prop · GP0331 · 2001-10-11 00:00:00 — 18 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får fö reskriva om undantag från krav enligt denna lag eller enligt för eskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Undantag får förenas med särskilda villkor. 19 § Regeringen eller den myndighet fö reskriva att särskilda avgifter skall ut för tillsyn, prövning samband med typgodkännande samt prövning i samband med miljö- klassindelning och meddelande av undantag. Regeringen får föreskriva att en myndighet får bestämma att beslut om betalning av avgift enligt denna lag skall gälla även om beslutet överklagas. 20 § Den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet ändrar eller gör andra ingrepp i utsläppsbegränsande anordningar i ett motorfordon så att fordonet inte längre uppfyller kraven för av myndighet godkänt u tförande eller den som låter utföra sådana ingrepp döms till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som med vetskap om i ngreppen brukar fordonet. 21 § En förvaltningsmyndighets beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överkl agas hos allmän förvaltningsdo mstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . Genom lagen upp- hävs bilavgaslagen (1986:1386). 2.Avgasreningskrav enligt äldre bestämmelser skall gälla motor- fordon och motorer som typgodkänts före lagens ikraftträdande. 3.Äldre bestämmelser om miljöklassindelning skall gälla för de bilar som delats in i en miljöklass före lagens ikraftträdande. 4.Vad som föreskrivits i 14 och 15 §§ skall även gälla lätta bilar som har typgodkänts enligt rådets direktiv /220/EEG 36 av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning mot luft- förorening genom avgaser från motorfordon, före dess lydelse enligt Europa- parlamentets och rådets direktiv /69/EG37 av om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv /220/EEG. 36EGT L 76, , s. 1 (Celex 370L0220). 37EGT L 350, 28.12.1998, s. 1 (Celex 398L0069). I fråga om bilar som har satts i bruk före lagens ikraftträdande gäller äldre bestämmelser om tillverkarens ansvar gentemot bilägaren enligt 6, 6 a och 8 §§ bilavgaslagen. Bilaga till lagen (2000:000) om motorfordons avgasrening Personbilar, lätta lastbilar och bussar med en totalvikt om högst (Nedan angivna direktiv är ändringar i direktiv /220/EEG 38) Bilar som uppfyller gränsvärden i direktiv 98/69/EG39 rad A i tabell 5.3.1.4 i bilaga 1 Bilar som uppfyller gränsvärden i direktiv 98/69/EG rad B i tabell 5.3.1.4 i bilaga 1 Bilar som är inrättade att drivas enbart med Bilar som är inrättade för att drivas med antingen elektricitet eller med förbränningsmotor Tunga lastbilar och bussar med en totalvikt över som är fö rsedda med dieselmotor (Nedan angivna direktiv är ändringar i direktiv /77/EEG 40) Bilar som uppfyller gränsvärden i direktiv /96/EG41 rad A i tabell 1 och 2 i bilaga 1 Bilar som uppfyller gränsvärden i direktiv /96/EG rad B.1 i tabell 1 och 2 i bilaga 1 Bilar som uppfyller gränsvärden i direktiv /96/EG rad B.2 i tabell 1 och 2 i bilaga 1 Särskilt miljövänliga fordon enligt direktiv /96/EG rad C i tabell 1 och 2 i bilaga 1 Bilar som är inrättade att drivas enbart med elektricitet från batterier Bilar som är inrättade för att drivas med antingen elektricitet eller med förbränningsmotor EGT L 76, , s. 1 (Celex 370L0220). EGT L 350, 28.12.1998, s. 1 (Celex 398L0069). EGT L 36, , s. 33 (Celex 388L0077). EGT L 44, , s. 1 (Celex 32000L0096). Förslag till lag (2000:000) om avhjälpande av fel på bilars avgasreningssystem Härigenom föreskrivs följande. 1 § Utöver vad som föreskrivs i köplagen (1990:931) och konsumen tköp- lagen (1990:932) gäller följande i fråga om fel på utsläpps begränsande anordningar på personbilar, lätta lastbilar och bussar med en t otalvikt av högst , som är utrustade med förbrän ningsmotor och som inte är äldre än eller har körts mer än 80 000 k ilometer. Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelserna i denna lag är till nackdel för bilägaren är utan verkan mot denne. Beteckningarna i denna lag har samma betydelse som i lagen (2000:000) om vägtrafikdefinitioner och lagen (2000:000) om motor- fordons avgasrening. 2 § En bilägare har rätt att kräva att den näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet har släppt ut bilen på marknaden utan kostnad avhjälper fel på bilens utsläppsbegränsande anordningar, om det vid myndighets kontroll eller på annat tillförlitligt sätt konstateras att anordningarna inte uppfyller de krav som föreskrivs i lagen (2000:000) om motorfordons avgasrening eller de föreskrifter som utfärdats med stöd av l agen. I de fall som avses i första stycket har bilägaren även rätt till e rsättning för kostnader som föranleds av ny kontrollbesiktning efter a nmärkning mot de utsläppsbegränsande anordningarna och kostnader som föranleds av körförbud för bilen. 3 § Vad som sägs i 2 § gäller inte om näringsidkaren gör sannolikt att bilägaren 1.inte låtit bilen genomgå den underhållsservice som behövs för att vidmakthålla funktionerna hos bilens utsläppsbegränsande anor dningar, 2.har använt bränsle av en kvalitet som i väsentlig mån avviker från det som tillverkaren rekommenderat för att vidmakthålla funktionerna hos bilens utsläppsbegränsande anordningar, 3.vid utbyte av utsläppsbegränsande anord ningar har skaffat nya delar som från miljösynpunkt är sämre än de delar som bilen var utrustad med när den var ny. Vad som sägs i 2 § gäller inte heller om näringsidkaren gör sannolikt att felet beror på en olyckshändelse eller därmed jämförlig händelse eller på vanvård, onormalt brukande eller något annat liknande förhå llande på bilägarens sida. 4 § Om bilägaren låter någon annan än den näringsidkare som ansvarar enligt 2 § avhjälpa fel på de utsläppsbegränsande anordningarna på bilen och därvid anlitar någon som yrkesmässigt utför bilreparationer, är den ansvarige näringsidkaren skyldig att betala skälig ersättning för reparationen till den som har utfört arbetet. Reparatören har inte rätt att få betalning för reparationen från bilägaren och får inte heller gentemot bilägaren göra gällande åtgärder som kan komma i fråga vid bristande betalning. Anspråk på ersättning som avses i första stycket skall, om inte annat avtalats mellan den betalningsansvarige och reparatören, åtföljas av en redogörelse för de åtgärder som har vidtagits och en utredning om resultatet av reparationen. Den betalningsansvarige har rätt att inom två veckor från det han fick del av ersättningsanspråket kräva att den som har utfört arbetet på hans bekostnad tillställer honom de delar som har bytts ut vid reparationen. Den betalningsansvarige får inte ifrågasätta betalningsskyldigheten har förflutit efter det han fick del av ersättningsanspråket och, om han har krävt att få utbytta delar, dessa delar tillställdes honom. Den näringsidkare som har betalat ersättning som avses i första stycket får inte av bilägaren kräva ersättning för kostnaden på den grund att felet inte omfattas av 3 § denna lag. 5 § Den näringsidkare som enligt denna lag är ansvarig för avhjälpande av fel på en bil skall, i samband med att han överlåter bilen, informera bilägaren om hans rättigheter enligt lagen och om vem som har släppt ut bilen på marknaden. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327) Härigenom föreskrivs att 14 a § fordonsskattelagen (1988:327) skall ha För en personbil, en buss med en skattevikt av högst eller en lastbil med en skattevikt av högst , som upp- fyller kraven för mi ljöklass 1 E eller 1 H enligt 2 a § bilavgaslagen (1986:1386), tas fordonsskatt inte ut från det att fordonet blir skattepliktigt första gången. För en personbil, en buss med en skattevikt av högst eller en lastbil med en skattevikt av högst , som upp- fyller kraven för miljöklass El eller Hybrid enligt bilagan till lagen (2000:000) om motorfordons avgasrening, tas fordonsskatt inte ut från det att fordonet blir skattepliktigt första gången Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller i fråga om bilar som delats in i miljöklass före lagens ikraftträdande. 42 Senaste lydelse 1999:1065 Förteckning över remissinstanserna avseende betänkandet Avgasrening 2000 (SOU 2000:12) , Kammarrätten i , Statskontoret, Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), , , , , Läns- styrelsen i , i , Läns- styrelsen i län, , , Naturvårds- verket, , Rikstrafiken, Statens väg- och transportforsknings- institut, Kommunikationsforskningsberedningen, Arbetarskyddsstyrelsen, , , myndighet, SP , AB , Godstransportdelegationen (K1998:06), Utredningen om fordonsbestämmelser m.m. (N1999:09), , , kommun, , , i (LO), (), (), (), AB - , , , , , Föreningen , Greenp eace, , , M otormännens , , , , , , , Svenska Naturskyddsförenin gen, Svenska , , Svenska åkerifö rbundet, , Svenska Fordonskomponentgruppen, , . Därutöver har remi ssvar inkommit från , kommun, , , Svenska Transportarbetarefö rbundet och Chip Center. Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om motorfordons avgasrening och motor- bränslen Härigenom föreskrivs 43 följande. 1 § Denna lag syftar till att förebygga att bränsle till motorfordon eller utsläpp av förbrukat bränsle från motorfordon skadar eller orsakar olägenheter för människors hälsa eller miljön. 2 § I denna lag avses med ramdirektiv: rådets direktiv /156/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa, och rådets direktiv /61/EEG av om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon, särdirektiv: direktiv som antagits med stöd av bestämmelserna i något typgodkännande: det förfarande genom vilket det intygas att en typ av fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter uppfyller föreskrivna krav i fråga om beskaffenhet och utrustning, tillverkare: den som inför den ansvariga myndigheten ansvarar för samtliga delar av förfarandet vid typgodkännande och för produ ktions- överensstämmelse, även om denne inte varit direkt engagerad i samtliga stadier av produktionen av det fordon, det system, den komponent eller den separata tekniska enhet som typgodkännandet avser, utsläppsbegränsande anordningar : de komponenter i en bil som styr eller begränsar utsläpp av avgaser och andra föror eningar, fordonstyp: fordon som inte skiljer sig från varandra i fråga om tillver- kare, tillverkarens typbeteckning och väsentliga konstruktions- eller formgivningsaspekter som chassi, bottenplatta eller motor, 43 Jfr Rådets direktiv /156/EEG av om tillnärmning av medlems- staternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa, senast ändrat genom och rådets direktiv /40/EG, (EGT L 042, 23.2.1970, s. 1, Celex 31970L0156), rådets direktiv /61/EEG av om typgodkän- nande av två- och trehjuliga motorfordon, senast ändrat genom och Rådets direktiv /71/EG (EGT L 115, 10.8.1992 s. 72, Celex 31992L0061) och Europa- parlamentets och rådets direktiv /70/EG om kvaliteten på bensin och diese lbränslen och om ändring av rådets direktiv /12/EEG, ändrat genom och rådets direktiv /71/EG (EGT L 350, 28.12.1998, s. 58, Celex 398L0070). motortyp: en kategori av motorer som inte skiljer sig från varandra i fråga om tillverkare, tillverkarens typbeteckning eller väsentliga system: ett sådant tekniskt fordonssystem som omfattas av kraven i något av särdirektiven, komponent: anordning som är avsedd att vara en del av ett fordon och som kan typgodkännas separat oberoende av fordonet, om ett sådant fö rfarande uttryckligen är tillåtet enligt något av särdirektiven, separat teknisk enhet: anordning som är avsedd att vara en del av ett fordon men som kan typgodkännas separat men då endast i samband med en specificerad fordonstyp, förutsatt att ett sådant förfarande uttryckligen är tillåtet enligt något av särdirektiven, och tung buss: buss med en totalvikt av över . I övrigt har beteckningarna i denna lag samma innebörd som i lagen (2001:000) om vägtrafikdefinitioner. Bestämmelser i övrigt om fordons beskaffenhet och utrus tning och om kontroll av fordon finns i fordonskungörelsen (1972:595). 