prop · GO0349 · 2001-01-01 00:00:00 — Utfärdande, återtagande och upphävande av projektlicenser liksom bestämning av deras giltighetstid, skall ske enligt respektive parts nationella regel- system. Projektlicensen avser bara överföring mellan ramavtalets parter och inte export till icke-part. Det sistnämnda regleras i artikel 13. Artikeln avser den typ av samarbetsprojekt grundat på mellanstatligt avtal som identifierats i artikel 12. Artikel 13 fastlägger det förfaringssätt som skall tillämpas mellan parterna för att säkra likformig tillstånds- givning för export till icke-part av en samarbetsprodukt eller dess komponenter och delsystem, oavsett vilken part som utfärdar export- licensen. Enligt moment 2 skall parterna till det mellanstatliga avtalet med enhällighet fastställa grundläggande principer för export till icke-part av produkter som sammanhänger med projektet. Överenskommelsen skall vid behov identifiera olika varianter av en produkt, om olikheter med avseende på prestanda bedöms medföra olika synsätt vad avser export till icke-part. Vidare skall överenskommelsen omfatta en hänvisning till en kontinuerligt uppdaterad sammanställning över gällande internationella embargobeslut som parterna förbundit sig att följa. De åtaganden som avses är i första hand embargon beslutade av eller , men förpliktelser som ingås i andra internationella fora kan också tillföras denna lista efter enhällig överenskommelse mellan parterna. Slutligen skall en lista med tillåtna exportdestinationer fastställas (eller flera om olika varianter av en produkt har specificerats). Länder som inte återfinns på listan över tillåtna exportdestinationer och inte heller omfattas av gällande embargobeslut betraktas som icke behandlade, dvs. varken förbjudna eller tillåtna ur exportkontroll-synpunkt. Utförsel är möjlig endast till länder uppförda på listan över tillåtna exportdestinationer. I moment 3 anger artikeln de procedurer som skall iakttas vid fastställande eller revidering av listan över tillåtna exportdestinationer. Moment 3 (a) anger att det är de parter som ingår ett mellanstatligt avtal som fastställer listan med tillåtna destinationer, således inte samtliga ramavtalets parter. I texten anges faktorer som redan på förhand bedöms spela en viktig roll i de samråd som leder fram till listans fastställande. Här återfinns bl.a. parternas nationella politik på området, EU:s uppförandekod för vapenexport samt parternas försvarsintressen. Det förutsätts av parterna att innehållet i den fastställda listan kan komma att behöva modifieras under den betydande tid som ett projekt normalt varar. I moment 3 (a) anges att tillägg till listan, på grundval av förslag från deltagande industrier, skall beslutas med enhällighet och . Moment 3 (b) föreskriver ett särskilt samrådsför- farande för borttagning av en tillåten destination från listan. I detta avsnitt fastslås att en strykning måste grundas på betydande förändringar i destinationslandets inre eller yttre förhållanden. När en strykning föreslagits av någon part skall den genomföras såvida inte inom ramen för samrådsförfarandet enhällighet uppnås om att bibehålla destinationen ifråga på listan. Avtalet föreskriver vidare att varje part har rätt att påkalla ett moratorium för export till den ifrågasatta destinationen som samrådsförfarandet pågår. Detta är aktuellt bara om en strykning begärs i ett sent skede av ett projekt, då produkten färdigut-vecklats och börjat produceras. Avtalet anger slutligen att frågan om strykning skall föras upp på ministernivå, om enighet inte kan uppnås på tjänstemannanivå och sätter upp en tidsgräns för hela samrådsförfarandet. I moment 4 fastslås att ansvaret för att utfärda en exportlicens i enlighet med vad som överenskommits i listan över tillåtna destinationer åvilar den part inom vars jurisdiktion exportkontraktet faller. Moment 5 fastslår att även de parter som inte ingår i ett samarbetsprojekt är bundna av den lista över tillåtna destinationer som upprättas