prop · GP038 · 2001-09-20 00:00:00 — Sålunda hör samarbetet i bl.a. tull- och handelspolitiska frågor, den inre marknaden, den ekonomiska och monetära unionen (EMU), miljöpolitiken, socialpolitiken, visering, asyl och invandring samt civilrättsligt samarbete hemma i den första På grundval av fördragen och gemenskapslagstiftningen har en Prop. 2001/02:8 särskild rättsordning, EG-rätten eller gemenskapsrätten, utvecklats. Samarbetet brukar betecknas som överstatligt bl.a. genom att medlemsstaterna har överlämnat viss beslutanderätt till EG. De beslut som gemenskapsinstitutionerna fattar kan sålunda direkt skapa rättigheter och skyldigheter för enskilda i medlemsstaterna. Samarbetet i den andra pelaren rör den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). Samarbetet i den tredje pelaren rör polis- samarbete och straffrättsligt samarbete. Samarbetet i dessa pelare grundas på Unionsfördraget. Medlemsstaterna är bundna av de gemensamma besluten på samma sätt som normalt följer av ett internationellt samarbete enligt folkrättens regler. Det är alltså frågan om ett mellanstatligt samarbete i dessa pelare. innehåller bestämmelser som utgör ändringar i eller tillägg till EG-fördraget, Kol- och stålfördraget, Euratomfördraget och Unionsfördraget. Det nya fördraget påverkar samarbetet i alla de tre pelarna. , liksom de nämnda grundläggande fördragen, är att betrakta som en sedvanlig folkrättslig överenskommelse. Fördraget skall, i enlighet med artikel 12.1 i fördraget, ratificeras av alla medlemsstater i enlighet med deras konstitutionella bestämmelser. För att skall kunna tillträda måste därför de kon- stitutionella förutsättningarna för detta vara uppfyllda. I det följande presenteras först helt kort de nya bestämmelserna i de tre pelarna. Regeringen tar därvid kortfattat ställning till om det genom sker någon överlåtelse av beslutanderätt. Mot bakgrund av dessa ställningstaganden utvecklar och sammanfattar regeringen frågan om överlåtelse av beslutanderätt och gör konstitutionella överväganden, dvs. en undersökning av om de konstitutionella förutsättningarna för ett tillträde till är uppfyllda. Därefter redovisar regeringen varför den anser att bör tillträda det nya fördraget. Slutligen presenterar regeringen den s.k. anslutningslagen och de ändringar av lagen som är nödvändiga. 6.1De nya bestämmelserna i den första pelaren Regeringens bedömning: De nya bestämmelserna i den första pelaren innebär att beslutanderätt i vissa fall överlåts till EG. Överlåtelsen är av begränsad omfattning. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig särskilt i frågan, och , delar regeringens bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Genom Amsterdamfördraget gavs möjligheter till närmare samarbete mellan medlemsstaterna i den första pelaren. Genom ändras dessa bestämmelser något. Ett beslut om att upprätta ett närmare samarbete skall som fattas med kvalificerad majoritet, men en medlemsstat får begära att frågan fatta något formellt beslut. Det räcker att frågan hänskjuts till Europeiska Prop. 2001/02:8 rådet för att ministerrådet skall kunna fatta beslut med kvalificerad majoritet (artikel 2.1 i ). Samma förfarande gäller för närmare samarbete i den tredje pelaren. I artiklarna 1.111.14 i anges gemensamma bestämmelser om närmare samarbete. Ett närmare samarbete innebär inte att beslutanderätt överlåts till EG. En av regeringskonferensens huvudfrågor var att utöka tillämpnings- området för beslutsfattande med kvalificerad majoritet i rådet. Det finns därför ett flertal bestämmelser i , vilka genom har blivit föremål för en ändring av omröstningsreglerna , dvs. rådet har tidigare fattat beslut med enhällighet men det nya fördraget anger kvalificerad majoritet för beslutsfattandet. Ett exempel på en sådan bestämmelse är artikel 100 i EG-fördraget som rör den ekonomiska och monetära politiken. Ändringen innebär att rådet kan fatta beslut med kvalificerad majoritet dels om lämpliga