prop · GP0355 · 2001-11-29 00:00:00 — Ett samband torde dock finnas mellan kvävetillgången i marken och lustgasavgången. En förbättrad anpassning av kväveanvändning i jordbruket men även andra åtgärder för att minska utsläppen av nitrat till vatten och ammoniak till luft kan leda till att utsläppen av lustgas från jordbruket minskar . Ytterligare forskning krävs för att kunna kvantifiera lustgasavgången från bl.a. och olika odlingsåtgärders inverkan på avgången. Regeringen diskuterar förslag till åtgärder i anslutning till miljökvalitetsmålet Ingen övergödning i propositionen om miljökvalitetsmål (prop. 2000/01:130). En övervägande del av utsläppen av metangas från jordbruket har samband med antalet idisslare. Åtgärder som kan vidtas är därför att minska antalet idisslare. Åtgärder kan också vidtas i fråga om sammansättningen på det foder som ges till idisslare. Dessa åtgärder skulle emellertid medföra minskade möjligheter att uppnå andra miljökvalitetsmål såsom Ett rikt odlingslandskap samt inverka negativt på djurhälsan. Lagringen av gödsel sker både såsom fast- och flytgödsel. Det finns tekniska möjligheter att ta till vara metangas som bildas vid syrefri lagring av gödsel. Med gastäta täckningar skulle både ammoniak- och metanutsläpp kunna förhindras. finns ett begränsat antal sådana anläggningar. Denna teknik kan utgöra ett redskap för att minska metanavgången vid gödsellagring. Anpassningen av denna teknik till olika företagsförhållanden behöver utvecklas och sambanden mellan metan- och ammoniakutsläpp bör studeras ytterligare innan det är möjligt att bedöma vilken minskning av metanutsläpp som är möjlig att uppnå. Vidare bör kostnaderna i förhållande till möjliga intäkter och miljöeffekter utredas. fick i regleringsbrevet för i uppdrag att i Prop. 2001/02:55 samverkan med föreslå metoder för beräkningar av flöden av koldioxid, samt att genomföra en översyn av beräknings- metoderna för lustgas och metan från jordbruket. Odling av biobränsle på jordbruksmark Jordbruket har en potential som producent för bioråvara. producerades energigrödor i form av energiskog, energigräs och oljeväxter på ca 18 000 ha. Beroende på framtida åtgärder och prisrelationer kan arealen komma att öka. Begränsning i användningen av de tre fluorerade gaserna HFC, FC och SF6 Regeringens bedömning: Utsläppen av de fluorerade gaserna HFC, FC och SF6 bör inte öka jämfört med utsläppen för räknat i koldioxidekvivalenter. Användningen av de fluorerade gaserna bör begränsas till områden där alternativ saknas . bör få i uppdrag att fortsätta utveckla styrmedel för återstående användningsområden i samarbete med berörda branscher och myndigheter. förslag: Ett styrmedel skall tas fram som förhindrar användningen av de tre industriella växthusgaserna, HFC, FC och SF 6, i nya installationer. bör aktivt verka inom EU för att regler införs som begränsar utsläppen av dessa gaser. Remissinstansernas synpunkter: Ett fåtal remissinstanser har kommenterat förslagen i betänkande. Enligt finns inget godtagbart alternativ till HFC-föreningarna för brandskydd inom vissa militära, industriella och transport- verksamheter. är av samma åsikt och menar att innan man förbjuder gaser för all användning måste både miljö- och säkerhetsaspekter vägas in. Enligt bör arbetet inriktas på en utfasning, särskilt inom EU. Samordning mellan åtgärder på nationell nivå och sådana som kan komma att föreslås på EU- nivå är viktig enligt . Elleverantörer anser att åtgärderna skall vara internationellt harmoniserade och tycker inte att skall gå före genom att införa nationella förbud mot nyinstallation. tycker att åtgärderna skall samordnas på Europanivå men har inget emot att är pådrivande i denna fråga. Ett litet antal organisationer har också kommenterat utredning särskilt beträffande kylsektorn. Dessa avråder alla från miljöavgifter och förbud mot användning av fluorerade gaser inom kylsektorn. vill istället skärpa kraven i köldmediekungörelsen och svensk kylnorm och arbeta med åtgärder för förbättrad energieffektivitet. ICA understryker vikten av att befintliga kylanläggningar får fortsätta använda HFC samt hävdar att kostnaderna i mindre butiker för användning av alternativ är högre än de som angivits av . Bakgrund till regeringens bedömning: De fluorerade gaserna används i ökande utsträckning, främst som ersättning till ozonnedbrytande ämnen inom ett begränsat antal användningsområden . Utfasningen av ozonnedbrytande ämnen är till största delen avslutad. Dessutom förekommer utsläpp av FC som biprodukt från aluminiumframställning. Regeringen har ställt upp målet att utsläppen av fluorerade gaser inte skall överstiga av koldioxidutsläpp räknat som koldioxidekvivalenter (prop. 1994/95:119 s. 29, bet. 1994/95:JoU22 rskr. 1994/95:423). Detta motsvarar ett utsläpp av ca en miljon ton koldioxidekvivalenter. Utveckling av tillförlitliga metoder för beräkning av utsläpp har på uppdrag av regeringen utförts vid och . Verket har tagit fram en metodik som följer IPCC:s reviderade riktlinjer för rapportering. Enligt denna uppgick utsläppen till ca vilket innebär att utsläppen ökat med knappt talet. Utsläppsökningen är därmed betydligt mindre än vad som framgick av de beräkningar som redovisades i betänkande. Orsaken är främst att de beräkningar som redovisades av byggde på en enklare metodik som i princip utgick från att all användning också leder till utsläpp. Kommitténs slutsats blev därmed att målet för utsläppen av fluorerade gaser för inte kommer att nås. De nya beräkningarna av de faktiska utsläppen tyder däremot på att målet kommer att nås. En stor del av användningen av fluorerade gaser sker i långlivade tekniska system och installationer. De vanligaste användningsområdena för HFC är som köldmedium i kyl-, frys- och värmepumpsanläggningar samt i luftkonditioneringsanläggningar, som blåsmedel i hård skumplast, i brandsläckningsutrustning och som drivgas i aerosoler, t.ex. i astmainhalatorer. Utsläppen av FC härrör framför allt från aluminiumtillverkning där det bildas som en biprodukt men används också sparsamt i brandsläckningsutrustning, i elektronikindustrin och som köldmedium. SF 6 används främst i tung elektrisk utrustning samt i mindre utsträckning i ett antal andra tillämpningar. Utsläppen sker oftast successivt över tiden, som diffust läckage och vid skrotning och är ofta svåra att eliminera. Detta betyder att trots att utsläppen är relativt små lagras stora mängder fluorerade gaser upp i tekniska system. Den snabbt ökande användningen kommer därför först att få fullt genomslag som en ökning av utsläppen. I propositionen om vissa åtgärder mot utsläpp av försurande ämnen och andra luftföroreningar (prop. 1994/95:119, bet. 1994/95:JoU22, rskr. 1994/95:423) underströk regeringen att användningen av de fluorerade gaserna bör begränsas till användningsområden där de används i slutna system och ersätter ozonnedbrytande ämnen och då främst inom kyl- och värmesektorn, samt för viss användning som brandskyddsmedel och inom försvarssektorn. Regeringen uttalade vidare intentionen att utarbeta ett förslag till en förordning som reglerar användningen av dessa gaser. presenterade 1996 (rapport 4634, mot minskad klimatpåverkan) ett förslag till en förordning med syfte att begränsa användningen av fluorerade gaser. pekade emellertid senare, i underlagsmaterial till , på andra möjliga styrmedel och på de osäkerheter som råder avseende beräkningar av de kostnadskonsekvenser som en reglering skulle innebära. På EU-nivå har arbete och första halvan av bedrivits inom ramen för kommissionens program, European Climate Change Programme (ECCP), i syfte att utarbeta förslag till gemensamma åtgärder mot utsläpp av fluorerade gaser. har deltagit aktivt i den arbetsgrupp som arbetat med förslag inom området. Slutrapporten från innehåller ett antal rekommendationer rörande fluorerade gaser. Bl.a. uppmanas kommissionen att lägga fram ett förslag till ett direktiv om fluorerade gaser. För att komplettera