inom ramen för projektet. Detta gör det möjligt även för dessa länder, som kanske har avvecklat egen produktionskapacitet för den aktuella samarbetsprodukten, att ha tillgång till produkten på samma villkor som parter vilka har industri direkt engagerade i projektet, eftersom man underkastar sig samma exportregler. Moment 6 innehåller ett åtagande för alla parter att inhämta slutanvändaråtaganden vid export till tillåtna destinationer, samt att samråda om eventuell re-export från ett tidigare destinationsland. Avtalet fastslår att re-export till destinationer som inte återfinns på den tidigare fastställda listan skall behandlas som tillägg till denna lista. Re- export fordrar således enighet mellan de berörda parterna. Moment 7 öppnar för en översyn av redan befintliga samarbetsprogram för att, om överenskommelse kan nås mellan berörda parter, bestämmelserna i artiklarna 12 och 13 skall kunna tillämpas även för dessa. Artikeln avser gränsöverskridande samarbetsprojekt som initieras och drivs av industrin utan stöd av något särskilt mellanstatligt avtal. Projektet kan ha sin grund i upphandlingsplaner och kravspecifikationer som utarbetats av försvarsmakterna i en eller flera parter, men den grad av engagemang från parternas sida som representeras av ett mellanstatligt avtal föreligger inte. I moment 2 beskrivs ett förfarande varigenom sådana projekt kan ges samma behandling i exportkontrollavseende som de projekt som avses i artiklarna 12-13. Utgångspunkten är att de berörda industrierna själva önskar en sådan behandling för projektet. På begäran från industrierna får då berörda parters regeringar överväga om man vill medge detta. Om berörda regeringar väljer att godkänna samarbetet upprättas ett avtal av det slag som beskrivs i artiklarna 12-13. Övriga parter underrättas om projektets ställning och blir därigenom skyldiga att iaktta bestämmelsen i artikel 13 moment 5 om krav på godkännande för vidareexport till icke-part. Artikeln avser en situation då ett industriellt initiativ är i ett mycket tidigt stadium av sin utveckling och berörda regeringar därför inte är beredda att ta ställning till frågan om projektlicens i enlighet med artikel 14. För att underlätta initiativets mognad fram till projekt ges här en möjlighet att utfärda en begränsad projektlicens uteslutande för överföringar mellan de samverkande industrierna inom initiativets ram. Artikeln avser underleverantörsrelationer mellan industrier som inte ingår i ett större samarbete av det slag som avses i artiklarna 12 eller 14. Sådana relationer antas representera företagens val av kostnadseffektiva produktionslösningar. Parterna har bedömt att sådana lösningar bidrar till en effektiv europeisk industristruktur och därför är önskvärda att stödja genom förenklade exportkontrollförfaranden. I moment 1 förbinder sig parterna att tillämpa förenklade licensförfaranden för överföringar inom ramen för underleverantörs- relationer av beskrivet slag. Förenklingarna definieras inte närmare. Moment 2 uppställer, som en ytterligare förenkling, en presumtion för bruket av enklare bearbetningsintyg i de fall som omfattas av artikeln. Artikeln avser nationell produktion av försvarsmateriel eller tillhörande försvarsmaterieltjänster utan inslag av gränsöverskridande samarbete. Moment 2 innehåller ett åtagande av parterna att effektivisera nationella licensförfaranden för dessa fall. Artikeln avgränsar explicit parternas förpliktelser enligt denna del av avtalet till att avse exportlicensförfaranden och inte andra typer av krav som uppställs på aktuella överföringar eller exporttransaktioner med stöd av nationella bestämmelser. Exempel anges på tänkbara krav. Parterna överenskommer att i ett senare skede undersöka möjligheterna att förenkla eller reducera sådana administrativa bestämmelser. 8.5 Säkerhetsskydd för sekretessbelagd information I avtalets del 4 Säkerhetsskydd för sekretessbelagd information (artiklarna 19-27) anges regler som syftar till att, utan att äventyra säkerhetsskyddet för sekretessbelagd information, dels säkerställa att inga onödiga inskränkningar vidtas vad gäller rörligheten för personal, information och materiel, dels underlätta tillgången till sådan information för den som behöver informationen i tjänsten. I artiklarna anges att all sekretessbelagd information som utväxlas mellan parterna och deras försvarsindustrier skall hanteras enligt parternas nationella regelverk samt bestämmelserna i denna del av avtalet och i bilagan till avtalet. Parterna skall dels, inom avtalets tillämpningsområde, använda de nationella sekretessbeteckningar som anges i bilagan till avtalet, dels hålla varandra informerade om ändringar i sina nationella sekretessbeteckningar. I artiklarna ges dels regler för hur säkerhetsklarering av fysiska personer skall ges och godkännas av parterna, dels regler för säkerhetsklarering av försvarsindustrins anläggningar. I artikeln ges regler för fysiska personers rätt att ta del av sekretessbelagd information. I artiklarna regleras hur parter får frisläppa, röja eller använda sekretessbelagd information, hur parter får tillåta att sådan information frisläpps, röjs eller används, hur sekretessbelagd information skall överföras mellan parter samt hur part skall ge tillstånd till sådana besök i anläggningar som ger tillgång till sekretessbelagd information. I artikeln anges att berörda parter, i den mån tillämpningen av reglerna i artiklarna 19-26 kräver ändringar i antingen nationella regelverk eller sådana allmänna säkerhetsskyddsöverenskommelser mellan parter som rör industriell säkerhet, skall vidta erforderliga åtgärder. 8.6 Försvarsrelaterad forskning och teknologi Avtalets del 5 Försvarsrelaterad forskning och teknologi (artiklarna 28- 36) syftar till att harmonisera parternas försvarsrelaterade forsknings- och teknologiprogram samt att så långt möjligt främja samarbete mellan parterna på detta område. Parterna eftersträvar också en samordnad hållning angående framtida behov av teknologi och även samordning i relationen till leverantörer av försvarsrelaterade forskningstjänster, där fri konkurrens utgör ett viktigt inslag. Vidare eftersträvas gemensamma administrativa metoder och förfaranden samt ett gemensamt förhållnings-sätt i övrigt som tillgodoser intresset av effektivitet och rationalitet i samarbetet på forskningsområdet. I denna bestämmelse åtar sig parterna att ge varandra information om sina försvarsrelaterade forsknings- och teknologiprogram. Informations-utbytet skall omfatta strategier och policy samt pågående och planerade nationella program. Sådan information som en part anser vara en del av dess avgörande säkerhetsintressen eller som berör en parts förhållande till tredje part, behöver dock inte lämnas ut. Varje part skall underrätta övriga parter om vilken slags information som den anser sig inte behöva lämna. Parterna skall komma överens om formerna för överföring och utbyte av sådan information som avses i det föregående. Här sägs att parterna skall komma överens om vilken teknologi som behövs för att åstadkomma en samordning av de nationella behoven. I artikeln behandlas möjligheten för några av parterna att genomföra slutna program eller projekt, utan att övriga parter får delta eller ens måste godkänna att ett sådant samarbete kommer till stånd. Annan parts deltagande, initialt eller senare, förutsätter samtycke av de ursprungliga parterna. I fråga om rätten för annan part att använda resultat förutsätts överenskommelse mellan berörda parter. Parterna åtar sig också att etablera gemensamma metoder och förfaranden i de frågor som gäller det praktiska genomförandet av bestämmelserna i denna artikel. Artikeln reglerar förhållandet mellan parterna och sådana självständiga uppdragstagare som kan tilldelas försvarsrelaterade forsknings- och teknologikontrakt. Uppdragstagare kan vara ett TFF, andra företag på försvarsindustriområdet eller försvarsrelaterade forskningsinstitutioner. Av artikeln framgår att parterna skall samordna sitt förhållande till uppdragstagarna och sin verksamhet gentemot dem i en särskilt överens- kommen uppförandekod. Beträffande uppförandekoden föreskrivs samråd mellan parterna och att dessa för en gemensam dialog med uppdragstagarna för att samordna hanteringen av förslag och, om det är lämpligt, upprätta gemensamma forsknings- och teknologiprogram. Strävan skall vara att harmonisera formerna för förhandling, finansiering och tilldelning av kontrakt. Här åtar sig parterna att undersöka hur man skall uppdra åt ett självständigt organ att vid behov sluta försvarsrelaterade forsknings- och teknologikontrakt i eget namn samt svara för den administrativa hanteringen av förekommande program och projekt. Parterna skall också kunna avsätta särskilda medel till ett sådant organ om det är lämpligt. I denna artikel förordas fri konkurrens vad gäller försvarsrelaterade forsknings- och teknologikontrakt. Det förutsätts att detta uppnås inom ramen för parternas nationella regler och förfaranden, för svensk del lagen (1992:1528) om offentlig upphandling med tillhörande följdför- fattningar. Fri konkurrens behöver dock inte tillämpas i det fall då en part anser att detta kan skada dess avgörande säkerhetsintressen. Artikeln innebär åtagande för parterna att ta fram en gemensam ordning för att säkerställa att nyttan av de medel som varje part tillskjuter för finansiering av enskilda samarbetsprojekt väsentligen fördelas efter insats. Parterna skall därvid försöka uppnå en övergripande industriell eller annan återbäring utan att kräva detta på varje enskilt projekt. Bestämmelsen föreskriver att parterna skall komma överens om en gemensam policy och gemensamma förfaranden som skall tillämpas i program- eller projektsamarbetet med tredje part. Genom denna bestämmelse åtar sig parterna att ta fram lämpliga internationella instrument med avseende på artiklarna 28 35. Det innebär således att de närmare formerna för regleringen av parternas åtaganden i artiklarna skall läggas fast. 8.7 Behandling av teknisk information Vid omstrukturering av försvarsindustrin uppstår behov av att kunna förfoga över vad som i ramavtalet betecknas som teknisk information genom överföring av denna på olika villkor mellan olika involverade parter, såväl stater som försvarsindustrier. Av bland annat försvars- och säkerhetspolitiska skäl finns särskilda nationella restriktioner för sådant förfogande inom försvarsområdet. Avtalets del 6 Behandling av teknisk information (artiklarna 37-44) är avsedd att medverka till en begränsning av nämnda restriktioner och en harmonisering mellan parterna av behandlingen av teknisk information för att underlätta omstrukturering och påföljande drift av försvars- industrin. Principer anges för delgivning, överföring, nyttjande och ägande av teknisk information hos part eller dess försvarsindustri. Enligt denna artikel gäller inte bestämmelserna avseende behandling av teknisk information, om de strider mot parternas lagar och förordningar om nationell säkerhet. Vidare innehåller artikeln en bestämmelse om icke-diskriminering av parternas försvarsindustrier, part får vid sitt förfogande över teknisk information inte gynna sin egen försvarsindustri på bekostnad av övriga parters försvarsindustri. Slutligen innehåller artikeln en bestämmelse som är avsedd att ge utrymme för att överväga en tillämpning av bestämmelserna i denna del av avtalet även på andra industriella enheter med rättsligt bindande utformning än sådana som inryms under definitionen av ett TFF. Artikeln behandlar frågan om äganderätten till teknisk information som framkommer inom ramen för kontrakt tecknade mellan part och försvarsindustri. Huvudregeln anges vara att äganderätten skall tillkomma informationens upphovsman. Med anledning av den medverkan i tillkomsten av informationen som parter har genom kontrakt med upphovsmannen, eller i förekommande fall dennes arbetsgivare, anges att en förutsättning för nämnda huvudregel är att sådana parter erhåller den nyttjande- och förfoganderätt till informationen de behöver. Eftersom bildande och omstrukturering av en juridisk person inom försvarsindustrisektorn ofta erfordrar tillstånd av olika karaktär från en part och då s.k. partssubstitution i ett kontrakt erfordrar den andra kontraktspartens samtycke har i denna artikel särskilt betonats att part inte får utnyttja situationen genom att kräva att få äganderätten till teknisk information som villkor för positiv behandling av en tillståndsfråga. Undantag från ovan angivna huvudregel vad avser äganderätten skall enligt denna artikel endast få göras när det av något skäl är nödvändigt för part att förvärva äganderätten. Ett sådant äganderättsförvärv får endast ske med stöd av lag eller avtal. I den mån det finns bestämmelser och villkor av rättslig karaktär såsom lagar, förordningar och anställningsavtal som reglerar förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare anges att ramavtalet inte avses ändra på sådan reglering. Denna artikel rör statligt ägd teknisk information. Den innehåller ett åtagande för varje part att på visst sätt förfoga över informationen i förhållande till övriga parter, deras försvarsindustri och ett TFF. Det anges att ett förfogande enligt artikelns bestämmelser sker under förutsättning att tredje mans eventuella rätt till den tekniska informa- tionen inte utgör något hinder. Artikeln behandlar i (a) ett vederlagsfritt förfogande begränsat till delgivning av teknisk information i upplysningssyfte för att underlätta bildande eller omstrukturering av ett TFF och i (b) ett förfogande mot skäligt vederlag och skäliga villkor i övrigt bestående i upplåtelse av licens till teknisk information till ett TFF för kommersiellt nyttjande. Part är dock inte förpliktad att upplåta licenser utan endast att välvilligt överväga ett sådant förfogande. Av (c) framgår att part i sammanhanget skall vara beredd att lämna stöd och tekniskt bistånd på skäliga villkor. Denna artikel rör teknisk information som ägs av industrin. Bestämmelserna begränsas till sådan teknisk information som framkommit inom ramen för kontrakt mellan industrin och en part. De behandlar parts möjlighet att påverka vad industrin får göra med sin tekniska information, särskilt med anledning av villkor i kontraktet med industrin. Av artikeln framgår att part skall ge tillåtelse till det förfogande över rätten till teknisk information genom delgivning, licensiering eller överlåtelse som är nödvändig för industrin för att möjliggöra bildande eller omstrukturering och drift av ett TFF. Det är endast om rättsliga hinder föreligger som part ej utan vidare förfogar över, såsom tvingande lag eller tredje mans rättigheter, som part skall kunna avslå en begäran om erforderligt tillstånd. I artikeln anges att parterna, vid bildandet eller omstruktureringen av ett TFF, som huvudregel inte skall kräva sådan avgift som påförs vid nationella försvarskontrakt. Den avgift (på engelska levy ) som avses finns inte i svenska försvarskontrakt. Det närmaste man kan komma är de royaltyvillkor som vissa försvarskontrakt innehåller. Den stora skillnaden är dock att den kontraktuella utformningen av dessa royaltyvillkor är en förhandlingsfråga mellan staten och industrin, medan den avgift som artikeln behandlar är något som påförs industrin enligt statliga regelverk i aktuella länder. En komplicerande faktor vid den omstrukturering av europeisk försvarsindustri som ramavtalet är avsett att främja är de olikheter som förekommer i parternas standardbestämmelser för försvarskontrakt. Med anledning därav anges i denna artikel att parterna skall arbeta för att uppnå en överenskommelse om en harmonisering av sådana bestäm- melser vad avser behandling av teknisk information. I artikeln behandlas frågan om regler och procedurer vid hantering av hemliga försvarsuppfinningar som kan bli föremål för patentskydd eller liknande. har ett antal bilaterala avtal som reglerar skyddet av sekretess och som syftar till att förenkla den internationella hanteringen av försvarsuppfinningar. Enligt artikeln åtar sig parterna att överväga att träffa överenskommelser om en harmonisering av aktuella regler och procedurer. Parterna åtar sig att undanröja eventuella hinder för sådana överenskommelser. I denna artikel förtydligas slutligen att den enligt ramavtalet överenskomna behandlingen av teknisk information inte får inverka menligt på tredje mans eller någon parts rättigheter till den tekniska informationen. Vidare anges att parts lagar och förordningar till skydd för rikets säkerhet och för exportkontroll samt avtal om s.k. slutanvändare kan utgöra giltigt skäl för att inte utlämna teknisk information. 8.8 Harmonisering av militära krav Avtalets del 7 Harmonisering av militära krav (artiklarna 45 49) syftar främst till att etablera en metod som förbättrar samordningen mellan parterna för att åstadkomma en harmonisering av militära krav. Målsättningen är att flera länder skall kunna anskaffa motsvarande materielsystem till sina förband och därigenom minska anskaffnings- kostnaderna samt öka interoperabiliteten. Metoden innebär att parterna genom en gemensam analysprocess försöker uppnå en samsyn ifråga om framtida operativa behov och utifrån denna samsyn harmonisera krav på militär utrustning. I denna artikel identifierar parterna behovet av att harmonisera de militära kraven på sina väpnade styrkor. Till detta ändamål skall etableras en metod och skapas en gemensam analysprocess. I artikeln definieras närmare vilka steg som ingår i processen. I denna artikel identifierar parterna behovet av att samarbeta för att etablera en långsiktig plan som redovisar en gemensam syn på framtida operativa behov. Denna plan utgör ett ramverk för en samordnad planering av materielförsörjning samt inriktning av försvarsrelaterad forskning och teknikutveckling. I artikelns punkt 2 framgår hur parterna skall samarbeta och hur de skall genomföra ett regelbundet utbyte av dokument och information. Artikeln pekar på behovet av samarbete i kravsättningen fram till och med specificeringen av system varvid ett regelbundet och omfattande utbyte av dokument och annan relevant information skall ske. Denna information omfattar målsättningar, tekniska data, studier, teknikdemonstratorer samt upprättande av gemensamma krav och specifikationer. Parterna skall identifiera möjliga samarbetsprojekt inom forskning, utveckling, upphandling och underhåll, speciellt för underrättelseverksamhet, strategiska transporter och ledningssystem. Det kan nämnas att dessa områden anses som bristområden i parternas nuvarande förmåga att effektivt genomföra internationella fredsbevarande operationer. Av artikeln framgår att parterna skall samarbeta för att samordna processerna för programstyrning och materielförsörjning varvid metoder utvecklas för att finansiera en organisation med legal status som kan leda och styra program. Detta för i riktning mot en ökad grad av gemensam materielförsörjning. I denna artikel åtar sig parterna att upprätta ett särskilt internationellt rättsligt instrument som reglerar mål och processer för den organisation som behövs för att genomföra och stödja de uppgifter som anges i artiklarna 45-48. 8.9 Skydd av kommersiellt känslig information Mot bakgrund av ändamålet med ramavtalet och det utbyte av information av bl.a. kommersiellt känslig natur mellan parter och försvarsindustrier som därmed kommer att ske, har del 8 Skydd av kommersiellt känslig information (artiklarna 50-54) tillkommit för att skydda och begränsa spridningen av sådan information. I artikeln betonas att det utbyte av information som avses ske i fråga om leveranssäkerhet enligt avtalets del 2 skall vara föremål för begränsning när informationen är kommersiellt känslig. Denna artikel anger att kommersiellt känslig information skall vara föremål för vederbörlig sekretess och att part som delger annan part sådan information skall märka denna på ett sätt som tydliggör informationens kommersiellt känsliga natur.