åtgärder med hänsyn till det ekonomiska läget, dels om ekonomiskt bistånd från gemenskapen till en medlemsstat som har, eller allvarligt hotas av, stora svårigheter till följd av osedvanliga händelser utanför medlemsstatens kontroll (artikel 2.5 i ). Ett annat exempel är artikel 207.2 i EG-fördraget där ändringen innebär att rådet skall utse generalsekreteraren och den ställföreträdande generalsekreteraren genom beslut med kvalificerad majoritet (artikel 2.20 i ). Flera bestämmelser i anger att rådet skall fatta beslut i enlighet med förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget, dvs. Ett exempel på en sådan bestämmelse är den nya artikeln 67.5 i EG-fördraget som innebär att rådet, om gemenskaps lagstiftning har antagits i relevanta delar, skall besluta med kvalificerad majoritet och att medbeslutande- förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget skall tillämpas bl.a. vad gäller vissa åtgärder som rör asyl och åtgärder som rör civilrättsligt samarbete med undantag för frågor som berör familjerätten (artikel 2.4 i ). En ändring av beslutsformen i rådet från enhällighet till kvalificerad majoritet, eventuellt i kombination med ett medbeslutandeförfarande, innebär i sig inte att ytterligare beslutanderätt överlåts till EG. Artikel 133 i EG-fördraget, som gäller gemenskapens yttre ekonomiska förbindelser, har ändrats på så sätt att beslut om förhandlingar om och ingående av avtal med tredje land eller en internationell organisation på områdena handel med tjänster och handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter i princip skall fattas med kvalificerad majoritet (artikel 2.8 i ). I bestämmelsen görs emellertid flera viktiga undantag från denna huvudregel. Beslutsfattande med enhällighet krävs dels för avtal som innehåller bestämmelser för vilka enhällighet krävs för att anta interna regler, dels för avtal som rör områden som ännu inte varit föremål för en intern reglering inom EG. Dessutom skall beslut om förhandlingar om och ingående av avtal på vissa områden som kulturella och audiovisuella tjänster, utbildningstjänster samt sociala tjänster och tjänster som rör människors hälsa alltid fattas i samförstånd mellan gemenskapen och medlemsstaterna. Den nya bestämmelsen innebär inte att ytterligare beslutanderätt överlåts till gemenskapen. I det nya fördraget har bestämmelser införts som innebär att nya rättsliga grunder har skapats. Genom införs en ny avdelning i EG-fördraget, nämligen avdelning XXI som avser Prop. 2001/02:8 ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete med tredje land (artikel 2.16 i ). Syftet med den nya bestämmelsen, artikel 181a, är att skapa en särskild rättslig grund för annat samarbete än det som avses i avdelning XX och som enbart rör samarbetet med utvecklingsländer. Det kan t.ex. vara fråga om program om ekonomiskt och tekniskt samarbete med länderna i . Vad gäller dessa frågor har rådet fattat sina beslut med artikel 308 i EG-fördraget som rättslig grund. Genom den nya bestämmelsen överlåts således ingen ny beslutanderätt till EG. Artikel 191 i EG-fördraget anger bl.a. att politiska partier på europeisk nivå är viktiga som en integrationsfaktor inom unionen. Genom skapas, med ett tillägg till denna bestämmelse, en särskild rättslig grund för att fastställa regler för europeiska politiska partier och deras finansiering (artikel 2.19 i ). Den nya bestämmelsen innebär inte heller någon ytterligare överlåtelse av beslutanderätt till EG. antog en förklaring av vilken bl.a. framgår att bestämmelserna i artikel 191 inte innebär någon överföring av behörighet till EG och inte påverkar tillämpningen av relevanta nationella konstitutionella bestämmelser (gemensam förklaring 11 ). En ny rättslig grund skapas även t.ex. genom den nya artikeln 229a i EG-fördraget och artikel 4.2 i protokollet om utvidgningen av Europeiska unionen se nedan. Flera bestämmelser i rör den nya befogenhet som rådet får att nominera