prop · GP0318 · 2001-10-02 00:00:00 — Regeringens proposition 2001/02:18 Beskattning av kostnadsersättningar till statligt anställda stationerade utomlands, m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att vissa kostnadsersättningar och förmåner till statligt anställda som är stationerade utomlands inte skall tas upp till beskattning. Förslaget gäller endast andra statligt anställda än anställda vid utrikesförvaltningen eller i biståndsverksamhet. Skattefriheten vid utlandsstationering skall gälla ersättningar eller förmåner som avser bostad, skolavgifter, resor till och från tjänstgöringsorten, medföljande- tillägg samt grundtillägg. Som en konsekvens av den föreslagna regleringen kan den särreglering som finns i inkomstskattelagen (1999:1229) för nationella experter m.fl. upphävas. I propositionen föreslås vidare en ändring i inkomstskattelagen av termen årsmodell vid fastställande av bilförmån. Termen årsmodell före- slås ersättas av termen bilmodell, vilken definieras som bilmärke, variant och tillverkningsår. Dessutom föreslås en ändring av rättelsekaraktär i socialavgiftslagen (2000:980) i fråga om avtal om betalning av socialavgifter och två rättelser i inkomstskattelagen. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut .................................................................. Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) ........................................................................ 2.2Förslag till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) .......................................................................... Ärendet och dess beredning.............................................................. Gällande ordning för beskattning av kostnadsersättningar vid Allmänt om skattskyldighet i ................................ Beskattning av kostnadsersättningar .................................. Avdrag för ökade levnadskostnader................................. Nya regler om beskattning av kostnadsersättningar till statligt anställda stationerade utomlands .................................................... Termen årsmodell avseende bilförmån........................................... Avtal om betalning av socialavgifter.............................................. 9.1Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) ...................................................................... 9.2Förslaget till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) ........................................................................ Lagförslag i hemställan om förtydligande av inkomstskattelagens bestämmelser om ersättningar till statligt anställda som är stationerade utomlands (Fi 2000/3377)..................................................... Förteckning över remissinstanser beträffande hemställan om förtydligande av inkomstskattelagens bestämmelser om ersättningar till statligt anställda som är stationerade utomlands (Fi 2000/3377) ...................................................................... Lagförslag i hemställan om ändring i inkomstskattelagen av termen årsmodell avseende bilförmån (Fi 2000/2186) ..................................................... Förteckning över remissinstanser beträffande hemställan om ändring i inkomstskattelagen av termen årsmodell avseende bilförmån (Fi 2000/2186) ..................................................... Lagrådsremissens förslag till lagtext .................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 31 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 2.lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980). 2.1Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att 12 kap. 9 och 23 §§ skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 12 kap. 23 § skall utgå, dels att 10 kap. 2 §, 11 kap. 31 §, 12 kap. 3 § och 61 kap. 57 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 11 kap. 21 § skall lyda Ersättningar till statligt anställda stationerade utomlands m.m., dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 11 kap. 21 a §, av följande lydelse. Som tjänst behandlas rätt till 2.livränta, periodiska understöd eller liknande periodiska inkomster som inte är ersättning för avyttrade tillgångar, 3.ersättning på grund av sådana sjuk- eller olycksfallsförsäkringar som tecknats i samband med tjänst, 4.engångsbelopp på grund av personskada, 6. sådana förmåner som avses i 6. sådana förmåner som avses i 11 kap. 31, 32, 34, 35 och 46 §§. 