prop · GO03119 · 2001-01-01 00:00:00 — Det finns emellertid fortfarande motstånd i vissa kretsar mot reformer och privatisering och den framtida utvecklingen är alltjämt osäker. Den positiva utvecklingen i har delvis betingats av tillfälliga faktorer. Rubelns kraftiga depreciering i samband med den finansiella krisen innebar att importsubstituerande produktion åter blev lönsam. De höga råvarupriserna, främst på olja, har också varit en viktig faktor och ekonomin är känslig för fluktuationer i råvarupriserna. Nödvändiga strukturella reformer har inletts, bl.a. har beslut om en skattereform tagits. Många reformer på det ekonomiska området återstår dock. Ett ekonomiskt och socialt reformprogram har presenterats och det är viktigt att detta genomförs medan det statsfinansiella läget är relativt gynnsamt. skuldbetalningar tar stora resurser i anspråk. Det samma gäller . För och är det nödvändigt att skapa stabila marknadsekonomiska institutioner för att attrahera utländskt kapital och för att motverka kapitalflykt. En utvecklad privat sektor är en förutsättning för tillväxt och högre sysselsättning. Stabila institutioner och tydliga spelregler är av största vikt i detta sammanhang och för utvecklingen av den privata sektorn och privat företagande. Av avgörande betydelse är att äganderätt och investerarskydd utvecklas. På detta område har utvecklingen inom lantmäteriområdet, där svenska aktörer varit aktiva, en viktig roll att spela. Av avgörande betydelse är också att ett stabilt bank- och finanssystem etableras. Stabilitet krävs för ökat sparande och utveckling av företagande och investeringar. Anslutning till är av stor betydelse för den ekonomiska utvecklingen . Inom det hittillsvarande samarbetsprogrammet har insatser till stöd för den ekonomiska omvandlingen redovisats tillsammans med insatser på det sociala området under det gemensamma målet att stödja en socialt hållbar ekonomisk omvandling. Det har utgjort det i särklass största samarbetsområdet. har av insatserna fallit under detta mål. På det ekonomiska området har insatserna i huvudsak skett inom fyra sektorer, näringslivsfrämjande, infrastruktur, fysisk planering och lantmäteri samt förvaltningsinsatser. Stödet för ekonomisk omvandling har under den senaste programperioden minskat till kandidatländerna mot bakgrund av framstegen i den ekonomiska utvecklingen. På flera områden har samarbetet i hög grad övergått i reguljärt grannlandssamarbete. Regeringen bedömer att denna utveckling kommer att fortsätta och att behovet av insatser på området i kandidatländerna kommer att minska även framgent. Behov av visst fortsatt bilateralt svenskt stöd kan dock komma att kvarstå som komplement till EU-stödet, i synnerhet på förvaltningsområdet. Regeringen bedömer att det svenska stödet för ekonomisk omvandling kommer att förskjutas mot och där insatser inom detta huvudområde kommer att ha fortsatt stor betydelse. Enligt regeringens bedömning finns det där förutsättning för en bredare ansats, i synnerhet för näringlivsfrämjande stöd och förvaltningsstöd, i både och . Med tanke på att många biståndsgivare är verksamma inom området bör det svenska stödet komplettera och samordnas med detta stöd. Då demokratisk institutionsuppbyggnad är en av de viktigare komponenterna i demokratifrämjande bedömer regeringen att rättssamarbetet skall kvarstå inom det demokratirelaterade samarbetsområdet och inte sortera under det ekonomiska området. Det näringslivsfrämjande stödet har varit en av de mest framträdande delarna i samarbetet. Syftet med insatserna är att stödja och främja den ekonomiska omvandlingen i samarbetsländerna som förutsättningar för ett reguljärt grannlandssamarbete skapas. Utvecklingen av handel, industri och samarbete inom privat sektor spelar en stor roll. Det näringslivsfrämjande samarbetet har huvudsakligen inriktat sig på insatser för utveckling av små och medelstora företag, t.ex. genom programmen StartÖst och AdvantageEast. Kompetenshöjande