och utse ledamöter i olika organ. Genom skall rådet, på stats- eller regeringschefsnivå, med kvalificerad majoritet, och i enlighet med nya artikeln 214.2 i EG-fördraget, nominera den person som rådet vill utse till kommissionens ordförande. Rådet skall vidare med kvalificerad majoritet dels nominera övriga ledamöter av kommissionen, dels genom beslut med kvalificerad majoritet utse ordföranden och de övriga ledamöterna av kommissionen (artikel 2.22 i ). Om en ledamot entledigas, avsätts eller avlider skall en ersättare för den återstående mandattiden, enligt nya artikeln 215, utses av rådet genom ett beslut med kvalificerad majoritet. Om en ersättare behöver utses för ordföranden under återstoden av mandattiden skall förfarandet i artikel 214.2 tillämpas (artikel 2.23 i ). Enligt gällande bestämmelser är det medlemsstaternas regeringar i samförstånd som skall fatta samtliga dessa beslut. De nya bestämmelserna förutsätter därför att beslutanderätt överlåts till EG. De nya artiklarna 127.2 i Euratomfördraget och 10.2 i Kol- och stålfördraget respektive nya artiklarna 128 andra och tredje styckena i Euratomför draget samt 12 andra och tredje styckena i Kol- och stålfördraget innehåller motsvarande bestämmelser. Rådet får även befogenhet att utse ledamöterna av de särskilda rättsinstanserna se nedan. Genom får rådet, med stöd av nya artikeln 225a första stycket i EG-fördraget och genom ett enhälligt beslut, upprätta särskilda rättsinstanser som knyts till förstainstansrätten (artikel 2.32 i ). De särskilda rättsinstanserna har till uppgift att i första instans pröva och avgöra vissa grupper av ärenden på särskilda områden. I rådsbeslutet om att upprätta en särskild rättsinstans skall bestämmelser om rättsinstansens sammansättning fastställas och omfattningen av dess Rådet har, genom nya artikel 225a fjärde stycket i EG-fördraget, fått befogenhet att genom enhälligt beslut utse Prop. 2001/02:8 ledamöterna av de särskilda rättsinstanserna. såvitt gäller rådets befogenhet att utse ledamöterna, en viss överlåtelse av beslutanderätt. De nya artiklarna 140b fjärde stycket i Euratomfördraget och 32e fjärde stycket i Kol- och stålfördraget innehåller motsvarande bestämmelser. Bestämmelsen i övrigt föranleder inte att någon ytterligare beslutanderätt överlåts till EG. Genom en ny bestämmelse, artikel 229a i EG-fördraget, får rådet enhälligt anta bestämmelser för att ge domstolen behörighet att avgöra tvister som rör industriellt rättsskydd (artikel 2.33 i ). Den nya bestämmelsen tar främst sikte på att skapa en möjlighet för domstolen att döma i tvister mellan enskilda fysiska eller juridiska personer om giltigheten av och intrång i patent. Bestämmelsen i föranleder ingen överlåtelse av beslutanderätt från medlemsstaterna till EG eftersom medlemsstaterna skall anta dessa bestämmelser i enlighet med sina konstitutionella regler. Genom ändringar i får rådet utökade befogenheter att besluta om fördragsändringar, s.k. förenklat ändringsförfarande . Artikel 48 i Unionsfördraget anger den procedur som skall tillämpas vid ändringar i de grundläggande fördragen. Enligt artikeln skall ändringar ratificeras av samtliga medlemsstater i enlighet med deras kon- stitutionella bestämmelser. Ett förenklat ändringsförfarande finns emellertid fördragsfäst vad gäller vissa bestämmelser som rör domstolen se t.ex. artiklarna 221 fjärde stycket, 222 tredje stycket och 245 andra stycket i EG-fördraget. Enligt dessa artiklar kan rådet enhälligt besluta om att ändra i fördraget och i domstolens stadga. Genom ändringen i artikel 245 i EG-fördraget ges rådet möjlighet att i större omfattning med enhällighet besluta om att ändra i domstolens stadga såvitt gäller i första hand domstolens organisation (artikel 2.35 i ). Bestämmelsen förutsätter att ytterligare beslutanderätt överlåts till EG. De nya artiklarna 160 andra stycket i Euratomfördraget och 45 andra stycket i Kol- och stålfördraget innehåller i stort