prop · GO031D4 · 2001-01-01 00:00:00 — I den andra metoden beräknas värdet av den del av fritiden som hushållen använder till så kallad hemproduktion. Detta värde läggs till hushållens disponibla inkomst och man erhåller vad som kallas utökad inkomst. Genom att beakta dessa förhållanden framträder en annan bild av inkomstfördelningen. 3.2 Inkomstfördelning vid heltidsarbete Fördelningen av de disponibla inkomsterna beror i betydande utsträckning på graden av arbetsinsats på arbetsmarknaden. I arbetar omkring 1,5 miljoner personer deltid vilket motsvarar drygt en tredjedel av samtliga sysselsatta. Då många av dessa personer valt deltidsarbete istället för heltidsarbete i syfte att skapa mer tid för annan verksamhet, är de i statistiken registrerade disponibla inkomsterna missvisande som mått på levnadsstandard. Den fritid individer och hushåll får genom att inte arbeta heltid har för många ett stort värde. För att kunna värdera fritiden i ekonomiska termer krävs att det lägre deltagandet på arbetsmarknaden är frivilligt. Den fritid som uppstår genom ofrivilligt lågt deltagande på arbetsmarknaden, t.ex. på grund av arbetslöshet, kan inte värderas på samma sätt. Exempel på ofrivilligt deltidsarbete (och därmed ofrivillig fritid) kan gälla personer som är deltidsarbetslösa eller till viss del förtidspensionerade. För de grupper av individer vars lägre grad av arbetsinsats kan antas vara mer eller mindre ofrivillig görs därför ingen värdering alls av den extra fritiden. Värdet av den extra fritiden kan beräknas som den ökning i disponibel inkomst personen skulle ha vid heltidsarbete. Skälet för detta är att eftersom man valt att arbeta mindre, så är värdet av denna extra fritid värd minst lika mycket som skillnaden mellan disponibel inkomst vid full arbetsinsats och faktisk disponibel inkomst. Nedan visas den beräknade effekten på inkomstfördelningen, för samtliga hushåll, av frivilligt lågt eller inget deltagande på arbetsmarknaden. Beräkningen har utförts med HINK-undersökningen för som anpassats till ekonomiska förhållanden . Beräkningen visar effekten på inkomstfördelningen då arbetstiden ökas till heltid för de som inte förvärvsarbetar och för deltidsarbetande i åldersgruppen 18 . Arbetstiden har hållits oförändrad för arbetslösa, pensionärer, föräldralediga, studerande och värnpliktiga eftersom dessa personers låga eller uteblivna deltagande på arbetsmarknaden kan betraktas som ofrivilligt. (Studerande har uteslutits eftersom arbete ofta inte är ett alternativ till utbildning, utan utbildning är en förutsättning för arbete). Antalet personer vars arbetstid och lön ökas till att motsvara heltid uppgår till 1,1 miljoner. Av dessa arbetar ca 0,7 miljoner personer deltid. En individuell timlön som baseras på marknadsavlönat arbete används för att beräkna värdet av den extra fritiden. I diagram 3.1 visas hur mycket högre den genomsnittliga disponibla inkomsten blir om hänsyn tas till frivilligt lågt eller inget arbetsmarknadsdeltagande fördelat på olika inkomstgrupper. Den relativa effekten på disponibel inkomst då arbetstiden utökas till heltid är störst i grupperna med lägre inkomststandard. Det sammanlagda värdet av den extra fritiden beräknas uppgå till vilket motsvarar av de sammanlagda disponibla inkomsterna. Genom att lägga till detta värde kan inkomstfördelningen sägas ha justerats för olika val av arbetstid. Diagram 3.1 Effekt på justerad disponibel inkomst av frivilligt lågt eller inget arbetsmarknadsdeltagande fördelat på inkomstgrupper Procent Som framgår av tabell 3.1 nedan minskar Gini- koefficienten, som är det övergripande måttet på inkomstfördelningen. Mest påtaglig är effekten på den s.k. relativa fattigdomen som brukar mätas som andelen hushåll med en inkomststandard som understiger halva medianinkomsten. Denna andel minskar kraftigt, . Tabell 3.1 Effekt på justerad disponibel inkomst av frivilligt lågt eller inget arbetsmarknadsdeltagande Nyckeltal Disponibel inkomst Disponibel inkomst vid heltidsarbete