prop · GO031D13 · 2001-01-01 00:00:00 — En övergripande svensk målsättning är att vi som ordförande skall bidra till ökad effektivitet och kvalitet i Gemenskapens bistånd och stödja EU att kunna axla en roll som en pålitlig och solidarisk del av det internationella utvecklingssamfundet, särskilt gentemot FN. undertecknades det nya partnerskapsavtalet det s.k. mellan Europeiska gemenskapen, medlemsstaterna och de 71 AVS-länderna i , och . Avtalet kommer att ersätta , som reglerat samarbetet . Förhandlingarna har gällt omfattande förändringar av det tidigare samarbetet, vars resultat varit blandat. Utvecklingssamarbetet har kritiserats för att vara ineffektivt och handelspreferenserna har inte lett till en ökad integration av AVS-länderna i världsekonomin. Målet har för båda parter varit att åstadkomma ett genuint partnerskap baserat på lokalt ägarskap och ömsesidiga åtaganden. Fattigdomsbekämpning skall utgöra det övergripande målet för samarbetet. Ett brett deltagande skall eftersträvas, som också skall omfatta det civila samhället och den privata sektorn. En fördjupad politisk dialog mellan parterna skall bidra till fred och säkerhet och en demokratisk utveckling. Avtalet lägger ökad tonvikt vid respekt för mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstat och god samhällsstyrning. Brott mot dessa värden skall vara föremål för konsultationer. Om inte en lösning kan nås, kan utvecklingssamarbetet helt eller delvis avbrytas. De tre första elementen utgör avtalets grundsatser. Frågan om god samhällsstyrning skulle utgöra en fjärde grundsats var länge omdebatterad. Genom aktivt svenskt agerande kunde en kompromiss nås, som innebär att god samhällsstyrning utgör ett grundelement i avtalet. Allvarliga fall av korruption skall vara föremål för särskilda konsultationer mellan parterna. Migrationsfrågor skall vara föremål för en nära dialog. En svår fråga i förhandlingarna var den framtida handelsregimen. Den kompromiss som parterna kom överens om innebär att de nuvarande handelspreferenserna förlängs fram och att ett undantag begärs från . skall gemenskapen förhandla om WTO-förenliga regionala frihandelsavtal med de AVS-regioner eller -stater som så önskar. Syftet med dessa s.k. regionala ekonomiska partnerskapsavtal är att främja regional liberalisering och ökad handel inom en region, som ett led i AVS-ländernas integration i världsekonomin. Biståndet skall fördelas på basis av både behov och uppnådda resultat. Landsstrategier skall utgöra basen i planeringen av utvecklingssamarbetet. Biståndet är uppdelat på ett samlat anslag för gåvobistånd och en särskild investeringsfacilitet för stöd till näringslivsutveckling. Den nionde europeiska utvecklingsfonden, 9, kommer att beräknas till , vilket tillsammans med outnyttjade medel skall täcka . bidrag beräknas till . löper med möjlighet till revidering . Regeringen välkomnar det nya avtalet som utgör en bra plattform för att utveckla samarbetet med AVS-länderna. Inom den s.k. Barcelonaprocessen förs en politisk, ekonomisk och kulturell dialog som syftar till att öka stabiliteten och främja samarbetet i . Genom skall gemenskapen stödja 12 länder runt i deras ekonomiska utveckling och bidra till att de står bättre rustade att möta konkurrensen från den europeiska industrin, när ett planerat frihandelsområde införs . Samarbetets omfattning har ökat markant . För har ca avsatts för stöd till dels ekonomisk anpassning och integration, dels mer traditionellt utvecklingssamarbete. Kapacitetsbrist och organisatoriska problem i Kommissionen har lett till svårigheter att genomföra programmet. MEDA-förordningen, som styr biståndets innehåll och inriktning, är under omförhandling. förväntas beslut dels om den nya förordningen, dels om omfattningen av stödet för . Samarbetet med och (ALA) har breddats till att omfatta både bistånd och ekonomiskt samarbete. Tyngdpunkten ligger på de fattigaste länderna och de fattigaste delarna av befolkningen samt på regioner och länder med betydande kommersiell