insatser har gjorts t.ex. genom företagsledarutbildningar bl.a. och Nordpraktik. Insatser har därtill gjorts för att utveckla näringslivets organisationer (handelskammare, exportråd etc.) samt institutioner, lagar och regelverk som stödjer näringslivets utveckling. Stora insatser har därtill gjorts för utveckling av bank- och finansmarknaderna, främst av , i de baltiska länderna. Medel har även avsatts för samfinansiering med andra bilaterala aktörer och utvecklingsbanker i framför allt vattenreningsanläggningar av betydelse för vattenkvalitén i . Härvid har svenska konsulter och projektexportföretag getts viktiga plattformar för utökat samarbete i regionen. Ett framgångsrikt jämställdhetsprojekt har varit utbildningen i kvinnligt ledarskap vid i i . Institutet bildades för att omskola kvinnor från främst nedlagda forskningsinstitut och företag med militär anknytning. Ett motsvarande institut har bildats vid i . I takt med att näringslivet i kandidatländerna har konsoliderats och dess samarbete med svenskt näringsliv på ett naturligt sätt har integrerats i regionen och förstärkts har insatserna på det området minskat i de baltiska länderna och . Regeringen bedömer att det statsstödda näringslivssamarbetet med kandidatländerna kommer att minska även fortsättningsvis. Enligt regeringens bedömning kommer de näringslivsfrämjande insatserna i och att bli än mer betydelsefulla . Förekomsten av välstrukturerade och genomförbara nationella reformprogram bör skapa förutsättningar för ett bredare bilateralt stöd med god förankring på efterfrågesidan. är det viktigt att insatser inte dubblerar stöd från andra aktörer samt att insatserna kontinuerligt omprövas i ljuset av behoven och för att hålla hög effektivitet. Svenska insatser kan göras för att förstärka lagstiftning och myndighetsutövning i syfte att bidra till att utveckla och konsolidera de institutioner som är nödvändiga för ett stabilt och gott näringslivsklimat. I tillämpliga fall bör en tillnärmning till europeiska institutioner och regelverk eftersträvas. Särskilt bör insatser som underlättar för små och medelstora företag beaktas. Kompetensutbildning t.ex. genom företagsledarutbildning bör fortgå. Fortsatta insatser på bank- och finansområdena är betydelsefulla. Insatser med anknytning till svenska företags investeringar i och kan bli aktuella t.ex. genom insatser vad gäller utbildning, miljöskydd och institutionsutveckling. Insatser som syftar till att undanröja handelshinder kan också vara motiverade. Riktade insatser för att stärka kvinnors situation på arbetsmarknaden och uppmuntra kvinnligt egenföretagande är också motiverade. Satsningen på utlåning till kvinnliga företagare inom ramen för Baltiska investeringsprogrammet har blivit en stor framgång. Ytterligare insatser kan ske genom att dels ge ökad kunskap om företagande, dels öka insikten hos beslutsfattare om att kvinnors kompetens finns och är värdefull, för att på så vis bryta rådande attityder och maktstrukturer som gör det svårare för kvinnor att hävda sig på arbetsmarknaden. Regeringen bedömer att ett nära samarbete och samfinansiering med de internationella finansiella organisationerna kvarstår som ett betydelsefullt sätt för att medverka till ekonomisk omvandling i såväl kandidatländerna som OSS. Medverkan i projekt som finansieras av institutionerna ger därtill svenska företag och konsulter möjlighet att komma in på nya marknader. De konsultfonder vid , Europeiska , det internationella finansieringsbolaget (IFC) och Nordiska investeringsbanken som bidragit till är betydelsefulla för samarbetet, även i kandidatländerna. Konsultfonderna underlättar för svenskt näringsliv att delta i förberedelser och genomförande av projekt inom olika sektorer. Även riskkapitalsatsningar via erbjuder möjligheter att bidra till svenska företagssatsningar i samarbetsländerna. Det svenska stödet till de offentliga förvaltningarna har omfattat en rad olika insatser inom områden som statistik, skatter, arbetsmarknadsinsatser, offentlig upphandling och EU-integrationsstöd. Insatser har även skett för att främja kandidatländernas anpassning inom ramen för jordbrukspolitiken. Utredningen anser att förvaltningssamarbetet har haft hög relevans för reformprocessen i samarbetsländerna och menar att detta motiverar fortsatta ambitiösa satsningar. En förbättrad administrativ kapacitet och bättre administrativ förmåga är nyckelområden för EU-anpassningen och fortsatta behov i kandidatländerna kvarstår. På detta område bedömer regeringen dock att betydande stöd och rådgivning kommer att kanaliseras via EU, och att det bilaterala förvaltningsstödet till kandidatländerna bör kunna minska framöver. Stöd på detta område bör i ökad utsträckning ske genom EU:s program, främst genom partnersamverkan, och regeringen anser det viktigt att svenska parter deltar i denna form av samarbete. I och förväntas insatser på förvaltningsområdet vara fortsatt betydelsefulla, bl.a. krävs det fortsatta reformer av budgetprocessen och samverkan mellan olika förvaltningsnivåer liksom förbättringar av finansiell styrning och revision inom förvaltningen. Ett nära samarbete har utvecklats mellan de svenska och ryska finansdepartementen inom ramen för det s.k. svensk-ryska samarbetsprogrammet. Det är väsentligt att bygga vidare på detta program i det fortsatta bilaterala samarbetet mellan de båda länderna inom de nämnda områdena. Andra angelägna områden är finans- och skatteadministration, offentlig statistik, utveckling av arbetsmarknadens institutioner och tullförvaltning. Fortsatt integration i världsekonomin bör också främjas. WTO-medlemskap är en vital del av detta. Samordning av insatserna med de internationella finansiella institutionerna och stödet genom EU bör eftersträvas. Utveckling av förvaltning på lokal och regional nivå är fortsatt mycket viktigt såväl i kandidatländerna som i OSS-området. Samarbete på lokal och regional nivå har en viktig roll härvidlag. Stabila regler om fast egendom utgör i en demokrati- och rättsstat grunden för fastighetsägarens rättigheter, ansvar och skyldigheter. Fungerande system för fastighets- och landskapsinformation är en viktig förutsättning för exempelvis bank och kreditverksamhet, fysisk planering, fastighetsbeskattning, fastighetsförmedling och miljöövervakning. Insatser syftande till att stödja uppbyggnaden av en väl fungerande lantmäteriverksamhet innebär främst ett stöd till att bygga upp stabila fastighets- och inskrivningsregister. Samarbetet inkluderar även insatser inom områdena fastighetsvärdering och fastighetstaxering men också teknik-, juridik-, lednings- och styrningsfrågor. Gjorda insatser, som har bedrivits framgångsrikt och tagit stora resurser i anspråk, har således utgjort ett viktigt samarbetsområde i regionen. Omfattningen av arbetet var inledningsvis störst i de baltiska länderna. har insatserna minskat i dessa länder medan samarbetet med och har utökats kraftigt. Insatser görs både på regional och federal nivå i . Även ett mer begränsat samarbete med och med flera länder har ägt rum. Regeringen bedömer att samarbetet inom lantmäteriområdet kommer att spela en fortsatt viktig roll i samarbetet med och . Samarbetet på infrastrukturområdet i kandidatländerna har varit omfattande i det hittillsvarande samarbetet. Insatser har bl.a. gjorts för att bygga upp de baltiska ländernas sjöfarts-, luftfarts- och vägförvaltningar. Utredningen anser att samarbetet varit av stor betydelse. Dess omfattning har emellertid minskat . I flera fall har det övergått i reguljärt grannlandssamarbete, t.ex. mellan luft- och sjöfartsmyndigheterna. I ljuset av detta är en fortsatt nedtoning av infrastruktursamarbetet i kandidatländerna logisk, inte minst med tanke på att EU:s stöd till infrastruktursatsningar ökat väsentligt i och med tillkomsten av det nya stödprogrammet för miljö och infrastruktur, ISPA. Satsningarna på infrastrukturområdet i och har varit begränsade och förutses förbli så även . Beredskap bör emellertid finnas för strategiska insatser i samverkan med andra givare eller med svenska företag. 4.4 Social trygghet Regeringens bedömning: Stödet till den sociala sektorn bör syfta till att skapa social trygghet genom uppbyggnad av hållbara socialtjänst- och socialförsäkringssystem, förbättring av folkhälsan, reformer av hälso- och sjukvårdssystemen och den sociala omsorgssektorn. Särskilda insatser bör göras för att hindra spridningen av smittsamma sjukdomar. Utredningens förslag: Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår också att området att främja en socialt hållbar ekonomisk utveckling byter namn till marknadsekonomi och social trygghet. Remissinstanserna: Remissinstanserna är positiva till fortsatt fokusering på det sociala området. Dock ifrågasätts från flera håll, bl.a. Sida, att lägga marknadsekonomi och social trygghet under samma huvudområde, då de inte anses ha en naturlig koppling till varandra. Skälen för regeringens bedömning: En snabb ekonomisk omvandling har skett i regionen, särskilt i kandidatländerna. Den ekonomiska tillväxten har tagit fart i hela regionen. Tillväxten är emellertid ojämnt fördelad mellan grupper i samhället. Ett viktigt element i den ekonomiska utvecklingen är den sociala dimensionen. En dräglig social situation och en rimlig fördelningspolitik är en förutsättning för hållbar tillväxt. Det sociala området har en allt viktigare roll att spela i samarbetet i regionen. Det finns mycket att göra på det sociala området, både i kandidatländerna och i . Enligt Europeiska () återfinns av de fattiga i vårt närområde i . siffror visar att av befolkningen i lever under fattigdomsstrecket och därmed svarar för av fattigdomen i hela . I kandidatländerna har inkomstklyftorna och fattigdomen också ökat men i långsammare takt än i och . Situationen är också annorlunda genom att tillväxten har varit starkare och en sysselsättningsintensiv servicesektor har blomstrat. De sociala transfereringarna har hållits uppe i viss mån vilket har lett till en större acceptans för reformpolitiken. Eftersom huvuddelen av det sociala området inte finns i , används förmedlemskapsstödet endast i vissa fall för sociala frågor. Det finns också stora skillnader mellan kandidatländerna. Enligt siffror för ligger och i en mellangrupp bland kandidatländerna som helhet av EU:s genomsnittliga BNP per capita och ligger därmed bäst till bland kandidatländerna i vårt närområde. Motsvarande siffror för och är . Stora regionala skillnader i levnadsnivå kan även märkas inom de enskilda kandidatländerna, mellan stad och landsbygd och i många fall mellan de östra och de västra delarna. De sociala problem som har följt i den ekonomiska omvandlingens spår drabbar kvinnor och män olika. Det har bl.a. getts uttryck i fallande livslängd och hög alkoholkonsumtion hos män, och ökat våld mot kvinnor. I takt med att den offentligt finansierade sociala sektorn har minskat, har också kvinnors obetalda hemarbete ökat. I riksdagsbeslutet om samarbetet med togs beslut om en ambitionshöjning på det sociala området. Detta har följts upp . De sociala insatserna har gradvis ökat i omfattning. Stora satsningar har gjorts i , och . Tonvikt har legat på systemförändringar i de sociala skyddsnäten, socialarbetarutbildning och hälso- och sjukvårdsområdet. Även enskilda organisationer har stor betydelse för insatser på det sociala området liksom samarbete på lokal och regional nivå. Samarbete på lokal och regional nivå bidrar till uppbyggnaden av en basservice. Utredningen konstaterar att de systemförändrande insatserna har varit mest relevanta. Flera omfattande samverkansprojekt har genomförts av Sida i nära samarbete med . Samarbetet är knutet till projekt där krediter från används för finansiering av investeringar, medan de svenska medlen främst används för tekniska rådgivningsinsatser i form av konsulter, institutionella representanter eller annan expertis. Sidas stöd förmedlas via fonder som förvaltas av särskilda projektsamordningskontor som i sin tur upphandlar de avsedda tjänsterna i . Projekten har bl.a. rört hälsosektorns omstrukturering och pensionssystemets omläggning i samt motsvarande omstrukturering av hälsosektorn respektive uppbyggnaden av en modern socialförvaltning och socialtjänst på nivå i . En andra grupp insatser verkställs genom (). ÖEK är en fristående allmännyttig ideell förening med flertalet parter i den svenska hälso- och sjukvården som medlemmar. ÖEK bildades som ett svar på en stark vilja i att stödja de då just åter självständiga baltiska staterna i deras omstrukturering av de nationella hälso- och sjukvårdssystemen. ÖEK:s verksamhet finansieras av Sida, som också anger riktlinjer för hur samarbetet skall bedrivas. ÖEK förmedlar sedan normalt Sidas medel vidare till svenska ansökande som verkställer samarbetet. Hela sjukvårdsområdet omfattas, där särskilda satsningar görs på exempelvis psykiatri och bekämpningen av smittsamma sjukdomar. Då det inte är möjligt att i ha samma avgränsning mellan hälso- och sjukvård och sociala insatser som i , stöder ÖEK även vissa anknutna sociala projekt. ÖEK:s insatser har alltmer gått från en initial tonvikt på kliniskt samarbete, ofta med inriktning på överföring av modern teknik och kunnande i form av systersamarbete mellan två institutioner, till att ta upp system-, struktur- och metodfrågor i sjukvården på en policynivå. Syftet är att bidra till en långsiktig kapacitetsutveckling och till en förändring av attityder och metoder. i bidrar till reformarbetet i genom utbildnings- och rådgivningsinsatser, finansierade via Sida. En omfattande insats har gjorts för utbildning av blivande socialchefer och socialarbetare i flera länder - personalkategorier som inte existerade i det tidigare sovjetsamhället. I medverkar i ett metodutvecklingsarbete inom . Huvudinriktningen är kunskapsöverföring inom områden som vård av äldre, av funktionshindrade och av barn och ungdomar. lämnas bidrag till lagstiftningsarbetet och andra delar av reformarbetet inom det sociala området. Modell-socialkontor har inrättats i staden. I deltar inom ramen för det nämnda i arbetet med att utveckla en modell för kommunbaserat socialt arbete för att minska antalet personer med fysiska eller mentala funktionshinder, som är hänvisade till ett liv på institution. Det har också funnits ett stort behov av stöd inom området sexualupplysning. Abortfrekvensen ökar liksom förekomsten av sexuellt överförbara sjukdomar. Dessutom ökar antalet hiv/aids-smittade. I frånvaro av såväl tydliga strukturer som insikt och ambition på beslutsfattarnivå tar det dock att nå långsiktiga effekter. Insatser till stöd för sexualundervisning genomförs i och och internationella kurser med temat reproduktiv hälsa genomförs med deltagare från hela regionen. Flera andra svenska aktörer är engagerade i sociala projekt i de baltiska länderna, och , socialförvaltningar i svenska kommuner, statliga myndigheter, institut och högskolor. Insatser genomförs också av enskilda organisationer och myndigheter som Svenska handikapporganisationers internationella biståndsförening (SHIA), , , och . De negativa effekterna på det sociala området av den ekonomiska omstruktureringen i samarbetsländerna kvarstår alltjämt. De sociala klyftorna upplevs som alltför märkbara av stora delar av ländernas befolkning och riskerar i värsta fall att försvaga det folkliga stödet för reformprocessen. En utveckling på det sociala området är nödvändig för att skapa legitimitet för reformprocessen och för anpassningen till EU. Regeringen anser därför att det sociala området skall ha fortsatt hög prioritet i både kandidatländerna och i , och, om förutsättningarna tillåter, . Enligt regeringens mening bör stödet fortsatt koncentreras till områden som bistår ländernas egna strävanden till reformering av hälso- och sjukvård och social omsorg. Socialförsäkringssystemen måste effektiviseras ytterligare för att de offentliga utgifterna inte skall rusa i höjden, som de försäkrades intressen skall tillvaratas. De statliga intäkterna kommer att minska i takt med att privatiseringen blir slutförd. Strukturella reformer i pensionssystemen är nödvändiga. Insatserna skall även syfta till att minska de sociala klyftorna. På socialtjänstområdet har en unik kompetens som är efterfrågad i samarbetsländerna. Dessa saknar i allt väsentligt socialarbetare med modern utbildning, och reformer av systemet är nödvändiga. Särskild uppmärksamhet bör ges till grupper vars ställning i samhället är extra svag, såsom funktionshindrade, misshandlade kvinnor, institutionaliserade barn samt kvinnor och barn som utsatts för sexuell exploatering genom exempelvis människohandel. Regeringen bedömer att den allvarliga smittskyddssituationen i kräver stor uppmärksamhet. Tuberkulos, hiv/aids och difterisjukdomar, liksom sexuellt överförbara sjukdomar såsom syfilis och gonorré, är exempel på sjukdomar som har ökat kraftigt i . Satsningar förutses bl.a. inom ramen för Östersjöstaternas råd, där en aktionsgrupp har lagt fram ett handlingsprogram och fortsätter att samordna insatser för kontroll av smittsamma sjukdomar i regionen. Inom folkhälsoområdet är också preventiva insatser inom området sexualupplysning av särskild vikt. Utbildningsinsatser med inriktning på ungdomar är ett exempel på en viktig åtgärd. Våld mot kvinnor och barn är ett allvarligt och ökande problem. I och har stöd lämnats till insatser för centra som tar hand om misshandlade kvinnor och deras barn. För att nå långsiktiga effekter i bekämpandet av våld mot kvinnor är det viktigt att inte begränsa insatserna till att lindra de direkta effekterna utan framför allt att verka i förebyggande syfte. Detta gäller även det ökande problemet med människohandel, särskilt med kvinnor och barn. Förutom förebyggande insatser för att komma tillrätta med de sociala och ekonomiska orsakerna till problemet, bör informationsinsatser samt stöd till återintegreringsprogram för offer för människohandel ägnas särskild uppmärksamhet. Vidare anser regeringen att investeringar även i mån av resurser bör kunna göras på det sociala området. Sålunda kommer samarbete att kunna ske mellan Sida och sociala investeringsfonder. I syfte att låta samarbetet präglas av ett jämställdhetsperspektiv och eftersom insatser inom den sociala sektorn i allmänhet har potential att ha en betydande direkt och indirekt effekt på kvinnors situation och jämställdheten i samhället i stort, är det viktigt att regelmässigt göra en grundlig analys av hur enskilda program och insatser påverkar förhållandena för kvinnor respektive män i samhället. 4.5 Miljö Regeringens bedömning: Målet för miljöinsatser i bör vara att bevara, skydda och förbättra miljön, särskilt i och omkring samt att stödja en hållbar utveckling. Målet med det svenska kärnsäkerhetsprogrammet bör vara att minska sannolikheten för att en kärnkraftolycka skall inträffa vid något av kärnkraftverken i samarbetsområdet samt att sätta in sådana åtgärder att uppenbara säkerhets- och strålskyddsrisker undanröjs i de reaktoranläggningar som av energibalansskäl inte kan stängas samt att stärka de oberoende säkerhets- och strålskyddsmyndigheterna. Målet på kärnavfallsområdet, inklusive använt kärnbränsle, bör vara att avfallet skall tas om hand, mellanlagras och slutförvaras på ett från säkerhets- och miljösynpunkt acceptabelt sätt. Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har yttrat sig i denna del. Dessa har i huvudsak godtagit utredarens förslag. Skälen för regeringens bedömning: Målet för miljöinsatser i är att bevara, skydda och förbättra miljön, särskilt i och omkring och stödja en hållbar utveckling. Viktiga utgångspunkter för det svenska miljöstödet är () Åtgärdsprogram för och för - Baltic 21 - vilket antogs vid Östersjöstaternas råds () ministermöte . Åtgärdsprogrammet bidrar också till en hållbar utveckling i hela avrinningsområde.