prop · GO0362 · 2001-02-01 00:00:00 — I ett första skede handlar det om den kommunvisa statistiken över polisanmälda brott. Utvärdering och forskning för att bygga upp kunskap om effektiva åtgärder Det vetenskapliga stödet till metodutveckling, uppföljning, utvärdering och kvalitetsarbete behöver förbättras. Många lokala brottsförebyggande projekt och verksamheter följs och granskas i en eller annan form. Det är dock få projekt som utvärderats vetenskapligt eller på något annat mer ingående sätt. Trots att utvärderingar var ett prioriterat område har BRÅ bara fördelat medel till ett lokalt initiativ inom detta område. För att stimulera lokala aktörer att verka för att de egna projekten utvärderas har BRÅ producerat en skrift om utvärdering och dokumentation i serien idéskrifter. Att lokala projekt planeras så att effekterna av verksamheten kan utvärderas är givetvis viktigt. Forskningsanknytning är här nödvändig. BRÅ tar initiativ till, bedriver, finansierar eller medverkar i flera samarbeten mellan lokala råd och universitet och högskolor. Forskare vid vid har genomfört undersökningar, som används i det lokala brottsförebyggande arbetet. 2000/01:62 Forskargruppen har också anlitats för att för BRÅ:s räkning utvärdera föräldrastöd som brottsförebyggande metod. BRÅ har engagerat forskare vid Forsknings- och utvecklingsenheten inom för att utvärdera Lugna Gatans värdprojekt i . Det finns också exempel på samarbete direkt mellan lokalt brottsförebyggande arbete och universitet och högskolor. Det brottsförebyggande projektet i kommun har exempelvis ett omfattande samarbete med vid . Med olika metoder kartläggs problemen av forskare. Tillsammans med erfarenheterna från praktiskt arbete har resultaten legat till grund för kommunens brottsförebyggande program. Forskarna gav också råd under arbetet med att utarbeta programmet. Genom att data samlas in löpande finns det möjlighet att efter hand värdera utfallet av det förebyggande arbetet. Dessutom hjälper forskarna till med att dokumentera och utvärdera enskilda åtgärder, t.ex. verksamhet med föräldrautbildning. Vid flera institutioner vid i utvecklar man kunskap om utformningen av den fysiska miljön och dess betydelse för brottsligheten och tryggheten. Dessutom är man delaktig i praktiskt inriktade projekt i . I stadsdelen har forskare tillsammans med de boende inventerat allt från tvättstugor till parkområden utifrån ett trygghetsperspektiv. Arbetet har resulterat i mängder av konkreta förslag till förändringar. Än viktigare är att samarbetet bidrar till att det utvecklas ny kunskap. På så sätt kan många fler än de boende i få nytta av erfarenheterna. Vid har vidare en licentiatavhandling lagts fram om relationen mellan utformningen av stadens offentliga miljöer och kvinnors rädsla. Den innehåller också en kritisk granskning av det brottsförebyggande arbetet. Avhandlingen är ett värdefullt kunskaps- underlag. Dessutom har arbetet lett vidare till ett samarbete med i . Tillsammans tar man fram , som ger en introduktion till hur man kan analysera och förbättra de delar av stadens rum, som inger känslor av otrygghet. Länsvisa trygghetsundersökningar har också genomförts av studenter under handledning vid i före detta och vid i . Dessutom har studenter vid skrivit C-uppsatser om olika aspekter av lokalt brottsförebyggande arbete. 4.5Antalet lokala brottsförebyggande råd ökar Antalet brottsförebyggande råd eller motsvarande organisationer har ökat kraftigt då KBA bedömde att det fanns ett 30-tal lokala brottsförebyggande organisationer. Det fanns 196 lokala brottsförebyggande råd eller motsvarande organisationer . Formerna för hur det lokala arbetet organiseras måste få variera En central fråga för det nationella brottsförebyggande programmet är att finna former för hur det lokala brottsförebyggande arbetet kan organiseras på bästa sätt. Lokala brottsförebyggande råd presenteras som en tänkbar plattform och kontaktpunkt för olika lokala myndigheter, enskilda, företag, föreningar