det underlag som redovisat i sitt betänkande och för att ge ytterligare underlag för ett beslut om nationella åtgärder mot utsläpp av fluorerade gaser gav regeringen i uppdrag att utreda möjligheterna att för relevanta sektorer införa förbud för användning av sådana gaser samt att undersöka möjligheterna att införa alternativa styrmedel. redovisade detta uppdrag . Skälen för regeringens bedömning: De fluorerade gaserna är alla kraftiga eller mycket kraftiga växthusgaser. De har dessutom en mycket lång livslängd i atmosfären. Detta gäller särskilt FC-föreningarna och svavelhexafluorid (SF6). Utsläpp av dessa ämnen leder därför till en upplagring i atmosfären som i praktiken är irreversibel . Utan nya åtgärder bedömer att utsläppen kommer att öka med medan mängden ämnen som finns i olika tekniska system kommer att öka ännu mer. Utvecklingen av ny teknik är emellertid snabb inom många av de områden där fluorerade gaser används och ett stort antal alternativa tekniska lösningar och alternativ är på väg att etableras på marknaden. är dock utfasningen av ozonnedbrytande ämnen inte helt avslutad och i vissa tillämpningar kan användning av fluorerade gaser vara svår att undvika. Regeringen anser emellertid att målsättningen bör vara att utsläppen av de fluorerade gaserna inte ökar jämfört med dagens nivå. Regeringen bedömer att detta mål kan uppnås om användningen begränsas till de områden där tekniskt tillgängliga och ekonomiskt rimliga, från miljösynpunkt bättre, alternativ saknas som ny användning förbjuds och ytterligare åtgärder för utsläppsminskningar sätts in. I likhet med och anser regeringen att arbetet inom EU är viktigt för att minska utsläppen av fluorerade gaser. Regeringen avser att, i enlighet med kommitténs förslag och rekommendationerna från ECCP, verka för att gemensamma åtgärder vidtas på EU-nivå och för att ett direktiv antas som leder till begränsningar av utsläppen. Ambitionen bör vara ett direktiv som begränsar användningen av fluorerade gaser till de områden där alternativ saknas. Vidare bör ett sådant direktiv innehålla åtgärder för att stimulera utveckling av alternativ samt för att minimera diffusa utsläpp från resterande användningsområden. Därvid bör de erfarenheter som redan gjorts nationellt tas tillvara. För att ge ytterligare dragkraft till arbetet inom EU och för att säkerställa att de svenska utsläppen begränsas till dagens nivå bedömer regeringen att ytterligare styrmedel måste införas på nationell nivå. Regeringen delar uppfattning att lämpligheten av olika styrmedel skiljer sig åt mellan de olika användningsområdena. Likaså instämmer regeringen i uppfattning att miljöavgifter kan vara ett attraktivt styrmedel generellt men att ytterligare utredningsbehov föreligger. För användning av SF 6 i elektrisk utrustning, vilket är ett av de viktigare användningsområdena, föreslår verket att man skall söka förhandla fram en överenskommelse med branschen syftande till minimering av utsläppen vid tillverkning, användning och skrotning samt till utveckling av alternativ till SF6 eftersom alternativ saknas. Regeringen bedömer att förslag är intressant och överväger att ge verket i uppdrag att utreda möjligheten att sluta avtal även med andra branscher som visat intresse för sådana, t.ex. med tillverkare av XPS-skumplast. I likhet med och flera remissinstanser anser regeringen att förbud mot användning av fluorerade gaser för påfyllning av befintliga system inte är en kostnadseffektiv åtgärd. Däremot bör i enlighet med kommitténs förslag förbud för användning av fluorerade gaser införas för vissa områden. Utgångspunkten för sådana förbud bör vara de områden där identifierat användningsförbud som det mest effektiva styrmedlet. I likhet med vad regeringen tidigare understrukit bör en förordning utarbetas som reglerar användningen. Denna förordning bör ersätta förordningen 1996:555 om HFC och den bör även omfatta FC och SF6. Med utgångspunkt i dagens användning och förslag skulle användningen av fluorerade gaser sannolikt kunna begränsas till: ·Tillverkning, installation och påfyllning av kyl- frys-, värmepumps- och luftkonditioneringsanläggningar, ·Tillverkning av hård skumplast (XPS), ·Påfyllning av brandsläckningssystem och installation av vissa kritiska brandsläckningssystem, ·Användning av vissa tekniska och medicinska aerosoler, ·Användning i elektronikindustri, ·Användning för elektriska isoleringsändamål, ·Användning som skyddsgas för magnesiumgjutning. Med hänsyn till att det är svårt att förutse exakt i vilka tillämpningar som användning av fluorerade gaser kan komma att bli aktuellt kan det vara lämpligt att i en sådan förordning bemyndigas medge undantag om särskilt starka skäl föreligger. Dessutom bör generella undantag gälla för viss användning i Försvarsmakten om detta behövs för att upprätthålla krigsförbandens effektivitet. Regeringen anser vidare att inom ramen för en sådan förordning generellt bör bemyndigas att införa sådana aktsamhetskrav vid handhavande som man har bemyndigande att utfärda inom kyl- och brandsläcknings- området. Regeringen bedömer emellertid att fortsatt utredningsarbete är nödvändigt för att bättre utreda behovet och möjligheterna av att harmonisera begränsningarna av användningen internationellt samt deras kostnader och avser därför att ge i uppdrag att i Prop. 2001/02:55 samarbete med berörda myndigheter arbeta vidare med dessa frågor. Arbetet med att finna alternativ till fluorerade gaser inom resterande användningsområden och med andra åtgärder syftande till att minska utsläppen bör också stimuleras. Regeringen avser därför även ge i uppdrag att fortsätta arbetet med att utveckla styrmedel för fluorerade gaser. Vidare bör hinder för en övergång till alternativ i återstående användningsområden identifieras samt förslag på åtgärder presenteras, även inom de områden som ej beaktats i det uppdrag som verket redovisade . Vid pågående omarbetning av köldmediekungörelsen bör möjligheterna att införa skärpta krav rörande bl.a. konstruktion av anläggningar, kontroll, service och underhåll noga beaktas med tanke på att kylsektorn beräknas vara den kvantitativt viktigaste sektorn och att verket pekat på att det finns en betydande potential för utsläppsminskningar som kan realiseras genom skärpta krav i verkets föreskrift. Vid Sprängämnes- inspektionen pågår arbete med att ta fram en föreskrift för brännbara köldmedier. Regeringen anser att detta arbete bör prioriteras i syfte att möjliggöra en bred introduktion av alternativa köldmedier. Regeringen vill också betona vikten av arbete inom respektive bransch med åtgärder för att minska utsläppen och för att förbättra anläggningarnas energi- effektivitet, bl. a. genom normer, riktlinjer och direktiv. Inom kyl- branschen bör t. ex. arbetet med skärpta regler och krav på energi- effektivitet såväl internationellt som på EU-nivå och i svensk kylnorm ges hög prioritet. Regeringen anser även att stimulans av forskning och utveckling syftande till minskande utsläpp av fluorerade gaser och högre energieffektivitet är viktiga. Verket pekar på behovet av att beakta energianvändningen eftersom en stor potential att minska denna föreligger i flera tillämpningar. Detta gäller särskilt kylanlägg ningar och aluminiumtillverkning. Regeringen anser att den delvis nya inriktningen för energiforskningen med mer pengar till Energiteknik fonden för utveckling av ny energiteknik i företag och branscher bör skapa de förutsättningar som behövs för en fortsatt utveckling av alternativ, mer energieffektiv, teknik, t.ex. nya system för kombinerad luft- konditionering/värme och mikrocellsteknik för skumplast. Tillverkning av aluminium utgör den största källan för utsläpp av fluorerade gaser. Regeringen delar uppfattning att det finns en stor potential för kostnadseffektiva utsläppsminskningar från aluminium- tillverkning och att den integrerade prövningen enligt och kraven i IPPC-direktivet är det bästa sättet att reglera dessa utsläpp. Begränsning av utsläppen av växthusgaser från avfallsdeponier Regeringens bedömning: Utsläppen av växthusgaser från avfallsdeponier förväntas minska betydligt under den kommande 20- årsperioden till följd av redan vidtagna åtgärder. Det är angeläget att utveckla mätmetoder för uppföljning av utsläppen av metangas från avfallsdeponier och att inrikta forskning på detta. Skälen för regeringens bedömning: De främsta källorna till utsläpp av Prop. 2001/02:55 metangas i är jordbrukets djurskötsel och omhändertagandet av avfall på avfallsdeponier. Metangasen svarar för av de totala utsläppen av växthusgaser räknat som koldioxidekvivalenter. Avfallsdeponierna står för av de totala utsläppen av växthusgaser räknat som koldioxidekvivalenter. I propositionen 1992/93:179 angav regeringen som mål att metangas- utsläppen från deponering bör minska . De faktiska utsläppen har minskat, men enligt en rapport av Naturvårds- verket (Avfallsdeponiers påverkan på växthuseffekten metan- emissioner, åtgärder och uppföljning) visar den senaste nationella skattningen att minskningen var mellan och . Regeringens mål har således inte uppnåtts. har regeringen vidtagit flera åtgärder för att reducera mängden avfall som deponeras och därmed minska de negativa effek- terna på miljön och hälsan från avfallsdeponeringen. är det skatt på det avfall som deponeras. träder ett förbud om deponering av utsorterat brännbart avfall i kraft och ett förbud mot deponering av organiskt avfall generellt. Åtgärderna syftar till att styra avfallet bort från deponering till åter användning, materialåtervinning, biologisk behandling eller förbränning med energi- utnyttjande. beslutade regeringen förordning (2001:512) om deponering av avfall. Förordningen kommer att innebära att en enhetlig standard införs med högt uppställda miljökrav på deponier. har i rapporten, som nämns ovan, arbetat fram två framtidsscenarier med beräkningar om metanutsläpp från avfallsdeponier (jfr figur 6.1 och 6.2). Det ena scenariot bygger på nuvarande beslut om åtgärder på området och det andra beskriver situationen om åtgärderna inte hade beslutats. Scenarierna har tagits fram med anledning av tredje nationalrapport till klimatkonventionen. redovisade också en bedömning av framtida utsläpp av växthusgaser från avfallsdeponier. Kommitténs bedömning tog dock inte hänsyn till den långsamma avklingningstakt som metanutsläpp har från deponier. Regeringen instämmer i bedömning att denna metod inte bör användas för fortsatta bedömningar av metan- utsläpp från deponier. Utsläpp av CH4 (ton metan) med nuvarande beslut om åtgärder (19902020). Utsläpp av CH4 (ton metan) utan beslut om åtgärder (19902010). Enligt de beräkningar som har gjort kan konstateras att de styrmedel som har beslutats förväntas leda till en betydande minskning av metangasutsläpp . förväntas en minskning på och mellan och en minskning på . Mot bakgrund av detta bedömer att det inte finns behov av ytterligare beslut om åtgärder för att minska utsläppen av metangas från avfallsdeponier. Regeringen instämmer i bedömningen att de åtgärder som har beslutats förväntas leda till att utsläppen av växthusgaser från avfallsdeponier kommer att minska betydligt under kommande 20- årsperiod och att det därför inte finns anledning att vidta ytterligare åtgärder. För att kunna följa vilka effekter de olika beslutade åtgärderna har haft för att minska utsläppen av metangas från avfallsdeponierna är det viktigt med mätsystem för uppföljning. Det är också viktigt med uppföljning inför internationella rapporteringar och för att spåra läckage och på det viset effektivisera deponigasinsamlingen. samlas deponigasen in vid ett 70-tal avfallsdeponier i . I redovisning av sitt regeringsuppdrag som hänvisas till ovan ingår en beskrivning och bedömning av de olika metoder som finns för att göra beräkningar av metanutsläppen från avfallsdeponierna. Skattningar av emissionerna kan ske genom direkta mätningar eller modellbaserade beräkningar. Vid de modellbaserade