potential. Den finansiella ramen för beräknas till . Av detta går till och till . Per capita är dock biståndet till betydligt mindre än till . har behovet av stöd till flera av de ökat i spåren av Asienkrisen , där negativa sociala effekter kvarstår i t.ex. och . Enligt svensk syn bör en omfördelning inom ALA-biståndet övervägas. välkomnar kommissionens planer att utarbeta nya landsstrategier för utvecklingssamarbetet med länderna i och . Efter 1990-talets krig och konflikter är västra ett viktigt område för EG:s utvecklingssamarbete. Insatserna, som knyter an till för sydöstra och Stabiliserings- och associationsprocessen, skall bland annat bidra till förutsättningar för fred och stabilitet i regionen, samt hjälpa länderna att integreras i de europeiska strukturerna. Gemenskapens utvecklingssamarbete på västra har skett inom ramen för två olika program: Obnova och Phare. förväntas beslut om en ny förordning, CARDS, som ska ersätta båda dessa program och i fortsättningen styra EG:s insatser i regionen. uppgick insatserna ur gemenskapsbudgeten till totalt , men för planeras en ökning. Det största stödet ges till Kosovo och . Betydande belopp kan också frigöras för andra delar av (FRJ), utöver Kosovo, den dagen då en demokratisk regim har kommit till makten i . EG:s program för livsmedelsbistånd och livsmedelssäkerhet syftar till att främja livsmedelssäkerheten i de fattigaste länderna. Programmet är i storleksordningen . Nära hälften av resurserna används för att stödja livsmedelssäkerheten i AVS-länderna. (WFP) och enskilda organisationer är viktiga samarbetspartner. Livsmedelssäkerhet och jordbruksutveckling har identifierats som ett prioriterat område för EG:s framtida utvecklingspolitik. En omfattande utvärdering av programmet har gjorts och en förändring av nuvarande förordning kan bli aktuell under det svenska ordförandeskapet. Ambitionen är att integrera livsmedelssäkerhet i det bredare perspektivet av fattigdomsbekämpning. Gemenskapens humanitära bistånd uppgick till vilket gör Kommissionens kontor för humanitärt bistånd, ECHO (European Community Humanitarian ), till en av världens största enskilda finansiärer av humanitärt bistånd. Stödet kanaliseras i huvudsak via enskilda organisationer, FN-organ och . Parallellt med den övergripande översynen av EG:s utvecklingssamarbete har en särskild utvärdering genomförts av verksamheten inom ECHO . Utvärderingen uppmärksammar särskilt brister i koordinering inom Kommissionen och med andra humanitära aktörer, avsaknaden av ett tydligt mandat och klar policy samt övergripande administrativa svagheter. Vid antogs rekommendationer om hur kommissionen bör åtgärda identifierade brister. I rekommendationerna uppmanas ECHO bl.a att tydliggöra sitt mandat, att stärka samarbetet med FN och Internationella Rödakorsrörelsen och att effektivisera sin interna organisation. Vidare uppmärksammas Kommissionens avsikt att presentera en strategi för kopplingen mellan humanitärt bistånd, rehabilitering och utvecklingsinsatser. ECHO har påbörjat en förändringsprocess i syfte att åtgärda identifierade brister. instämmer överlag med utvärderingens slutsatser och har för avsikt att följa upp utvecklingsrådets rekommendationer bl.a. genom fortsatt dialog med ECHO. kommer som ordförande i att vara värd för ECHO:s årliga policymöte. har inom EU ett bredare synsätt anlagts på konflikt- och säkerhetsfrågor med ökat fokus på såväl förebyggande av väpnade konflikter som på civil och militär krishantering. Vid ministermötet i antog EU nya riktlinjer för utvecklingen av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). var då tillsammans med en av de drivande krafterna bakom beslutet att upprätta en icke-militär mekanism för krishantering, som skall samordna och effektivisera de olika civila medel och resurser som står till unionens förfogande. I den nya , som upprättats på svenskt initiativ, ges en möjlighet att ta ett brett grepp på EU:s bidrag till konflikt- och krisförebyggande, eftersom arbetet inkluderar såväl förstapelarfrågor (utvecklingssamarbetet och det humanitära biståndet) som andrapelarfrågor (utrikespolitiken). En prioriterad uppgift kommer att vara att stärka unionens samlade kapacitet för civil krishantering där utvecklingssamarbetet ingår som ett viktigt bidrag. Konfliktförebyggande är också en av prioriteringar inför ordförandeskapet. Målet är att utarbeta en samordnad EU-policy där EU:s samtliga instrument utnyttjas på ett effektivt sätt. Det nya synsätt på konflikt-och säkerhetsfrågor som man inom EU antagit har också fått ett konkret genomslag på biståndsområdet. EU:s senaste insatser på den afrikanska kontinenten speglar den prioritet som man ger preventiva, konfliktförebyggande åtgärder. Stöd har utgått från EU till Lusakaprocessen, vilken har som mål att åstadkomma fred i den komplicerade konflikten i , rehabiliteringsprocessen i och och gränskonflikten mellan och . Huvuddelen av det svenska utvecklingssamarbetet ca två tredjedelar är bilateralt, dvs. sker direkt mellan och enskilda utvecklingsländer. Sida ansvarar för den helt övervägande delen av det bilaterala biståndets genomförande. bilaterala utvecklingssamarbete sker med ett stort antal länder. För länder med vilka har mer omfattande eller komplext samarbete styrs detta genom landstrategier. Dessa bygger i ökande grad på en nära dialog med samarbetslandet, både regeringen och det civila samhället. För att integrera det svenska samarbetet så långt som möjligt i samarbetslandets egna utvecklingsansträngningar och samordna insatserna med andra givares bistånd, läggs ökad vikt vid att koppla de svenska landstrategierna till de strategier som utvecklas i första hand av samarbetslandet självt men också till de strategier som andra ledande givare, som och FN, utvecklar i nära samarbete med landets regering och civila samhälle. Syftet är att komplettera landets egna ansträngningar och bidra till finansiering av större program, exempelvis för sektorer som undervisning och hälsovård. betonas samarbetslandets ansvar och de olika rollerna tydliggörs. Biståndet får också en allt viktigare roll som katalysator för ökade privata kapitalflöden, både nationellt och internationellt. I många länder finns förutsättningar för att gradvis minska biståndsfinansieringen till förmån för inhemska och utländska privata resurser. Biståndet kan underlätta detta genom att stödja utveckling av t.ex. ländernas finansiella sektorer. Av Sidas utbetalningar var den geografiska fördelningen: , , och /. Av verksamhetsgrenarna gick den största andelen, , till humanitärt bistånd medan gick till sociala sektorer, till mänskliga rättigheter och demokratisk samhällsstyrning och till infrastruktur, näringsliv och urban utveckling. Genom en stärkt inriktning på små och strategiska insatser, inte minst inom området demokrati och mänskliga rättigheter, ökar också antalet insatser och uppgick till 4620. Det bilaterala utvecklingssamarbetet utvärderas inom Sida, dels av Sekretariatet för utvärdering och intern revision som är direkt underställt , dels av olika avdelningar och av de integrerade ambassaderna. Utvärderingsverksamheten vid Sida redovisas under Resultat (avsnitt 3.6.1). För att kontinuerligt förbättra utvecklingssamarbetet krävs ökad återföring och kunskapsutveckling inom utvärderingsverksamheten samt bättre utnyttjande av forsknings- och utredningsresultat. Expertgruppen för utvecklingsfrågor (EGDI) som tillsattes av regeringen spelar här en viktig roll genom extern rådgivning och kontakter med forskarsamhället. publicerade EGDI fyra studier om bl.a. biståndsberoende, landsbygdsutveckling i och den internationella finansiella arkitekturen. har i betänkandet 1999/2000:UU2 hemställt att regeringen ges i uppdrag att se över formerna för hur den utvärderingsverksamhet som finns utanför biståndsförvaltningen kan stärkas med särskilt fokus på möjligheterna att stärka EGDI:s utvärderande funktion. En översyn av detta har påbörjats inom och en referensgrupp med deltagande från , Sida, EGDI och Utredningen om politik för global utveckling har tillsatts. Översynen kommer också kopplas till den översyn av EGDI som är aktuell. Resultatet av översynen av utvärderingsverksamheten beräknas redovisas i budgetpropositionen . Mål- och resultatstyrning av Sida () I regleringsbrevet gavs och Sida i uppdrag att gemensamt se över resultatstyrningen av Sidas verksamhet. Syftet med översynen var framförallt att tillgodose regeringens behov av att styra och bedöma verksamheten respektive behovet av uppföljning och information för rapportering till . Projektet har identifierat vilken typ av resultatinformation som kan antas behövas för regeringens och behov. Detta innebär bl.a. att regeringen kommer att beställa särskilda utvärderingar mot effektmålen med vissa intervaller. I samband med regleringsbreven beräknas en sådan beställning kunna göras. En grundstruktur för den årliga rapporteringen av verksamhetsgrenarna liksom formuleringen av verksamhetsmålen har utarbetats. För resultatrapporteringen betonas särskilt analyser och kommentarer i större utsträckning än i nuvarande redovisning. Denna grundstruktur kommer att tillämpas i regleringsbrevet och resultatinformationen därmed rapporteras i budgetpropositionen . Vissa förändringar har gjorts i verksamhetsindelningen och anslagsstrukturen. Utgångspunkten för arbetet var att dessa skulle sammanjämkas och att en indelning skulle väljas. Översynen visade att detta inte var praktiskt genomförbart. För att förbättra informationen kommer dock en matris med dels verksamhetsindelningen, dels anslagsstrukturen att redovisas i Sidas budgetunderlag inför kommande budgetår. Anslagsstrukturen blir den styrande ledden medan verksamhetsgrenarna visar den prognostiserade fördelningen. Den budgeterade matrisen följs sedan upp i Sidas årsredovisning med en matris över den faktiska fördelningen inklusive en analys av eventuella större förändringar. Anslagstrukturen har omarbetats något för att i högre utsträckning integrera det bistånd som Sida handhar i respektive region. Detta innebär att regionposterna inte är jämförbara med föregående års siffror. kommer ett utvecklingsarbete bedrivas i syfte att identifiera effektivitetsmått för myndigheten . Tabell 3.7 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete Tusental kronor Budget 2000 Beräknat 2001 1 850 000 2 330 000 1 000 000 1 415 000 620 000 785 000 450 000 705 000 Särskilda utvecklingsprogram 1 070 000 1 162 000 U-krediter 450 000 430 000 Forskningssamarbete 570 000 Enskilda organisationer 880 000 890 000 Humanitärt bistånd och kon- fliktförebyggande 1 000 000 1 077 000 Ekonomiska reformer 665 000 700 000 Information 50 000 50 000 Summa 8 605 000 9 544 000 för det bilaterala utvecklingssamarbetet ökar med till . Vid fördelningen av medel har reservationer på respektive delpost beaktats. Anslagsstrukturen har ändrats jämfört med innevarande år: delposten 5 Särskilda utvecklingsprogram samt delposten 7 Forskningssamarbete har avskaffats. Insatser under dessa poster som kan land- eller regionfördelas överförs till regionposterna. Under en ny delpost 5 Globala utvecklingsprogram finansieras forskning och andra insatser inom olika ämnesområden som inte avser ett visst land eller region. Medelsfördelning mellan de olika delposterna framgår av tabell 3.7. Sida, som disponerar merparten av anvisade medel under anslagsposten, har rätt att omfördela mellan delposter. 1 omfattar dels landramar för programländer, dels medel för regionalt samarbete och övriga insatser. beräknas öka till . 2 omfattar dels landramar för programländer, dels medel för regionalt samarbete och övriga insatser. beräknas öka till . 3 omfattar samarbetet med Central- och inklusive och . beräknas öka till . 4 omfattar insatser på västra och stöd till vissa länder i och . beräknas öka till . I tabell 3.8 anges gällande och indikativa årliga ramar i länder med vilka har samarbetsavtal. Därutöver tillkommer insatser som finansieras såväl under regionposterna som under andra delposter, t.ex. inom näringsliv, demokrati, forskning, humanitärt bistånd och stöd till ekonomiska reformer. 