prop · GO0359 · 2001-02-08 00:00:00 — Kommittén arbetade på bred front och involverade bl.a. frivillig- organisationer, berörda myndigheter, företag samt kända ungdoms- Uppgifterna var framför allt inriktade på opinionsbildning och Skr. 2000/01:59 på att uppmuntra ungdomar till lokala aktiviteter. Kampanjen lämnade två mer bestående resultat. För det första etablerades en grupp stora privata och offentliga arbets- givare som senare med statligt stöd etablerade som arbetade med att främja mångfald i arbetslivet. Institutet hade en konsultativ roll i förhållande till medlemsorganisationerna i fråga om åtgärder för ökad mångfald. Institutet arbetade också med opinionsbild- ning i olika former. Vissa delar av verksamheten bedrivs dock vidare i annan form. För det andra övergick det nätverk av lokala ungdomsgrupper som kommittén hade byggt upp i den ideella organisationen mot rasism. Ungdom mot rasism, som är en partipolitiskt och religiöst obun- den organisation, verkar genom aktiva lokala grupper på ett drygt tiotal orter i landet. Organisationen arbetar med opinionsbild- ning, föreläsningar, aktioner, utbildningar m.m. Nationella samordningskommittén för Europaåret mot rasism I samband med det av utropade mot rasism 1997 inrättades i en nationell samordningskommitté vars upp- drag var att initiera, leda och samordna de svenska aktiviteterna under Europaåret. Syftet var enligt kommitténs direktiv att på bredast möjliga sätt förebygga och motverka rasism, främlingsfientlighet och anti- semitism samt verka för goda relationer mellan människor med olika etnisk bakgrund och för att den etniska mångfalden, som är en självklar och ständigt närvarande del av det svenska samhället, skall respekteras i det dagliga livet. Kommittén skulle arbeta med bl.a. opinionsbildning, främjande av lokala aktiviteter, främjande av nya arbetsformer och förhållningssätt samt åtgärder för att uppmuntra företag, folkrörelser, myndigheter och kommuner att överväga och ta ställning till hur man bör förhålla sig till och agera i det mångkulturella samhället. Uppdraget skiljde sig från ett traditionellt kommittéuppdrag genom att det i allt väsentligt var inriktat på konkreta aktiviteter av olika slag. En lång rad aktiviteter genomfördes också inom ramen för kommitténs arbete. I många involverades andra aktörer i förhoppning om att de skulle leva vidare efter det att kommittén slutfört sitt arbete. Bland annat kan följande aktiviteter och initiativ nämnas: Studiematerial för skolan och material för arbetsplatser om arbete för ökad mångfald togs fram. Lokala rådslag mot rasism Pow-Wow genomfördes i samarbete med Ungdom mot rasism på över tjugo skolor från norr till söder i landet. Tillsammans med genomfördes ett antal projekt i syfte att bryta segregationen och skapa lokalt engagemang mot främlingsfientlighet i miljonprogramsområden. Projekt för att motverka rasism och främja integration genomfördes inom några olika specialidrottsförbund inom ramen för satsning Starta vågen. På initiativ av kommittén instiftade Svenska kommun- Skr. 2000/01:59 förbundet och en stipendiefond som ger journalister möjlighet att öka sina kunskaper om invandrares och minoriteters villkor. Med stöd av kommittén inrättades, knuten till , en Quick Response-funktion för fakta- och informationsspridning till medier och opinionsbildare. Quick Response verkar . Kommittén hade inte något uttryckligt uppdrag att lämna förslag men lämnade ändå en rad sådana i sitt betänkande acceptera! (SOU 1998:99). Förslagen rörde såväl lagstiftning, regeringens styrning av sina myndig- heter, arbetsmarknaden, utbildningsväsendet, bostadspolitiken och massmedia samt åtgärder för att komma till rätta med den s.k. vardags- diskrimineringen. Vissa av kommitténs aktiviteter dokumenterades närmare i antologin rasismen tagit slut nu? (SOU 1998:100). Arbetsgruppen med uppgift att motverka och förebygga rasistiskt och annat etniskt relaterat våld