prop · GO0323 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:23 Sänkt mervärdesskatt på tillträde till djurparker, m.m. Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att mervärdesskattesatsen på entréavgifter till djurparker sänks från till . Vidare föreslås att uthyrning av fastighet till ett kommunalförbund som bedriver verksamhet som inte medför skattskyldighet skall omfattas av frivillig skattskyldighet. Dessutom föreslås att en fastighetsägare som är frivilligt skattskyldig /2001 skall kunna ansöka om att denna skattskyldighet skall upphöra. Slutligen föreslås ändringar av teknisk art i reglerna om beräkning av korrigeringstiden vid jämkning och i reglerna om frivillig skattskyldighet då fastigheten ägs av näringsidkare som ingår i en mervärdesskattegrupp. Ändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Lagtext 1 1.1 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 1 1.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:500) om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 1 2 Ärendet och dess beredning 1 3 Mervärdesskatt på avgift för tillträde till djurpark 1 3.1 Gällande regler 1 3.2 Förslag till ändrade regler 1 4 Mervärdesskatt vid uthyrning till kommunalförbund 1 5 Tidsbegränsad regel om utträde ur det frivilliga mervärdesskattesystemet vid fastighetsuthyrning 1 6 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 1 7 Statsfinansiella effekter 1 8 Författningskommentar 1 8.1 Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 1 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:500) om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 1 Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över promemoria Sänkt mervärdesskatt på tillträde till djurparker (dnr Fi2000/2541). 1 Bilaga 2 Promemorians lagförslag 1 Bilaga 3 Lagrådsremissens förslag till lagtext 1 Bilaga 4 Lagrådets yttrande 1 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200), 2. lag om ändring i lagen (2000:500) om ändring i mervärdesskatte- lagen (1994:200). 1 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 1.1 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 1 § mervärdesskattelagen (1994:200) skall ha följande lydelse, Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 1 § Skatt enligt denna lag tas ut av beskattningsunderlaget om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Skatten tas ut av beskattningsunderlaget för 1. rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet samt upp- låtelse av campingplatser och motsvarande i campingverksamhet, 2. transport i skidliftar, 3. omsättning av sådana konstverk som avses i 9 a kap. 5 §, och som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo, 4. import av sådana konstverk, samlarföremål och antikviteter som avses i 9 a kap. 5 7 §§, 5. omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av sådana livs- medel och livsmedelstillsatser som avses i 1 § livsmedelslagen (1971:511) med undantag för a) vatten från vattenverk, b) spritdrycker, vin och starköl, och c) tobaksvaror. Skatten tas ut av beskattningsunderlaget för 1. allmänna nyhetstidningar, varmed avses sådana publikationer av dagspresskaraktär som normalt utkommer med minst ett nummer , samt för motsvarande radio- och kassettidningar, 2. tillträde till konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller balett- föreställningar eller andra jämförliga föreställningar, 3. tjänster som avses i 3 kap. 11 § 2 och 4 om verksamheten inte bedrivs av och inte heller fortlöpande i mer än ringa omfattning under- stöds av det allmänna, 3 a. tillträde till och förevisning av djurparker, 4. upplåtelse eller överlåtelse av rättigheter som omfattas av 1, 4 eller 5 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, dock inte när det är fråga om fotografier, reklamalster, system och program för automatisk databehandling eller film, videogram eller annan jämförlig upptagning som avser information, 5. upplåtelse eller överlåtelse av rättighet till ljud- eller bildupptagning av en utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk, 6. omsättning av tjänster inom idrottsområdet som anges i 3 kap. 11 a § första stycket och som inte undantas från skatteplikt enligt andra stycket samma paragraf, och 7. personbefordran utom sådan befordran där resemomentet är av underordnad betydelse. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller dock fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 1.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:500) om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs i fråga om mervärdesskattelagen (1994:200) dels att 3 kap. 3 §, 8 a kap. 7 §, samt 9 kap. 1 och 2 §§ i stället för deras lydelse enligt lagen (2000:500) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse, dels att det i övergångsbestämmelserna till lagen (2000:500) om ändring i nämnda lag skall införas en ny punkt 9, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 3 § Undantaget enligt 2 § omfattar inte 1. upplåtelse eller överlåtelse av verksamhetstillbehör, 2. omsättning av växande skog, odling och annan växtlighet utan samband med överlåtelse av marken, 3. upplåtelse eller överlåtelse av rätt till jordbruksarrende, avverkningsrätt och annan jämförlig rättighet, rätt att ta jord, sten eller andra naturprodukter samt rätt till jakt, fiske eller bete, 4. rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet samt upp- låtelse av campingplatser och motsvarande i campingverksamhet, 5. upplåtelse av parkeringsplatser i parkeringsverksamhet, 6. upplåtelse för fartyg av hamnar eller för luftfartyg av flygplatser, 7. upplåtelse av förvaringsboxar, 8. upplåtelse av utrymmen för reklam eller annonsering på fastigheter, 9. upplåtelse för djur av byggnader eller mark, 10. upplåtelse för trafik av väg, bro eller tunnel samt upplåtelse av spåranläggning för järnvägstrafik, 11. korttidsupplåtelse av lokaler och anläggningar för idrottsutövning, och 12. upplåtelse av terminalanläggning för buss- och tågtrafik till trafik- operatörer. Undantaget enligt 2 § gäller inte heller när en fastighetsägare, ett konkursbo eller en sådan mer- värdesskattegrupp som avses i 6 a kap. för stadigvarande använd- ning i en verksamhet som medför skattskyldighet eller som medför rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1, 6, 9, 11 eller 12 § helt eller del- vis hyr ut en sådan byggnad eller annan anläggning, som utgör fas- tighet. Uthyrning till staten eller en kommun är skattepliktig även om uthyrningen sker för en verksamhet som inte medför sådan skyldighet eller rätt. Skatteplikt föreligger dock inte för uthyrning till en kommun, om fastigheten vidareuthyrs av kommunen för användning i en verksamhet som inte medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1, 6, 9, 11 eller 12 § eller om uthyrningen avser stadigvarande bostad. Vad som har sagts om ut- hyrning gäller även för upplåtelse av bostadsrätt. Undantaget enligt 2 § gäller inte heller när en fastighetsägare, ett konkursbo eller en sådan mer- värdesskattegrupp som avses i 6 a kap. för stadigvarande använd- ning i en verksamhet som medför skattskyldighet eller som medför rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1, 6, 9, 11 eller 12 § helt eller del- vis hyr ut en sådan byggnad eller annan anläggning, som utgör fastighet. Uthyrning till staten, en kommun eller ett kommunal- förbund är skattepliktig även om uthyrningen sker för en verksam- het som inte medför sådan skyldighet eller rätt. Skatteplikt föreligger dock inte för uthyrning till en kommun eller ett kommunalförbund, om fastigheten vidareuthyrs av kommunen eller i en verksamhet som inte medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1, 6, 9, 11 eller 12 § eller om uthyrningen avser stadigvarande bostad. Vad som har sagts om uthyrning gäller även för upplåtelse av bostadsrätt. Andra stycket tillämpas också 1. vid uthyrning i andra och tredje hand, 2. vid bostadsrättshavares upplåtelse av nyttjanderätt till fastighet som innehas med bostadsrätt, och 3. när en byggnad eller annan anläggning som utgör fastighet uppförs eller genomgår omfattande till- eller ombyggnad i syfte att anläggningen helt eller delvis skall kunna hyras ut för sådan verksamhet som avses i andra stycket. I 9 kap. finns särskilda bestämmelser om skattskyldighet för sådan uthyrning, bostadsrättsupplåtelse och upplåtelse av nyttjanderätt som anges i andra och tredje styckena. 