prop · GO0397 · 2001-01-01 00:00:00 — påpekar vidare att egendom som säljs på exekutiv auktion inte alltid är utmätt och att bestämmelsen bör omarbetas till att omfatta samtliga fall. avvisar förslaget till Systembolagets returförsäljningsrätt av enstaka partier på grund av att lager som inte sålts är ett internt problem som Systembolaget kan lösa på annat sätt och att det finns risk för att partiet realiseras till en annan partihandlare. Skälen för regeringens förslag: Grundprincipen för den svenska alkoholpolitiken är att motverka alkoholens skadeverkningar. är alkoholdrycker ett naturligt inslag i många människors liv och flertalet svenskar använder alkohol utan att konsumtionen medför skaderisker. Restriktionerna i alkoholhanteringen bör därför begränsas till sådana som av en bred allmänhet uppfattas som meningsfulla. Under förutsättning att vinauktioner förbehålls syftet att endast omfatta värdefulla samlarobjekt, vilka dessutom ofta inte ens konsumeras, är det svårt att se några alkoholpolitiska olägenheter i samband med att sådana varor skulle få säljas på särskilda auktioner. De produkter som dylika auktioner skulle omfatta kan svårligen uppfattas som uppmuntrande till missbruk. Enligt alkohollagen (1994:1738) är det endast som får bedriva detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl. Auktion är också en form av detaljhandel. Att öppna nya försäljningskanaler utanför Systembolaget skulle kunna innebära att detaljhandelsmonopolet urholkas. Skall auktioner av alkoholdrycker tillåtas måste sådan försäljning i så fall ske genom Systembolagets försorg. En sådan möjlighet bör i princip begränsas till att omfatta endast varor med ett visst samlarvärde. Med hänsyn till att bolagets monopolställning även medför vissa skyldigheter är det också nödvändigt att slå fast att bolaget, i dessa fall, inte är skyldigt att ta emot alla produkter som erbjuds för auktion. Dessa begränsningar bör göras för att undvika att auktioner används för andra syften, t.ex. för att marknadsföra nya spritdrycker, alkoläsk m.m. Utöver ett tillägg i alkohollagen, vilket gör det möjligt för detaljhandelsmonopolet att kunna ta emot spritdrycker, vin eller starköl för auktionsändamål, förutsätter en rätt att bedriva auktionsverksamhet vissa tillägg i Systembolagets avtal med staten. Dessa bör innebära bl.a. att bolaget för privatpersoners räkning får disponera alkoholvaror för auktionering och att bolaget har rätt att ta ut en avgift för att täcka kostnaderna i samband med detta. Auktionsvarorna måste uppfylla vissa kvalitetsnormer, vilka får fastställas i särskild ordning. Många olika aktörer - både kommersiella och icke kommersiella - anordnar provningar av alkoholdrycker. Det finns emellertid ingen möjlighet för Systembolaget att anordna sådana provningar i butikerna. Det torde ligga i linje med bolagets strävan att förmedla en god dryckeskultur att ordna provningar ledda av personal. Provningarna kan syfta till att öka kunskaperna om t.ex. smaktyper, vinområden, vinodling, produktion, druvsorter samt om mat och dryck. När det bl.a. gäller kvalitetsviner i de övre prisklasserna finns också ett starkt önskemål från olika vinföreningar, bl.a. vinföreningen som har över 14 000 medlemmar i lokalavdelningar över hela landet, att mot betalning kunna delta i av Systembolaget arrangerade vinprovningar. Det är svårt att se några alkoholpolitiska olägenheter med att detaljhandelsmonopolet erbjuder sina kunder sådana möjligheter. Inte heller medför det risker för kringgående av kraven för serveringstillstånd. I sak anser regeringen det dessutom rimligt att det tillskapas en möjlighet för bolaget att genom provningar förmedla kunskaper om en god dryckeskultur. Regeringen föreslår därför att det i alkohollagen öppnas en möjlighet för Systembolaget att bedriva provning av spritdrycker, vin och starköl för allmänheten enligt närmare riktlinjer i avtalet mellan staten och bolaget. När det gäller Systembolagets partihandelsrätt så får bolaget inte bedriva annan partihandel än försäljning till dem som har serveringstillstånd. Begränsningen har tillkommit för att undvika sammanblandning av monopoliserad detaljhandel och konkurrensutsatt partihandel och för att bolaget inte skall kunna bedriva konkurrerande verksamhet med andra partihandlare. Detta gäller fortfarande, men frågan är om inte den nuvarande regeln träffar mer än vad som är motiverat. Enligt regeringens uppfattning faller returförsäljning av enstaka partier av varor till en partihandlare något vid sidan av partihandel i vanlig mening och bör inte kunna komma i konflikt med de önskemål som föranlett den nuvarande regeln. Några problem från konkurrenssynpunkt borde inte uppkomma om återförsäljning tillåts. Från alkoholpolitisk synpunkt är detta betydelselöst. Enligt regeringens mening saknas därför skäl att motsätta sig att Systembolaget får sälja tillbaka enstaka partier av varor till partihandlare. Regeringen föreslår att från begränsningen av detaljhandelsmonopolets partihandelsrätt undantas sådan returförsäljning, genom ett tillägg i 5 kap. 1 § tredje stycket alkohollagen. Detta väcker också frågan om de liknande behov som kan uppstå för en innehavare av serveringstillstånd. Regeringen menar att motsvarande rätt till återförsäljning bör införas för dem med serveringstillstånd genom ett tillägg i 4 kap. 1 § alkohollagen. Det förekommer vidare att kronofogdemyndigheter utmäter spritdrycker, vin och starköl efter beslut om indrivning av obetalda skulder. Med dagens regler kan kronofogdemyndigheten inte avyttra dessa drycker. Enligt regeringens mening bör denna myndighet ges rätt till att sälja sådana varor till någon som är berättigad att bedriva partihandel eller till Systembolaget. Detta kan lämpligen ske genom ett tillägg i 4 kap. 6 § alkohollagen. 4.2.2 Lördagsöppet Regeringens förslag: får ha öppet längst i hela landet. Konsekvenserna av lördagsöppet i systembolagsbutikerna skall följas löpande. Skälen för regeringens förslag: I enlighet med beslut (prop. 1998/99:134, bet. 1999/2000:SoU4, rskr. 1999/2000:42) startade en försöksverksamhet med lördagsöppna butiker i , , , , och län. Försöket skall enligt riksdagsbeslutet följas löpande och utvärderas vetenskapligt . Professor vid , och professor vid Senter för höyere studier, Det norske videnskapsakademi har på regeringens och Systembolaget AB:s uppdrag påbörjat en utvärdering av Systembolagets försöksverksamhet med lördagsöppna systembutiker i nämnda län. Forskarna har presenterat en delrapport som baseras på erfarenheterna från av försöket. Delrapporten redovisas i sin helhet i bilaga 3. En slutrapport som omfattar 12 månaders försöksverksamhet presenteras . Inom ramen för utvärderingen av försöksverksamheten har även två opinionsundersökningar genomförts. Den första utfördes före försöksperioden () och den andra efter 10 månaders försöksverksamhet (). Antalet genomförda intervjuer var vid båda tillfällena cirka 3000. Undersökningarna visar på en klar majoritet som tycker att Systembolaget skall ha öppet . Andelen ökade också något mellan mättillfällena, från till . Rapporten redovisas i sin helhet i bilaga 4. Utvärderingen av försöket med lördagsöppet bygger på en utvärderingsplan med tre experimentområden bestående av (, , , ), samt län och ett kontrollområde bestående av , län, , , län, och . I delrapporten har effekten av lördagsöppet skattats på dels alkoholförsäljningen, dels olika skadeindikatorer som misshandel mot kvinnor inomhus där offer och gärningsman är bekanta, misshandel utomhus, misshandel totalt samt rattfylleri. Effekten av lördagsöppet har skattats genom statistiska analyser av hur försäljning och skador utvecklats i experimentområdet jämfört med kontrollområdet. På detta sätt minskas risken för att andra faktorer än lördagsöppet skall snedvrida resultaten, men som alltid vid statistiska undersökningar finns det vissa felmarginaler. För att kunna se om en eventuell avvikelse för lördagsöppet faller utanför de normala fluktuationerna, baseras analyserna på data för . Av forskarnas delrapport framgår att sedan lördagsöppet infördes har alkoholförsäljningen ökat mer i experimentområdet än i kontrollområdet. Starkölsförsäljningen har ökat netto , vinförsäljningen och försäljningen av spritdrycker . För alkoholförsäljningen totalt uppgår nettoökningen till . Alla förändringarna är statistiskt säkerställda och skillnaderna mellan de tre enskilda experimentområdena är små. När det gäller de olika skadeindikatorerna som analyserats är det utvecklingen under lördag-söndag som fokuserats, eftersom eventuella effekter borde kunna antas vara koncentrerade till . Enligt undersökningsresultaten visar ingen av indikatorerna på misshandel någon klar ökning vid jämförelser mellan experiment- och kontrollområden. Alla förändringar när det gäller misshandel ligger inom slumpmarginalen. Antalet rattfylleribrott ökade dock mera i experimentområdet än i kontrollområdet, speciellt då i . Analyserna tyder dock på att denna ökning kan bero på polisens riktade kontroller mot områden nära lördagsöppna systembutiker. Om tidsintervallet för jämförelsen i stället görs till är uppgången i antalet rattfylleribrott inte längre lika markant och ligger då inom den statistiska felmarginalen. Forskarnas rapport visar enligt regeringens uppfattning att de farhågor många hade om ökat våld i samhället om systembolagsbutikerna tilläts ha lördagsöppet inte har infriats. Det har inte blivit några större förändringar när det gäller misshandel, rattfylleri eller andra alkoholrelaterade brott sedan försöksperioden startades . Alla förändringar när det gäller skadeindikatorerna som forskarna har undersökt ligger inom felmarginalen. Regeringen föreslår därför att från får ha öppet längst i hela landet. Konsekvenserna av lördagsöppet i systembolagsbutikerna skall dock följas löpande av inom ramen för dess uppföljnings- och utvärderingsansvar och omfatta såväl effekter på folkhälsan som effekter på misshandels- och brottsutveckling. 4.3 Verkställighet av beslut enligt alkohollagen Regeringens bedömning: Ingen ändring bör göras när det gäller verkställighet av beslut enligt alkohollagen (1994:1738). bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att en ordning där möjligheten att verkställa ett beslut beror på om beslutet vunnit laga kraft bör övervägas. Domstolarna har möjlighet att förordna rörande saken, och kommunen kan ges behörighet att förordna om omedelbar verkställighet. Skälen för regeringens bedömning: Beslut enligt alkohollagen (1994:1738) gäller . () har begärt att alkohollagen ändras så att huvudregeln är att beslut enligt lagen verkställs när det vunnit laga kraft och att endast när det finns synnerliga skäl bör beslutet gälla . I de allra flesta fall återkallas ett serveringstillstånd på grund av ekonomiska oegentligheter, allmän oordning/onykterhet eller alkoholservering till underåriga. Den allmänt rådande inställningen hos tillståndsmyndigheterna är att det inte går att vänta med verkställighet av återkallelser i sådana fall. Ett skäl till detta är att tillståndshavare som vet att serveringstillståndet skall återkallas tenderar att ta ut så mycket som möjligt ur företaget . Detta kan innebära att tillståndshavaren åsidosätter ännu fler regler i alkohollagen. Det finns enligt många exempel på detta . Arbetet med i har bl.a. givit erfarenheten att när det gäller restaurangrörelser som är ekonomiskt misskötsamma gäller det att verkställa återkallelser möjligt, annars är risken stor att företagaren "dränerar" restaurangföretaget på alla tillgångar . har beskrivit förutsättningarna för en ändring av 9 kap. 1 § alkohollagen av innebörd att ett beslut enligt alkohollagen verkställs först när det vunnit laga kraft. Detta skulle innebära ett slags omvänd presumtion, varigenom kommunen tvingas ta ställning till beslutets verkställighet. En sådan ordning riskerar dock att medföra att det kan dröja innan en återkallelse verkställs. Det kan enligt regeringens uppfattning te sig