11 kap. 3136 och 46 §§. Ersättningar och förmåner till annan utomlands stationerad per- sonal vid statlig myndighet än sådan personal som avses i 21 § första stycket skall inte tas upp om ersättningen eller förmånen avser 1. bostad på stationeringsorten, 2. avgifter för barns skolgång i grundskola och gymnasieskola eller liknande, 3. egna och familjemedlemmars resor till och från tjänstgörings- orten, dock högst två resor per person och kalenderår, 4. medföljandetillägg för make, maka eller sambo som går miste om förvärvsinkomster till den del det inte överstiger en tolftedel av ett och ett halvt prisbasbelopp per 5. grundtillägg till den del det inte överstiger ett belopp som kan antas motsvara den normala ökningen av utgifter för livsmedel, transporter, hushållshjälp och Följande ersättningar i samband Följande ersättningar i samband med vård av närstående skall tas med vård skall tas upp: 1.föräldrapenningförmåner enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2.ersättningar enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, och 3.vårdbidrag enligt lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag. Vårdbidrag skall dock inte tas upp till den del det utgör ersättning för merutgifter. Om den skattskyldige får sådan Om den skattskyldige får sådan ersättning som enligt 11 kap. 21 ersättning som enligt 11 kap. 21, eller 28 § inte skall tas upp, får de 21 a eller 28 § inte skall tas upp, utgifter som ersättningen är avsedd får de utgifter som ersättningen är att täcka inte dras av. avsedd att täcka inte dras av. Om den skattskyldige får sådant skattefritt stöd eller bidrag vid utbild- ning eller arbetslöshet som avses i 11 kap. 27 § tredje stycket, 34 § andra stycket och 35 §, får de utgifter som stödet eller bidraget är avsett att täcka inte dras av. Utgifter som täcks av sådana ersättningar till utländska experter, fors- kare eller andra nyckelpersoner som enligt 11 kap. 22 § och 23 § första stycket 2 inte skall tas upp, får inte heller dras av. Värdet av bilförmån exklusive drivmedel skall för ett kalenderår be- räknas till summan av ett ränterelaterat belopp, och ett prisrelaterat belopp. 1Senaste lydelse 2000:797. 2Senaste lydelse 2000:1341. statslåneräntan vid utgången av november andra året före taxe- ringsåret multiplicerat med nybils- priset för årsmodellen. Det prisrelaterade beloppet skall beräknas till av nybils- priset för årsmodellen, om detta uppgår till högst 7,5 pris- basbelopp. Om nybilspriset för årsmodellen är högre, skall det prisrelaterade beloppet beräknas till summan av av 7,5 prisbasbelopp och av den del av nybilspriset som över- stiger 7,5 prisbasbelopp. Med nybilspris för årsmodellen avses det pris som bilen hade när den introducerades på den svenska marknaden. Om ett sådant intro- duktionspris ändras , avses med nybilspris det justerade priset. Om det inte finns något nybilspris, anses som nybilspris för årsmodellen det pris som det kan antas att bilen skulle ha haft om den introducerats på den svenska marknaden när den var ny. För en bil av en årsmodell som är eller äldre, skall nybilspriset anses vara det högsta av det verkliga nybilspriset och anskaffningsutgiften för extra- utrustning enligt 6 och 8 §§, och statslåneräntan vid utgången av Prop. 2001/02:18 november andra året före taxe- ringsåret multiplicerat med bil- modellens nybilspris. Det prisrelaterade beloppet skall beräknas till av bil- modellens nybilspris, om detta uppgår till högst 7,5 pris- basbelopp. Om bilmodellens ny- bilspris är högre, skall det pris- relaterade beloppet beräknas till summan av av 7,5 pris- basbelopp och av den del av nybilspriset som överstiger 7,5 prisbasbelopp. Med bilmodell avses bilar av samma märke, variant och till- verkningsår. Med bilmodellens nybilspris avses det pris som bilen hade när den introducerades på den svenska marknaden. Om ett sådant intro- duktionspris ändras , avses med nybilspris det justerade priset. Om det inte finns något nybilspris, anses som nybilspris för bilmodellen det pris som det kan antas att bilen skulle ha haft om den introducerats på den svenska marknaden när den var ny. För en bilmodell som är eller äldre, skall nybilspriset anses vara det högsta av det verkliga nybilspriset och anskaffningsutgiften för extra- utrustning enligt 6 och 8 §§, och Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. De äldre bestämmelserna i 61 kap. 57 §§ gäller fortfarande i fråga om bilar tillverkade före . 2.2Förslag till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 8 § socialavgiftslagen (2000:980) skall ha följande lydelse. Arbetsgivaravgifter skall inte betalas av en fysisk person som är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person, om utgivaren och mottagaren har kommit överens om att arbetsgivaravgifter inte skall betalas på ersättningen. Arbetsgivaravgifter skall inte betalas av en fysisk person som är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person, om 1. utgivaren saknar sådant fast driftställe i som avses i 2 kap. 29 § inkomstskattelagen (1999:1229), och 2. utgivaren och mottagaren har kommit överens om att arbets- givaravgifter inte skall betalas på ersättningen. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om avgiftspliktig ersättning som utgetts före ikraft- trädandet. 3 Ärendet och dess beredning har i en framställan till regeringen (dnr Fi 2000/3337) hemställt om att reglerna i inkomstskattelagen (1999:1229) förtydligas så att även kostnadsersättningar och förmåner till statligt anställda som är stationerade utomlands och inte tjänstgör vid den svenska utrikesförvalt- ningen eller i svensk biståndsverksamhet skall vara skattefria. Arbets- givarverket anser att det saknas ett tydligt och ändamålsenligt regelverk vad gäller beskattningen av utlandsstationerade anställda vid andra myndigheter än utrikesförvaltningen och i biståndsverksamhet. Denna brist leder till betydande problem när myndigheterna försöker organisera sin internationellt inriktade verksamhet på ett effektivt sätt. Det är inte möjligt att under nu gällande förhållanden utforma ett avtal om förmåner vid utlandstjänstgöring som är godtagbart för både arbetsgivare och arbetstagare. anser också att de särskilda reglerna för beskattning som konstruerats för nationella experter m.fl. inte är tillfreds- ställande. förslag till lagtext finns i bilaga 1. Arbets- givarverkets hemställan har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. Remissyttrandena samt en remissam- manställning finns tillgängliga i . Regeringen behandlar nu de frågor som tagits upp i hemställan. Regeringens förslag har utformats på ett sätt som delvis avviker från förslag. Synpunkter på utformningen av regeringens förslag har därför inhämtats underhand från och Riks- skatteverket. har i en framställan till regeringen (dnr Fi 2000/2186) hemställt om att termen årsmodell tas bort i inkomstskattelagen och att bilar som tillverkats efter utgången av definieras genom fast- ställande av bilmärke, variant och tillverkningsår. Vidare har Riksskatte- verket hemställt om att skyldigheten enligt lagen (1990:325) om själv- deklaration och kontrolluppgifter att på kontrolluppgiften ange bilens modellbeteckning och årsmodell slopas. förslag till lagtext finns i bilaga 3. framställan har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i Finansdeparte- mentet. Regeringen behandlar i denna proposition fram- avseende ändring i inkomstskattelagen. Frågan om ändring i lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter tas upp i ett annat samman- hang. I propositionen läggs också fram ett förslag av rättelsekaraktär i socialavgiftslagen (2000:980) i fråga om avtal om betalning av social- avgifter. Synpunkter på förslaget har inhämtats underhand från Riks- skatteverket. I propositionen föreslås slutligen rättelser i 10 kap. 2 § och 11 kap. 31 § inkomstskattelagen, vilka kommenteras i författningskommentaren. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Vissa redaktionella ändringar har gjorts i lagtexten. Förslagen till ändringar i 10 kap. 2 § och 11 kap. 31 § inkomstskattelagen har inte granskats av Lagrådet. Förslagen innebär rättelser av fel som uppkom i samband med införandet av inkomstskattelagen och är av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 4Gällande ordning för beskattning av kostnadsersättningar vid arbete utomlands 4.1Allmänt om skattskyldighet i Frågan om skattskyldighet i regleras i 3 kap. 321 §§ inkomst- skattelagen (1999:1229), IL. Som huvudregel gäller att en i obegränsat skattskyldig fysisk person är skattskyldig för alla sina inkomster i och i utlandet. den som är bosatt i , den som stadigvarande vistas i och den som har väsentlig anknytning till och som har varit bosatt här. Från huvudregeln finns dock vissa undantag. Om en person har en anställning som innebär att han vistas utomlands i , är denne inte skattskyldig för inkomst av sådan anställning till den del inkomsten beskattas i verksamhetslandet (sex- månadersregeln). Beskattning av lönen anses innefatta förmåner som åtnjutits i verksamhetslandet. Om vistelsen utomlands under anställningen varar i samma land, är den anställde inte skattskyldig för inkomsten även om denna inte beskattas i verksamhetslandet, om detta beror på lagstiftning eller administrativ praxis i det landet eller annat avtal än skatteavtal (ett- årsregeln). Ettårsregeln gäller dock inte för anställningar hos staten annat än vid tjänsteexport. Med tjänsteexport avses en från övrig offentlig verksamhet klart avgränsad affärsverksamhet. Enligt modell för skatteavtal beträffande inkomst och förmö- genhet är regeln att privat