Diffe- rens, % GINI-koefficient 0,265 0,254 -4 Decilkvot (D9/D1) 2,82 2,70 -4 Andel under halva medianen, % 4,8 3,3 -31 Källa: HINK, SCB, beräkningar Bland olika familjetyper är det främst i hushåll med barn, där deltidsarbete är vanligt förekommande, som den relativa positionen i inkomstfördelningen förskjuts uppåt då hänsyn tas till värdet av den kortare arbetstiden. För att belysa hur effekten skiljer sig mellan kvinnor och män har effekten på den individuella disponibla inkomsten beräknats. Detta innebär att ingen hänsyn tas till att sammanboende delar ekonomi. Effekten är större för kvinnorna (diagram 3.2). Deras individuella disponibla inkomst ökar medan männens ökar . Den frivilligt valda kortare arbetstiden bidrar dock bara marginellt till skillnaden mellan kvinnors och mäns disponibla inkomster. Diagram 3.2 Individuell disponibel inkomst vid heltidsarbete fördelat på kvinnor och män Kronor I beräkningen har hänsyn tagits till att heltidsarbete medför ökade löneinkomster, ökade inkomstskatter, minskade sociala ersättningar samt ökade inkomstrelaterade avgifter. Beräkningen är statisk och syftar endast till att visa storleksordningen på värdet och betydelsen för inkomstfördelningen av frivilligt lågt eller inget deltagande på arbetsmarknaden. 3.3 Inkomstfördelning med värdet av hemproduktion Omfattande hemproduktion Ett annat sätt att belysa hur hushållens val att disponera sin tid påverkar inkomstfördelningen är att värdera produktion i hushållen. En del av fritiden används till att laga mat, diska, betala räkningar etc. Denna typ av aktiviteter kan kallas hemproduktion eftersom det i någon mening handlar om att producera varor och tjänster. Förutom hushållsarbete kan även underhålls- och reparationsarbeten i hemmet, att ta hand om barn och att handla räknas som hemproduktion. Värdet av hemproduktionen har i de västeuropeiska länderna uppskattats till ett värde som motsvarar 40 av BNP . Den tid som ägnas åt dessa aktiviteter är således omfattande. ägnade 18 64- åringar drygt i genomsnitt åt hemproduktion och samma människor ägnade i genomsnitt åt marknadsavlönat arbete . Den tid som människor lägger ned på hemproduktion varierar kraftigt, liksom arbetstiderna. Preferenser och faktiska möjligheter att välja ser olika ut. Familjeförhållanden spelar en stor roll. Tidsanvändningsundersökningar visar att barnfamiljer ägnar mer tid åt hemproduktionen än hushåll utan barn, äldre mer än yngre och människor utan marknadsavlönat arbete mer än de med. Av tabell 3.2 framgår också att i hushåll med sammanboende tar kvinnorna ett större ansvar för hemproduktionen, framför allt när man har barn. Tabell 3.2 Genomsnittlig tid för hemproduktion i olika hushåll fördelat på kvinnor och män Timmar Hushåll utan barn Hushåll med barn Kvinnor Män Kvinnor Män Ensamstående 12 14 18 .. Sammanboende 22 13 30 21 Källa: , , beräkningar. Värdering av hemproduktion Hushållens uppmätta välfärd blir större om man tar hänsyn till värdet av hemproduktionen eftersom värdet av denna inte registreras i inkomststatistiken. Det är däremot inte självklart på vilket sätt fördelningen av hushållens inkomster ändras. Främst beror det på vilka hushåll som ägnar mest tid åt hemproduktion. Om det är hushåll med låga inkomster som gör detta får man en jämnare inkomstfördelning, men om hushållen med höga inkomster arbetar mer hemma kan effekten bli en ojämnare inkomstfördelning. Hur man värdesätter hemproduktionen har också betydelse. Värdet av hemproduktionen uppskattas genom att prissätta den tid som hushållen använder för hemarbete. Här har mark nadprincipen använts, vilket innebär att man försöker värdera tiden enligt vad det skulle kosta att köpa motsvarande vara eller tjänst på marknaden. Ett annat vanligt sätt är att värdera tiden i termer av vad personen förlorar på att minska den marknadsavlönade arbetsinsatsen , alternativkostnadsprincipen. Faktaruta 1 Beräkning av hemproduktionens värde Hemproduktionen har värderats enligt marknadsprincipen, vilket innebär att man försöker värdera hemproduktionen efter vad det skulle kosta att köpa motsvarande tjänst på marknaden. Beräkningen innebär att den tid som vuxna () ägnar åt hemproduktion summeras för varje hushåll. Denna tid multipliceras med en timlön som motsvarar ungdomslönen för ett okvalificerat arbete 1992 (). Detta ger det totala värdet av hemproduktionen i hushållet. För att ta hänsyn till att hushåll kan vara olika stora har hemproduktionens värde justerats. Detta har gjorts på motsvarande sätt som för den disponibla inkomsten (se avsnitt 4, underbilaga). När hushållets disponibla inkomst läggs samman med värdet av hemproduktionen får man den utökade inkomsten. Den timlön som använts är den rena timlönen utan hänsyn till skatter. I avsnitt 4, underbilaga görs en känslighetsanalys av vad nivån på timlönen betyder för omfördelningen. Analysen visar att resultatet är relativt okänsligt för mindre förändringar i timlönen. Beräkningarna har utförts på HUS-data . Se vidare avsnitt 4, underbilaga. Utökad inkomst jämnare fördelad Flest timmar ägnas åt hemproduktion i kvintilgrupperna 2 och 3. Hushåll i kvintilgrupperna 1-3 är i genomsnitt något större än hushåll med de högsta inkomsterna. Tar man hänsyn till detta framstår hemproduktionen som jämnt fördelad mellan kvintilgrupperna 2 5, medan kvintilgrupp 1 har en lägre hemproduktion. I hushåll med lägre inkomststandard står hemproduktionen för en större andel av de totala ekonomiska resurserna (den utökade inkomsten). När värdet av hemproduktionen inkluderas blir därför den relativa fördelningen av ekonomiska resurser jämnare än om man enbart ser till den justerade disponibla inkomsten (diagram 3.3). Diagram 3.3 Effekt på justerad disponibel inkomst av att inkludera värdet av hemproduktion fördelat på inkomstgrupper Procent Den utjämnande effekten är kraftig. Gini- koefficienten sjunker från 0,257 till 0,225 (tabell 3.3). Andelen som har en inkomst under halva medianinkomsten minskar . Värdet av hemproduktionen ökar i genomsnitt hushållens inkomst när en timmes hemproduktion värderas till (se faktaruta 1). Som en följd av att kvintilgrupp 1 har en lägre hemproduktion än övriga inkomstgrupper är detta resultat dock beroende av vilket värde man sätter på en timmes hemproduktion. Ju högre en timmes hemproduktionen värderas, desto mindre blir den utjämnande effekten. Se vidare underbilagetabell 2. Tabell 3.3 Effekt på justerad disponibel inkomst av att inkludera värdet av hemproduktion Nyckeltal Disponibel inkomst Utökad inkomst Differens, % -12 Decilkvot (D9/D1) 3,2 2,9 -9 Andel under halva medianinkomsten , % 10,5 7,9 -25 Anm: Nyckeltalen för disponibel inkomst skiljer sig åt från de i tabell 3.1. Anledningen är troligen att HINK-undersökningen är av bättre kvalitet, framför allt vad gäller hushåll med de lägsta inkomsterna. Källa: , , beräkningar Då inkomstbegreppet vidgas förändras de relativa positionerna i inkomstfördelningen. Sammanboende, familjer med barn i åldern 0 , och personer utan marknadsavlönat arbete skiftar upp. Då hänsyn tas till värdet av hemproduktionen ökar såväl kvinnors som mäns individuella inkomster (diagram 3.4). För kvinnorna innebär beaktandet av hemproduktionen nästan en fördubbling av den individuella inkomsten, medan männens individuella inkomst ökar med . Skillnaden mellan kvinnors och mäns inkomst utjämnas kraftigt när värdet av hemproduktionen tas med. Diagram 3.4 Individuell utökad inkomst fördelat på kvinnor och män Kronor Sammantaget visar resultaten att hemproduktionen utgör en betydande del av hushållens inkomst. Genom att värdera även detta arbete synliggörs framför allt kvinnornas bidrag till den gemensamma välfärden och hushållens resurser framstår som jämnare fördelade. 3.4 Val av arbetstid ger överskattning av välfärdsklyftor Fördelningen av de disponibla inkomsterna är av stor betydelse vid bedömning av fördelningen av ekonomisk välfärd men är långtifrån ett tillräckligt underlag. Som beräkningarna visar har det fria valet av tid för marknadsavlönat arbete, fritid och hem- produktion en betydande inverkan på inkomstfördelningen. Då hänsyn tas till dessa faktorer utjämnas inkomstfördelningen kraftigt, särskilt då hänsyn tas till hemproduktion. En kraftig inkomstutjämning mellan män och kvinnor kan även observeras. De båda analyserna visar på att barnfamiljernas relativa position i inkomstfördelningen förbättras. Även om fördelningen av de disponibla inkomsterna är av stort intresse går det inte att bortse från den mycket betydande inverkan som fritid och hemproduktion (liksom nyttjande av offentlig konsumtion) har för inkomstfördelningen. Fördelningen av nyttjandet av den offentliga konsumtionen har, som visats, även den en utjämnande effekt. En förändring av de disponibla inkomsterna från en period till en annan kan vara en god indikator på hur välfärdsfördelningen förändrats men får bedömas som osäker. Anledningen till denna osäkerhet är att förändrade val av arbetstider (och därmed val av inkomst), förändrad fördelning av hemproduktion och offentlig konsumtion kan medföra betydande effekter på välfärdsfördelningen. 4 Underbilaga Gemensamma begrepp och definitioner Disponibel inkomst: Hushållets totala inkomster från arbete, kapital och transfereringar minus betald skatt, betalt underhållsbidrag samt återbetalt studiemedel och socialbidrag. Erhållet studiemedel betraktas som transferering. Hushåll: Två hushållsbegrepp används. I avsnitt 2 och i de analyser som baseras på HINK-undersökningen i avsnitt 3 består ett hushåll av en eller två vuxna plus eventuella barn . Barn över 18 betraktas som separata hushåll även om de bor kvar hos sina föräldrar. I avsnitt 1 och i de analyser som baseras på HUS- undersökningen används s.k. kosthushåll där alla personer ingår som bor i samma bostad och kan antas ha gemensam hushållsekonomi. Justering för försörjningsbörda: Den disponibla inkomsten divideras med hushållets sammanlagda "konsumtionsvikt" som baseras på norm för socialbidrag kompletterad med en schablonmässig boendekostnad enligt "trångboddhetsnorm 2". Den boendekostnadskompletterade har parametriserats enligt följande formel: Hushållets vikt = (N+0,7*n)0,7 där N = antal vuxna, n = antal barn. Ekonomisk standard: Hushållets disponibla inkomst justerad för försörjningsbörda. Individens ekonomiska standard: Hushållets justerade disponibla inkomst påförs samtliga personer i hushållet. Redovisning sker sedan på individnivå. Individuell disponibel inkomst: Disponibel inkomst definieras på individnivå och justeras inte för försörjningsbörda. Skattefria hushållstransfereringar summeras på hushållsnivå och delas lika mellan de vuxna i hushållet. Analyserna avser endast vuxna. Median: av befolkningen har lägre inkomst än medianinkomsten. Gini-koefficient: Det vanligaste måttet på ojämnheten i inkomstfördelningen vilket antar värdet 0 när inkomsten är lika för alla och värdet 1 vid maximal ojämnhet, dvs. när en person får alla inkomster. Koefficienten är mest känslig för vad som händer i mitten av fördelningen. Den kan sägas visa hur stor den förväntade inkomstskillnaden är mellan två slumpmässigt valda individer/hushåll. Om Gini-koefficienten är 0,250 och medelinkomsten för alla är skall man vänta sig att den genomsnittliga skillnaden är 2*0,av medelinkomsten, dvs. Decilgrupp: Befolkningen delas in i 10 lika stora grupper där de med lägst standard hamnar i decilgrupp 1, de med näst lägst standard i decilgrupp 2 osv. ända upp till decilgrupp 10 med den högsta ekonomiska standarden. Kvintilgrupp: Motsvarande indelning med 5 grupper som vardera omfattar av befolkningen. Decilkvot: Den disponibla inkomsten (vid övre decilgränsen) bland dem med högre ekonomisk standard divideras med inkomsten för dem med lägre standard. Data och begrepp i avsnitt 1 Data: Analyserna baseras på SCB:s undersökning av hushållens inkomster (HINK) som kompletteras med värdet av en del offentliga tjänster som urvalspersonerna har utnyttjat . Information om hushållens