motsvarande bestämmelser. Europeiska investeringsbankens stadga är som protokoll fogad till EG-fördraget. Genom införs en möjlighet till ett förenklat ändringsförfarande av investeringsbankens stadga (artikel 2.43 i ). Enligt den nya bestämmelsen, artikel 266 tredje stycket i EG-fördraget, kan rådet med enhällighet besluta om att ändra vissa bestämmelser i stadgan. Den nya bestämmelsen förutsätter att beslutanderätt överlåts till EG. Artikel 4.2 i protokollet om utvidgningen av Europeiska unionen fastställer kommissionens sammansättning när unionen har 27 medlems- stater. Efter vederbörliga ändringar i fördragen skall ledamöterna av kommissionen utses på grundval av en jämlik rotation, för vilken rådet genom enhälligt beslut skall fastställa närmare föreskrifter. Genom den nya bestämmelsen skapas en ny rättslig grund för rådet att besluta om bindande föreskrifter såvitt gäller kommissionens sammansättning. Detta förutsätter att medlems staterna överlåter viss beslutanderätt till EG. De nya bestämmelserna i den första pelaren innebär samman- fattningsvis att beslutanderätt i vissa fall överlåts till EG. Överlåtelsen måste anses vara av begränsad omfattning. Detta utvecklas närmare i De nya bestämmelserna i den andra pelaren Regeringens bedömning: De nya bestämmelserna i den andra pelaren innebär inte att någon beslutanderätt överlåts till EU. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Justitiekanslern () har yttrat sig i frågan. Regeringen behandlar JK:s synpunkter i avsnitt 6.5. Skälen för regeringens bedömning: För att öka effektiviteten i den andra pelaren införs bestämmelser som innebär att rådet i vissa fall skall fatta beslut med kvalificerad majoritet i stället för med enhällighet. Rådet skall, enligt nya artikeln 23.2 första stycket i Unionsfördraget, fatta beslut med kvalificerad majoritet om att utse en särskild representant som skall ha mandat för särskilda politiska frågor i enlighet med artikel 18.5 i Unionsfördraget (artikel 1.3 i ). Rådet kan på området för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP), med stöd av artikel 24 i Unionsfördraget, ingå internationella avtal med en eller flera stater eller internationella organisationer. När ett sådant avtal syftar till att genomföra en gemensam åtgärd eller en gemensam ståndpunkt i den andra pelaren skall rådet, efter ändring av bestämmelsen, fatta beslut med kvalificerad majoritet och avtalet skall vara bindande för unionens institutioner (artikel 1.4 i ). och säkerhetspolitik (KUSP) inrättades genom rådets beslut av (2001/78/GUSP). Genom ändringarna i (artikel 1.5) fördragsfästs den roll som KUSP skall ha. Rådet får i vissa fall bemyndiga KUSP att fatta lämpliga beslut om den politiska kontrollen och den strategiska ledningen av en krishanteringsinsats. Rådet fattar sitt beslut i enlighet med artikel 23 i Unionsfördraget. Genom ges en möjlighet till närmare samarbete i den andra pelaren (artikel 1.6 i ). Det närmare samarbetet kan endast avse genomförande av en gemensam åtgärd eller en gemensam ståndpunkt i den andra pelaren. Frågor som har militära eller försvars- mässiga konsekvenser får inte bli föremål för närmare samarbete. Rådsbeslutet om att upprätta ett närmare samarbete fattas i enlighet med artikel 23.2 andra och tredje styckena i Unionsfördraget. Detta innebär att om en medlemsstat förklarar att den av viktiga och uttalade skäl som rör nationell politik avser att motsätta sig att beslutet fattas med kvalificerad majoritet kan frågan hänskjutas till för enhälligt beslut, där alltså ett s.k. nationellt veto kan läggas fram. Rådsbeslutet om att tillåta en medlemsstat att delta i ett närmare samarbete fattas med kvalificerad majoritet. I artiklarna 1.111.14 i anges gemensamma bestämmelser om närmare samarbete. har inte genom fått någon behörighet i den andra pelaren att pröva om de i fördraget noga angivna förutsättningarna för ett närmare samarbete är uppfyllda. De nya bestämmelserna i den andra pelaren innebär inte att någon beslutanderätt överlåts till EU. Skälen för detta utvecklas ytterligare i De nya bestämmelserna i den tredje pelaren Regeringens bedömning: De nya bestämmelserna i den tredje pelaren innebär inte att någon beslutanderätt överlåts till EU. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Justitiekanslern () har yttrat sig i frågan. Regeringen behandlar JK:s synpunkter i avsnitt 6.5. Skälen för regeringens bedömning: De nya bestämmelserna i artikel 24 i Unionsfördraget rör även frågor om polissamarbete och straffrättsligt samarbete i den tredje pelaren (artikel 38 i Unionsfördraget). När ett avtal som gäller polissamarbete och straffrättsligt samarbete avser en fråga där kvalificerad majoritet krävs för antagande av interna beslut eller åtgärder skall rådet besluta med kvalificerad majoritet och avtalet skall vara bindande för unionens institutioner (artikel 1.4 i Nice- fördraget). Genom understryks den roll som Europeiska enheten för rättsligt samarbete (Eurojust) har i kampen mot grov organiserad brottslighet (artiklarna 1.7 och 1.8 i ). Genom Amsterdamfördraget gavs möjligheter till närmare samarbete mellan medlemsstaterna i den tredje pelaren. Genom ändras dessa bestämmelser något. Ett beslut om att upprätta ett närmare samarbete skall som fattas med kvalificerad majoritet, men en rådsmedlem kan begära att frågan hänskjuts till . behöver inte fatta något formellt beslut. Det räcker, på samma sätt som gäller för ett närmare samarbete i den första pelaren, att frågan hänskjuts till för att ministerrådet skall kunna fatta beslut med kvalificerad majoritet (artikel 1.9 i ). I artiklarna 1.111.14 i anges gemensamma bestämmelser om närmare samarbete. De nya bestämmelserna i den tredje pelaren innebär inte att någon beslutanderätt överlåts till EU. Detta utvecklas närmare i avsnitt 6.5. 6.4 Andra ändringar beträffande Unionsfördraget Regeringens bedömning: De nya bestämmelserna som ger EG- domstolen viss behörighet till prövning av förfarandet i artikel 7 i Unionsfördraget innebär inte att någon beslutanderätt överlåts till EU. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft något att invända i fråga om bedömningen att de nya bestämmelserna är förenliga med regeringsformen. Skälen för regeringens bedömning: har fått behörighet såvitt gäller de bestämmelser som avser förfarandet i artikel 7 i Unionsfördraget (nya artikeln 46 e i Unionsfördraget). Rådet kan enligt nya artikeln 7 dels slå fast att det finns en klar risk för att en medlemsstat allvarligt åsidosätter principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstats- Prop. 2001/02:8 principen, dels slå fast att en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter dessa principer. Om rådet slår fast att en medlemsstat allvarligt och ihållande har åsidosatt dessa principer får rådet också besluta om att tillfälligt upphäva vissa av de rättigheter som staten har enligt Unionsfördraget, inbegripet statens rösträtt i rådet. Den behörighet som domstolen får genom är begränsad till en prövning av procedurfrågorna. De nya bestämmelserna innebär inte att någon beslutanderätt överlåts till EU. Detta utvecklas närmare i avsnitt 6.5. Konstitutionella bestämmelser som rör internationella avtal Enligt 10 kap. 1 § regeringsformen är behörigheten att ingå inter- nationella avtal förbehållen regeringen. I vissa fall krävs att godkänner det internationella avtalet. Enligt 10 kap. 2 § första stycket regeringsformen får regeringen inte ingå ett för riket bindande internationellt avtal utan att har godkänt detta, om avtalet förutsätter att lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas eller om avtalet i övrigt gäller något ämne i vilket skall besluta. Dessutom krävs att enligt 10 kap. 2 § tredje stycket regeringsformen godkänner avtal som är av större vikt, även om de inte förutsätter någon åtgärd inom behörighetsområde. Bestämmelserna i 10 kap. 5 § regeringsformen reglerar frågan om överlåtelse av beslutanderätt. Överlåtelse av beslutanderätt innebär att befogenheter att fatta beslut som annars tillkommer svenska organ, t.ex. eller regeringen, överlämnas till exempelvis ett mellanstatligt organ. Det kan bl.a. vara fråga om att överlåta befogenheten att ingå internationella avtal (traktatmakten) eller att överlåta befogenheten att meddela bindande föreskrifter (normgivningsmakten). 