inrättades en arbetsgrupp inom med uppgift att föreslå åtgärder för att motverka och förebygga rasistiskt och annat etniskt motiverat våld. lämnade arbetsgruppen rappor- ten Rasistiskt våld (Ds 1998:35) till regeringen. Arbetsgruppens bedömning var att det inte förelåg några egentliga brister i de legala förutsättningarna för att bekämpa rasistisk och främ- lingsfientlig brottslighet. Däremot menade gruppen att det brast i lag- tillämpningen och att det här borde ställas högre krav på rättsväsendet. Arbetsgruppen underströk vikten av ett enhetligt och tydligt förhållnings- sätt från rättsväsendets sida och såg ett behov av ökad kunskap om existerande lagstiftning, den kontext i vilken brott av det aktuella slaget begås, ideologin bakom brotten, homosexuellas utsatthet, rasistiska orga- nisationer, rasistisk musik m.m. Arbetsgruppen menade att polisen som första instans hade en nyckel- roll. Brister i polisens hantering går i princip inte att kompensera i ett senare skede av rättsprocessen. Av stor betydelse är också fördjupad samverkan, i synnerhet mellan polis och åklagare. Arbetsgruppen under- strök också vikten av en kontinuerlig uppföljning av åtgärder som vidtas. har ett ansvar att bl.a. följa utvecklingen av de homosexuellas situation i samhället vad gäller förekomst av diskriminering. Mot bakgrund härav gjorde en uppföljning av vilka åtgärder olika myndigheter hade vidtagit för att förverkliga inten- tionerna i regeringens proposition De homosexuellas situation i samhället 1986/87:124) att motverka kvarvarande diskriminering av homo- sexuella. Syftet var också att aktualisera frågan om homosexuellas situation samt hur olika myndigheter kunde medverka till att förbättra Skr. 2000/01:59 den. Uppföljningen resulterade i rapporten Vad hände sen? (, Rapport 1997:28). I rapporten konstaterades att det inom skol- området pågick många aktiviteter och att det blivit allt vanligare före- kommande med information om homosexualitet. framhöll man dock att frågan om homosexualitet i skolan oftast konkret togs upp genom att en person från () kom till skolan och att det fortfarande var så att det ytterst var den enskilde lärarens eller skolledarens engagemang som avgjorde vilken utbildning eleverna fick om homosexualitet. På högskoleområdet och inom forskningen kunde man däremot inte spåra några större förbättringar när det gällde i vad mån homosexuellas situation uppmärksammades, trots att mycket skett vad gällde attityder till homo- respektive bisexualitet. Inom kulturpolitiken menade att en tidigare positiv syn hos i fråga om att lyfta fram homosexuellas situa- tion delvis förändrats, vilket inneburit att få konkreta aktiviteter genom- förts sedan riksdagsbeslutet . menade också att homosexuella ungdomars utanför- skap var en mycket angelägen fråga och att dittills vidtagna åtgärder, frånsett inom skolområdet, knappast haft någon större omfattning. I partiledardebatten i utlovade statsminister att samtliga hem där det finns barn i skolåldern skulle erbjudas information om vad som hände under , om den männi- skosyn som låg bakom förintelsen av judarna. Det skulle inte enbart ses som en historielektion, inte enbart som ett samtal om det som var, utan framför allt som en påminnelse om att om vi inte håller diskussionen och debatten levande kan det hända igen. Bakgrunden var bl.a. rapporten för etniskt och politiskt relaterat hot m m, spridning av rasistiskt och antirasistisk propaganda samt attityder till demokrati m m bland skolelever (1997) från CEIFO och BRÅ. Med i bilden fanns bl.a. också det växande våldet mot homo- sexuella samt det ökade antalet nynazistiska demonstrationer och konserter. Initiativet utvecklades till informationssatsningen Levande historia, som syftade till att sprida kunskap om Förintelsen under andra världs- kriget samt att med utgångspunkt i Förintelsen skapa diskussion kring frågor om tolerans, demokrati, medmänsklighet och människors lika värde. Projektet delades in i fyra delar: Politiska manifestationer, infor- mation till föräldrar och allmänhet, insatser riktade mot skolan samt insatser för att stödja högre utbildning och forskning. Nedan redovisas delar av den verksamhet som bedrivits. En rad politiska manifestationer har genomförts. gerades minnesstunder i åren 19982001 för att hedra minnet av de personer som mördades under Förintelsen. bjöd regeringen in till en minneskonsert i Berwald- nerna och landstingen att genomföra manifestationer vid första fullmäkti- Samtliga partiledare i medverkade på olika sätt Utgångspunkten för Levande historia var att alla vuxna i det svenska samhället har ett ansvar för att föra minnet av Förintelsen vidare. inte bara skolans ansvar, utan även föräldrar och andra vuxna måste sprida demokratiska värderingar och kunskap vidare. publicerades boken om detta må ni berätta. Genom fakta, ögonvittnesskildringar, historiska dokument och ett rikt bildmaterial ger boken en bild av Förintelsen under . Många enskilda personers öden lyfts fram, personer vars liv utraderades Boken erbjöds till drygt 700 000 familjer med barn i Över en miljon exemplar har distribuerats, förutom direkt till privatpersoner också via bl.a. bibliotek, medborgarkontor och Boken finns översatt till flera språk. Den finns också som talkasett, i punktskrift och i teckenspråksversion. För att bemöta den rasistiska och antisemitiska propaganda som sprids på Internet öppnade Levande historia en hemsida med in- formation kring Förintelsen. När hemsidan startades var den en av ganska få på nätet med utförligare information på svenska om Förintelsen. I samarbete med och Skola utarbetades under ett material, Valet är ditt, som skulle kunna användas vid möten med föräldrar till barn i årskurs 46. Skolorna har erbjudits boken om detta må ni berätta. skolor har utnyttjat erbjudandet och beställt boken. Flera satsningar på att använda film som redskap i arbetet har gjorts. Bland annat har en tipskatalog med urval av filmer, litteratur, pedago- giskt material, hemsidor och organisationer eller föreläsare med anknyt- ning till Förintelsen producerats och skickades ut till samtliga skolor samt olika organisationer och föreningar . tagits fram i samarbete med , och Levande historia har också erbjudit lärare och lärarstuderande att delta i endagsseminarier om Förintelsen och sam- Seminarier har genomförts på över tjugo orter i landet från norr till söder. De lärare som deltagit i seminarierna har även getts möjlighet att delta i ett påbyggnadsseminarium. Regeringen har bistått med resurser till för att upp- rätta ett nationellt för forskning och undervisningen om Förintelsen och folkmord (jfr avsnitt 4.7, Forskning). Regeringen har också givit medel till CEIFO och BRÅ för att genom- föra och slutföra en rad forskningsprojekt som rör nazism och rasism. exempel är stödet till ett antal s.k. ortsstudier, i vilka olika kommuner som haft problem med rasistiska och främlingsfientliga strömningar kartlades och analyserades. Bland de kommuner som studerats är Klippan, , och . Levande historias internationella samarbete kring Förintelsen startade på initiativ av statsminister . rades en internationell konferens om utbildning och information om Förintelsen, The meeting on the Holocaust. konferensen bildade tillsammans med och en aktionsgrupp; Task Force for International Cooperation on Holocaust Education, Remembrance and Research. Task Force strävar efter att samordna ett internationellt arbete kring utbildning, forskning och minneshållande av Förintelsen. Särskilda samarbetsprojekt med länder utanför Task Force-kretsen har etablerats. Som ett led i det internationella samarbetet har den arrangerat konferenser under Konferensen om Förintelsen ägde rum Statsministern hade inbjudit regeringskolleger, experter, forskare och representanter för överlevande. var att bidra till att föra minnet av Förintelsen vidare och