8 a kap. 7 § Vid ändrad användning av en investeringsvara skall avdrag för ingående skatt jämkas varje räkenskapsår under återstoden av korrigeringstiden. Vid överlåtelse av investeringsvaror samt i fall som avses i 4 § första stycket 6 skall avdrag som gjorts för ingående skatt jämkas vid ett enda tillfälle och jämkningen skall avse återstoden av korrigeringstiden. I återstoden av korrigerings- tiden skall räknas in det räken- skapsår under vilket användningen ändras eller överlåtelse sker. Avser en ändrad användning eller en överlåtelse endast en del av en fastighet skall endast den ingående skatt som hänför sig till denna del jämkas. 9 kap. 1 § Skyldigheten att betala skatt enligt 1 kap. 1 § första stycket 1 för sådan skattepliktig fastighetsuthyrning eller bostadsrättsupplåtelse som anges i 3 kap. 3 § andra stycket och tredje stycket 1 och 2 gäller endast om skattemyndigheten har beslutat om detta efter ansökan (frivillig skatt- skyldighet). En sådan ansökan får göras av en fastighetsägare, en hyresgäst, en bostadsrättshavare, ett konkursbo eller av en sådan grupphuvudman som avses i 6 a kap. 4 §. Ansökan av en grupphuvudman skall göras med samtycke av den näringsidkare i mervärdesskatte- gruppen som äger fastigheten eller, i fråga om hyresrätt eller bostadsrätt, av den näringsidkare som innehar hyresrätten eller bostadsrätten. Om den fastighet, hyresrätt eller bostadsrätt som skall omfattas av den frivilliga skattskyldigheten ägs eller innehas av en näringsidkare som ingår i en sådan mervärdes- skattegrupp som avses i 6 a kap. 1 § skall ansökan göras av grupp- huvudmannen med samtycke av den näringsidkare i mervärdes- skattegruppen som äger fastig- heten eller, i fråga om hyresrätt eller bostadsrätt, av den närings- idkare som innehar hyresrätten eller bostadsrätten. Frivillig skattskyldighet för uthyrning eller annan upplåtelse till någon som har rätt till återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 6 § gäller endast om upplåtaren visar ett intyg om att upplåtelsen sker till någon som har rätt till sådan återbetalning. Intyget skall vara utfärdat av . 2 § Skyldigheten att betala skatt enligt 1 kap. 1 § första stycket 1 för sådan skattepliktig fastighetsuthyrning eller bostadsrättsupplåtelse som anges i 3 kap. 3 § tredje stycket 3 gäller endast om skattemyndigheten har beslutat om frivillig skattskyldighet efter ansökan. En sådan ansökan får göras av en fastighetsägare, ett konkursbo eller av en sådan grupphuvudman som avses i 6 a kap. 4 §. Ansökan av en grupphuvudman skall göras med samtycke av den näringsidkare i mervärdesskatte- gruppen som äger fastigheten. Om den fastighet som skall om- fattas av den frivilliga skattskyl- digheten ägs av en näringsidkare som ingår i en sådan mervärdes- skattegrupp som avses i 6 a kap. 1 § skall ansökan göras av grupp- huvudmannen med samtycke av näringsidkaren. Vad som i första stycket sägs gäller endast om det finns särskilda skäl, den sökande har för avsikt att använda fastigheten för sådan uthyr- ning eller upplåtelse som avses i 3 kap. 3 § andra stycket, och det är lämpligt med hänsyn till den sökandes personliga eller ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt. skall be- sluta att skattskyldighet som inträtt före ikraftträdandet skall upphöra, om ansökan om detta görs före av någon som vid ikraftträdandet är skattskyldig enligt 9 kap. 1 § i dess äldre lydelse. Skattskyldigheten upphör dagen för skattemyndighetens beslut eller den senare dag som myndigheten anger, dock . 