stötande om de förhållanden som föranlett återkallelsen tillåts fortsätta utan några konsekvenser. Det normala är också att förvaltningsbeslut av denna typ gäller . Regeringen finner därför liksom att det inte finns tillräckliga skäl att föreslå någon annan ordning när det gäller alkohollagen. Regeringen vill dock erinra om de möjligheter som finns att begära inhibition enligt förvaltningsprocesslagen (1971:291). Kommunen bör också i varje enskilt ärende överväga om verkställigheten av beslutet kan eller bör skjutas upp till dess det vunnit laga kraft. Det är angeläget att kommunerna är medvetna om att verkställighetsfrågan ibland kan vara tveksam och att de vid behov utnyttjar den undantagsmöjlighet som finns. Enligt regeringens mening bör emellertid uppskov med verkställighet av en återkallelse normalt inte komma i fråga vid ordningsstörningar eller servering till underåriga. 4.4 Rätt att överklaga beslut Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon möjlighet för en annan myndighet att överklaga kommunala beslut om tillstånd enligt alkohollagen (1994:1738). bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Alkoholinspektionen, kommun och Föreningen länsstyrelsernas alkoholhandläggare framför att det vore värdefullt att i vissa fall kunna föra kommunala beslut om att meddela serveringstillstånd till överprövning för att kunna verka för en så riktig och enhetlig rättstillämpning som möjligt. Blåbandsrörelsen anser att närboende och andra direkt berörda samt grannkommuner skall ha klagorätt. och landsråd för alkohol- och narkotikafrågor anser att berörda myndigheter, som räddningsnämnder, Lotteriinspektionen och länsstyrelserna, och kommunens invånare bör ges klagorätt. i anser att bör få rätt att överklaga, om särskilda skäl finns. i anser att länsstyrelserna eller annan statlig myndighet bör ges överklaganderätt för att komma tillrätta med kommunernas direkt felaktiga rättstillämpning. Alternativt kan kommunerna meddelas förelägganden. Länsrätten i län ifrågasätter om det genom vitesförelägganden går att komma åt kommuner som låter näringspolitiska hänsyn överväga eftersom ett sådant föreläggande torde behöva avse det enskilda ärende i vilket kommunen redan fattat beslut. Länsrätten ifrågasätter också om det går att komma åt fall där kommunen underlåter att fatta beslut eller drar ut på handläggningen. Ett alternativ vore att låta bli tillsyns- och tillståndsmyndighet med en generell delegationsrätt till kommunen. Möjligheten bör utredas. Skälen för regeringens bedömning: föreslog att Alkoholinspektionen skulle få överklaga kommunernas beslut i ärenden om serveringstillstånd och att kommunen skulle ge möjlighet att yttra sig i tillståndsärenden. Se betänkandet Branschsanering - och andra metoder mot ekobrott (SOU 1997:111). Regeringen överlämnade dessa frågor till för ytterligare överväganden. Det har gått kommunerna blev tillståndsmyndigheter enligt alkohollagen (1994:1738). har kommunernas ekonomiska och juridiska kompetens klart förbättrats. Alkoholinspektionens utvärdering av kommunaliseringen av serveringsärenden visar att kommunerna i huvudsak har klarat uppgiften bra. Kommunernas kompetens ifrågasätts inte längre på samma sätt som i betänkande. Däremot förekommer det att kommunernas politiska nämnder ibland tar andra hänsyn än rent alkoholpolitiska vid beslut om serveringstillstånd. Om en möjlighet till överprövning av kommunala beslut enligt alkohollagen skall införas handlar det alltså inte i första hand om att komma till rätta med bristande ekonomisk och juridisk kompetens utan snarare om åtgärder mot politiskt lagtrots. Regeringen har övervägt om beslut som står i strid med alkohollagen bör kunna överprövas eller om felaktiga beslut kan rättas till på annat sätt. Inom andra områden med kommunalt ansvar förekommer också beslut som inte alltid står i överensstämmelse med lagstiftningens intentioner. Det normala förfaringssättet i dylika fall är då att , eller annan tillsynsmyndighet påtalar detta för kommunen. Däremot kan man normalt inte tvinga kommunen att ändra sitt beslut. Ytterst kan de politiskt valda förtroendemännen ställas till ansvar och dömas till böter eller fängelse om man medvetet tar beslut i strid med gällande lag. Dessa frågor utreds närmare av (se promemorian Kommunalt domstolstrots Ds 2000:53). I detta sammanhang kan nämnas att några förslag om att införa möjlighet till överprövning av kommunens beslut inte har framförts av de utredningar som tidigare funderat över problemet med kommunalt domstols- och lagtrots. Den väg som oftast anvisas är vitesföreläggande, antingen mot kommunen som sådan eller mot de förtroendevalda. Enligt regeringens mening ter sig detta som en mera lämplig väg än en möjlighet till överprövning av kommunernas beslut när det gäller att komma till rätta med felaktiga kommunala beslut även på alkoholområdet. Enligt 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall, om den enskilde överklagar en förvaltningsmyndighets beslut, den myndighet som först beslutade i saken vara den enskildes motpart i domstol. Denna bestämmelse har införts i samband med genomförandet av den s.k. obligatoriska tvåpartsprocessen i förvaltningsdomstol. Normalt är det alltså den enskilde sökande samt kommunen som är parter i ett mål om serveringstillstånd. Enligt regeringens mening bör det allmänna intresset i mål av här aktuellt slag inte tillvaratas av mer än en myndighet. Då beslutanderätten i tillståndsärenden ligger hos kommunen blir också detta en uppgift för kommunen. Ett alternativ är självfallet att återgå från en till en statlig tillståndsgivning. Detta ter sig dock som ett väl drastiskt steg för att komma till rätta med de aktuella problemen. Som har anfört förefaller det vara en mera lämplig väg att öka befogenheterna för vederbörande tillsynsmyndighet, främst , att t.ex. genom föreläggande försöka förmå kommunen att själv ändra ett felaktigt beslut. I denna del anser regeringen emellertid att allmänna översyn beträffande kommunalt domstolstrots måste avvaktas. Sammanfattningsvis anser därför regeringen inte att någon statlig myndighet bör ges rätt att överklaga beslut om serveringstillstånd. Frågan om eventuella andra åtgärdsmöjligheter bör tas upp inom ramen för den allmänna diskussionen om sanktioner mot kommunalt domstolstrots. Remisstvånget till har under övergångsåren inneburit ett omfattande dubbelarbete hos kommuner och länsstyrelser. föreslår att detta förfarande skall återinföras. Länsstyrelserna skall emellertid också utöva tillsyn över kommunernas handläggning, och har därigenom rätt att kräva in kommunens handlingar för en närmare granskning i det enskilda fallet. Detta får anses tillgodose syftet med det tidigare remissförfarandet. Någon formell yttranderätt för länsstyrelserna bör därför enligt regeringens uppfattning inte återinföras. Frågan om kommunen kan vara jävig vid beslut om serveringstillstånd har påtalats från restaurangbranschens organisationer. Jävssituationer uppträder dock även inom andra kommunala områden. Enligt kommunallagens (1991:900) bestämmelser får därför inte en nämnd utöva i lag eller annan författning föreskriven tillsyn över sådan verksamhet som man själv bedriver. Dessa funktioner måste vara uppdelade på olika nämnder. I övrigt skall kommunens beslut inom olika områden bevakas av tillsynsmyndigheterna; vanligen i första hand länsstyrelserna. Regeringen, som också hänvisar till vad som anförts om sanktion mot kommunalt domstolstrots, anser inte att det finns skäl att överväga några särregler för alkoholområdet. 5 Serveringsbestämmelser 5.1 Serveringstider Regeringens förslag: Vägledande för tillståndsmyndighetens prövning vid bestämmandet av serveringstid skall vara risken för alkoholpolitiska olägenheter. Bestämmelsen om tider för servering av öl slopas och eventuella olägenheter i samband med ölservering får mötas med förbud i enskilda fall. Regeringens bedömning: bör få i uppdrag att i samarbete med företrädare för restaurangnäringen, de fackliga organisationerna, polismyndigheten och kommunerna utarbeta ett gemensamt åtgärdsprogram. Programmet bör syfta till att åstadkomma en ansvarsfull hantering av alkoholdrycker, tidigareläggning av restaurangvanor, rökfrihet på serveringsställen och till att motverka förekomsten av narkotika på serveringsställen. förslag: Servering av spritdrycker, vin och starköl till allmänheten skall avslutas senast i hela landet. beslutar dock om stängningstid. Remissinstanserna: Följande remissinstanser avstyrker förslaget att avskaffa normaltiden för servering. Alkoholinspektionen, kommun, Blåbandsrörelsen, kommun, , , Föreningen , , Kommunala alkoholhandläggares förening, Länsrätten i , i , i , i , i , kommun, kommun, kommun, Landsråd för alkohol- och narkotikafrågor, kommun, , , kommun, kommun och kommun. De anser att den nuvarande normaltiden långt ifrån spelat ut sin roll. Tvärtom är den norm i ett stort antal kommuner och det kan befaras att den föreslagna sluttiden för servering i stället kommer att uppfattas som normaltid. En förändring skulle leda till att serveringstiderna förlängs i de flesta fall, och det har inte varit avsikten med förslaget. Farhågor för att brottsligheten skall öka har också framförts. Följande remissinstanser har riktat kritik mot förslaget att inskränka serveringstiden till . Föreningen , , , kommun, kommun, i , kommun, i län, , ett antal skånska restauranger och nattklubbar inklusive drygt 8 000 namnunderskrifter från kroggäster, kommun, , , och kommun. Skälen för deras kritik är främst att kommunerna anses ha kännedom om förhållandena på orten och därmed också vilken serveringstid som fungerar bäst i det enskilda fallet. Serveringstid till har fungerat bra på olika orter i och där utgör också närheten till danska serveringsställen att restaurangägarna utsätts för konkurrens. Antalet svartklubbar befaras öka om serveringstiderna minskas. Risken för ordningsstörningar ökar också om alla krogar stänger då alla kroggäster skall ta sig hem . Konsekvenserna av en kortare serveringstid har inte analyserats tillräckligt ingående. En ändring kan medföra ökad alkoholförtäring utanför samhällets kontroll och ökad organiserad kriminalitet. kommun och i anser att den maximala serveringstiden bör begränsas till . i anser att den maximala serveringstiden skulle kunna begränsas mer, exempelvis till . Föreningen anser att kommunerna bör ges rätt att besluta om serveringstid före . anser att det är tveksamt om en lagbestämmelse om tidsram för serveringstillstånd verkligen behövs. Alkoholpolitik och utskänkningstillstånd har stor betydelse för polisens resursåtgång - och polisen är underdimensionerad. Vad som är lämplig sluttid varierar avsevärt, bl.a. på grund av lokala förhållanden. Det finns en risk för att lagförslaget uppfattas så att servering normalt skall få fortgå till , även på platser där det vore lämpligare med 01.00 eller ännu tidigare som normaltid. Ett lokalt ansvar, där betydande hänsyn tas även till brottsförebyggande aspekter, kan leda till bättre förhållanden. i ser inga hinder för att låta serveringen börja redan före . anser att tidsgränserna för servering borde slopas helt och att serveringstiderna borde överlåtas helt åt kommunerna att bestämma. Följande remissinstanser avstyrker att den s.k. utrymningstiden avskaffas och att kommunen i stället ges rätt att besluta om stängningstid. Alkoholinspektionen, kommun, Föreningen länsstyrelsernas alkoholhandläggare, kommun, Kommunala alkoholhandläggares förening, Länsgruppen i län, i , i , i , kommun, i , kommun, kommun och kommun. Skälen för deras avstyrkande är främst att kontrollen försvåras. Det kan befaras att gästerna gör stora beställningar före serveringstidens slut, och det går inte vid en inspektion att klargöra när alkoholdrycken försålts. Det öppnar för oseriösa tillståndshavare att servera även efter serveringstidens utgång. Även seriösa tillståndshavare kan få problem med upprörda gäster som ifrågasätter att de inte blir serverade.