konsumtion av offentliga tjänster bygger till viss del på enkätuppgifter och därför används endast den del av HINK-urvalet som svarat på enkäten. Total inkomst: Summan av hushållets justerade disponibla inkomst och värdet av hushållets konsumtion av offentligt finansierade tjänster definieras som total inkomst . Offentlig konsumtion räknas per capita. Inkomsterna räknas samman på hushållsnivå, men analyserna redovisas på individnivå. Dekomponering: Den totala inkomstspridningen delas upp med avseende på de inkomstslag som ingår i den totala inkomsten. Varje delkomponents storlek beror på dess vikt och koncentrationsindex, där vikten är inkomstslagets andel av den totala inkomsten och värdet på koncentrationsindex anger dess progression. Inkomstfördelningen, mätt som Gini-koefficienten (G), kan på detta sätt skrivas som: G = V1*K1 + V2*K2 + ... + Vn*Kn där Vi och Ki står för vikt respektive koncentrationsindex för inkomstkomponent i, och n är det antal inkomstslag som ingår i total inkomst. Data och begrepp i avsnitt 3 Beräkning av disponibel inkomst vid heltidsarbete Arbetstiden ökas till heltid för alla i som inte arbetar eller som deltidsarbetar. Undantag görs för personer som har - folkpension - i arbetslöshet - mer än 60 dagars föräldraledighet - mer än 60 dagars sjukskrivningsperiod räknat från första sjukdagen inklusive karensdagen - minst 40 dagars värnpliktsersättning - i studiebidrag - studiebidrag vid gymnasiestudier - vuxenstudiestöd större än arbetsinkomsten eller, om arbetsinkomsten är mindre än ett basbelopp, större än ett basbelopp. Eftersom arbetstiden ökas till heltidsarbete så reduceras de sociala ersättningar och bidrag som är förknippade med lägre arbetsmarknadsdeltagande helt och hållet. För de personer som varit arbetslösa, föräldralediga eller sjukskrivna en period om minst och beräknas heltidslönen för övriga dagar . För dessa personer reduceras inte arbetslöshetsunderstödet, sjukpenningen eller föräldrapenningen. HUS-undersökningen och jämförbarhet med SCB:s inkomstfördelningsundersökning, HINK HUS-undersökningen (Household market and nonmarket activities) är en panelundersökning med urval åren 1984, 1986, 1988, 1991, 1993, 1996 och 1998. tillfrågades urvalspersoner i åldern om sin tidsanvändning. Vi har utnyttjat data för 1 152 personer i tilläggsurvalet . Personer samt de som saknar uppgift om disponibel inkomst eller hemproduktion ingår inte i analysen. Förutom uppgifter om tidsanvändning finns data om inkomst och skatt, arbetsmarknadsstatus, lön, utbildning, socioekonomisk bakgrund, boende och barnomsorg. Den disponibla inkomsten har beräknats utifrån registeruppgifter och vid intervjuer lämnade uppgifter. Intervjupersonerna avgjorde själva om inkomstuppgifterna skulle hämtas från register eller om de själva skulle lämna dessa. SCB:s inkomstfördelningsundersökning (HINK) är mer heltäckande både vad gäller inkomster och skatter och har dessutom registeruppgifter tillgängliga för samtliga individer i alla åldrar. Urvalsstorleken varierar mellan 10 000 och 19 000. En jämförelse visar att HUS-urvalets inkomstfördelning relativt väl liknar den som SCB publicerat för , med undantag av decilgrupp 1 och 2. I dessa decilgrupper och i decilgrupp 10 underskattas inkomsten i HUS, medan den överskattas i övriga decilgrupper. Inkomstspridningen underskattas därmed i HUS jämfört med HINK. Inkomstuppgifterna avser 1992 och tidsanvändningen 1993, vilket också medför en viss osäkerhet. Mer information om undersökningen finns på Underbilagetabell 1 Jämförelse mellan justerad disponibel inkomst i HUS och HINK Kronor och skillnad i procent Decilgrupp HUS 1992 HINK 1991 Skillnad 1 26 900 35 000 -23 2 57 300 62 500 -8 3 69 100 72 000 -4 4 81 300 80 900 0 5 92 000 89 000 3 6 103 300 98 400 5 7 113 900 109 100 4 8 128 100 121 100 6 9 144 100 137 200 5 10 196 600 206 700 -5 Gini-koefficient 0,255 0,261 -2 Bakomliggande analyser i avsnitt 3 Jämförelse mellan marknadsprincipen och alternativkostnadsprincipen För att värdera hemproduktionen används ofta marknadsprincipen - vad det skulle kosta att köpa en timmes motsvarande tjänst på marknaden, eller alternativkostnadsprincipen - vad det kostar personen att avstå från marknadsavlönat arbete. Den viktigaste skillnaden mellan de båda principerna för värdering är att marknadsprincipen ger alla individer samma värde för en timmes hemproduktion, medan värdet enligt alternativkostnadsprincipen kommer att skilja sig åt mellan individer. Ju högre lön en individ har, desto högre värderas en timmes hemproduktion. Detta innebär att alternativkostnadsprincipen ger en mindre utjämning av inkomsten än vad marknadsprincipen gör. Lönen beräknas efter skatt, vilket bidrar till att minska skillnaden i utjämning mellan de båda värderingsprinciperna. För av personerna finns uppgift om timlön. För de personer som saknar löneuppgift har en lön skattats med en löneekvation som tar hänsyn till att sambandet mellan lön och icke observerbara egenskaper kan skilja sig åt mellan de som har och de som inte har ett arbete. Lönen multipliceras med den individuella marginalskatten (som gäller för den monetära inkomsten, eller i de fall en sådan saknas, med den lägst observerade marginalskatten). Underbilagediagram 1 Effekt på justerad disponibel inkomst av att att värdera hemproduktion enligt marknadskostnadprincipen och alternativkostnadsprincipen Procent Oavsett vilken värderingsprincip som används bidrar hemproduktionen kraftigt till en jämnare inkomstfördelning. Alternativkostnadsprincipen ger dock en något mindre jämn fördelning (underbilagediagram 1).Gini-koefficienten mins- kar till 0,233 respektive 0,225 (från 0,257). Känslighetsanalys av val av timlön för marknadsvärdering av hemproduktion Huruvida den utökade inkomsten blir mer eller mindre jämnt fördelad än den disponibla inkomsten beror på a) hur jämnt fördelade disponibel inkomst och värdet av hemproduktion är i relation till varandra, b) storleken på disponibel inkomst och på värdet av hemproduktion och c) på vilket sätt disponibel inkomst och värdet av hemproduktion är korrelerade med varandra. Ett högre timlöneantagande ökar värdet på hemproduktionen och hemproduktionens relativa vikt ökar. Eftersom hemproduktionens ojämnhet är större än den disponibla inkomstens ojämnhet leder den större vikten till att den utökade inkomsten blir mindre utjämnad än vid lägre timlöneantagande (och lägre vikt). Med en timlön på blir Gini- koefficienten för den utökade inkomsten 0,225 vilket är 0,032 enheter mindre än för den disponibla inkomsten. Den utjämnande effekten är relativ okänslig för mindre förändringar i timlönen. Om timlönen minskas eller ökas med minskar respektive ökar Gini-koeffi- cienten med 0,003 enheter. Med en timlön på är fördelningen av utökade inkomster inte längre jämnare än fördelningen av den disponibla inkomsten. Beräkningarna med högre timlöner medför att fördelningen blir mer ojämn. Underbilagetabell 2 Effekt på inkomstfördelningen av att variera timlönen vid marknadsvärdering av hemproduktion Inkomst per konsumtionsenhet Gini-koefficient Disponibel inkomst 0,257 Utökad inkomst, timlön: I beräkningarna med marknadsvärdering tas vanligen ingen hänsyn till skatter . En grov uppskattning av sociala avgifter, vinst, overheadkostnader och moms ökar timlönen från till en lönekostnad på , vilket minskar Gini-koefficienten till 0,250. Tidsanvändningens betydelse för olika hushåll Av underbilagetabell 3 framgår att tidsanvändningens betydelse är större för sammanboende än för ensamstående och att framför allt värdet av hemproduktionen bidrar till att öka barnfamiljernas inkomster. Underbilagetabell 3 Effekt på justerad disponibel inkomst av att beakta val av tidsanvändning fördelat på hushållstyper Procent Värdet av extra fritid Värdet av hemproduktion Ensamstående utan barn 5,2 44 Ensamstående med 1 barn 2,9 77 Ensamst. m 2 eller fler barn 4,7 58 Sammanboende utan barn 5,5 55 Sammanboende med 1 barn 4,9 78 Sammanboende med 2 barn 5,2 87 Sammanbo.