2 Ärendet och dess beredning Frågan om vilken skattesats som skall tillämpas på avgifter för tillträde till djurparker har diskuterats i ett flertal sammanhang. Genom proposition 1996/97:10 Mervärdesskatt inom kultur, utbildnings- och idrottsområdet föreslogs åtgärder för att anpassa den svenska lagstiftningen inom dessa områden till rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, , s.1) , härefter sjätte direktivet. Skatteplikt infördes därvid bl.a. för tillträde till konserter, cirkus-, teater-, opera- och balettföreställ- ningar samt för viss museiverksamhet (prop. 1996/97:10, bet. 1996/97:SkU6, rskr.1996/97:69, SFS 1996:1327). hade beslutat om att skatteplikt skulle gälla fr.o.m. för tillhandahållande av biografföreställningar (jfr prop. 1995/96:191, bet. 1995/96:SkU28, rskr. 1995/96:290, SFS 1996:536). Tillämplig skattesats för tillträde till nämnda typer av föreställningar bestämdes till . 1996/97:10 berördes även frågan om huruvida reducerad mervärdesskattesats skulle införas på avgifter för tillträde till djurparker. Skälet till att frågan berördes i propositionen var att utredningen mervärdesskattefrågor III - Kultur m.m. (SOU 1994:31) hade lämnat ett förslag om att reducerad skattesats skulle medges för tillträde till djurparker, nöjesparker och nöjesfält samt för upplåtelse av sådana åkattraktioner och liknande anläggningar av förströelsekaraktär som är typiska för nöjesparker och nöjesfält. Regeringen var dock inte beredd att utvidga tillämpningen av området för den reducerade skattesatsen, , till att gälla även för tillträde till dessa verksamheter. Regeringen uttalade istället att möjligheterna att tillämpa reducerad skattesats skulle förbehållas verksamheter som tydligt utgör en del av kulturområdet (se prop. 1996/97:10 s. 34). Frågan om att införa en reducerad skattesats på avgifter för tillträde till djurparker har därefter varit föremål för återkommande riksdagsmotioner och behandlats av skatteutskottet (bet. 1996/97:SkU6, bet. 1997/98:SkU17 och bet. 1998/99:SkU12). avstyrkte motionerna under åberopande av att den reducerade skattesatsen borde förbehållas verksamheter som tydligt utgör en del av kulturområdet och att en lägre skatt på tillträde till djurparker skulle skapa praktiska problem och tillämpningsproblem. Frågan behandlades senast av skatteutskottet . biföll då en hemställan från skatteutskottet om att regeringen skulle lägga fram ett förslag om sänkning av mervärdesskatten för djurparker till fr.o.m. årsskiftet 2000/2001, se rskr. 1999/2000:245 och tillkännagivande i skatteutskottets betänkande 1999/2000:SkU21. Sänkningen motiverades bl.a. med att det kan synas rimligt att mervärdesskatten för djurparksverksamhet inte är högre än den som gäller för museer med skattepliktig verksamhet. I propositionen tas nu frågan om lagstiftning upp i anledning av tillkännagivande. Till grund för propositionen ligger en promemoria som har upprättats inom , Sänkt mervärdesskatt på tillträde till djurparker , . Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i ärende dnr Fi2000/2541. Regeringen tar i propositionen även upp en skrivelse från () med en hemställan om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200, ML) såvitt avser frågan om frivillig skattskyldighet vid uthyrning till ett kommunalförbund (dnr Fi1999/1768). RSV har bl.a. begärt att den frivilliga skattskyldigheten även skall omfatta uthyrning till ett kommunalförbund i de fall förbundet bedriver verksamhet som inte medför skattskyldighet till mervärdesskatt. , och har tillstyrkt den begärda ändringen. I proposition 1999/2000:82, Mervärdesskatt vid överlåtelse och nyttjande av fastigheter, föreslogs en reformering av regelsystemen om jämkning och frivillig skattskyldighet. Efter det att regelsystemen antogs av (bet. 1999/2000:SkU21, rskr. 1999/2000:245, SFS 2000:500) har det påtalats till att regelverket, såsom det beskrivits i motiven, i två avseenden inte helt överensstämmer med lagens ordalydelse. Regeringen föreslår därför i förtydligande syfte ett tillägg i jämkningsreglerna som innebär att året för ändrad användning eller avyttring skall räknas in vid beräkning av vad som återstår av korrigeringstiden. Dessutom föreslås en bestämmelse i reglerna om frivillig skattskyldighet som anger att för det fall en näringsidkare ingår i en mervärdesskattegrupp det endast är grupphuvudmannen som kan ansöka om frivillig skattskyldighet, inte näringsidkaren själv. Förslagen som endast behandlas i författningskommentaren har tillstyrkts av RSV, , och . Såväl dessa ändringar som ändringen avseende uthyrning till kommunalförbund föreslås träda i kraft , dvs. som bestämmelserna i 2000:500 träder i kraft. Regeringen föreslår slutligen att en fastighetsägare i samband med övergången till det nya regelsystemet om frivillig skattskyldighet skall ges möjlighet att begära att skattskyldigheten skall upphöra. Frågan har beretts med RSV, och . Samtliga har tillstyrkt ändringen. Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) och lag om ändring i lagen (2000:500) om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200). Lagrådsremissens lagförslag finns i bilaga 3. Lagrådet har lämnat synpunkter på utformningen av lagtexterna. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. I propositionen lämnas förslag till ändring av 7 kap. 1 § ML. Denna paragraf föreslås även bli ändrad genom den tidigare avlämnade budgetpropositionen (prop. 2000/2001:01). avser att behandla dessa förslag tillsammans. Till följd av detta kan Lagrådets synpunkter avseende föreslagna övergångsbestämmelser till lag om ändring i lagen (2000:000) om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) lämnas utan avseende. I övrigt har regeringen följt Lagrådets förslag. Synpunkterna behandlas i avsnitt 9.1 och 9.2. 3 Mervärdesskatt på avgift för tillträde till djurpark 3.1 Gällande regler Enligt svenska mervärdesskatteregler är omsättning av varor och tjänster samt import skattepliktigt om inte annat anges, se 3 kap. 1 § första stycket ML. Tillämplig skattesats är av beskattnings- underlaget. För vissa uttryckligen uppräknade typer av omsättningar är dock skattesatsen reducerad till av beskattningsunderlaget (7 kap. 1 § ML). Omsättning av tjänst som består i att ge besökare tillträde till djurpark omnämns inte i ML. Avgift för tillträde till djurpark är således enligt allmänna regler skattepliktig och tillämplig skattesats är gällande normalskattesats, . Även bygger på principen att alla omsättningar omfattas av skatteplikt. Omsättningar av varor och tjänster som kan undantas från beskattning respektive kan beskattas med en lägre skattesats räknas upp särskilt. I artikel 13 A.1 n i sjätte direktivet anges att vissa kulturella tjänster som tillhandahålls av offentliga organ o.dyl. under bestämda förutsättningar kan undantas från beskattning. Enligt artikel 12.3 a tredje stycket och punkten 7 i bilaga H till sjätte direktivet får reducerad skattesats tillämpas på omsättning av varor och tjänster för tillträde till föreställningar, teatrar, cirkusar, marknader, nöjesparker, konserter, museer, djurparker, biografer, utställningar och liknande kulturella evenemang och anordningar. 3.2 Förslag till ändrade regler Regeringens förslag: Skattesatsen för tillträde till och förevisning av djurparker sänks från av beskattningsunderlaget. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med promemorians förslag. I promemorian föreslogs dock även att reglerna om avdragsbegränsning i 8 kap. 13 a § ML skulle tillämpas på bidrag som djurparker erhåller från det allmänna. Remissinstanserna: RSV avstyrker att mervärdesskatten för tillträde till djurparker sänks till och anser vidare att förslagets definition av djurpark kan komma att medföra gränsdragningsproblem mot angränsande typer av verksamheter. Vidare är enligt RSV definitionen av begreppet djurpark i promemorian oklar. Kriterierna som räknas upp är var för sig oklara vilket medför att det kommer att vara svårt att göra en enhetlig bedömning. i anser att om förslaget skall genomföras bör den lägre skattesatsen enbart gälla djurparker uppräknade i lag eller även omfatta bl.a. nöjesparker och utställningar. Myndigheten framför vidare kritik mot den föreslagna definitionen av begreppet. i anser att de gränsdragningsproblem som kan uppkomma kan hanteras utan alltför stora besvär. är positiv till förslaget men anser att definitionen av begreppet djurpark skulle kunna göras vidare. RSV, Föreningen och är negativa till förslaget om avdragsbegränsning. I övrigt välkomnar och Föreningen förslaget. Även är positiv till förslaget. anser att förslaget även skall omfatta nöjesparker med fast verksamhet. RSV och Föreningen förordar att guidning/studiebesök beskattas med samma skattesats som entréavgiften. har inget att invända mot förslaget som sådant. Skälen för regeringens förslag: har begärt att regeringen skall lägga fram ett förslag om sänkning av mervärdesskattesatsen för tillträde till djurparker från fr.o.m. årsskiftet 2000/2001 (bet.1999/2000:SkU21, rskr. 1999/2000:245). RSV:s avstyrkande kan därmed inte beaktas. Som skäl för sänkningen uttalade skatteutskottet bl.a. att det är rimligt att mervärdesskatten för djurparksverksamhet inte är högre än den som gäller för museer med skattepliktig verksamhet Enligt artikel 12.3 a tredje stycket och punkten 7 i bilaga H till sjätte direktivet får reducerad skattesats bl.a. användas för tjänst som består i att ge besökare tillträde till djurparker. har därför rätt att för denna typ av omsättning tillämpa reducerad skattesats. Diskussionen om huruvida reducerad skattesats skall tillämpas på avgifter för tillträde till djurpark intensifierades efter det att en reducerad skattesats infördes för tillträde till konserter, cirkus-, teater-, opera- och balettföreställningar samt för viss museiverksamhet. I motioner från flertalet riksdagspartier har hemställts om att en lägre skattesats skall kunna tillämpas för tillträde till djurparker. Genomgående har vissa större djurparker omnämnts i motionerna. Argumentet för att dessa djurparker och djurparker med liknande inriktning skall omfattas av en lägre skattesats har i huvudsak varit att djurparker av denna art gör en viktig kulturell insats. Verksamheten som bedrivs vid dessa djurparker borde därför jämställas med den verksamhet inom kulturområdet som beskattas . Ett skäl som regeringen tidigare anfört mot att sänka skattesatsen på entréavgifter till djurparker är att mervärdesskattelagstiftningen skall vara tydlig och innehålla så få särbestämmelser som möjligt. För att inte avvika från denna målsättning måste varje sänkning av skattesatsen till att avse fler typer av verksamheter och områden ske med stor restriktivitet. Förändringar som består i att ändra skattesatsen för en viss typ av omsättning eller att införa eller undanta en omsättning från beskattning leder ofta till gränsdragningsproblem gentemot andra typer av verksamheter. I regeringens proposition 1996/97:10 s. 34 uttalas att möjligheten att tillämpa reducerad skattesats skall förbehållas verksamheter som tydligt utgör en del av kulturområdet. Även fortsättningsvis bör målsättningen vara att verksamhet som har omfattande kommersiella nöjesinslag i regel inte skall medges reducerad skattesats. Det kan noteras att de motioner som ingivits till inte synes uttala någon annan uppfattning. Den reducerade skattesatsen bör därför enbart tillämpas vid tillträde till sådan anläggning för djur som normalt benämns djurpark. Dessa anläggningar för djur har regelmässigt andra åtaganden än att enbart visa upp djuren för besökare mot betalning.