stödja utbild- ning och forskning om detta mörka kapitel historia. fanns också en förhoppning om att vi ska stå bättre rustade att bekämpa rasism, antisemitism och intolerans i dagens samhälle. Det centrala budskapet från konferensens slutdeklaration löd: Nazis- ternas förbrytelser får aldrig glömmas det internationella samfundet har ett gemensamt ansvar för att bekämpa alla typer av idéer och handlingar som kan leda till nya katastrofer och folkmord. En uppföljande konferens, : I kamp mot intolerans, arrangerades . sentanter för ett femtiotal länder deltog. Forum 2001 ville den rikta uppmärksamheten på ett av vår tids mest allvarliga problem: de politiska strömningar som tar sig uttryck i fientlighet mot religiösa och etniska minoriteter, invandrare, flyktingar och homosexuella, liksom i angrepp på det demokratiska systemet och dess företrädare. Syftet var att låta representanter för olika regeringar, forskare och be- rörda yrkesgrupper utbyta erfarenheter kring och identifiera effektiva strategier mot antidemokratiska budskap och handlingar. Bättre kunskap Skr. 2000/01:59 om problemen och ett ökat samarbete lokalt, nationellt och internatio- nellt är nödvändigt för att demokratierna skall stå starka i kampen mot intolerans. En särskild arbetsgrupp har på regeringens uppdrag arbetat med att kart- lägga förutsättningarna för inrättandet av en svensk minnesdag för Förintelsen. överlämnade arbetsgruppen en slutrapport. Enligt förslaget skall vara Förintelsens minnesdag för människovärde och demokrati. startade i samarbete med Levande historia en riksomfattande folkbildningskampanj kallad Då och . Syftet med satsningen var att sprida kunskap om det som hände och , och belysa skeenden i och världen . Bakom Då och står en rad folkbildningsorganisationer. Många av dem som överlevde nazisternas läger och barn till dem gör en viktig insats genom att berätta om sina erfarenheter i skolor och i andra sammanhang. Detta arbete har regeringen stött. Regeringen har också bidragit till ett minnesmonument i över Förintelsens offer. Initiativet kom ursprungligen från Föreningen vande. Under 19972000 har Levande historia genomfört en rad olika semina- rier och konferenser där för ämnet relevanta frågor har belysts. Härvid har man bl.a. samarbetat med Svenska Kommittén Mot Antisemitism och . Mot bakgrund av informationsprojektet beslutade regeringen att tillsätta en kommitté med uppgift att utreda etablerandet av ett Forum för Levande historia (se vidare avsnitt 4.10) 4.3 Lagstiftning och pågående utredningar I 1 kap. 2 § regeringsformen slås fast att den offentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet, liksom att etniska, språkliga och reli- giösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv bör främjas. I 2 kap. 15 § regeringsformen stadgas att lag eller annan föreskrift inte får innebära att någon medborgare miss- gynnas därför att han med hänsyn till ras, hudfärg eller etniskt ursprung Skr. 2000/01:59 tillhör en minoritet. Vidare stadgas i 2 kap. 22 § första stycket 7 regeringsformen att utlänning här i riket är likställd med svenska med- borgare i fråga om skydd mot missgynnande på grund av ras, hudfärg eller etniskt ursprung. Enligt 2 kap. 23 § regeringsformen får lag eller annan föreskrift inte heller meddelas i strid med åtaganden på grund av den euro- peiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (jfr avsnitt 2.1). Rätten att ge ut och sprida tryckta skrifter och att i dem uttrycka tankar och åsikter regleras i tryckfrihetsförordningen, medan motsvarande frihet att yttra sig i vissa andra närmare angivna medier såsom ljudradio, tele- vision, filmer och videogram, regleras i yttrandefrihetsgrundlagen. I 7 kap. 4 § 11 tryckfrihetsförordningen finns en motsvarande brotts- beskrivning som i bestämmelse om hets mot folkgrupp. Genom en hänvisning i 5 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen gäller mot- svarande straffansvar