3 § Nya motorfordon skall anses stämma överens med avgas- reningskraven i denna lag, om fordonen har godkänts enligt något av ramdirektiven och åtföljs av intyg av fordonstillverkaren att fordonen stämmer överens med den godkända typen. Även i de fall fordon har godkänts enligt något särdirektiv skall de anses stämma överens med kraven i denna lag. 4 § Bilar skall delas in i miljöklasser i enlighet med de kravnivåer för utsläpp som beslutas inom Europeiska gemenskapen för förbrännings- motordrivna bilar enligt bilaga 1 till denna lag. Ytterligare miljöklasser får finnas för 1.bilar som är inrättade för att drivas enbart med elektricitet från batterier (elbilar), 2.bilar som är inrättade för att kunna drivas med både elektricitet från batterier och med förbränningsmotor (hybridbilar), samt 3.andra bilar med särskilt låga utsläpp av föroreningar. En bil hänförs till den miljöklass som anges av tillverkaren, om bilen uppfyller kraven för utsläpp i den angivna miljöklassen. Om en bil inte uppfyller kraven för den miljöklass den indelats i, skall bilen hänföras till den miljöklass vars krav den uppfyller. Ansvar för att gällande krav uppfylls 5 § Tillverkare av motorfordon eller motorer till fordon ansvarar för att fordonen uppfyller gällande avgasreningskrav. 6 § Den som äger ett motorfordon är skyldig att underhålla och sköta fordonet på ett sådant sätt att gränsvärdena för utsläpp inte överskrids under brukandet av fordonet. Typgodkännande, kontroll, åtgärdsplaner m.m. 7 § En fordonstyp, en motortyp, ett fordonssystem, en komponent eller en separat teknisk enhet kan typgodkännas i fråga om avg asrening. Ett sådant godkännande förutsätter att relevanta krav enligt särdirektiv eller enligt nationella krav är uppfyllda. Ett typgodkännande som har meddelats i en annan medlemsstat i Europeiska unionen med stöd av ramdirektiven eller särdirektiven gäller utan särskild prövning i . 8 § Den myndighet som regeringen bestämmer (typgodkännande- myndigheten) får utfärda typgodkännande i fråga om avgasrening. Den myndighet som regeringen bestämmer skall indela bilar i miljö- klasser enligt 4 §. 9 § Tillverkaren är skyldig att medverka till den kontroll som behövs med anledning av ett typgodkännande. Sådan medverkan kan vara att utan ersättning till typgodkännandemy ndigheten lämna de upplysningar och tillhandahålla de fordon, fordonsdelar, handlingar och den utrustning som behövs för kontrollen. För att utöva tillsyn enligt denna lag har typgodkännandemyndigheten rätt till tillträde till en fabrik eller annan anläg gning och att där utföra nödvändiga undersökningar. 10 § Om typgodkännandemyndigheten finner att de utsläppsbegränsa nde anordningarna på bilar som har typgodkänts hos myndigheten inte uppfyller de krav som gäller för fo rdons- eller motortypen, får myndig- heten förelägga tillverkaren att lägga fram en åtgärdsplan för att avhjälpa bristerna. skall besluta om godkännande av åtgärdplanen. 11 § Om typgodkännandemyndigheten finner att fordon, motorer, system, komponenter eller separata tekniska enheter inte längre stämmer överens med den typ som myndigheten har godkänt, får myndigheten återkalla godkännandet. 12 § ansvarar för att åtgärdsplaner som beslutats av en annan typgodkännandemyndighet inom Europeiska gemenskapen genomförs i . Särskilda bestämmelser för tunga fordon 13 § Om en tung lastbil eller tung buss som är registrerad i har typgodkänts i ett annat land, är tillverkaren skyldig att medverka till att sådana kontroller genomförs som syftar till att undersöka om fordonet uppfyller kraven som följer av denna lag. Detsamma gäller om fordonets motor har typgodkänts i ett annat land än . Vad som föreskrivs i 9 § första stycket och 10 § gäller även för s ådant fordon eller sådan motor som avses i första stycket. 14 § I fråga om tunga lastbilar och tunga bussar som har tillverkats utomlands svarar den som yrkesmässigt för in bilar till för tillverkarens räkning solidariskt med tillverkaren för de förpliktelser som tillverkaren har enligt vad som följer av denna lag. Tillverkaren ansvarar endast för fordon som förts in till av tillverkaren själv eller av någon som fört in fordonet för tillverkarens räkning. Särskilda bestämmelser om avhjälpande av fel på fordons utsläppsbegränsande anordningar 15 § I fråga om fel på utsläppsbegrä nsande anordningar på personbilar, lätta lastbilar samt bussar med en totalvikt av högst gäller vad som föreskrivs i 1619 §§, om fordonen inte är äldre än eller har körts mer än 80 000 k ilometer. 16 § Tillverkaren svarar gentemot bilägaren för att fel på bilens utsläppsbegränsande anordningar kostnadsfritt avhjälps, om det vid en myndighets kontroll eller på annat tillförlitligt sätt konstateras att anordningarna inte uppfyller de krav som följer av denna lag. I de fall som avses i första stycket har bilägaren rätt även till e rsättning för kostnader som föranleds av ny kontrollbesiktning efter a nmärkning mot de utsläppsbegränsande anordningarna och kostnader som föranleds av körförbud för bilen. 17 § Vad som sägs i 16 § gäller inte om det görs sannolikt at t felet beror på att bilägaren 1.inte låtit bilen genomgå den underhållsservice som behövs för att vidmakthålla funktionerna hos bilens utsläppsbegränsande anor dningar, eller 2.har använt bränsle av en kvalitet som i väsentlig mån avviker från det som tillverkaren rekommenderat för att vidmakthålla funktionerna hos bilens utsläppsbegränsande anordningar, eller 3.vid utbyte av utsläppsbegränsande anordningar har utrustat bilen med nya delar som från miljösynpunkt är sämre än de delar som bilen var utrustad med när den var ny. Vad som sägs i 16 § gäller inte heller om det görs sannolikt att felet beror på en olyckshändelse eller därmed jämförlig händelse eller på vanvård, onormalt brukande eller något annat liknande förhållande på bilägarens sida. 18 § Om bilägaren låter någon annan än tillverkaren avhjälpa fel på de utsläppsbegränsande anordningarna på bilen och därvid anlitar någon som yrkesmässigt utför bilreparationer, är tillverkaren skyldig att betala skälig ersättning för reparationen till den som har utfört arbetet, om tillverkaren ansvarar enligt 16 §. Den som har utfört arbetet har inte rätt att kräva betalning för reparationen från bilägaren och får inte heller gentemot bilägaren göra gällande åtgärder som kan komma i fråga vid bristande betalning. Anspråk på ersättning som avses i första stycket skall, om inte tillverkaren medger annat, åtföljas av en redogörelse för de åtgärder som har vidtagits och en utredning om resultatet av reparationen. har rätt att från det han fick del av ersättningsanspråket kräva att den som har utfört arbetet tillställer tillverkaren de delar som har bytts ut vid reparationen. Tillverkaren får inte ifrågasätta betalningsskyldigheten har förflutit efter det han fick del av ersättningsanspråket och, om han har krävt att få utbytta delar, dessa delar tillställdes honom. 19 § I fråga om fordon som tillverkats utomlands svarar den som yrkesmässigt för in fordon till för tillverkarens räkning solidariskt med tillverkaren för de förpliktelser som tillverkaren har enligt denna lag. Tillverkaren ansvarar endast för fordon som förts in i av tillverkaren själv eller av någon som fört in fordonet för tillverkarens räkning. 20 § I fråga om utsläpp av avgaser och andra föroreningar från motorfordon får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om 1.begränsning av utsläpp av avgaser och andra föroreningar från motorfordon, 2.motorfordons och motorers utrustning, hållbarhet, funktion, installation eller beskaffenhet i övrigt, 3.skyldighet att underhålla utrustning som begränsar utsläpp, 4.skyldighet att använda visst bränsle, 5.tillsyn och annan kontroll, 6.förfarandet i samband med typgodkännande och godkännande av förslag till åtgärdspl aner, 7.ibruktagande och försäljning av fordon och motorer till dessa samt 8.förfarandet i samband med miljöklassindelning av bilar. 