och organisationer som vill göra en brottsförebyggande insats. I råden kan brottsförebyggande program, med såväl långsiktiga som kortsiktiga mål och åtgärder, och konkreta handlingsplaner utarbetas. Formerna för det lokala arbetet måste enligt regeringen få variera beroende på vilka de lokala förutsättningarna är. Men det är viktigt att brottsförebyggande åtgärder bygger på en noggrann kartläggning och analys av hur problembilden i området ser ut. Pågående brottsförebyggande aktiviteter och resurser måste också samordnas. I ett lokalt brottsförebyggande råd eller liknande kan kunskap om den lokala brottsligheten sammanställas, struktureras och analyseras. Andra viktiga uppgifter är att prioritera mål för arbetet, svara för planering och genomförande av åtgärder tillsammans med berörda aktörer samt att utvärdera åtgärderna. På frivillig grund inrättas nu ett mer strukturerat brottsförebyggande arbete. Enligt regeringens uppfattning är utvecklingen på området positiv och kommunerna behöver inte åläggas en skyldighet att inrätta lokala brottsförebyggande råd eller någon motsvarande organisation. Eftersom det brottsförebyggande arbetet måste utgå från lokala förutsättningar är det heller knappast rationellt att skapa generella regler för hur arbetet skall bedrivas. Antalet lokala brottsförebyggande råd ökar Det finns inga bestämda kriterier för vad som är att betrakta som ett brottsförebyggande råd. I vissa, framför allt mindre, kommuner finns ett fungerande samarbete för att förebygga brott, som man inte sett något behov av att formalisera. Den geografiska avgränsningen av de olika samarbetsformerna kan också variera. Det vanligaste är att rådets verksamhetsområde överensstämmer med kommunens gränser. I storstadsregionerna organiseras råden i flera fall stadsdelsvis, vilket gör att det finns råd på olika nivåer. Det förekommer också att råden geografiskt utgörs av närpolisområden som oftast, men inte alltid, över- ensstämmer med gränserna för en kommun, stadsdel eller kommundel. I vissa kommuner finns det också både ett lokalt brottsförebyggande råd och ett brottsförebyggande center. Andra bedriver det brottsföre- byggande arbetet i arbetsgrupper. I vissa fall bedrivs det brotts- förebyggande arbetet under beteckningen folkhälsoråd eller trygghetsråd. Trygghetsråd har inrättats som en sammanslagning av folkhälsoråd och brottsförebyggande råd. KBA bedömde att det fanns ett 30-tal olika typer av lokala brottsförebyggande organisationer. Om kriteriet är att kommun- fullmäktige eller motsvarande organ (stadsdelsnämnd eller kommundelsnämnd) fattat beslut om att inrätta ett råd fanns det 196 lokala brottsförebyggande råd eller motsvarande organisationer . Ytterligare omkring 13 råd höll på att inrättas. Det är framför allt i län där man på regional nivå, dvs. 2000/01:62 polismyndigheten i samarbete med andra regionala myndigheter eller organisationer såsom kommunförbund, länsstyrelser eller landsting satsat på att stödja det lokala arbetet, som det skett en stor ökning av antalet lokala brottsförebyggande råd. I några län, , , , , , , län, , län, finns det råd i samtliga kommuner eller i samtliga kommuner utom en. Detta gäller även län och , där emellertid något arbete på länsnivå för att stimulera brottsförebyggande arbete inte förekommer. I några län finns brottsförebyggande råd i hälften av kommunerna. I finns det råd i tre av de sex kommunerna, i i nio av fjorton kommuner, i i sju av tretton och i i sex av nio. I pågår dock ett arbete för att få igång organiserat brottsförebyggande arbete i länets kommuner, vilket för en snabb tillväxt. I några av länen är det relativt få kommuner som har inrättat brottsförebyggande råd. Så är det i med råd i två av åtta kommuner, i med råd i fyra av femton kommuner samt i med råd i fyra av elva kommuner. I har det dock startats arbete på länsnivå för att stimulera brottsförebyggande arbete i kommunerna. Brottslighet är i stor utsträckning ett storstadsproblem och det är därför angeläget att