anställda beskattas i tjänstgöringslandet. Från denna regel finns undantag vid kortare tids anställning om vissa förut- sättningar är uppfyllda. Statligt anställda beskattas däremot i det land som betalar lönen. Sedan 1990 års skattereform gäller som en allmän princip att alla kost- nadsersättningar och förmåner skall tas upp till beskattning. statliga kostnadsersättningar och förmåner görs dock undantag för ut- Prop. 2001/02:18 landstillägg och liknande ersättningar och förmåner, såsom bostadskost- nadsersättning och förmån av bostad, till sådan personal vid den svenska utrikesförvaltningen eller i svensk biståndsverksamhet som är stationerad utomlands (11 kap. 21 § första stycket IL). Dessa ersättningar och för- måner vid utlandsstationering beskattas alltså inte. Den som fått sådan ersättning som inte skall tas upp får inte göra avdrag för de utgifter som ersättningen är avsedd att täcka (12 kap. 3 § IL). Undantag från principen om att kostnadsersättningar och förmåner skall tas upp finns vad gäller ersättning för utgifter för flyttning när en skattskyldig på grund av byte av verksamhetsort flyttar till en ny bostadsort och erhåller ersättning av allmänna medel eller av arbets- givaren (11 kap. 27 § IL). Inte heller skall förmån av sjukvård, tandvård och läkemedel som till- handahålls utomlands tas upp (11 kap. 18 § IL). 4.3Avdrag för ökade levnadskostnader Bestämmelser om avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa finns i 12 kap. 617 §§ inkomstskattelagen. Avdrag skall göras för den uppkomna ökningen i levnadskostnaderna vid en tjänsteresa, om resan medfört övernattning utanför den vanliga verksamhetsorten. Den vanliga verksamhetsorten utgörs av ett område inom ett avstånd av från den skattskyldiges tjänsteställe. Med tjänsteställe avses den plats där den anställde utför huvuddelen av sitt arbete. Som vanlig verksamhetsort behandlas också ett område inom från den skattskyldiges bostad. En skattskyldig som arbetar vid någon av EU:s institutioner eller organ eller vid Europaskolorna men som får den huvudsakliga lönen för arbetet från annan arbetsgivare, anses under längst ha sitt tjänsteställe hos den arbetsgivare som betalar den huvudsakliga lönen, om den skattskyldige begär det. Om bostaden på arbetsorten är tillfällig och beror enbart på tjänsteutövningen, skall den inte anses som sådan bostad utifrån vilken den skattskyldiges vanliga verksamhetsort bestäms, under förutsättning att den skattskyldige har en annan stadigvarande bostad (12 kap. 9 § IL). I första hand tar nämnda regel sikte på nationella experter. Den innebär att en nationell expert kan behålla sitt tjänsteställe hos sin arbets- givare i och anses vara på tjänsteresa . Beskattning sker då av kostnadsersättningarna och förmånerna sam- tidigt som avdrag kan göras enligt reglerna för tjänsteresa. När man varit på tjänsteresa på samma ort utanför den vanliga verk- samhetsorten , ändras reglerna för avdrag. För att avdrag då skall göras måste även förutsättningarna för avdrag enligt reglerna för tillfälligt arbete eller dubbel bosättning vara uppfyllda. Vidare skall avdrag göras med lägre belopp. Om en skattskyldig vid vistelse utomlands har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt reglerna för tjänsteresa skall avdrag göras för utgifter för medföljande barns grundläggande skolgång Prop. 2001/02:18 (12 kap. 23 § IL). Om det inte är fråga om en tjänsteresa utan tillfälligt arbete eller dubbel bosättning skall också under vissa förutsättningar avdrag för ökade levnadskostnader göras, men med ett lägre belopp än vid tjänste- resa. Bestämmelser om detta finns i 12 kap. 1822 §§ inkomstskatte- lagen. Avdrag för utgifter för hemresor skall göras om den skattskyldige på grund av sitt arbete vistas på annan ort än den där han eller hans familj bor, om avståndet mellan hemorten och arbetsorten är mer än 50 kilo- meter. Avdrag skall göras för högst en hemresa och bara för utgifter för resor inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (12 kap. 24 § IL). Nya regler om beskattning av kostnadsersättningar till statligt anställda Regeringens förslag: Vissa kostnadsersättningar och förmåner i sam- band med utlandsstationering till andra statligt anställda än anställda vid utrikesförvaltningen eller i biståndsverksamhet skall inte tas upp Skattefriheten skall gälla ersättningar eller förmåner som avser bostad, skolavgifter, resor till och från tjänstgöringsorten, medföljandetillägg samt grundtillägg. Särregleringen för nationella experter m.fl. upphävs. förslag överensstämmer delvis med regeringens Enligt förslag skall den bestämmelse om kostnadsersättningar och förmåner som gäller för personal vid den svenska utrikesförvaltningen och i svensk biståndsverksamhet utvidgas till att gälla samtliga statligt anställda som är stationerade utomlands. Remissinstanserna: förslag tillstyrks i princip av tillstyrker förslaget med vissa reservationer och menar att i första hand bör lösningar försöka uppnås inom befintliga regler. Vidare bör lagtexten kompletteras med en bestämmelse som tydligt anger vilka slag av utgifter som kostnadsersätt- ningen skall vara avsedd att täcka för att bli skattefri. Statskontoret tillstyrker förslaget, men anser att en harmonisering bör ske mellan privat och offentligt anställda. Skälen för regeringens förslag: För den enskilde innebär en utlands- stationering ofta stora förändringar. Stationeringen är vanligtvis lång- varig och medför förändringar i fråga om bl.a. resor, boende och skol- gång för den anställde och dennes familjemedlemmar. ringar leder oftast till betydande merutgifter. Om en medföljande make, maka eller sambo går miste om inkomst i och med flyttningen utomlands ökar dessutom den anställdes försörjningsbörda. Reglerna om beskattning av kostnadsersättningar och förmåner som lämnas till personer som tjänstgör utomlands är inte enhetliga. vid utrikesförvaltningen och anställda i biståndsverksamhet skall inte ta upp utlandstillägg och liknande kostnadsersättningar och förmåner till beskattning. Vad gäller privat anställda som tjänstgör utomlands respek- tive statligt anställda som arbetar inom ramen för tjänsteexport tillämpas i de flesta fall sexmånaders- respektive ettårsregeln. Det innebär att vare sig kostnadsersättningar, förmåner eller lön skall tas upp till beskattning i . Nationella experter m.fl. skall visserligen ta upp kostnadsersätt- ningar och förmåner, men vid bedömningen av avdragsrätten tillämpas ofta reglerna om tjänsteresor. För statligt anställda som är stationerade utomlands gäller alltså speciella regler endast för anställda vid utrikesförvaltningen och an- ställda i biståndsverksamhet samt i fråga om nationella experter m.fl. Det har vuxit fram ett behov hos statliga myndigheter att ha anställda stationerade i utlandet även i andra verksamheter på grund av ökad internationalisering och ökat mellanstatligt arbete. Som exempel på detta kan nämnas att Försvarsmakten, och har anställda som är stationerade utomlands. Det kan också antas att ökningen av utlandsstationeringar kommer att fortsätta. I linje med den utvecklingen har träffats ett kollektivavtal som reglerar kostnadsersättningar och förmåner till statligt anställda i allmän- het vid en utlandsstationering (Avtal om utlandskontrakt och riktlinjer för anställningsvillkor vid tjänstgöring utomlands, ). Skattereglerna för de statligt anställda har inte förändrats med hänsyn till att även myndigheter utanför utrikesförvaltningen och biståndsverk- samheten i allt större utsträckning har anställda stationerade utomlands. Några skatteregler som är anpassade för denna grupp statligt anställda finns således inte. Enligt uppgifter från har en del myndigheter för att komma till rätta med problemet med beskattning av kostnadsersättningar och förmåner tillgripit konstruktioner som att låta den anställde utföra sina uppgifter som anställd i tjänsteexportbolag. I andra fall har reglerna för tjänsteresa och reglerna för anställda i utrikesförvaltningen och biståndsverksamhet felaktigt tillämpats. Enligt regeringens uppfattning är detta inte acceptabelt. Det är inte heller möjligt att lösa problemen genom att kompensera de anställda för de ökade utgifterna med högre löner. Det finns en klar risk för att bristen på särskilda skatteregler avseende kostnadsersättningar m.m. till den grupp statligt anställda som inte är anställda vid utrikesförvaltningen eller i biståndsverksamhet innebär att myndigheternas internationella aktiviteter är av mindre omfattning och bedrivs på ett mindre effektivt sätt än vad verksamheten kräver. Det finns således ett uttalat behov av att möjligt reglera beskattningen av kostnadsersättningar och förmåner som ges ut till andra statligt anställda än anställda vid utrikesförvaltningen eller anställda i biståndsverksamhet. Fråga är då hur en sådan regel lämpligen bör vara utformad. Att tillämpa samma regler som gäller för privat anställda, dvs. sex- månaders- och ettårsregeln, är inte en framkomlig väg. Sexmånaders- regeln gäller redan för statligt anställda, men är i praktiken inte tillämplig eftersom beskattning normalt sett inte sker i verksamhetslandet. Att beskattning av statligt anställda inte sker i verksamhetslandet beror på internationell praxis och avtal. I modell för skatteavtal beträf- fande inkomst och förmögenhet anges t.ex. att statligt anställda beskattas i det land som betalar lönen.