21 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, om det är förenligt med något av ramdirektiven, föreskriva om undantag från krav enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Undantag får förenas med sä rskilda villkor. Vad som sägs i första stycket gäller inte beträffande kraven i 1519, 24 och 27 §§. 22 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn, prövning i samband med typgodkännande samt prövning i samband med miljöklass- indelning och meddelande av undantag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om avgifternas storlek och beräkning. Regeringen får föreskriva att en myndighet får bestämma att beslut om betalning av avgift enligt denna lag skall gälla även om beslutet överklagas. 23 § Bensin som är avsedd för motordrift eller uppvärmning skall av den som tillverkar eller yrkesmässigt till för in sådan bensin delas in i och tillhandahållas i de miljöklasser som anges i bilaga 2 till denna lag. Dieselbrännolja och fotogen, med undantag för flygfotogen, som är avsedd för motordrift skall av den som tillverkar eller yrkesmässigt till för in sådana motorbränslen delas in i och tillhandahållas i de miljö klasser som anges i bilaga 3 till denna lag. som är avsedd för motordrift och som omfattas av 2710 00 29, 2710 00 32, 2710 00 34 eller 2710 00 36 Kombinerade nomenklaturen (KN-nr) enligt förordningen (EEG) 2658/8744, men som inte uppfyller miljöspecifikationerna i miljöklass 2, får inte saluföras. Dieselbrännolja som omfattas av nr 2710 00 66 i Kombinerade nomenklaturen (KN-nr) enligt förordningen (EEG) 2658/87 och som är avsedd att användas i sådana moto rfordon som avses i direktiv /220/EEG45 och 88/77/EEG46, men som inte uppfyller miljö- specifikationerna för miljöklass 3, får inte saluföras. Tillsyn, ansvarsbestämmelser m.m. 25 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av myndighet som reg eringen bestämmer. 26 § får besluta om sådana kontroller som avses i 13 och 14 §§. får förelägga tillverkare av tunga lastbilar, tunga bussar eller motorer till sådana fordon att medverka till de kontroller som avses i 13 § första stycket eller att fullgöra de skyldigheter som framgår av 9 § första stycket och 10 §. Föreläggandet får fö renas med vite. 27 § Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot förbudet att saluföra bensin eller dieselbrännolja enligt 24 §, döms till böter eller fängelse i högst . 28 § En förvaltningsmyndighets beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överkl agas hos allmän förvaltningsdo mstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. EGT L 156, , s.1 (Celex 31987R2658). EGT L 076, , s. 1 (Celex 31970L0220). EGT L 036, , s.33 (Celex 31988L0077). Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs bilavgaslagen (1986:1386). 2.Avgasreningskrav enligt äldre bestämmelser skall gälla för motorfordon och motorer som typgodkänts före lagens ikraftträdande. 3.Äldre bestämmelser om miljöklassindelning skall gälla för de bilar som delats in i en miljöklass före lagens ikraftträdande. 4.Vad som föreskrivits i 13 och 14 §§ skall även gälla lätta bilar som har typgodkänts enligt rådets direktiv /220/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning mot luftförorening genom avgaser från motorfordon, i dess lydelse innan Europa- parlamentets och rådets direktiv /69/EG47 av om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv /220/EEG. 5.I fråga om bilar som har tagits i bruk före lagens ikraftträdande gäller äldre bestämmelser om tillverkarens ansvar gentemot bilägaren. 47 EGT L 350, 28.12.1998, s. 1 (Celex 31998L0069). Personbilar, lätta lastbilar och bussar med en totalvikt om högst