för gärningar som begås i ett radioprogram, en film eller en ljudupptagning. Utöver dessa grundläggande bestämmelser finns ett flertal straffstad- ganden i som direkt eller indirekt tar sikte på handlingar eller yttringar som är rasistiska eller diskriminerande på något annat sätt. Hets mot folkgrupp (16 kap. 8 § ) Bestämmelsen om hets mot folkgrupp är central i den svenska lagstift- ningen mot rasistiska och främlingsfientliga yttringar. Den brottsliga gärningen består i att någon i uttalande eller annat meddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Straffet är fängelse i högst . I ringa fall är straffet böter. Hets mot folkgrupp är straffbart även när gärningen begås genom tryckta skrifter, filmer, ljudupptagningar och andra sådana medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Bestämmelsen om hets mot folkgrupp gäller också när gärningen begås på Internet, t.ex. genom en hemsida. Bestämmelsen om hets mot folkgrupp innebär att det är otillåtet att annat än inom den helt privata sfären sprida yttranden som uttrycker hot eller missaktning mot en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på sådan grund som anges ovan. Också sprid- ning inom en förening eller en annan avgränsad grupp är straffbelagd. Bestämmelsen omfattar inte bara muntlig och skriftlig framställning utan även t.ex. framställning i bild eller åtbörder. slog i en dom 1996 fast att bärande av symboler som kan förknippas med nazisternas förföljelse av judar och andra folk- grupper före och under kan utgöra hets mot folkgrupp. Efter Högsta domstolens dom har flera fällande domar för hets mot folk- Skr. 2000/01:59 grupp meddelats för bärande av exempelvis hakkors samt för s.k. Hitler- diskriminering (16 kap. 9 § ) Den brottsliga gärningen består i att någon i näringsverksamhet eller vid anordnandet av allmän sammankomst eller offentlig tillställning diskri- minerar annan på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller homosexuell läggning. Bestämmelsen gäller också den som är anställd i allmän tjänst eller innehar ett allmänt uppdrag. Straffet är böter eller fängelse i högst . Att det inte är tillåtet att missgynna en person ur en viss folkgrupp med hänvisning till att åtgärden ytterst antas vara till fördel för gruppen i fråga får anses klargjort i rättsfallet NJA 1985 s. 226. En företrädare för ett kommunalt bostadsbolag dömdes för olaga diskriminering sedan han nekat att hyra ut en lägenhet i ett visst bostadsområde till en person på grund av dennes etniska ursprung med motiveringen att han ville mot- verka segregation och verka för ett allsidig boende. En del av de få fällande domar som finns avseende brottet olaga dis- kriminering har gällt de traditionella kläder som många kvinnor av finsk- zigensk härkomst bär. I rättsfallet NJA 1999 s. 556 hade ett varuhus i brottsförebyggande syfte ställt upp ett förbud för personer klädda i vida, långa och tunga kjolar att komma in i varuhuset. Såväl hovrätten som uttalade att det av de tilltalade uppställda tillträdesför- budet utformats på det sättet att det praktiskt taget uteslutande och gene- rellt kommit att rikta sig mot kvinnor av finsk-zigensk härkomst. har i ett tidigare avgörande fört ett liknande reso- nemang (NJA 1976 s. 489). Förolämpning (5 kap. 3 § ) Den brottsliga gärningen består i att genom kränkande tillmäle eller be- skyllning eller annat skymfligt beteende smäda annan, t.ex. med anspel- ning på ras eller etniskt ursprung eller homosexuell läggning. Straffet är böter eller, om brottet är grovt, böter eller fängelse . Ärekränkningsbrott får normalt åtalas endast av målsäganden. Enligt 5 kap. 5 § första stycket 3 och 4 gäller dock särskilda åtals- regler i fråga om förolämpning med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller homosexuell läggning. Att t.ex. kalla en person jävla svartskalle har av bedömts som förolämpning. Förolämpning är straffbart även när gärningen begås genom