storstäderna utvecklar sitt brottsförebyggande arbete. I finns det råd i nio av de 26 kommunerna, i i 32 av 49 kommuner och i län i 19 av 33 kommuner. Bland annat inom ramen för storstadssatsningen (se avsnitt 5.3) pågår en process för att utveckla det lokala brottsförebyggande arbetet i storstadsregionerna. Förteckning över antalet kommuner som har bildat lokal brottsförebyggande råd av samtliga inom ett län Antal kommuner av samtliga inom länet 5 av 5 kommuner 15 av 15 kommuner 10 av 10 kommuner 8 av 8 kommuner 15 av 16 kommuner 7 av 7 kommuner 11 av 12 kommuner 13 av 13 kommuner 5 av 6 kommuner 3 av 6 kommuner 7 av 13 kommuner 6 av 9 kommuner 2 av 8 kommuner 11 av 12 kommuner 9 av 14 kommuner 4 av 15 kommuner 4 av 11 kommuner 9 av 26 kommuner 32 av 49 kommuner 19 av 33 kommuner Aktörer i det lokala brottsförebyggande arbetet Allmänhetens engagemang i det lokala brottsförebyggande arbetet har ökat i omfattning. De lokala brottsförebyggande råden har en bred sammansättning med företrädare från många olika samhällssektorer. Kommunerna och polisen är de tongivande aktörerna i det lokala brottsförebyggande arbetet. Samverkan sida vid sida Ett lokalt brottsförebyggande råd samordnar olika initiativ och förmedlar den kunskap som finns i brottsförebyggande frågor. Det övergripande målet är att öka tryggheten och minska brottsligheten. Det offentliga ansvaret samt det medborgerliga initiativet skall samverka sida vid sida för att förebygga brottsligheten. Arbetet inom rättsväsendet och samverkan inom även andra samhällsområden och lokala myndigheter, organisationer, näringsliv och enskilda är här av avgörande betydelse. Brottsförebyggande insatser från olika organisationer, näringslivet och enskilda ersätter naturligtvis inte det offentliga ansvaret. Ansvaret för att bekämpa brottsligheten åvilar ytterst staten, genom lagstiftnings- processen och det arbete som utförs av myndigheterna inom rättsväsendet. Kommuner och myndigheter på lokal nivå kan därutöver i ett mer organiserat samarbete ta tillvara den ytterligare resurs som medborgarnas frivilliga insatser utgör. Allmänhetens engagemang i det lokala brottsförebyggande arbetet är viktigt och det är positivt att det har ökat i omfattning. Näringslivet, olika organisationer och ideella föreningar medverkar i allt större utsträckning tillsammans med myndigheter och lokala förvaltningar. På flera orter i landet har också enskilda medborgare gått samman i grupper av typen föräldrar på stan eller grannsamverkan mot brott. Bevakning av denna typ har funnits bl.a. i form av att medlemmar i en båtklubb ställt upp frivilligt som bryggvakter eller i form av gamla tiders portvakter. Denna typ av verksamhet bidrar positivt till kampen mot brottsligheten t.ex. genom att skapa en trygghet i området eller genom att öka upptäcktsrisken för potentiella brottslingar. Det handlar om medborgare som vill ta ansvar för närområdet, sitt eget och grannens hus, eller på olika sätt stödja barn och ungdomar. De som deltar har oftast lagt fast principer för hur de skall handla i olika situationer så att deras roll inte kan missförstås och så att ingen utsätts för risker utöver det vanliga. Denna typ av engagemang bör noga skiljas från s.k. medborgargarden som själva skapar konflikter eller använder våld och agerar som någon form av privata poliskårer. Vilka aktörer finns företrädda i råden? En mängd olika aktörer ingår i de lokala brottsförebyggande råden. Sammansättningen varierar, inte minst beroende på hur många representanter som finns med i råden. Även råd med förhållandevis få ledamöter kan dock enligt BRÅ ha en bred sammansättning eftersom företrädare för flera olika kommunala sektorer och polisen vanligtvis Skr. 2000/01:62 ingår. är det inte alltid ledamöterna har mandat att fattat beslut för sin huvudmans räkning, vilket kan ha betydelse för hur sammansättningen tolkas. Enligt BRÅ kan det vara positivt om inslaget av företrädare som inte har myndighetsanknytning är större. De stora variationer