prop · GP0353 · 2001-11-07 00:00:00 — Rådet, som antog namnet Rådet för utvärdering av val (i fort- sättningen rådet), fick i uppgift att se över ett antal frågor med direkt koppling till personvalsreformen. Exempel på sådana frågor är om sy- stemet har lett till bättre kontakt mellan väljare och valda och om väljar- na har fått bättre möjlighet att påverka vem som skall representera dem. I det sammanhanget skulle särskilt frågan om personvalsspärrarnas nivå övervägas. Direktiven tog också upp andra effekter av personvalssyste- met som t.ex. eventuella effekter på könsfördelningen i de valda försam- lingarna och frågor av mer valteknisk natur. Genom tilläggsdirektiv fick rådet också i uppgift att undersöka om och i så fall på vilket sätt reformen av det svenska valsystemet påverkade valdelta- gandet val samt att se över reglerna om det statliga partistödet till partier som varit representerade i och lämna förslag till behövliga förändringar (dir. 1998:99). Rådet överlämnade betänkandet Personval 1998. En utvärdering av personvalsreformen (SOU 1999:136). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstans- erna finns i bilaga 3. En remissammanställning är tillgänglig i Justitie- departementet (dnr Ju1999/5399/L6). beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att göra en teknisk och administrativ översyn av vissa delar av valsystem- et (dir. 2000:10). Enligt uppdraget skulle utredaren bl.a. se över bestäm- melserna om indelning i valdistrikt, regelsystemet avseende möjligheter- na att förtidsrösta och att rösta i vallokal och formen för utlandssvenskars röstning samt föreslå ändringar av vallagens bestämmelser om valbar- hetskrav så att de står i överensstämmelse med EU:s s.k. valrättsakt. Utredaren antog namnet Valtekniska utredningen (i fortsätt- ningen utredningen). överlämnade utredaren promemorian En ny central val- myndighet . Promemorian är tillgänglig i Justitiede- partementet (dnr Ju2000/2933/D). I promemorian behandlades frågan var funktionen att vara central valmyndighet skall vara placerad och hur en lämplig framtida organisation för funktionen bör se ut. Utred- aren föreslog att en ny myndighet skall bildas för funktionen att vara cen- tral valmyndighet och att funktionen skall flyttas från till den nya myndigheten. Med utgångspunkt i promemorians förslag beslutade regeringen i janu- ari 2001 att tillkalla en särskild utredare för att vidta de åtgärder som be- hövs för att få en effektiv och smidig övergång av den centrala valfunk- tionen från till en ny myndighet, (dir. 2001:4). Regeringen har ekonomiska vårproposition behandlat frågan Prop. 2001/02:53 om anslag till (prop. 2000/01:100). Utredningen slutförde sitt uppdrag genom att avge be- tänkandet Teknik och administration i valförfarandet (SOU 2000:125). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 4. Betänkandets lagför- slag finns i bilaga 5. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstans- erna finns i bilaga 6. En remissammanställning är tillgänglig i Justitie- departementet (dnr Ju2001/545/L6). beslutade regeringen att tillkalla en parlamenta- riskt sammansatt kommitté för att utreda vissa frågor som rör regerings- formen (dir. 1999:71). Kommittén har antagit namnet författ- ningsutredning. Genom tilläggsdirektiv (dir. 2000:21) fick utredningen i särskilt uppdrag att utreda frågorna om skilda valdagar och vårval, överväga om de tre största valkretsarna bör minskas, se över partibegreppet i 3 kap. 7 § regeringsformen, överväga vilken giltighet valsedlar som saknar partibeteckning skall ha, och föreslå hur skyddet för miljön samt funktionshindrades och andra ut- satta gruppers delaktighet och jämlikhet i samhället skall regleras i 1 kap. 2 § regeringsformen. Regeringen tar i detta ärende upp de frågor som behandlas i de två ovan nämnda betänkandena Personval 1998. En utvärdering av personvals- reformen (SOU 1999:136) och Teknik och administration i valförfar- andet (SOU 2000:125) och som inte är föremål för utredning av författningsutredning. Frågan om röstning via Internet behandlas dock inte i detta sammanhang utan bereds vidare inom . Det- samma gäller frågorna om roll och om finansiering av personvalskampanjer. 4 Röstning inom landet Röstning kan ske både inom och utom landet. I första hand sker det i val- lokal på valdagen. Andra alternativ är röstning på postkontor och vid särskilt röstmottagningsställe. Röstning kan också ske genom bud eller lantbrevbärare. Röstning hos svenska utlandsmyndigheter är det vanlig- aste sättet att anordna röstning för väljare som vistas utomlands. Ett an- nat sätt att rösta utomlands är att brevrösta. Brevröstning kan ske från och samt från svenskt fartyg i utrikes trafik. Röstning i utlandet behandlas i avsnitt 5. Röstning kan anordnas i följande röstningslokaler inom landet: Posten AB:s postkontor, och Särskilda röstmottagningsställen kan anordnas vid sjukhus, ålderdoms- hem, kriminalvårdsanstalter eller liknande vårdinrättningar eller vård- anstalter (s.k. institutionsröstning). Särskilda ställen för röstmottagning kan också anordnas på annan plats utanför vallokal eller vårdinrättning och vårdanstalt. Ett sådant mottagningsställe kan vara ambulerande i den meningen att det kan befinna sig på olika platser (s.k. ambulerande röstmottagning). I vallokalerna skall det vara möjligt att rösta på valdagen mellan och 20. Om väljarna i distriktet ändå får tillräckligt bra möjlig- heter att rösta, får begränsas. På de postkontor där röstmottagning anordnas skall det vid ordinarie val till och till landstings- och kommunfullmäktige samt vid val till vara möjligt att rösta från och med den artonde dagen före valdagen till och med valdagen. Vid andra val skall det vara möjligt att rösta på dessa postkontor från och med den tionde dagen före valdagen till och med valdagen. På ett postkontor där röstmottagning anordnas före valdagen skall det vara möjligt att rösta under hela den tid då postkontoret är öppet för all- mänheten. Denna tid får begränsas. Det skall dock alltid vara möjligt att rösta då ett sådant postkontor är öppet för allmänheten. På valdagen skall de postkontor där röstmottagning anordnas vara öppna för röstning och . Institutionsröstning kan ske från och med den sjunde dagen före val- dagen till och med valdagen. Röstning vid ett ambulerande röstmottagningsställe kan ske bara på valdagen. Ett sådant röstmottagningsställe skall vara öppet för röstning . Mottagningsstället bör vara öppet minst en tim- me och . Kommunen ansvarar för att det i kommunen finns lämpliga lokaler som kan användas som vallokaler för röstningen på valdagen. Grund- tanken i vallagen är att det skall finnas en vallokal i varje valdistrikt i kommunen. beslutar om kommunens indelning i val- distrikt, som regel på förslag av fullmäktige i kommunen och i särskilda fall efter samråd med valnämnden. Den centrala valmyndigheten har det övergripande ansvaret för när röstning får pågå i en vallokal. Huvudregeln är att en vallokal skall hållas öppen för röstning mellan och 20. Den centrala valmyndighe- ten får bestämma att vallokalen i ett visst valdistrikt skall vara öppen för röstning , om väljarna i distriktet ändå får tillräckligt bra möjligheter att rösta. utser dem som skall vara valförrättare i varje valdistrikt. Den centrala valmyndigheten bestämmer efter samråd med på vilka postkontor röstmottagning skall anordnas. utser dem som skall vara röstmottagare på postkontor. Den centrala valmyndigheten har det centrala ansvaret för institutions- röstningen och den ambulerande röstmottagningen. Myndigheten be- stämmer i vilken utsträckning det skall inrättas särskilda röstmottag- ningsställen vid institutioner och som ambulerande röstmottagning. Den centrala valmyndigheten får delegera rätten att besluta om att in- rätta särskild röstmottagning på institutioner och som ambulerande röst- mottagning till någon annan. Den