beräkningarna används FN:s klimatpanels (IPCC) modeller, vilket gjorde för sina framtidsscenarier. Direkta mätningar har utförts endast i ringa omfattning och som delar i forskningsprojekt. finns ingen uttalad organisation eller systematisk uppföljning av metangasutsläpp från deponier. anser därför att det behövs en tydlig strategi för hur mätning och uppföljning skall organiseras. Verket konstaterar dock att det finns stora osäkerheter i de metoder som finns tillgängliga, varför det är för tidigt att föreslå en organiserad mätning. Avslutningsvis konstaterar att det är viktigt att fokusera på forskning och utveckling av mätmetoder, både modellmetoder och direkta mätmetoder. 2001/02:55 Det behövs också enklare och billigare mätinstrument för en organiserad mätning ute på deponier. Regeringen instämmer i vad verket konstaterar och anser att det är angeläget att fokusera på forskningen om och utvecklingen av mätmetoder för uppföljning av utsläppen av metangas från avfallsdeponier. konstaterade i sitt betänkande att avfallets sammansättning har förändrats och kommer att förändras ytterligare . Detta är en följd av de åtgärder som vidtagits för att uppnå ett hållbart omhändertagande av avfallet. Genom minskad deponering och utökad källsortering av avfallet kommer renare fraktioner att kunna utnyttjas i större utsträckning. Kommittén konstaterar vidare att det finns bristfälliga uppgifter om hur detta kommer att påverka utsläppen av växthusgaser, framför allt avseende förbränning av avfall. Kommittén föreslog därför att i samverkan med skall utreda dessa frågor närmare. Regeringen delar kommitténs bedömningar. Regeringen avser dock, att i samband med att dessa redovisningar behandlas, ta ställning till hur underlaget om växthusutsläppen från olika omhändertagande- metoder för avfall kan förbättras. 6.4.13Klimatåtgärder för hållbar utveckling i utvecklingsländer Regeringen bedömer i enlighet med klimatkonventionen att de industrialiserade länderna måste gå före i arbetet med att motverka klimatförändringar. Utvecklingsländernas deltagande är dock av central betydelse för att målen skall kunna uppfyllas och deras engagemang, bl.a. i termer av utsläppsåtaganden, måste öka. Det är rimligt att framtida åtaganden står i proportion till varje lands utvecklingsgrad och behov av ekonomisk utveckling. Diskussionen om utvecklingsländernas framtida åtaganden kommer att vara väsentlig i förberedelserna inför förhandlingarna om Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Förutom att de industrialiserade länderna har en moralisk och konventionsbunden skyldighet att bistå utvecklingsländerna i deras strävan att motverka och anpassa sig till klimatförändringar, kan ett sådant stöd också förbättra utvecklingsländernas möjligheter till konkreta åtaganden . Regeringen gör därför bedömningen att bör vara fortsatt aktiv i det internationella samarbetet för att stödja utvecklingsländernas minskade påverkan på och anpassning till klimatförändringar. Klimatfrågan bör vidare beaktas som ett centralt element i arbetet för att främja globalt hållbar utveckling. Regeringen anser att teknologisamarbete och kapacitetsuppbyggnad t.ex. för att analysera sårbarhet för klimatförändringar, utarbeta strategier för anpassning samt för att integrera dessa strategier med övergripande utvecklingsplaner är av central betydelse och att stöd till sådana insatser därför är angeläget. Regeringen finner vidare att bör verka för att utvecklingsländernas förutsättningar för utveckling stärks så att möjligheten att delta fullt ut i det internationella samarbetet på klimatområdet stärks. Det svenska klimatrelaterade bi- och multilaterala utvecklingssamarbetet förväntas öka . Konventionens globala miljöfond GEF (Global Environment Facility) Prop. 2001/02:55 bör ha en fortsatt central roll i det svenska multilaterala stödet, men även andra kanaler kan användas. kan det bli aktuellt att överväga stöd även genom de tre fonderna som kommer att inrättas , och .