som finns i rådens sammansättning, status, arbetssätt och ambitioner medför också att aktivitetsnivån och inriktningen väsentligen skiljer sig åt mellan olika råd. I de lokala organisationerna ingår utan undantag kommunen i någon form. I flertalet råd medverkar en eller flera politiskt valda företrädare. Så gott som alltid finns det representanter för flera kommunala förvaltningar, oftast skolan, och kultur- förvaltningen eller motsvarande. säkerhetsansvariga (se vidare avsnitt 4.7) inom kommunen är med i råden. I allt större utsträckning engageras även stadsarkitekter eller andra tjänstemän från stadsbyggnadskontoren eller motsvarande instanser. Polisen är företrädd i så gott som samtliga lokala råd, ofta av närpolischefer, eftersom råden i regel sammanfaller med ett närpolisområde. Företrädare för kommunala bostadsbolag, och frivården inom kriminalvården är med i flera råd. I många råd medverkar hälsosamordnaren. I flertalet råd finns en eller flera representanter för lokalt verksamma organisationer, föreningar och sammanslutningar av olika slag, t.ex. lokala brottsofferjourer, pensionärsföreningar, invandrarföreningar, idrottsföreningar, nykterhets- förbund, hyresgästföreningar m.m. Företrädare för brottsförebyggande verksamheter, såsom vuxna nattvandrare och grannsamverkan finns också representerade i många lokala råd. Aktivitetsnivån i de lokala brottsförebyggande råden varierar Verksamheterna inom de lokala brottsförebyggande råden har enligt BRÅ kommit olika långt. Somliga har etablerat sig som en permanent grupp och startat en mängd aktiviteter, andra är alldeles i början och har ännu inte hittat någon fast form. I vissa fall har engagemanget svalnat, och den kontakt som finns kan liknas vid det tidigare samarbetet mellan polis, skola och socialtjänst. stannar det då vid att man ett antal gånger träffas för utbyte av information. också att de lokala råd som kommit igång med verksamheter i de flesta fall är sådana där polisen är aktivt engagerad. Det arbetas med både social och situationell prevention i det lokala brottsförebyggande arbetet. Huvuddelen av de åtgärder som vidtas är av social karaktär och syftar till att påverka människors benägenhet att begå brott, t.ex. inom skolan och när det gäller föräldrastöd. tidiga insatser inom mödravård, barnomsorg, förskola, skola och socialtjänst framhålls liksom behovet av tidiga insatser riktade till unga Men det situationellt inriktade arbetet ökar. Metoder för att göra det svårare att begå eller öka risken för upptäckt av brott märks till exempel i stor utsträckning inom det brottsförebyggande arbetet i bostadsområden. Det handlar såväl om förändringar i den fysiska miljön som om En kort presentation av tio projekt för att förebygga brott redovisas i Skr. 2000/01:62 bilaga 1. 4.7Ett mer utvecklat lokalt brottsförebyggande arbete Det lokala arbetet för att kartlägga bl.a. brottsligheten behöver vidareutvecklas och brottsförebyggande program och trygghetsplaner behöver i större utsträckning utarbetas och konkretiseras. De lokala brottsförebyggande organisationerna bör fungera som remissinstanser inom kommunen i frågor som påverkar brottsligheten. De lokala brottsförebyggande organisationerna bör utveckla samarbetet med de lokala kriminalvårdsmyndigheterna och med de frivilligorganisationer som arbetar med personer som frigivits från fängelsestraff. Engagemang från kommunen och polisen Erfarenheterna visar enligt BRÅ att de lokala råd som kommit i gång med verksamheter i de flesta fall är sådana där polisen är aktivt engagerad, prioriterar samarbetet och bidrar med information, kunskap och resurser. En nödvändig förutsättning för ett effektivt, målinriktat och långsiktigt fungerande arbete på lokal nivå är också att motsvarande engagemang finns hos kommunen. kan också tillsammans med kommunförbund eller någon annan regional instans bidra till ett mer utvecklat brottsförebyggande arbete på lokal nivå genom att aktivt stödja de lokala brottsförebyggande råden. KBA framhåller i sitt slutbetänkande att det är viktigt att den politiska ledningen i kommunen tar ett aktivt ansvar för att driva arbetet framåt. Generellt sett är det kommunerna och polisen som är de tongivande aktörerna. Det går dock menar BRÅ, att skönja en utveckling mot att kommunerna tar på sig en allt mer framträdande roll, såväl i det interna arbetet som då det gäller den bild som presenteras utåt. Enligt BRÅ tyder erfarenheterna också på att den brottsförebyggande aktiviteten är särskilt hög i de fall det finns en särskild samordnare. Ofta utses en person som skall svara för samordningen av det brottsförebyggande arbetet i kommunen. Tjänsten som samordnare bör enligt KBA ligga på kommunledningsnivå för att markera att arbetet är prioriterat och ge samordnaren möjlighet att arbeta självständigt i förhållande till de olika förvaltningarna inom kommunen. Lokala kartläggningar och utvärderingar är nödvändigt Det är viktigt att brottsförebyggande åtgärder bygger på en noggrann kartläggning och analys av hur problembilden i området i fråga ser ut och av aktuella brottsförebyggande aktiviteter och resurser. Prioritering av mål och val av åtgärder, liksom planering och genomförande av åtgärder, måste göras utifrån medvetna och gemensamma överväganden. För de lokala brottsförebyggande organisationer som bildats gäller det bl.a. att utveckla arbetet med lokala problem- och resursinventeringar, att Skr. 2000/01:62 tydliggöra prioriteringar, att följa upp verksamheten och att vidareutveckla den på grundval av gjorda erfarenheter. Det finns enligt KBA ett stort behov av att öka kunskapen inom dessa områden. För att i viss mån tillgodose detta behov ger BRÅ ut en serie av tips- och idéböcker om lokalt brottsförebyggande arbete. Dessa behandlar bl.a. kartläggning, problemanalys och prioriteringar, utvärdering och dokumentation samt geografisk kartläggning av brottslighet och trygghet. BRÅ har även s.k. ramprojekt för att ta fram bra exempel och sprida kunskap om hur man på lokal nivå kan kartlägga, beskriva och analysera brottsligheten för att stimulera ett problemorienterat arbete. Det pågår också ett utvecklingsarbete för att göra lokal brottsstatistik tillgänglig för lokala brottsförebyggande aktörer. Det är enligt regeringens uppfattning angeläget att insatserna på detta område fortsätter och att kunskapen sprids till lokala aktörer. För att kunna bygga upp en kunskap om vilka brottsförebyggande åtgärder som är effektiva behövs utvärderingar av lokala projekt. Det är komplicerat att utvärdera brottsförebyggande åtgärder. Därför är det angeläget att de lokala projekten kan få tillgång till hjälp från professionella forskare (se avsnitt 4.4). Erfarenheter från utvärderingsforskning visar emellertid att man ofta får acceptera en viss grad av osäkerhet om effekterna av vidtagna åtgärder. kan det också av olika skäl handla om att man följer upp åtgärder snarare än att de utvärderas. Att lokala aktörer utvärderar eller följer upp verksamheten är nödvändigt för att driva kunskaps- och utvecklingsprocessen framåt, även om alla vetenskapliga krav på sådan verksamhet inte alltid kan tillgodoses. Brottsförebyggande program och trygghetsplaner behöver utarbetas och konkretiseras Brottsförebyggande program kan beskrivas som övergripande styrdokument för det brottsförebyggande arbetet inom en kommun och sträcker sig oftast över ett eller . kan programmen också benämnas trygghetsplaner eller liknande. De innehåller beskrivningar av vad brottsförebyggande arbete är för något, presentation av de lokala brottsförebyggande aktörerna och beskrivning av problembilden med bland annat statistik. Även den inriktning arbetet skall ges, teman som man ska arbeta med, målsättningar och förslag till åtgärder finns med. Genom programmen inordnas och samordnas de olika aktörernas verksamhet i en gemensam brottsförebyggande strategi. Det finns inga uppgifter om hur många program som finns. Enligt BRÅ är det dock få råd som utvecklat färdiga program eller planer. Det