5 Globala utvecklingsprogram omfattar globala program, metodutveckling, rekrytering och utbildning av fältpersonal, internationella kurser samt utvärderingsverksamhet och internrevision. 6 U-krediter omfattar subventioner av u-krediter. Biståndskrediter finansieras under regionposterna. 7 Enskilda organisationer utgör stöd till bistånd som genomförs av svenska folkrörelser och enskilda organisationer. 8 Humanitärt bistånd används för att lindra följderna av väpnade konflikter för civilbefolkningen, stöd till tidig återuppbyggnad och konfliktförebyggande samt insatser för offer för naturkatastrofer. 9 Ekonomiska reformer används för betalningsbalansstöd och skuldlättnad, främst inom ramen för internationellt samordnande skuldinitiativ, till fattiga och skuldtyngda länder som genomför ekonomiska reformprogram. 10 Information beräknas till för att ge ett fortsatt utrymme för en ökad satsning på information om och opinionsbildning kring utvecklingssamarbetet. Tabell 3.8 Gällande och indikativa ramar i samarbetsavtal Tusental kronor 75 000 20 000 1 65 000 MoVambique 300 000 320 000 65 000 65 000 200 000 200 000 260 000 290 000 150 000 150 000 110 000 140 000 100 000 100 000 100 000 100 000 60 000 60 000 200 000 220 000 /120 000 120 000 1 I regeringsbeslut sänktes landramen till . 2 I regeringsbeslut sänktes landramen till . Utöver ramarna tillkommer insatser som finansieras under regionposter eller andra delposter. Demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter Målet för utvecklingssamarbetet avseende demokrati och mänskliga rättigheter är att bidra till en demokratisk samhällsstyrning och en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Demokratimålet bidrar till det övergripande fattigdomsmålet genom att tillföra den politiska dimensionen. Resultatet av utvecklingssamarbetet mäts ytterst i hur enskilda människors villkor förbättras och vilken makt de har att påverka sina liv. Det kan översättas i termer av hur de mänskliga rättigheterna respekteras och förverkligas. skall därför i utvecklingssamarbetet stödja sig på de internationella konventionerna om de mänskliga rättigheterna, framför allt FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna samt de sex centrala . Utvecklingssamarbetet inom området skall användas till att stärka en demokratisk samhällsstyrning och respekt för de mänskliga rättigheterna. Det innebär bland annat ett förvaltningsstöd som stärker och effektiviserar den statliga förvaltningen i våra samarbetsländer i syfte att bättre tjäna ett demokratiskt system. Utvecklingssamarbetet inriktas också på rättsväsenden i bred bemärkelse. Dessa är ofta underfinansierade och lider av stora eftersläpningar. Detta leder ofta till långa väntetider i häkten och vid domstolar och därmed en försämrad rättssäkerhet, vilket är ett brott mot de mänskliga rättigheterna. Svenskt stöd skall bland annat inriktas på administration av rättsväsendet. Stöd kan också utgå till rättshjälp och till enskilda organisationer som bidrar till breddat tillträde också för mindre bemedlade personer. Utvecklingssamarbetet kan också användas för att främja fria, självständiga, pluralistiska och granskande media. Tillsammans med olika delar av det civila samhället, framför allt vissa enskilda organisationer utgör de kanaler för andra röster och frågor och utgör egna demokratiska mötesplatser i samhället. Granskningsfunktionen kan också ligga inom ramen för den offentliga förvaltningen t.ex. i form av ombudsmän. Den svenska traditionen på detta område är en unik resursbas för utvecklingssamarbetet. Demokratistöd måste omfatta en förståelse för hela den demokratiska processen. Ett lands konstitution ger de grundläggande spelreglerna. är en form av temperaturmätare avseende den politiska processen. Politiska partier är, liksom valmyndigheter, centrala demokratiska institutioner. Lokal demokrati är ett sätt att komma närmare medborgarna och det handlar om den dimension