sådana medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihets- grundlagen. Bestämmelsen om förolämpning gäller också när gärningen begås på Internet, t.ex. genom en hemsida. Uppvigling (16 kap. 5 § ) Den brottsliga gärningen består i att muntligen inför en menighet eller folksamling, i skrift som sprids eller i annat meddelande till allmänheten uppmana eller annars försöka förleda till t.ex. brottslig gärning. för uppvigling är böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, fängelse i högst . I ringa fall skall inte dömas till Uppvigling är straffbart även när gärningen begås genom tryckta skrifter, filmer, ljudupptagningar och andra sådana medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. sen om uppvigling gäller också när gärningen begås på Internet, t.ex. genom en hemsida. Olovlig kårverksamhet (18 kap. 4 § ) I fråga om sammanslutningar som måste anses vara avsedda att utgöra eller med hänsyn till sin beskaffenhet och det ändamål för vilket de är bildade lätt kan utvecklas till ett sådant maktmedel som militär trupp eller polisstyrka och som inte med vederbörligt tillstånd förstärker försvaret eller ordningsmakten, finns en särskild bestämmelse om straffansvar. Enligt 18 kap. 4 § döms den som bildar eller deltar i en sådan sammanslutning eller som för en sådan sammanslutning tar befatt- ning med vapen, ammunition eller annan dylik utrustning, upplåter lokal eller mark för dess verksamhet eller understödjer den med pengar eller på annat sätt, för olovlig kårverksamhet till böter eller fängelse i högst två Förledande av ungdom (16 kap. 12 § ) Den som bland barn eller ungdom sprider skrift, bild eller teknisk upp- tagning som genom sitt innehåll kan verka förråande eller annars medföra allvarlig fara för de ungas sedliga fostran, dömes för förledande av ung- dom till böter eller fängelse . , utan hinder av bestämmelserna i yttrande- frihetsgrundlagen, tillämpas också på fall där t.ex. rasistisk propaganda på cd-skivor har spridits till ungdomar. Exempel på andra straffbestämmelser som kan bli tillämpliga Det finns i även andra straffbestämmelser som, utan att speciellt avse beteenden av rasistisk eller liknande karaktär, kan användas för att skydda enskilda mot övergrepp och kränkningar med rasistiska eller liknande förtecken. Som exempel kan nämnas bestämmelserna om misshandel (3 kap. 5 § ), olaga hot (4 kap. 5 ), ofredande (4 kap. 7 § ) och skadegörelse (12 kap. 1 § brotts- Vid bedömningen av ett brotts straffvärde skall enligt gällande lag- stiftning motivet till brottet alltid vägas in. När motivet för brottet har varit att kränka en person eller en grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan Skr. 2000/01:59 liknande omständighet skall det ses som en försvårande omständighet när straffet bestäms (29 kap. 2 § 7 ). Med annan liknande omständighet avses främst sexuell läggning. Bestämmelsen infördes i syfte att skärpa synen på rasistisk och liknande brottslighet. Reglerna om förberedelse, stämpling och medverkan till brott kan bli tillämpliga vid flera personers deltagande i brottslighet som sker i organi- Lagen om ansvar för elektroniska anslagstavlor trädde lagen om ansvar för elektroniska anslagstavlor i Med elektronisk anslagstavla avses i lagen en tjänst för elektronisk förmedling av meddelanden. I lagen slås fast att den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla i rimlig omfattning skall ha uppsikt över en En tillhandahållare av en elektronisk anslagstavla är vidare skyldig att lämna användare av tjänsten viss information och att ta bort vissa slag av meddelanden, bl.a. sådana som utgör hets mot folkgrupp. Den som inte lämnar föreskriven information eller underlåter att ta bort vissa meddelanden kan bli straffad med böter eller fängelse i högst . Datorer och annan utrustning som använts vid brott mot lagen kan i vissa Lagarna om diskriminering i arbetslivet trädde tre nya diskrimineringslagar i kraft: