prop · GP0311 · 2001-09-27 00:00:00 — För många förband bör det dock räcka med mer övergripande jämförelser mellan tillgången på och behovet av grundutbildade totalförsvarspliktiga. Krigsplaceringsbeslutet behöver av det skälet inte vara detaljerat utan kan ange i vilket slag av verksamhet som den grundutbildade skall kunna tjänstgöra. Motsvarande resonemang gäller även för det civila försvaret. Det inn e- bär att totalförsvarspliktiga som före ett anpassningsskede grundutbildas för uppgifter i krigsorganisationen hos kommunerna kan krigsplaceras som en kollektiv resurs för förstärkning i ett anpassningsskede. Först i anpassningsskedet fördelas den gemensamma resursen mellan kommuner genom krigsplacering i befattningar. krigsplaceras många totalförsvarspliktiga efter fullgjord grundutbildning i en verksamhet. Regeringen ser inga hinder för att de n- na utveckling ökar. Förfarandet ryms inom ramen för gällande lagstif t- ning. Många som utbildas för civilplikt krigsplaceras inte på grund av att någon framställan om krigsplacering inte inkommer till Totalförsv a- rets pliktverk. I detta sammanhang vill regeringen erinra om krigsplace- ringsbeslutets betydelse för den enskilde. För många totalförsvarspliktiga kan krigsplaceringsbeslutet utgöra den formella bekräftelsen på att han eller hon har förvärvat den förmåga som fordras för uppgiften under höjd beredskap. Krigsplaceringen är också ett besked om att den utbildade behövs i en krigssituation. Regeringen anser därför att bemannings- ansvarigas begäran till om inskrivning för civil- eller värnplikt även skall uppfattas som en begäran om krigsplacering om någon särskild framställan inte inkommer. Överstiger antalet totalfö r- svarspliktiga som fullgjort grundutbildningen det av kommunerna an- mälda behovet eller kommunerna efter utbildningen har anmält att beh o- vet har minskat, krigsplaceras överskottet lämpligen i en verksamhet som kan fungera som en personalreserv i ett anpassningsläge (kollektiv resurs). är det bara som kan besluta om krig s- placering. För att ytterligare underlätta förfarandet rörande krigsplacering bör Försvarsmakten och andra bemanningsansvariga organ ha rätt att själva inom ramen för den egna krigsorganisationen besluta om ändrad krigsplacering. Det kan till exempel gälla en övergång från personalr e- serv till ordinarie befattning eller placering i ett annat förband än det u r- sprungliga. Alla sådana beslut skall givetvis anmälas till rekrytering s- myndigheten, , för registrering. Är det fråga om ändring av krigsplaceringsbeslut för den som är krigsplacerad i en ver k- samhet som är gemensam för flera bemanningsansvariga bör ändringsb e- slutet fattas av . Huvudregeln är som ovan understrukits att ingen skall vara krigsplace- Prop. 2001/02:11 rad som inte har förmåga att fullgöra de uppgifter som han eller hon är Har förflutit från senaste tjänstgöringstil l- fället, minskar utbildningens värde och aktualitet. Den krigsplacerades kompetens kan, vid utebliven repetitionsövning, förutsättas ha avtagit i sådan grad att krigsplaceringen bör hävas. Regeringen ser regleringen av tiden för krigsplacering som en garanti för att totalförsvaret tillförsäkras den bemanning som behövs som den enskilde inte riskerar att utföra uppgifter som han eller hon inte har förutsättningar för. Längre tid än bör inte förflyta utan någon tjänstgöring för att en krigsplacering skall stå kvar, om inte särskilda skäl föreligger. 6Utbildningens praktiska och teoretiska inne- håll Regeringens förslag: Utbildning för fredsfrämjande verksamhet kan ingå i grundutbildning och repetitionsutbildning under förutsättning att den ger eller vidmakthåller och utvecklar sådana kunskaper och färdigheter som krigsuppgiften kräver. Utredningens förslag i denna del stämmer i huvudsak överens med regeringens. Utredningen har dock föreslagit att allt deltagande i utbil d- ning inom ramen för internationellt samarbete som avses i lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjande verksamhet skall omfattas av totalförsvarsplikten. Utredningen har också föreslagit att det i utbil d- ningen skall kunna ingå att med plikt delta i internationella operativa insatser, t.ex. på grund av bilaterala avtal om minröjning, om deltagandet kan inordnas i utbildningsplanen för utbildningen och regeringen har medgivit det. Remissinstanserna: Försvarsmakten har yttrat att myndigheten utöver vad utredningen har föreslagit vill ha ett system med direktinskrivning till förband avsedda för internationella insatser. har ansett att utbildningsmoment som avses specifikt för den internationella fredsfrämjande eller fredbevarande tjänsten kan ingå i grundutbildnin g- en. delar inte utredningens uppfattning att totalfö r- svarspliktiga med plikt skall delta i internationella operativa insatser. ställer sig tveksamma till att med plikt utnyttja totalförsvarspliktiga för internationella operativa insatser. Näm n- den för personalvård för totalförsvarspliktiga har biträtt förslaget att i n- foga övningsmoment som har relevans för fredsfrämjande insatser. Nämnden anser det däremot inte vara acceptabelt att under utbildning med stöd av plikt ta ut personal till internationella operativa insatser. har påpekat att utredningen även borde ha utrett och bedömt alternativa utbildningssystem för internationell verksamhet. Värnpliktssystemet passar således sämre för rekrytering av personal med hög beredskap för internationella fredsfrämjande insatser. Värnpliktsr å - det har dock ansett att deltagande i utbildning för fredsfrämjande ver k- samhet och deltagande i internationella operativa insatser även fortsät t- ningsvis skall kräva den enskildes samtycke. 2001/02:11 sig starkt utredningens förslag att regeringen på grund av till exempel bilaterala avtal skall kunna beordra totalförvarspliktiga att delta i inte r- nationella insatser som ett led i utbildningen. har avstyrkt förslaget att totalförsvarspliktiga deltar under utbildning i verksamhet som ställer högre krav på ett moget och gott omdöme samt kunskap att bemästra situationen. Remissinstanserna i övrigt har ställt sig bakom u t- redningens förslag eller lämnat dem utan invändning. Skälen för regeringens förslag Grundläggande förutsättningar för utbildningsplikten Regeringsformen garanterar varje medborgare ett skydd gentemot det allmänna mot frihetsberövanden och vissa andra begränsningar i rörels e- Begränsningar i rörelsefriheten får göras i lag endast för att til l- godose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. ningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. Reglerna om totalförsvarsplikt är att b e- trakta som begränsningar av rörelsefriheten. Bestämmelserna om utbildningsplikt motiveras av att den som är t o- talförsvarspliktig är skyldig att fullgöra beredskaps- och krigstjänst. Grundutbildningen syftar till att ge de totalförsvarspliktiga en sådan grundläggande utbildning att de kan fullgöra de uppgifter som det fö r- band eller den organisation där de tjänstgör kan komma att ställas inför i Utbildningens praktiska och teoretiska innehåll styrs av detta mål. För att inte komma i konflikt med den grundlagsskyddade rörelsefriheten finns särskilt angivet i 5 kap. 3 § lagen om totalförsvarsplikt att grundutbildningen skall ge de kunskaper och färdigheter som krigsupp- Försvarsmaktens utökade internationella engagemang medför ökade behov för myndigheten att även i detta arbete använda den resurs som de totalförsvarspliktiga utgör samt att utbilda dem för att klara dessa up p- Regeringens uppfattning är, i likhet med utredningens och flera remissinstansers uppfattning, att utbildning som inte korresponderar med en skyldighet att tjänstgöra går utöver vad som är nödvändigt med hä n- syn till ändamålet med utbildningen. någon skyldighet att tjänstgöra i internationell fredsfrämjande verksa m- Uppgiften att tjänstgöra internationellt bygger på ett frivilligt åt a- gande från den enskilde genom ingående av ett anställningsavtal. gångspunkten skall därför alltjämt vara att det skall finnas en koppling mellan utbildningen och en tjänstgöringsplikt. Avsaknaden av en sådan koppling bryter den grundläggande ordning som nuvarande utbildnings- plikt bygger på. Den begränsning i rörelsefriheten som följer av utbil d- ningsplikten skulle därmed gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett utbildningsplikten. endast har betydelse för anställning i utlandsstyrkan kan därför inte ske med stöd av utbildningsplikten inom ramen för totalförsvarsplikten. I detta sammanhang vill regeringen understryka att totalförsvarsplikt i- ga inte med stöd av totalförsvarsplikten är skyldiga att delta i annan verksamhet som Försvarsmakten har att utföra. Deltagande i olika up p- drag som Försvarsmakten har kan ibland framstå som bra övningstillfä l- Men är verksamheten inte planerad som en övning utan i första hand för att utföra ett arbete saknas de moment som just kara k- teriserar en övning inbegripet frågor om säkerhet och kontroll. verksamhet, såsom till exempel minröjningsoperationer utomlands, skall de totalförsvarspliktigas deltagande grundas på frivillighet, vilket också Betydelsen av en förändrad krigsuppgift Utgångspunkten skall således alltjämt vara att endast utbildning som är av betydelse för den totalförsvarspliktiges beredskaps- eller krigstjäns t- får ingå i grund- och repetitionsutbildningen. Med hänsyn till den ändrade inriktningen av det svenska försvaret anser regeringen att de n u- varande reglerna om utbildningens innehåll ger en mycket stor hand- lingsfrihet när det gäller att anpassa utbildningen efter skiftande behov Den omdaning som sker inom det svenska försvaret från ett traditionellt invasionsförsvar till ett modernt insatsförsvar innebär att den tänkta krigsuppgiften inte längre har samma innehåll. tiska och teoretiska utbildningsmoment har förlorat sin betydelse samt i- digt som nya moment aktualiseras. Den ändrade inriktningen av Fö r- svarsmakten som pågår kommer därför att kunna medföra mycket lång t- gående förändringar av utbildningens innehåll i förhållande till . digare har man ansett att totalförsvarspliktiga inte kan anses skyldiga att delta i utbildning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för intern a- Regeringen menar att förändringen av Försvarsma k- ten gör att man numera kan se annorlunda på den saken. Vid bedömningen av vad som skall ingå i utbildningen har den som är utbildningsansvarig att ta hänsyn till utbildningstidens längd, ansvaret för att ge den utbildning som den totalförsvarspliktige behöver och utbil d- ningsmålen för krigsuppgiften. Utbildningsmoment som primärt ingår i förberedelserna för en eventuell internationell tjänstgöring får ges under grund- och repetitionsutbildningen om de också stärker den totalfö r- svarspliktiges förmåga att fullgöra de uppgifter som kommer att krävas av honom eller henne under tjänstgöring i krig. gränsas i praktiken endast av kravet på att utbildningen skall ge den tota l- försvarspliktige förutsättningar att kunna fullgöra de uppgifter som kan komma att krävas av honom eller henne under tjänstgöring i krig. fallet måste utbildningsmålet nås inom den angivna utbildningst iden. Ytterligare en faktor att ta hänsyn till vid bedömningen av vad som skall ingå i utbildningen är en sådan självklarhet som att de totalförsvar s- pliktiga inte får utsättas för obefogade risker. överstiga vad som kan anses acceptabelt. innebär minst skaderisk skall väljas när alternativa moment finns och utbildningsmålet ändå kan uppnås. Hur starkt sambandet mellan ett visst teoretiskt eller praktiskt utbild- ningsmoment och den totalförsvarspliktiges förmåga att lösa en krig s- uppgift måste vara för att utbildningen skall anses tillåten kan inte u t- Bedömningen görs, som , av den som svarar för u t- I de fall där anknytningen är svag eller obefintlig bör det tänkta utbildningsmomentet utgå. Det är också helt klart att utbildning s- moment som utgör förberedelse för ett bestämt utlandsuppdrag, så kallad missionsinriktad utbildning, inte kan ges inom ramen för grund- eller Regeringen delar utredningens uppfattning att ut- bildning som ges för bevaknings- eller posttjänst för fredsbevarande verksamhet däremot faller inom ramen för sådan utbildning som bör Sådan utbildning stärker den totalförsvarspliktiges förmåga att verka i en förändrad säkerhetspolitisk omvärld och därmed också hans eller hennes förmåga att fullgöra de uppgifter som det fö r- band eller den organisation där han eller hon tjänstgör kan komma att ställas inför i krig. Mot bakgrund av det som har sagts anser regerin g- en att det i 5 kap. 3 § lagen om totalförsvarsplikt bör föras in en föreskrift som klarlägger att det i grundutbildningen och repetitionsutbildningen kan ingå utbildning för fredsfrämjande verksamhet, om den ger eller vidmakthåller och utvecklar sådana kunskaper och färdigheter som krigs- Utbildning enligt lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjande I lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjande verksamhet har r e- geringen bemyndigats att sända en väpnad styrka utomlands för att delta i utbildning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för internationellt Med utbildning avses i lagen även övning. att låta en svensk väpnad styrka delta i övningar som genomförs inom ramen för samarbetet Partnerskap för fred (PFF) utan sa m- I samband med lagens tillkomst konstaterades att deltagande i ut- bildning för fredsbevarande verksamhet som äger rum inom ramen för internationellt samarbete inte primärt är att betrakta som ett led i utbil d- ningen av värnpliktiga för krigsbefattningar i det svenska försvaret, prop. 1993/94:244 s. 8. En värnpliktig ansågs därför, som framgår av det för e- gående, inte med stöd av den då gällande värnpliktslagen skyldig att delta i sådan utbildning. Det fordras därför att den totalförsvar s- pliktige lämnar sitt samtycke om han skall delta i sådan utbildning. deltagande får den totalförsvarspliktige dock tillgodoräkna sig tiden som fullgjord grundutbildning eller repetitionsutbildning. Det svenska försvaret har sedan tillkomsten av lagen om utbildning för fredsfrämjande verksamhet förändrats avsevärt. deltar i fred s- främjande verksamhet inom ramen för internationellt samarbete inte e n- bart för att bidra till fred och säkerhet i omvärlden utan också för att verksamheten är av betydelse för vår nationella försvarsförmåga. framgått ovan övergår det svenska försvaret från att ha varit ett traditi o- nellt invasionsförsvar till att bli ett modernt insatsförsvar. krigsuppgiften är till stora delar förändrad. Regeringen finner att delt a- gande i internationella övningar är av stort värde för det nya svenska i n- Verksamheten som bedrivs inom ramen för detta intern a- samarbete ger nämligen utbildning och erfarenheter som ut- vecklar den nationella försvarsförmågan. Som har sagts är det alltså regeringens uppfattning att den här typen av utbildnings- och övning s- moment normalt sett stärker den enskildes förmåga att klara de bere d- skaps- och krigsuppgifter som han eller hon kan komma att ställas inför i Det kan dock förekomma utbildning och övning inom ramen för lagen om utbildning för fredsfrämjande verksamhet som inte har betyde l- Prop. 2001/02:11 se för den totalförsvarspliktiges krigsuppgift. Den typen av utbildning och övning omfattas inte av totalförsvarsplikten. Vid denna bedömning skall man inte enbart titta på varje enskild individs uppgift. Avgörande är utbildningens eller övningens betydelse för den grupp som den totalfö r- svarspliktige ingår i vid fullgö randet av krigsuppgiften. Utbildning och övning för fredsfrämjande verksamhet äger rum såväl i som utomlands. Regeringen ser inte något skäl för att begränsa utbildningsplikten bara till utbildning och övning i . Mot bakgrund av vad som här sagts anser regeringen att bestämmelsen om att särskilt samtycke krävs av den totalförsvarspliktige vid deltagande i utbildning enligt lagen om utbildning för fredsfrämjande verksamhet skall ändras. När ett deltagande är av betydelse för en totalförsvarspli k- tigs förmåga att fullgöra krigsuppgiften skall det inte längre krävas sa m- tycke från den totalförsvarspliktige. Varje sådant deltagande måste ställas mot utbildningsplanen och utbildningsmålen. Regeringens förslag: Bestämmelserna om ersättning vid skada skall vara de samma oavsett om den totalförsvarspliktige fullgör lång eller kort grundutbildning eller repetitionsutbildning. Livränteunderlaget bestäms till minst fem prisbasbelopp vid tilläm p- ning av lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Alla som fullgör grund- eller repetitionsutbildning skall ha samma rätt till ersättning för sveda och värk, lyte eller annat stadigvarande men samt allmänna olägenheter till följd av skadan som följer av lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. Utredningens förslag stämmer i princip överens med regeringens. U t- redningen har dock föreslagit att livränteunderlaget skall vara sju och ett halvt prisbasbelopp. Remissinstanserna: Försvarsmakten har i sitt yttrande påtalat att ett livränteunderlag om sju och ett halvt prisbasbelopp motsvarar en inkomst som endast få totalförsvarspliktiga skulle kunna uppnå genom eget arb e- te. Livräntan är då rehabiliteringshämmande varför Försvarsmakten a v- styrkt förslaget i den delen. Kammarrätten i har inte tillstyrkt att livränteunderlaget skall vara minst sju och ett halvt prisbasbelopp. Kammarrätten har ansett att den inte kan ställa sig bakom ett förslag som innebär att en som är anställd i Försvarsmakten kan få betydligt mindre ersättning än en totalförsvarspliktig som skadas vid samma tillfälle. Sta- tens trygghetsnämnd har föreslagit att garantinivån för livränteunderlaget skall motsvara en inkomstnivå som ansluter till vad som utgör den g e- nomsnittliga inkomstnivån för den av lagen om allmän försäkring sky d- dade personkretsen. Remissinstanserna har i övrigt i huvudsak ställt sig bakom utredningens förslag eller inte haft något att invända mot det. Skälen för regeringens förslag Lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd gäller för den som tjänstgör enligt lagen om totalförsvarsplikt eller inställer sig till möns t- ring eller annan uttagning enligt den lagen eller till antagningsprövning enligt lagen om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civi l- plikt med längre grundutbildning. Regeringen får föreskriva att lagen skall tillämpas även på den som frivilligt deltar i verksamhet inom tota l- försvaret. Begreppet skada innefattar enligt lagen om statligt perso n- skadeskydd både olycksfallsskada och sjukdom (prop. 1976/77:64 s. 127). Enligt 10 § lagen om statligt personskadeskydd lämnas ersättning för sjukdom, bestående nedsättning av arbetsförmågan och dödsfall. Person- skadeskyddet omfattar enligt 6 § skada som har ådragits under skydds- tiden. Med den tolkning av begreppet skada som gjorts innebär detta att skyddet omfattar de allra flesta skador och sjukdomar som den totalför- svarspliktige kan drabbas av . Med skyddstid avses enligt 4 § den tid som löper mellan att den första färden påbörjas till i n- ställelsen till dess att den sista färden från verksamheten avslutats. I 7 och 8 §§ har vissa presumtionsregler tagits in som anger när en skada skall anses ha uppkommit. Reglerna innebär att om någon har varit utsatt för ett olycksfall , skall skada som han eller hon då ådragit sig anses vara orsakad av olycksfallet, om övervägande skäl talar för det. Om skada till följd av annat än olycksfall visar sig efter skyddst i- den skall den anses vara ådragen om verksamheten skäligen kan antas ha väsentligt bidragit till skadan. Även vid sjukdom skall en motsvarande presumtion göras. Vid bestämmande av sjukpenning tillämpas vissa i 10 § lagen om sta t- ligt personskadeskydd angivna bestämmelser i lagen (1976:380) om ar- betsskadeförsäkring. Enligt 3 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring har den som är sjukförsäkrad enligt lagen om allmän försäkring vid a r- betsskada rätt till samma förmåner från sjukförsäkringen som vid annan sjukdom. Hel sjukpenning utges av sjukpenninggrundan- de inkomst med avdrag för en karensdag. Många totalförsvarspliktiga har dock inte haft något arbete före inryckningen. Den sjukpenninggrunda n- de inkomsten går då inte att fastställa eller blir mycket låg. I stället får ett sjukpenningunderlag enligt 12 § första stycket lagen om statligt perso n- skadeskydd bestämmas med hjälp av vissa minimibelopp kopplade till den skadades ålder. Enligt dessa regler gäller för den som omfattas av bestämmelserna om längre grundutbildning än enligt lagen om totalförsvarsplikt att sjukpenningunderlaget inte får beräknas till lägre belopp än vad som motsvarar fyra gånger prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen om allmän försäkring för tid , prisbasbeloppet för tid och fem gånger prisbasbeloppet för tid från och med . För totalförsvarspliktiga som inte omfattas av bestämmelserna om lång grundutbildning dvs. de som tas ut för en kortare grundutbildning eller fullgör repetitionsutbildning och skadas under utbildningen tillämpas i motsvarande situation reglerna om vissa minimibelopp kopplade till den skadades ålder som återfinns i 4 kap. 10 § andra stycket lagen om arbets- Enligt dessa regler får sjukpenningunderlaget inte be- räknas till lägre belopp än vad som motsvarar två gånger prisbasbeloppet för tid , prisbasbeloppet för tid mellan 21och och prisbasbeloppet för tid från och Enligt 13 § lagen om statligt personskadeskydd kan vidare en särskild sjukpenning utges om en totalförsvarspliktig under grundutbildning som är längre än har ådragit sig sjukdom , utryc k- ningsmånaden eller den efterföljande månaden och denna sjukdom sätter ned den totalförsvarspliktiges förmåga att skaffa sig inkomst genom a r- bete med minst en fjärdedel. Denna form av sjukpenning utges vid sjuk- dom som på grund av bestämmelserna i 6 8 §§ inte täcks av lagens ö v- Om den totalförsvarspliktige har rätt till annan ersättning enligt lagen om statligt personska deskydd, sjuk- penning enligt lagen om arbetsskadeförsäkring eller sjuk penning enligt lagen om allmän försäkring, utges den särskilda sjuk penningen endast om den är högre. Hel särskild sjukpenning utges som annan sjukpenning. Även vid bestämmande av livränta tillämpas vissa i 10 § lagen om stat- ligt personskadeskydd angivna bestämmelser i lagen om arbetsskadeför- Den som genom arbetsskada fått sin förmåga att skaffa inkomst genom arbete nedsatt med minst en femtondel har enligt 4 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring rätt till ersättning i form av livränta, om den årliga förlusten inte understiger en fjärdedels prisbasbelopp. derlaget bestäms enligt 4 kap. 5 § lagen om arbetsskadeförsäkring i stort på samma sätt som den sjukpenninggrundande inkomsten enligt 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring. Går det inte att fastställa någon sjukpe n- ninggrundande inkomst får även för livräntan reglerna i 12 § första stycket lagen om statligt personskadeskydd när det gäller de som fullgör längre grundutbildning och reglerna i 4 kap. 10 § andra stycket lagen om arbetsskadeförsäkring om vissa minimibelopp kopplade till den skadades De grundläggande ersättningsbestämmelsernas omfattning Under grund- och repetitionsutbildningen utsätts de totalförsvarspliktiga för risker som de i annat fall inte skulle ha utsatts för. om det är fråga om kort eller lång grundutbildning eller repetitionsu t- Dessa risker motiverar ett trygghetssystem som är lika för alla. Bestämmelserna i lagen om statligt personskadeskydd är tänkta att u t- göra ett grundskydd. Bestämmelserna innebär att den totalförsvarsplikt i- ge garanteras en viss miniminivå på ersättningen vid skada. rantinivå kommer som regel inte att tillämpas på en totalförsvarspliktig som skadas om han eller hon redan är etablerad på arbetsmarknaden. kan därför tyckas onödigt med en reglering som omfattar personer som normalt sett inte kommer att kunna dra nytta av systemet.