av fattigdom som rör makten över den egna vardagen. Alla dessa institutioner kan främjas genom utvecklingssamarbetet. Sida har arbetat med fyra parallella metodprojekt under rubriken demokratisk samhällsstyrning. Projekten handlar om rättsväsendet, god samhällsstyrning, medborgerligt deltagande samt den politiska processen (val, parlament, konstitutioner samt valda församlingar på lokal nivå). Slutsatser av delprojekten skall samlas i ett policypapper på temat demokratisk samhällsstyrning vilket kommer att färdigställas . Sida och har också gemensamt arbetat fram en vägledning för land- analysarbetet i syfte att stärka demokrati och mänskliga rättighetsdimensionen. Att främja demokrati och mänskliga rättigheter tar tid och är ett processinriktat arbete. Det kräver en god förmåga att kombinera instrument och kanaler på nya och kreativa sätt. Det är väsentligt för trovärdigheten att ett demokrati- och mänskliga rättighetsperspektiv genomsyrar allt utvecklingssamarbete. Sedan skrivelserna Demokrati och mänskliga rättigheter i internationella utvecklingssamarbete (skr.1997/98:76) samt Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (skr.1997/98:89) presenterades har ett intensivt uppföljningsarbete bedrivits. Särskild prioritet har getts åt utvecklande av kapacitet genom dels utbildning, dels metodutveckling. Barnets rättigheter har som ett särskilt prioriterat område aktivt integrerats i såväl utbildnings- som metodsatsningar. Det är väsentligt att Sida låter uppföljningsarbetet fortgå både genom breddning och fördjupning, såväl som fortsatt metod- och kompetensutveckling som genom utveckling av kontakter och samarbetsformer med svensk expertis och svenska aktörer på området. I en begränsad skala har den svenska politiken på området, liksom de praktiska biståndserfarenheterna, presenterats i internationella sammanhang. Detta arbete kommer att fortsätta och den svenska internationella profilen att höjas. Målet är att skapa förutsättningar för social utveckling och trygghet, dvs. förbättra levnadsvillkor genom stöd till hälso- och utbildningsreformer, utveckling av nationella hälso- och utbildningssystem samt stöd till förbättrad vattenförsörjning och sanitet. Samarbetet skall även bidra till att ge människor med funktionshinder möjligheter att delta på lika villkor i samhällslivet. Målet för kultursamarbetet är att skapa förutsättningar för kreativitet och kulturell mångfald. Utvecklingssamarbetet inom hälsosektorn bör liksom inom undervisningssektorn även fortsättningsvis inriktas på att stödja reformprocesser med målsättningen att åstadkomma hälso- och sjukvård av god kvalitet för alla samt att förbättra folkhälsan för utsatta grupper. Med denna inriktning följer en anpassning av arbetssätt främst genom övergång från projektstöd till sektorprogramstöd. har en policy och handledning för sektorprogramstöd tagits fram med hjälp av erfarenheter från hälso- och undervisningssektorn. Undervisningsstödet fokuseras på att förbättra utbildningens kvalitet i samarbetsländerna, huvudsakligen inom basutbildning där lärarfortbildnings- och läromedelsinsatser samt skolbyggnadsprogram ges fortsatt stöd. Målet är att skapa förutsättningar för utbildningsreformer som garanterar alla barns rätt att gå i skola av god kvalitet med fokus på lika möjligheter för flickor och pojkar, fattiga och funktionshindrade barn, främjar läskunnighet för såväl barn och ungdomar som vuxna och utvecklar hållbara system för finansiering och skolförvaltning. En reviderad policy blir klar . Den inriktas på brett stöd till utbildningssektorn med fortsatt prioritet till grundutbildning, både formell och icke-formell. För hälsobiståndet har en verksamhetsinriktning för 1999-2001 tagits fram . Hälsobiståndets innehåll fokuseras på tre områden: hälsoreformer, främst hälsosystems- och läkemedelsfrågor, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, särskilt hiv/aids-relaterade frågor samt folkhälsofrågor som berör sambanden mellan hälsa, utveckling och minskad fattigdom.