gäller den validering avkunskaper som, som jag sade, innebär att avstudenterna i kvalificerad yrkesutbildning faktisktkommer från de yrkesförberedande programmen.Många kommer också direkt från yrkeslivet med allade kunskaper som de har fått där. Jag kan lova UlfNilsson att det här fungerar. Det fungerar alldelesutmärkt.Om vi nu ska gå in på gymnasiedebatten så är detinte alltför som inte ens av enårskull hade högskolekompetens. Det var under dentid då vi hade en del av gymnasieskolan som vartreårig och en annan som var tvåårig. av ung-domarna gick tvååriga utbildningar. Så man kan ock-så se det som en positiv utveckling att det är59 % i stället för kanske som faktiskt hargrundläggande högskolebehörighet med sig direktfrån gymnasieskolan.Anf. 22 () re-plik:Herr talman! visaråterigen exempel på detta att man bygger system sommer tar hänsyn till de stora linjerna i samhället än tillenskilda människors behov. Jag blir naturligtvis litebesviken över att höra det jag hör, ett ojande när jagförsöker värdera upp den praktiska kunskapen, yr-keskunskapen. Jag tror att det finns många bland demsom drev fram arbetarrörelsen, jag vet att det finnsflera, som skulle bli bekymrade, för detta hån skullelika gärna kunna falla över dem i dag.Det vi har försökt göra är att se möjligheterna ibredden. Vi vill ha en lika flexibel, kvalificerad yr-kesutbildning som i den försöksverksamhet som harbedrivits, men vi vill kalla den yrkeshögskola för attvisa på dess status.Att inte förstår hurman ska kunna arbeta tillsammans med en akademiskhögskola i teoretiska ämnen trots att en del av demsom kommer in på en yrkeshögskola inte har behö-righet är också märkligt. Det handlar ju om att arbetamed kunskap som bygger på vetenskaplighet och omatt arbeta med kunskap som har beprövad erfarenhetsom grund. Att det finns en flexibilitet på det härområdet är ju inte ett dugg märkligare än mycketannat.Vi vill dessutom ha en kvalificerad yrkesutbild-ning, som vi kallar yrkeshögskola, till vilken ungdo-marna ska kunna söka direkt efter gymnasiet, och dåräcker det inte . Vart tar de andra elevernavägen som har gått yrkesförberedande linjer och intekan komma vidare på en kvalificerad yrkesutbild-ning? Det bygger ju på att den försöksverksamhetsom har bedrivits i hög grad har tagit in män-niskor som inte har gått direkt från gymnasiet.Anf. 23 () replik:Herr talman! Praktiska kunskaper har alltid värde-rats högt inom arbetarrörelsen, de har värderats i förhållande till de krav somställs på arbetsmarknaden. Vi har aldrig förordat attelever och studenter ska ha lägre nivå på sina praktis-ka kunskaper än som krävs ute i arbetslivet. I dagkrävs det en annan kombination i arbetslivet av prak-tiska kunskaper och teoretiska kunskaper. Och vi ärberedda att möta de nya kraven. Vad jag upplever äratt blundar för dessa krav ochförsöker bygga upp en bild av en arbetsmarknad därman är anställningsbar med endast prak-tiska kunskaper. Det är man inte längre, YvonneAndersson.Jag skulle känna väldigt stor oro för elever medpraktisk begåvning, utan teoretisk kunskap, om det nufinns några sådana, om modellför praktisk yrkesutbildning skulle få genomslag ochbli verklighet. Det finns säkerligen inte särskiltmycket efterfrågan på de elever som kommer ut påarbetsmarknaden med de kunskaper och den kompe-tens som utmålar.Anf. 24 () re-plik:Herr talman! Det bekymrar mig att inte har läst vår motion bättre. Men jagkan inte redogöra för den . Det finns inte tid fördet. Det bekymrar mig också att någon tror att det ären ensidighet på grund av att man försöker lyfta framnågonting som ska balansera och komplettera varand-ra. Det är ändå människor som ska leva i samhället.När tänker socialdemokraterna lyfta fram denpraktiska kunskapen inom t.ex. de teoretiska ämnena?När ska det bli en enda bedömning i så fall utifrånpraktiska erfarenheter och kunskaper i många av des.k. Behöver vi inte inomalla områden en kombination av många kunskaper?Kan vi då inte erkänna att en del människor har merav det ena och mindre av det andra och tvärtom. Dethandlar ju om den bredden. Inte ska över huvud taget stå och säga att soci-aldemokraterna värnar om de praktiska kunskaperna . Vi har ett antal yrken som har teoretiserats ochdär man inte ens får studiemedel för att fördjupa signär det kommer in praktiska moment.Jag tycker egentligen att det finns en märkvärdig-het i det som sägs, och det bekymrar mig att MajléneWesterlund Panke använder en debattstil somtalar om att mörklägga och tala om det obegripliga ivåra förslag i stället för att hitta lösningar så att vi kankomma vidare för att varje människa ska kunna hittasin plats i samhället och behövas i det samhälle somkristdemokraterna vill ha.Anf. 25 () replik:Herr talman! Bättre lyft för de praktiska kunska-perna än förslaget om kvalificerad yrkesutbildningutgör har jag väldigt svårt att föreställa mig. Här finnsalltså en värdering av de kunskaper som finns acku-mulerade ute i arbetslivet i produktionen av varor ochtjänster, upphöjda, om det är så uttrycka det, till att bli helt jämställda med deteoretiska kunskaperna. I den kvalificerade yrkesut-bildningen fungerar nämligen inte de teoretiska kun-skaperna om inte de praktiska kunskaperna som maninhämtar direkt ute på arbetsmarknaden finns med.Men det är faktiskt så, , att ute påarbetsmarknaden fungerar inte bara de praktiska kun-skaperna om inte den teoretiska kunskapen finns där.Och det är ju detta som är det unika med den kvalifi-cerade yrkesutbildningen. Det är balansen mellan denpraktiska kunskapen, hämtad direkt i arbetslivet, ochden teoretiska kunskapen, som väldigt ofta inomkvalificerad yrkesutbildning hämtas från högskolan.Och det är med den kombinationen som den enskildestudenten ges möjlighet att möta de nya kraven somfinns ute på arbetsmarknaden och i samhället.Anf. 26 ():Herr talman! Mycket är redan sagt i denna debatt.Jag ska från lämna några synpunkter.Men inledningsvis vill jag yrka bifall till förslaget iutbildningsutskottets betänkande. Den kvalificeradeyrkesutbildning som vi diskuterar här är en förmånga välkommen reform. Den försöksverksamhetsom ligger till grund har ju, liksom många har sagthär, i huvudsak fungerat väl. ser posi-tivt på ett nära och konstruktivt samarbete mellanskola och utbildningssystem å ena sidan och närings-livet och arbetslivet å andra sidan. vill vi,nu som tidigare, påpeka att relationen mellan utbild-ningssystemet och näringslivet inte alltid är oproble-matisk. Det är en viktig uppgift för politiker och demsom är aktiva i utbildningsväsendet i allmänhet attvara vaksamma så att det som ibland är kortsiktigaintressen från näringslivet inte tillåts påverka detlångsiktiga målet om en bildning där kritiskt tänkandeoch helhetssyn är ledord.Samhällsutvecklingen har lett till att behovet avkontinuerligt lärande ökat. I det sammanhanget an-vänds ofta benämningen det livslånga lärandet. Da-gens samhälle är föränderligt, kunskapsområdenvidgas ständigt, och uppfattningen om vad som ärkunskap skiftar. Efter avslutade utbildningar kommervi att mötas av krav på nya kunskaper och lusten atttillägna oss dem kommer att behöva aktiveras livetigenom. En del arbetsuppgifter kommer att utförasmed hjälp av ny teknik. Kompetensutveckling inomoch för arbetslivet är nödvändig inom alla yrken.Detta är ett gemensamt ansvar för arbetsmarknadensparter. För individen behövs det möjligheter till åter-kommande utbildningstillfällen under livet. Det be-hövs utbildning som knyter an till specifika yrkesom-råden men också sådan som ger kompetens i vidmening, en kompetens som ger individen styrka attmöta de föränderliga krav som dagens samhälle stäl-ler.Låt mig nämna några för oss vänsterpartister vik-tiga punkter i det nu framlagda förslaget om kvalifi-cerad yrkesutbildning:1. Arbetslivets medverkan är viktig, något somockså betonas i förslaget. Dessutom är det vik-tigt, som också betonas, att det gäller produktionav varor och tjänster inom såväl privat som of-fentlig sektor. Att med begreppet arbetsliv avsesbåde arbetsgivare och arbetstagare är naturligt.Tyvärr är det inte alla gånger på det viset. Lik-hetstecknet mellan arbetsliv och näringslivet, fö-reträtt av arbetsgivarna, är tydligt iutbildningssammanhang.2. Målsättningen att genom den föreslagna utbild-ningen kunna minska den sociala och etniskasnedrekryteringen är viktig. Det är allvarligt omvi inte ska förmå oss att minska klasstillhörighe-tens betydelse inom utbildningssystemet. Det ärockså allvarligt om människor med utländskbakgrund inte ska ges likvärdiga möjligheter tillutbildning. Kvalificerad yrkesutbildning kan, rätthanterad, bidra till ett rättvisare utbildningssys-tem.3. Det är viktigt att bryta traditioner i fråga omkönsbundna utbildnings- och yrkesval. Att lyftafram jämställdheten som en rättvise- och demo-kratifråga är nödvändigt. Beträffande skrivning-arna i propositionen om att det krävs ett aktivtoch målmedvetet arbete inom området förväntarvi i oss att den ambitionen omsättsi praktiskt handlande.4. Utbildning måste också finnas tillgänglig fördem som har ett funktionshinder. Delaktighet ochjämlikhet för funktionshindrade i samhället ocharbetslivet förutsätter delaktighet och jämlikhet ialla former av utbildning. Som vänsterpartisttycker jag att det är värdefullt att de här skriv-ningarna är tydliga i propositionen. Det är ävenviktigt att den kvalificerade yrkesutbildningenförmår att leva upp till dessa ambitioner.5. Verkligt studentinflytande och delaktighet skapargoda möjligheter för att målen med en utbildningska uppnås. Ska den kvalificerade yrkesutbild-ningen ge de studerande bra redskap för ettframtida yrkesliv är det bl.a. just inflytande ochdelaktighet som är viktigt. Naturligtvis ska in-flytandet och delaktigheten inom utbildningenutövas på alla nivåer, såväl nationellt som regio-nalt och lokalt.6. För att den kvalificerade yrkesutbildningen skabli lyckad krävs det kvalitet, vilket sagts härmånga gånger . Den nya myndig-heten spelar i det sammanhanget en avgöranderoll. För att utbildningen dessutom ska kunna va-ra flexibel och utbudet vara föränderligt, någotsom är en nyckel i den här utbildningen, är encentral myndighet viktig.Herr talman! Avslutningsvis får jag konstatera attutskottet gör ett tillkännagivande till regeringen omatt det är angeläget att antalet platser inom den kvali-ficerade yrkesutbildningen utökas. Vi i Väns-terpartiet ser fram emot att i samverkan med densocialdemokratiska regeringen förverkliga det somsannolikt blir mening i frågan.Anf. 27 () re-plik:Herr talman! Jag vill fråga de av ungdomarna som slutar gymnasie-skolans linjer ska ta vägen. Hur ska de kunna gå vida-re och finna meningen med livet? Ska skoltrötta ele-ver skolgång tvingas vara kvar i ett skol-system för att få akademisk behörighet?Vidare: Hur kan ni stödja Socialdemokraterna idetta med att unga människor ska tvingas gå arbetslö-sa en period för att senare få en yrkesutbildning? Detär ju precis det som vi alldeles hörde.Anf. 28 () re-plik:Herr talman! Vad tar upp ärdiskussionen om hur gymnasieskolan ska vara utfor-mad. Ska vi ha som målsättning att vi ska ha en gym-nasieskola som har visioner om att ge alla högskole-behörighet? anser inte det. Jagrespekterar åsikt i den fråganmen jag som vänsterpartist tänker aldrig ställa upp påen situation där vi redan tidigt delar in våra gymnasi-estuderande - och kanske ännu tidigare - i ett A- ochett B-lag. Det är viktigt att vi vågar tro att vi ska setill att vi har en gymnasieskola som kan ge alla denmöjligheten.Det måste vara fel väg, en uppgiven inställning,att säga att vi nu måste se till att det blir andra krav.Delar inte uppfattningen att dethär innebär en sänkning av kraven?Anf. 29 () re-plik:Herr talman! Det gör jag inte. Jag menar att enfordonstekniskt kunnig elev har lika viktig kunskapsom den har som är kunnig i historia. För mig harkunskap i sig ett värde och den utövas på olika områ-den.Jag skulle önska, herr talman, att VänsterpartietsLennart svarade på min fråga: Vad vill nierbjuda de som inte klarar detta? Ni kan havilka mål och visioner som helst med gymnasieskolan- det har jag också - men vi kristdemokrater vill attalla ska nå så goda mål som möjligt när det gällergymnasieskolan. I backspegeln ser vi dock attinte alla orkar, av skilda skäl. Därför tror vi på detlivslånga lärandet. När som helst i livet ska man kun-na komma tillbaka för att få den kunskap som maninte tillägnat sig då man var i åldern 16-19 år.Vad tänker ni göra med de här ungdomarna när niinte kan erbjuda en fortsättning på deras yrkesförbe-redande utbildning så att de kan gå vidare och succes-sivt också lära sig teoretiska ämnen? Också ni iVänsterpartiet nedvärderar den praktiska kunskapenså att den i form av ett gesällprov inte ska kunna varainträdeskrav för kvalificerad yrkesutbildning. Detta ärmärkligt och detta kommer att förhindra unga männi-skor att gå vidare i en utbildning. I stället tvingas dekanske att gå in i arbetslöshet för att senare i livetfångas upp i arbetsmarknadsutbildningar och annat.Detta är en utslagning av unga människor som vikristdemokrater inte kan acceptera.Anf. 30 () re-plik:Herr talman! Praktisk kunskap nedvärderas avVänsterpartiet - fel! Jag skulle vilja veta i vilketsammanhang vi på något sätt har gjort det. Det hand-lar om en kunskapssyn, att man tillägnar sig kunskaputifrån livets olika skeden.Vidare har vi återigen frågan om de elever sommisslyckas. Problemet är huvudsakligen varför dessaelever misslyckas. Inriktningen måste ju vara attminimera misslyckandet hos eleverna och inte, somYvonne gör, att konstatera misslyckandetoch sedan sätta in åtgärder. Åtgärderna måste, somjag sagt, vara inriktade på att se till att miss-lyckandena inte uppstår.Yvonne försökte också göra en poänghär. Vi i skulle nämligen nedvärderaelever som exempelvis gått på det fordonstekniskaprogrammet - helt fel! Själv har jag lång erfarenhetfrån arbete med elever inom praktiska program ochjag vet värdet av deras kunskaper. Lite grann av detvärdet tycker jag faktiskt att vi tar till vara genom attnu erkänna att vi ska ha en ny eftergymnasial utbild-ning, s.k. kvalificerad yrkesutbildning. På något sätttar vi tag i detta och ger här en ny möjlighet, en nychans. Precis som sagts här tidigare är detta en nyutbildningsreform som helt och hållet ligger i tiden.Anf. 31 ():Herr talman! Det är inte så länge sedan svenskafolket fick sin yrkesutbildning genom att gå i denobligatoriska skolan, i folkskolan, för att däreftervälja någon av de många yrkes- eller fackskolornaeller gå in som lärling på ett företag eller hos en hant-verkare.I dag har vi den förberedande yrkesutbildningenpå gymnasiet. Yrkesskolorna och fackskolorna är istort sett borta och lärlingsutbildningarna finns intelängre kvar. Yrkesutbildningarna efter gymnasietidenhar förts över till högskola och universitet. Det harskett relativt . Det gäller i första hand yrkesut-bildningar med ett teoretiskt inslag som motiverar lägger dem där man kan göra en forskningsan-knytning av utbildningen.De flesta av oss är överens om att detta inte täckerhela behovet av en yrkesutbildning. Det finns ettglapp i det svenska utbildningssystemet för närvaran-de när det gäller eftergymnasial yrkesutbildning. Vihar sett detta i de förslag som har kommit här i riks-dagen på eftergymnasiala yrkesutbildningar. Det hargällt yrkeshögskola som bl.a. nämndesom ett förslag. och det som förslag från sina partier.Det har också varit förslag på att införa i ny formen lärlingsutbildning. Det har gått trögt. Det har intevunnit något gensvar från regeringen, man har intekommit med något förslag, och det kanske är lätt attförstå att det är så.När det gäller yrkeshögskola är det skäl att tänkasig för om man ska införa det, bl.a. av de skäl somSofia tog upp, att yrken snabbt ändrar ka-raktär. Det uppstår nya yrken. Det är en omsättningpå yrkessidan som gör att det är svårt att ha en yrkes-skola för vissa typer av yrkesutbildningar.Vad gäller lärlingsutbildningen är det främst ar-betsmarknadens parter som har problem med införan-det av en sådan i stor skala. Bland arbetstagarna serman tillbaka på den gamla lärlingsutbildningen meden viss skepsis. T.ex. när det gäller arbetsrätten skulleman inte vilja se de gamla lärlingarnas situation upp-repad i de svenska företagen. Från arbetstagarnas sidaser man risken för att vi skulle få ett system där före-tagen kunde använda eleverna och lärlingarna somgratis eller underbetald arbetskraft. Den är naturligt-vis kännbar.För arbetsgivarna är det ett problem att införa lär-lingsutbildning i stor skala därför att man är medvet-en om att det kan medföra ingrepp i produktionen,alltså produktionssänkningar. En lärling som skaberedas plats i en produktionsenhet, vid en maskinexempelvis, tar en del av produktionsutrymmet.