är därför inte möjligt att med säkerhet kunna bedöma hur dessa används och vilken roll de spelar. Det finns dock tecken på att handlingarna ibland är så allmänt hållna att de inte kan fungera som konkreta styrdokument. I vissa fall väljer man medvetet att först skaffa sig erfarenheter av praktiskt brottsförebyggande samarbete innan ett program arbetas fram. Kommunernas möjligheter att bidra till ett mer utvecklat lokalt arbete KBA:s bedömning av det lokala arbetet visar att det är den politiska ledningen inom kommunen som på det lokala planet har störst möjlighet att påverka kraften och intensiteten i det brottsförebyggande arbetet. För att verksamheten skall utvecklas på ett bra sätt bör, framhåller KBA, kommunfullmäktige ta de övergripande besluten. Det är också viktigt att kommunalråd och andra politiker personligen engagerar sig i arbetet och att resurser avsätts för arbetet. Regeringen delar också KBA:s bedömning att de lokala brottsförebyggande råden eller motsvarande organisationer bör ges ökad status genom att vara remissinstans inom kommunen i frågor av väsentligt intresse för det brottsförebyggande arbetet. riskhantering handlar dels om att genom förebyggande insatser minska risken för att skador inträffar, dels om att minimera de negativa konsekvenserna av de skador som trots allt uppstår. Ytterst är syftet att skapa säkerhet och trygghet för människor, verksamhet, miljö, egendom och ekonomi. KBA pekar på att möjligheterna att minska kostnaderna för försäkringar och skador bör utgöra ett intressant incitament för att utveckla brottsförebyggande åtgärder som tar sikte på att minska antalet inbrott och skador på kommunala fastigheter. Den kommunala riskhanteringen har många kopplingar till brottsförebyggande arbete. anordnade också tillsammans med och Svenska säkerhetsföretag (SWESEC) en konferens om brotts- och skadeförebyggande insatser, Skydd 2000 Det trygga samhället - allas vårt ansvar. Kommunernas roll som brottsförebyggare kommer också till uttryck när det gäller skolan, , utformningen av den fysiska miljön och i det drog- och alkoholförebyggande arbetet. Lokalt samarbete för att minska återfallen i brott Att förbättra situationen för intagna som skall friges kan ha betydande brottsförebyggande effekter. Risken för att återfalla i brott hänger samman med vilken social situation den frigivne kommer till. Ju bättre förhållande vad gäller bostad, arbete, försörjning och hälsa desto större är chanserna till social återanpassning. Samhällets intresse av att den frigivne inte återgår till kriminell verksamhet kan inte tas tillvara endast av rättsväsendet. Samarbete mellan kommun och kriminalvård utvecklas i flera kommuner på ett positivt sätt. Det är däremot inte särskilt vanligt att de lokala råden involverar kriminalvården i det lokala brottsförebyggande arbetet. Samarbete mellan berörda myndigheter för att minska risken för återfall i kriminalitet borde enligt regeringens mening vara en central uppgift även för de lokala brottsförebyggande aktörerna. KBA har pekat på att de lokala brottsförebyggande organisationerna bör utveckla samarbetet med de lokala kriminalvårdsmyndigheterna. KBA framhåller också att det är viktigt med ett närmare samarbete med de frivilligorganisationer som gör en insats på området, särskilt de organisationer som arbetar med frigivna från fängelse. Som framgår av avsnitt 5.8 är förbättrade frigivningsförberedelser ett högt prioriterat område för regeringen. 5Brottsförebyggande insatser ur ett samhällsperspektiv Det brottsförebyggande perspektivet kan utvecklas inom alla samhällsområden Kriminalpolitik har av tradition förknippats med straffsystemets utformning, polis, åklagarväsende, domstolar och kriminalvård och rättsväsendets insatser har i allmänhet riktats direkt mot brottsligheten. Medvetenheten om att det inte går att minska brottsligheten enbart genom olika typer av repressiva åtgärder har ökat. Brottsförebyggande insatser inom rättsväsendet får också allt större genomslag.