prop · GP0330 · 2001-10-16 00:00:00 — Kommissionen lade fram ett förslag till ändring av de gemensamma momsreglerna som syftar till att reglera beskattningen vid försäljning av tjänster som levereras elektroniskt, t.ex. program, datortjänster och information. Förslaget (KOM (2000) 349 slutlig) innebär att elektroniska tjänster skall beskattas inom EU om de konsumeras här. Beträffande tredjelandsföretags försäljning till EU föreslås, i det fall köparen är ett företag, att tjänsten skall beskattas i köparens land och att köparen beskattas för förvärvet (s.k. omvänd skatt- skyldighet). Är en privatperson köpare, skall tredjelandsföretaget registrera sig i ett valfritt land och betala momsen dit efter den skattesats som gäller i det landet, oavsett i vilka andra medlemsstater kunderna finns. Enligt förslaget skall sådana tjänster som säljs av EU-företag till kunder i tredjeland (export) inte beskattas i EU. Kommissionens förslag accepterades inte av medlemsstaterna i den del det gäller tredjelandsföretagens försäljning till privatpersoner. Efter att det franska ordförandeskapet lagt fram ett kompromissförslag, som inte heller det kunde accepteras, gav Coreper och rådsarbetsgruppen i uppdrag att söka en lösning på frågan om registrering av de företag i tredjeland som säljer elektroniska tjänster till privatpersoner i EU och uppmanade arbetsgruppen att lägga fram ett ändrat utkast till direktiv . Samråd med skedde . 12.2.4 Strategiprogram för EU:s gemensamma momssystem nytt Skr. 2001/02:30 meddelande från kommissionen Meddelandet (KOM (2000) 348 slutlig) innehåller en ny arbetsstrategi på kort sikt för att förbättra det europeiska mervärdesskattesystemet. Dokumentet innehåller ett åtgärdsprogram för olika delar i mervärdesskattesystemet där insatser i lagstiftningen har ansetts särskilt angelägna. Som exempel nämns direktivförslaget om moms och elektronisk handel och ett direktivförslag om gränsöver- skridande avdragsrätt. Meddelandet från kommissionen skall betraktas som en omprövning på kort sikt av den strategi som kommissionen lade fram i ett tidigare arbetsprogram (KOM (96) 326 slutlig). Programmet ansågs alltför ambitiöst och fick ett svalt mottagande av de flesta medlemsstater. Den nya arbetsstrategin fokuserar på att nuvarande EG-regler inom mervärdesskatteområdet successivt anpassas, förenklas och moderniseras för att bättre tillgodose kraven på en effektiv inre marknad och en enhetlig tillämpning av mervärdesskattesystemet inom EU. har uttryckt stöd för kommissionens nya arbetsstrategi. Den politik som kommissionen för fram i meddelandet har behandlats på ett Ekofin-möte . 12.3.1Energibeskattningsdirektiv förslag till beskattning av samtliga energiprodukter Kommissionens förslag om ett ramdirektiv om energibeskattning (KOM (97) 30 slutlig) har endast varit uppe till diskussion en gång i rådets arbetsgrupp för skattefrågor utan att någon nämnvärd framgång har nåtts. anser att det är viktigt att arbetet med ett sådant direktiv kan föras framåt. 12.3.2Förslag till ändrade principer för undantag från skatt enligt mineraloljedirektivet Kommissionen lade sent fram ett förslag till förlängning och omformning av tidigare undantag från skattebestämmelserna i mineral- oljedirektivet (92/81/EEG). Dessa undantag grundar sig på artikel 8.4 i direktivet och skall antas av rådet genom ett enhälligt beslut. Genom förslaget ville kommissionen bl.a. reducera antalet undantag och ändra den tidigare automatiska förlängningen av giltighetstiden för vissa undantag. Förslaget medförde en livlig diskussion särskilt när det gällde de skatteåterbetalningar för diesel som används i tunga lastfordon i vissa länder. Något rådsbeslut hann inte fattas . 12.3.3 Privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror beslutade rådet, i enlighet med kommissionens förslag och med vad som tidigare under hand överenskommits mellan och kommissionen, att , i likhet med och , skall få fortsätta att t.o.m. ha vissa begränsningar i fråga om privatpersoners skattefria införsel av alkoholdrycker och Ändringen i direktiv /12/EEG innebär att de svenska införselkvoterna successivt skall ökas och att allmänna EG-regler för privatinförsel skall gälla . beslutade, i enlighet med direktivets bestämmelse, om ökade kvoter för privatinförsel av vin, starköl och cigaretter . Vid införsel utöver gällande kvoter skall svensk punktskatt betalas för 12.4.1 Bekämpning av skattebedrägerier Arbetsgruppen på hög nivå för frågor som rör skattebedrägerier redovisade sitt arbete i en rapport . Rapporten innehåller bl.a. ett antal rekommendationer om åtgärder som syftar till att bekämpa skattebedrägerier inom områdena för indirekt och direkt skatt. Rekommendationerna avser nationell lagstiftning och gemenskaps- lagstiftning, administrativt samarbete samt kontrollsystem. Rapporten presenterades för , som bl.a. uppmanade kommissionen att möjligt lägga fram förslag i enlighet med de rekommendationer där enighet uppnåtts. Det förutsattes att en upp- följning av rapporten skulle ske. hölls ett möte mellan kommissionen och ordförandeskapet. Det konstaterades att kommissionen åtagit sig att helt svara för denna uppföljning på mervärdesskattens område och föreslå ett förbättrat regelverk vad gäller administrativt samarbete, samordna det som kräver både gemenskapsinitiativ och nationella åtgärder samt säkerställa en ständig uppföljning av de insatser som hänför sig till medlemsstaternas behörighetsområde. Kommissionen avsåg att arbeta på ett liknande sätt i fråga om direkt beskattning. fortsatte behandlingen i rådsarbetsgruppen av kommissionens förslag till ändringar i indrivningsdirektivet (76/308/EEG), som lades fram . Vid ett sista sammanträde i arbetsgruppen diskuterades ett på flera viktiga punkter omarbetat ändringsdirektiv. Även i den omarbetade versionen ingick dock det från svensk synpunkt viktiga förslaget att utvidga direktivets tillämpnings- område till att även omfatta direkt skatt på inkomst och förmögenhet. omarbetade förslaget behandlades därefter i Coreper i Skr. 2001/02:30 december. Diskussionen gällde då främst den rättsliga grunden, som i kommissionens förslag angivits vara artikel 95 i fördraget. Ett förslag från kommissionen till nya bestämmelser om ömsesidigt bistånd vid indrivning av socialavgifter i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 förväntades , och avsikten var att behandla förslaget under det svenska ordförandeskapet. Något sådant förslag lades dock inte fram. 13Fri rörlighet för personer samt arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor Den sociala agendan antogs vid i . Bakgrunden till agendan är det extra toppmötet i . I slutsatserna från anges att rådet, med utgångspunkt i ett meddelande från kommissionen, kommer att fortsätta sina diskussioner om socialpolitikens framtida inriktning i syfte att nå enighet om en ny europeisk social dagordning. Agendan kan beskrivas som en handlingsplan för inom unionens socialpolitiska område (sysselsättning, jämställdhet, arbetsrätt, arbetsmiljö, fri rörlighet för arbetstagare, vissa sociala trygg- hetsfrågor osv. Agendan är uppdelad i två huvuddelar. Den första delen är av politisk karaktär och omfattar riktlinjer, beskrivning av grundläggande principer för arbetet samt beskrivning av gemensamma utmaningar. Den andra delen beskriver de konkreta åtgärder inom det socialpolitiska området som skall vidtas . Under olika rubriker såsom exempelvis Fler och bättre arbeten anges relativt detaljerat vad rådet för sysselsättning och socialpolitik skall ägna uppmärksamhet åt. Det rör allt ifrån lagstiftningsåtgärder och frågor som hanteras inom ramen för den s.k. öppna samordningsmetoden till enbart diskussioner. För vissa av frågorna uppställs tidsramar. Arbetsmarknadens parter uppmanas också att inleda förhandlingar på flera av rådets områden. 13.2.1 Arbetstagarinflytande i m.m. inledde kommissionen ett arbete som syftar till att genomföra de vilande förslagen om olika europeiska associationsformer. tillsatte kommissionen en expert- grupp som fick i uppdrag att lämna förslag om arbetstagarinflytande som Skr. 2001/02:30 kan leda till att den mångåriga blockeringen av förslagen till europeiska associationsformer (framför allt de s.k. Europabolagen, se avsnitt 8) kan Gruppen lämnade sin rapport . Davignonrapporten, som den kommit att kallas, diskuterades vid ett par ministermöten . Därefter presenterade det luxemburgska ordförandeskapet ett förslag till ändring av kommissionens ursprungliga förslag om ett direktiv om arbetstagarinflytande i . Detta förslag bygger i stor utsträckning på det gällande direktivet om europeiska företagsråd (94/45/EG). Frågan har behandlats vid ett flertal rådsmöten , 1998 och 1999. Inför dessa möten har samråd skett med . Under det franska ordförandeskapet kom en kompromiss till stånd vid toppmötet i , och en politisk överenskommelse träffades vid rådsmötet . Vid detta rådsmöte konstaterades även att det var viktigt att gå vidare med de övriga förslagen till europeiska associationsformer, främst då de europeiska kooperativen. Det svenska ordförandeskapet uppmanades att inleda detta arbete. 13.2.2 Information och samråd Direktivförslaget om information till och samråd med arbetstagare lades fram av kommissionen (KOM (1998) 612). Förslaget presenterades i rådsarbetsgruppen för sysselsättnings- och sociala frågor . Direktivförslaget är tillämpligt på företag med minst 50 anställda eller där minst 20 arbetstagare sysselsätts vid en driftsenhet. De anställda skall genom sina representanter informeras om utvecklingen som varit och om vad som förväntas i verksamheten och den ekonomiska situationen. Förhandlingar skall hållas om beslut som kan medföra väsentliga förändringar i arbetsorganisationen eller anställningsavtalen. Direktivförslaget innehåller även regler om kollektivavtalsreglerad information och samråd, samt regler om tystnadsplikt vad gäller information som kan skada företaget. inleddes arbetet med direktivförslaget i rådsarbets- gruppen. Förslaget har därefter behandlats vid ett flertal tillfällen . Direktivförslaget gäller en för mycket viktig fråga. Det är viktigt att stärka dialogen mellan arbetsgivare och arbetstagare i unionen i syfte att skapa ett ömsesidigt förtroende som kan skapa förutsättningar för att uppfylla det mål som slagits fast i Feira och i att unionen skall bli den mest konkurrenskraftiga regionen i världen. 13.3Hälsa och säkerhet i arbetet 13.3.1 Ändring av EU:s arbetstidsdirektiv antogs och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv /104/EG om arbetstidens förläggning i vissa fall (det s.k. arbetstidsdirektivet) för att täcka sektorer och verksamheter Skr. 2001/02:30 som inte omfattas av det direktivet. Beslutet antogs efter förliknings- Detta var det första ärendet på det sociala området som antogs genom förlikning efter Amsterdamfördragets ikraftträdande. Arbetstidsdirektivet skall i sin ursprungliga lydelse tillämpas inom alla arbetsområden med undantag för luft-, järnvägs-, väg- och sjötransporter, havsfiske och annat arbete till sjöss, samt det arbete som utförs av läkare under utbildning. Undantaget har omfattat såväl mobila (arbetstagare som arbetar på något transportmedel) som icke-mobila arbetstagare. Genom ändringen utvidgas arbetstidsdirektivet till att i sin helhet gälla samtliga icke-mobila arbetstagare, inklusive läkare i utbildning, samt mobila arbetstagare i järnvägssektorn. Vissa bestämmelser i direktivet blir tillämpliga för mobila arbetstagare inom vägtransportsektorn, trans- porter på inre vattenvägar och flyget samt för fiskare till havs. Sjömän skall även i fortsättningen vara helt undantagna från arbetstidsdirektivets bestämmelser. För dem skall i stället gälla rådets direktiv /63/EG av om avtalet om arbetstidens organisation för sjömän som ingåtts mellan () och (). De bestämmelser som blir tillämpliga på övriga mobila arbetstagare i direktivet är bestämmelserna om maximal veckoarbetstid , om fyra veckors semester, hälsokontroller av nattarbetande samt en ny bestämmelse om tillräcklig vila. Även vissa villkor för nattarbetande, anmälan av sådana arbetstagare, skydd av hälsa och säkerhet samt arbetsrytm skall gälla för dem. För arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg skall alternativt gälla en arbetstid som begränsas till ett högsta antal arbetstimmar som inte får överskridas under vissa beräkningsperioder eller en vilotid på ett minsta antal timmar som garanteras . En maximiregel införs som innebär att veckoarbetstiden begränsas till maximalt i genomsnitt och att arbetstagarna har rätt till tillräcklig vila. Ändringsdirektivet skall ha genomförts i medlemsstaterna såvitt gäller läkare under utbildning och i övrigt. En av de besvärligaste förhandlingsfrågorna handlade om att införa en veckoarbetstid för läkare under utbildning. För att lösa denna fråga har det införts övergångsregler i direktivet. Övergångs- reglerna innebär att medlemsstaterna ges möjlighet att göra avvikelse från 48-timmarsregeln för läkare under utbildning under sammanlagt maximalt räknat från genomförandetidpunkten eller räknat från antagandetidpunkten. En minimiregel om en trappvis reduktion av veckoarbetstiden till 58, 56 och ingår i övergångsreglerna. Samråd har ägt rum med . 13.3.2 Arbetstid inom civilflyget Arbetsmarknadens parter på europeisk nivå slöt ett avtal om arbetstidens förläggning m.m. för s.k. mobila arbetstagare inom civilflyget. Avtalet har getts rättslig verkan inom gemenskapen genom rådets direktiv /79/EG av om genomförande Skr. 2001/02:30 av det europeiska avtal om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget som har ingåtts mellan Association of (), Europeiska transportarbetarfederationen (ETF), (), () och (). Ärendet har redovisats i . Direktivet kommer beträffande s.k. mobila arbetstagare inom civilflyget att ersätta arbetstidsdirektiv. Direktivet är ett s.k. minimidirektiv och skall vara genomfört senast efter antagandet. I sak innehåller direktivet (avtalet) bl.a. bestämmelser om årlig semester, om kostnadsfri hälsoundersökning, om lediga dagar på anställningsorten samt om maximal årsarbetstid. 13.3.3 Fysikaliska agens (vibrationer) Förslag till och rådets direktiv om minimikrav för säkerhet och hälsa när arbetstagare utsätts för risker till följd av fysikal- iska agens (vibrationer) lades fram av det tyska ordförandeskapet i ministerrådet i samverkan med kommissionen. Direktivförslaget avser ett nytt särdirektiv till rådets direktiv /391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (ramdirektivet). Förslaget innehåller särskilda minimikrav för arbetstagare som är utsatta för handarmvibrationer eller helkroppsvibrationer. Handarm- vibrationer kan ge upphov till cirkulationsrubbningar och s.k. vita fingrar. Helkroppsvibrationer kan ge ryggskador för förare av t.ex. skogsmaskiner och entreprenadmaskiner. Det finns för vardera slaget av vibrationer dels ett värde för högsta tillåtna genomsnittliga exponering under en åttatimmars arbetsdag (gränsvärde), dels ett lägre värde då särskilda förebyggande åtgärder måste vidtas (insatsvärde). Förslaget innehåller vidare bestämmelser med krav på åtgärder, om information och utbildning samt om hälsokontroll. EG-regler saknas på området. Kommissionen lade 1993 fram ett förslag som gällde vibrationer, buller, elektromagnetiska fält och optisk strålning (fysikaliska agens). Efter att och ekonomiska och sociala kommittén yttrat sig lade kommissionen 1994 fram ett nytt förslag för rådet. Det tyska ordförandeskapet lade 1999 i samråd med kommissionen fram ett förändrat förslag som enbart omfattade vibrationer. Kommissionens förslag har behandlats av rådsarbetsgruppen för sociala frågor vid ett stort antal rådsarbetsgruppsmöten under de tyska, finska, portugisiska och franska ordförandeskapen. Det franska ordförandeskapet uppnådde en politisk överenskommelse om en gemensam ståndpunkt i rådet. Samråd med har ägt rum. 13.3.4 Säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av arbetsutrustning i arbetet (arbetsplatser över mark- eller Ett förslag till och rådets direktiv om ändring av direktiv /655/EEG om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av arbetsutrustning i arbetet lades fram av Direktiv /655/EEG är det andra särdirektivet till rådets direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (ramdirektivet). Förslaget innehåller särskilda minimikrav för arbetstagare som använder arbetsutrustning som möjliggör tillträde till och vistelse på arbetsplatser över mark- eller golvplan. I förslaget anges ett antal obligatoriska skyddsåtgärder samt principer för valet av lämplig Förslaget innehåller även regler för användningen av stegar, byggnadsställningar och linor. Det innehåller krav på utbildning för att arbetstagare skall tillåtas genomföra vissa moment såsom montering, demontering eller avsevärd ändring av byggnadsställningar. specifika EG-regler i dessa avseenden saknas. Ekonomiska och sociala kommittén yttrade sig 1999. förslag har behandlats av rådsarbetsgruppen för sociala frågor vid ett tiotal möten under de finska och portugisiska ordförandeskapen. grad av enighet har uppnåtts inom rådsarbetsgruppen. För antagande av direktivet gäller medbeslutandeproceduren enligt artikel 251 i fördraget, dvs. antagande sker av rådet och 2000 sitt yttrande vid första behandlingen. Sociala dialogen är inom EU samlingsnamnet för de aktiviteter som arbetsmarknadens parter företar i kontakt med varandra, såväl på EU- nivå som i medlemsstaterna, regionalt/lokalt, branschvis eller lokalt i I och med Amsterdamfördraget och integreringen av sociala protokollet i fördraget har arbetsmarknadens parters roll i EU-arbetet förstärkts i flera avseenden när det gäller utarbetandet och genomförandet av gemenskapsregler på det sociala området. Ett exempel där ett avtal som slutits mellan arbetsmarknadens parter på EU-nivå genom ett rådsbeslut har omsatts till lagstiftning på gemenskapsnivå är rådets direktiv (2000/79/EG) om arbetstidens förläggning m.m. för s.k. mobila arbetstagare inom civilflyget. En del av den sociala dialogen är också de rådgivande kommittéerna med tre parter. Till dessa kommittéer hör bl.a. den ständiga kommittén för sysselsättning i Europeiska gemenskapen samt den rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor. Det portugisiska ordförandeskapet arrangerade ett s.k. High level forum (HLF) . Till mötet var finans- och kommissionen, , Ekonomiska och sociala kommittén, , , Europeiska investerings- Skr. 2001/02:30 banken, arbetsmarknadens parter på EU-nivå (ETUC, UNICE och CEEP) samt företrädare för arbetsmarknadens parter på nationell nivå. Syftet med mötet var att i större grad involvera alla aktörer i unionens arbete för ökad tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning och därmed stärka den europeiska sysselsättningspakten. 13.5Social trygghet och bekämpande av social utslagning 13.5.1 Samordning av social trygghet för migrerande arbetstagare För att underlätta den fria rörligheten inom EU för arbetstagare och egenföretagare finns ett regelverk, i huvudsak förordning (EEG) nr 1408/71 om samordning av medlemsstaternas system för social trygghet. Det innebär i stort att en arbetstagare med familj har rätt att ta med sig de sociala förmåner som intjänats i en medlemsstat i de fall vederbörande flyttar till en annan medlemsstat. Det innebär också rätt till sociala förmåner i värdlandet. Kommissionen lade ett förslag som innehåller en ny version av förordning 1408/71 (EGT C 38, , s. 10-31). Avsikten med förslaget är att samordningsreglerna skall moderniseras och förenklas. Arbetet med detta förslag inleddes i slutet av det tyska ordförandeskapet och pågår alltjämt i rådets arbetsgrupp för sociala frågor. avgav inget yttrande . Social- och arbetsmarknadsministerrådet fattade beslut om att inrätta en kommitté för social trygghet. Kommittén föregicks av en interimistisk högnivågrupp som bildades . Vid Europeiska rådets möte i blev kommittén fördragsfäst (artikel 144 i EG-fördraget i dess lydelse enligt ). Bakgrunden till inrättandet av kommittén är ett rådsbeslut om ett stärkt samarbete inom EU för att modernisera och förbättra den sociala tryggheten (se för , avsnitt 12.6.2). Kommittén skall främja samarbetet på den sociala trygghetens område på europeisk nivå enligt de målsättningar som fastställdes i rådsbeslutet : att göra det lönsamt att arbeta och att arbete skall ge en säker inkomst, att göra pensionerna säkra och pensionssystemen hållbara, att främja social integration, att garantera en hållbar hälso- och sjukvård av hög kvalitet. Arbetet har koncentrerats kring målen om pensioner och social integration (se nedan). Trygga och stabila pensionssystem Genom slutsatserna från Europeiska rådets möte i gavs högnivågruppen för social trygghet (nuvarande kommittén för social trygghet) i uppdrag att utarbeta en rapport om pensionssystemens hållbarhet på lång sikt. Ett meddelande från kommissionen samt en rapport från kommittén för ekonomisk politik låg till grund för arbetet. En lägesrapport presenterades vid i i 13.5.4 Bekämpande av fattigdom och social utslagning Vid Europeiska rådets möte i gjordes en överenskommelse om en strategi som bl.a. syftar till att bekämpa social utslagning. är det strategiska målet att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning. Åtgärder för att bekämpa social utslagning skall bygga på en öppen samordningsmetod som kombinerar nationella handlingsplaner och ett kommissionsinitiativ för samarbete mellan Vid i fastställdes fyra mål i kampen mot fattigdom och social utslagning. att främja allas tillgång till resurser, rättigheter, varor och tjänster, att förebygga risker för social utslagning, att agera för de mest utsatta, att mobilisera samtliga aktörer. Medlemsstaterna uppmanades att till utveckla sina prioriteringar i förhållande till målen i tvååriga nationella De nationella handlingsplanerna skall sammanställas till en syntesrapport, som skall lämnas till i Laeken. antog ett direktiv om genomförande av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (2000/43/EG). Rådet antog vidare ett direktiv om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet (2000/78/EG) som behandlar diskrimineringsgrunderna religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder och sexuell läggning. Samråd har ägt rum med , varvid information lämnats om förslaget. Direktiven utgör en del av ett anti-diskrimineringspaket, som förutom direktiven består av ett handlingsprogram mot diskriminering som kompletterar direktiven, bl.a. genom stöd till internationella nätverk och projekt kring de olika diskrimineringsgrunderna. Handlings- programmet antogs av ministerrådet . Medlemsstaterna skall genomföra direktivet om likabehandling oavsett ras eller etniskt ursprung i nationell rätt . Direktivet om likabehandling i arbetslivet skall vara genomfört i nationell rätt , med undantag för bestämmelserna om Skr. 2001/02:30 ålder och funktionshinder. För dem har medlemsstaterna, om så behövs, Regeringen har beslutat att en särskild utredare skall lämna förslag på hur direktiven skall genomföras i . Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Arbetet om diskriminering på grund av ålder skall dock redovisas . Med anledning av handlingsprogrammet mot diskriminering har regeringen uppdragit åt Svenska att informera och bistå frivilligorganisationer och andra som vill ansöka om ekonomiskt stöd ur programmet från kommissionen. 13.6.1 Integration av flyktingar Vid Europeiska rådets möte i underströk rådet vikten av att tredjelandsmedborgare som är lagligt bosatta i medlemsstaterna behandlas rättvist. Man angav att en mer energisk integrationspolitik borde syfta till att låta denna kategori omfattas av rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med unionsmedborgarnas.