centrala valmyndigheten bestämmer vem som skall ha hand om den särskilda röstmottagningen. Det kan vara valnämnden, eller någon annan. Den särskilda röstmottagningen svarar i stort mot vad som gäller vid poströstning. Den centrala valmyndigheten utser röstmottagarna på de särskilda röstmottagningsställena. Myndigheten får uppdra åt valnämnden eller någon annan att utse röstmottagare. Om en väljare vistas utomlands eller av någon annan anledning inte kan rösta på valdagen i sin vallokal får han eller hon rösta på postkontor. Antalet poströster har sedan poströstningen infördes successivt ökat. Omkring en tredjedel av samtliga röster avlämnas numera på posten. Institutionsröstning har av tradition genomförts före valdagen på tillfälliga postkontor som inrättas vid olika vårdinrättningar eller vårdanstalter, som t.ex. sjukvårdsinrättningar, ålderdomshem, servi- cehus, kriminalvårdsanstalter, häkten och hem för vård eller boende. anordnas sådan röstning också på valdagen och den kan anord- nas inte bara av utan av annan, t.ex. kommunens valnämnd. Vid det senaste valet anordnade ett tjugotal valnämnder sådan röstning. Sedan Postverket ombildades till har den centrala valmyndigheten blivit central valmyndighet också för förtids- röstningen inom landet, dvs. för såväl poströstningen som institutions- röstningen. Detta ansvar låg tidigare helt hos . Det är också bakgrunden till att den centrala valmyndigheten är hänvisad till att enbart använda sig av när det gäller annan röstmottag- ning t.ex. vid institutionsröstningen än den som sker i Posten AB:s ordinarie lokaler (prop. 1996/97:70 s. 145). De närmare villkoren för utförandet av poströstningen regleras genom avtal mellan den centrala valmyndigheten och . genomgår en omfattande omorganisation. Förändringarna görs för att klara statens lönsamhetsmål, kundernas efter- frågan och den växande konkurrensen. kommer att ha ett nät för kassatjänster (den grundläggande kassaservicen) och ett nät för brev- och pakettjänster. Till viss del kommer dessa att samman- falla. Näten kommer att ha följande utformning. Ca 375 postcenter, varav 190 ingår i verksamhetsområdet kassaser- vice (nuvarande postkontor). Dessa är framför allt avsedda för service åt företag och kommer därför att finnas i företagstäta områden. Bemanning kommer att ske med Posten AB:s egen personal. Ca 1 800 serviceställen hos partners för brev- och pakettjänster. Be- manning kommer att ske med respektive partners personal. Ca 1 000 serviceställen hos partners för enklare brevtjänster. Beman- ning kommer även här att ske med respektive partners personal. Ca 1 350 serviceställen för kassatjänster. Härav kommer ca 500 att vara s.k. Post i Butik och resten att finnas i nuvarande postkontor. Post- kontoren kommer att vara bemannade med Posten AB:s egen personal. Det kommer att finnas minst ett postkontor i varje kommun. Förändringen till den nya nätstrukturen kommer att ske successivt un- der med början . Kassanätet syftar till att fullgöra uppdraget att tillhandahålla den Prop. 2001/02:53 grundläggande kassaservicen. Detta nät kommer att finnas kvar så länge det finns någon efterfrågan på tjänsterna. Efterfrågan minskar dock i snabb takt. Nätet, och antalet anställda inom det, kommer därför att be- höva anpassas successivt. Också servicenätet i övrigt kommer att vara flexibelt och förändras i takt med efterfrågan på tjänsterna. Regeringens bedömning: Poströstningen bör behållas som huvud- regel för röstning som inte sker i vallokal. Kommunerna bör även i fortsättningen kunna svara för institutions- röstningen. Utredningens förslag: Det övergripande ansvaret för att det finns platser i kommunen där väljarna kan lämna sina röster före och på val- dagen skall samlas hos kommunerna. Dessa skall vidare svara för institu- tionsröstningen. skall ges möjlighet att finna flexibla lös- ningar där röstning på postkontor kan ses som ett komplement till annan röstning. Särskild röstmottagning skall kunna anordnas på kommunkon- tor och andra ställen. Remissinstanserna: Så gott som alla remissinstanser är positiva till utredningens förslag. är dock kritisk till att allt fler uppgifter förs över till kommunerna. anser att va- len är en nationell angelägenhet och att det därför är beklagligt att staten nu söker avhända sig en så stor del av ansvaret för valen. Enligt kommun är det nuvarande systemet väl inarbetat och fungerar mycket bra. anser det vara en fördel att det lokala ansvaret samlas hos kommunen. Bolaget bistår gärna i valen om det finns praktiska möjlig- heter till det. Skälen för regeringens bedömning: Utgångspunkten för valförfaran- det är att varje väljare skall kunna rösta i vallokal inom rimligt avstånd från sin bostad. Det är kommunernas ansvar att detta kan ske. Röstning på postkontor är ett väl inarbetat sätt att rösta för de väljare som inte röstar i sin vallokal. Ansvaret för detta åvilar den centrala valmyndigheten, som bestämmer på vilka av Posten AB:s post- kontor poströstning skall anordnas. Omkring 1/3 av all röstning sker på postkontor. Poströstningen har således en central plats i det svenska valsystemet. Att, som utredningen föreslagit, ändra på denna ordning skulle kunna medföra negativa effekter hos väljarna, med ett minskat valdeltagande som följd. Riskerna är särskilt stora om en sådan förändring genomförs alltför nära inpå ett val. Detta måste undvikas. Regeringen delar uppfattningen att den förändringsprocess som genomgår medför att förutsättningarna för poströst- ningen måste ses över. Men till skillnad från utredningen, som föreslagit att poströstningens roll i valsystemet tonas ned kraftigt, anser regeringen att motsatt väg måste väljas. Bestämmelserna i 11 kap. vallagen om röst- ning på postkontor skall därför behållas. För att säkerställa att det i varje Prop. 2001/02:53 kommun finns postkontor att tillgå för poströstningen i den utsträckning som följer av vallagen, är det vidare nödvändigt att Posten AB:s ansvar i detta avseende på olika sätt tydliggörs. Detta sker dels genom en hänvis- ning i den föreslagna lagen om grundläggande kassaservice (prop. 2001/02:34), dels genom att regeringen avser att ändra bolagsord- ningen för så att ansvaret för medverkan vid poströstningen anges som en av bolagets verksamheter. Den centrala valmyndigheten har, liksom , det övergripande ansvaret för poströstningen genom- förs på ett ändamålsenligt sätt. På uppdrag av den centrala valmyndigheten svarar för särskild röstmottagning vid sjukhus, ålderdomshem, kriminalvårds- anstalter eller liknande vårdinrättningar eller vårdanstalter. I den mån bolaget inte kan åta sig den uppgiften kan den centrala val- myndigheten anlita kommunerna för detta ändamål. Så sker i ett tjugotal kommuner. När det gäller statliga institutioner, t.ex. kriminal- vårdsanstalter, kan denna uppgift i stället utföras av institutionerna själva med egen personal. Regeringen avser att på lämpligt sätt låta följa upp och utvärdera val med avseende på bl.a. genomförandet av förtidsröstningen. 4.2.2Häktade och anhållna, m.m. Regeringens förslag: Den som är intagen i häkte skall ha en generell rätt att rösta genom bud. Detsamma skall gälla för den som är intagen i en kriminalvårdsanstalt och som av säkerhetsskäl inte kan rösta i samma röstningslokal som övriga intagna. Kravet på varaktighet i relationen vårdgivarevårdtagare när det gäller bud som yrkesmässigt eller på ett därmed likartat sätt ger välja- ren vård skall tas bort. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har kommenterat frå- gan anser att även personer som inte är anhållna eller häktade utan som av andra skäl har införts i häkte i nära anslutning till valdagen och som vistas där före eller under valdagen bör omfattas av möjligheten att budrösta. Detta bör även gälla intagna i kri- minalvårdsanstalt som av säkerhetsskäl inte kan eller bör rösta i samma lokal som andra intagna på anstalten. Enligt i Västra Göta- lands län kan det ifrågasättas om kravet på varaktighet i 14 kap. 3 § val- lagen är uppfyllt när det gäller häktades och anhållnas möjligheter att budrösta (jfr SOU 2000:125 s. 213). Detsamma kan sägas beträffande väljare som vistas på sjukhus eller andra vårdinrätt- ningar. Det kan enligt därför övervägas om inte varaktig- hetskravet bör tas bort när det gäller personer som yrkesmässigt ger vård. Skälen för regeringens förslag: Enligt 13 § lagen (1976:371) om be- handling av häktade och anhållna m.fl. kan den som är häktad eller an- hållen medges att besöka en närstående som är svårt sjuk, närvara vid en närståendes begravning eller i annat fall, då det finns synnerliga skäl, lämna förvaringslokalen för viss . Enligt 14 kap. 2 § vallagen får väljare som är sjuka, funktionshindrade Prop. 2001/02:53 eller gamla och därför inte personligen kan komma till sin vallokal eller någon annan röstningslokal lämna sin valsedel genom bud. Av samma kapitels 3 § framgår bl.a. att den får vara bud som yrkesmässigt eller på ett därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera varaktigt slag. redovisade regler innebär att häktade och anhållna som frihets- berövats i nära anslutning till valdagen kan gå miste om sin rätt att rösta. Enligt vallagens bestämmelser får man nämligen rösta genom bud endast om man är sjuk, funktionshindrad eller gammal. Om det inte föreligger någon sådan situation och om det inte finns någon möjlighet för den häk- tade eller anhållne att utöva sin rösträtt på något annat sätt, t.ex. genom poströstning i häktet, är den intagne utesluten från möjligheten att rösta (se Justitiekanslerns beslut , dnr ). Det är enligt regeringens mening inte acceptabelt att personer som är anhållna eller häktade är berövade möjligheten att delta i valen. Mot- svarande gäller för de personkategorier som har pekat på i sitt yttrande, dvs. personer som i nära anslutning till valdagen har införts i häkte av någon annan orsak än att de är häktade eller anhåll- na t.ex. i samband med en omplacering och som vistas i häkte ome- delbart före eller under valdagen samt intagna i kriminalvårdsanstalt som av säkerhetsskäl inte kan rösta i samma lokal som andra intagna på an- stalten. I samtliga dessa fall bör möjligheten till budröstning vara öppen. Regeringen kan ansluta sig till den synpunkt som förts fram av Läns- styrelsen i . Kravet på en viss varaktighet i relation- en vårdgivarevårdtagare i 14 kap. 3 § vallagen synes således kunna und- varas när det gäller bud som yrkesmässigt eller på ett därmed likartat sätt ger väljaren vård. Regeringens förslag: Om kommunen avser att som vallokal använda en lokal som inte är tillgänglig för fysiskt funktionshindrade, skall kommunen först samråda med . Kommunen skall ange varför den gjort bedömningen att någon annan lokal inte kan användas i stället. Om det är omöjligt att använda någon lämpligare lokal, skall den som på grund av funktionshinder inte kan avge sin röst i vallokalen i stället kunna göra det i anslutning till denna. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som har uttalat sig i denna fråga tillstyrker eller har inget att invända mot utredningens för- slag. i anser att det av säkerhetsskäl bör preciseras hur röstmottagningen skall ske när det gäller funktions- hindrade som röstar i anslutning till vallokalen. Enligt Handikapp- ombudsmannen bör det av vallagen klart framgå att som vallokal i första hand bör väljas en lokal som är tillgänglig för personer med funktions- hinder; utredningens förslag om röstning utanför vallokalen är otillfreds- ställande, eftersom det fokuserar på den enskildes funktionshinder som hinder för att utöva sina demokratiska rättigheter i stället för att utgå från att den valda särlösningen beror på otillgängliga lokaler. anser att kommunerna bör ges ett ökat och tydligare ansvar för att de lokaler som används som vallokaler också är tillgängliga för per- soner med funktionshinder. är tveksam till förslaget. och Samhälle anser att kommunerna vid val av val- lokal skall beakta att den skall vara tillgänglig för personer med någon form av funktionshinder. Skälen för regeringens förslag: Röstning i den egna vallokalen i val- distriktet på valdagen är enligt vallagens bestämmelser om röstning det primära alternativet för varje väljare. Frågan om kravet på tillgänglighet har i första hand berört sådana aspekter som väljarnas geografiska närhet till sin vallokal och möjligheten att vidta åtgärder för de väljare som har lång väg till vallokalen. Väljare som på grund av fysiskt funktionshinder inte kan göra i ord- ning eller lämna sin röst på föreskrivet sätt får anlita någon som hjälper till vid röstningen. Bestämmelser om funktionshindrades möjligheter att få hjälp vid röstningen regleras i 9 kap. 2 § andra stycket vallagen. Bestämmelser om vallokaler finns 9 kap. 4 § vallagen. Enligt dessa be- stämmelser skall kommunen se till att det finns lämpliga lokaler som kan användas som vallokaler. Vid denna bedömning skall bl.a. beaktas om lokalen i fråga är tillgänglig för den som har funktionshinder. Om det inte är möjligt för en person att rösta i den egna vallokalen är denne hänvisad till att utöva sin rösträtt genom poströstning i den mån postlokalen uppfyller kraven på tillgänglighet eller budröstning. Detta kan upplevas som diskriminerande. förläggs vallokaler i stor utsträckning till skolbyggnader. Av oli- ka skäl går det inte alltid att ha röstningslokalen i markplan. Skolbygg- naderna är inte alltid är anpassade till väljarnas behov av tillgänglighet. Flera valnämnder har framhållit att det är otillfredsställande att behöva hänvisa rörelsehindrade väljare till att budrösta eller poströsta på det postkontor som är öppet på valdagen. Enligt utredningen har närmare hälften av vallokalerna allvarliga brister i detta avseende. Utredningen diskuterade två olika alternativa lösningar för att komma till rätta med problemet. Enligt den första modellen skall det uttryckligen anges i vallagen att kommunen vid val av vallokal måste beakta att lokalen skall vara till- gänglig för personer som har någon form av funktionshinder. Det andra alternativet innebär att det skall vara tillåtet för valförrättar- na att ta emot röster utanför vallokalen. En sådan ordning tillämpas i bl.a. . Regeringen anser att det redan i uttrycket lämpliga lokaler i 9 kap. 4 § vallagen får anses ligga ett uttalat krav på att som vallokal i första hand bör väljas en lokal som är tillgänglig för personer med funktions- hinder. Detta krav har emellertid inte alltid kunnat tillgodoses. För att stödja kommunerna i deras ansträngningar på denna punkt bör det enligt regeringens mening föreskrivas i vallagen att en kommun som av- ser att som vallokal använda en lokal som inte är tillgänglig för fysiskt funktionshindrade, först skall samråda med om saken. Kommunen skall därvid ange varför den gjort bedömningen att någon annan lokal inte kan användas i stället. Först sedan samrådet har avslutats, får kommunen besluta i saken. 2001/02:53 det då skulle visa sig att det inte finns något annat realistiskt alternativ, är det oundvikligt att kommunen måste välja att använda den aktuella lokal- en. Detta bör dock inte innebära att en väljare skall avvisas och därmed förvägras att rösta på grund av att han eller hon har ett funktionshinder som gör det omöjligt att komma in i lokalen. Regeringen anser därför att den som av nu nämnda skäl inte kan avge sin röst i vallokalen i stället skall kunna göra det utanför vallokalen till någon av valför- rättarna om det kan ske under betryggande former så att valhemligheten bevaras. De närmare förhållanden under vilka denna form av röstmottagning kommer att ske torde variera med hänsyn till situationen i varje enskilt fall. Det är därför knappast möjligt att ställa upp några generella regler för hur röstmottagningen exakt skall gå till.