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen gör det möjligt att överlämna beslutanderätt, t.ex. traktatmakt eller normgivnings makt, till EG. Bestämmelsen pekar ut EG och inte EU som mottagare av beslutanderätten. Det är som fattar beslut om överlåtelsen. Beslutet skall fattas med tre fjärdedels majoritet eller i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. En förutsättning för att skall kunna besluta om överlåtelse av beslutanderätt till EG är att gemenskaperna har ett fri- och rättighetsskydd som motsvarar det som ges i regeringsformen och i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). I övrigt föreskrivs inte i bestämmelsen några uttryckliga begränsningar vad gäller möjligheten att överlåta beslutande- rätt, varken vad gäller i sak eller i omfattning. Av 10 kap. 2 § andra stycket regeringsformen framgår att om det finns en särskild ordning föreskriven för det riksdagsbeslut som förutsätts, skall samma ordning iakttas vid godkännandet av avtalet. Innebär ett internationellt avtal att beslutanderätt överlåts till EG, skall avtalet alltså godkännas av med minst tre fjärdedels majoritet eller i den Prop. 2001/02:8 ordning som gäller för stiftande av grundlag. Som har sagts gäller som enda uttryckliga förutsättning för att skall kunna besluta om överlåtelse av beslutanderätt till EG att EG har ett fri- och rättighetsskydd som motsvarar regeringsformens och förarbetena till den gällande lydelsen av 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen (prop. 1993/94:114, bet. 1993/94:KU21, rskr. 1993/94:275, bet. 1994/95:KU9, rskr. 1994/95:24) framgår emellertid att en överlåtelse av beslutanderätt inte utan grundlagsändring kan ske i sådan omfattning att regeringsformens bestämmelser om statsskickets grunder upphör att vara giltiga. betonade i samma lagstiftningsärende vidare att ställning som det främsta statsorganet inte genom överlåtelse av normgivningsmakt får urholkas i väsentlig grad. Vidare fram hålls att 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen inte kan anses öppna en möjlighet att överlåta beslutsbefogenheter på det område som omfattar bestämmelser som bär upp grundläggande principer i vårt kon- stitutionella system. Här har utskottet särskilt pekat på den fria åsiktsbildningens stora betydelse för vårt statsskick, liksom allmän och lika rösträtt. Andra grundläggande konstitutionella principer som utskottet särskilt har pekat på är offentlighetsprincipen, meddelar friheten, förbudet mot censur, skyddet av uppgiftslämnare, ansvarighets systemet samt andra viktiga principer i tryckfrihetsförordningen och ytt rande- frihetsgrundlagen som har stor betydelse för den fria åsikts bildningen. (Se bet. 1993/94:KU21, s. Inför tillträdet till varje nytt fördrag inom EU måste därför bedömas om fördraget innebär att medlemsstaterna överlåter någon beslutanderätt. De frågor som måste besvaras är om de ändringar och tillägg som görs i de grundläggande fördragen genom innebär någon överlåtelse av beslutanderätt dels vad gäller EG (den första pelaren), dels vad gäller EU (den andra och tredje pelaren). Innebär en ändring eller ett tillägg att beslutanderätt överlåts till EU är det, med nuvarande lydelse av 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen, inte möjligt för att tillträda fördraget. Regeringens bedömning: innebär att beslutanderätt i begränsad omfattning överlåts till EG. Det finns inga konstitutionella hinder för att skall kunna tillträda det nya fördraget. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning.