prop · GO03102 · 2001-04-12 00:00:00 — Samverkan sker via avtal och genom bildande av kommunalförbund. steg antalet sådana s.k. räddningstjänstförbund från 9 till 19, omfattande knappt 70 kommuner. Samarbetet medför generellt sätt bl.a. positiva effekter i form av ökade samlade resurser. har det uppmärksammats att allt fler kommuner har svårigheter att rekrytera deltidsanställda brandmän. Rekryterings- problemen beror sannolikt till stor del på att allt färre människor har möjlighet att svara upp mot de krav som ställs på insatsberedskap och tillgänglighet dygnet runt under en beredskapsvecka. redovisade ett regeringsuppdrag att pröva behovet av förändrad utbildning av den kommunala räddnings- tjänstens personal. I utredningsgruppen har företrädare från berörda fackliga organisationer, och deltagit. Utredningsgruppen har föreslagit en tvåårig grundutbildning för heltidsanställda med en egenfinansierad utbildning före anställning. Syftet är att skapa en bredare utbildning som är mer anpassad efter de kommunala behoven. Heltids- och deltidsanställdas operativa räddnings- tjänstutbildning kommer dock att vara likvärdig. Regeringen har ännu inte tagit ställning till utredningsgruppens förslag. Som framgår av tabellen nedan har antalet larm gått ned under den gångna 5-års perioden. Knappt hälften av insatserna härrör från onödiga automatlarm och falsklarm. Framförallt är det stora antalet automatlarm resurskrävande. Kostnaden uppskattas till ca . har i samarbete med ett antal kommuner vidtagit åtgärder för att minska antalet onödiga automatlarm. Tabell 10.2 Kommunala räddningsinsatser, 1995-1999 Utsläpp av farligt ämne Beredskapsförmågan i kommunerna bedöms vara godtagbar och ligga på samma nivå som föregående år. Anledningen till detta är dels att arbetet inför skiftet till 2000 fortfarande ger positiva effekter för beredskapen, dels (ÖCB:s) kom- Regeringen har i skrivelsen Utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr. 1999/2000:102) redovisat hur det civila försvaret förändrats mot bakgrund av den gynnsamma säkerhetspolitiska utveckling som regeringen redovisade i proposition. omvärld - omdanat försvar (prop. 1998/99:74). ring för beredskap och krishantering har också alltmer inriktats mot s.k. särskilda händelser under fredsförhållanden. Förmågan att utföra räddningstjänst vid sådana händelser som kan uppstå vid snabbt uppkomna väpnade angrepp av mindre omfattning är ännu ej godtagbar. Utbildningsvolymerna för totalförsvarspliktiga med civilplikt för befattningar inom den kommunala sektorn ligger på samma nivåer 2001 som 2000. Kommunernas verksamhet regleras i Kommunallagen (1991:900), som är en ramlag, samt den speciallagstiftning som gäller för respektive Lagen (1994:1720) om civilt försvar anger hur kommunerna skall vidta de beredskapsförberedelser som behövs för att bedriva verksamhet även under höjd beredskap. verksamhet inom det civila försvaret är att upprätthålla verksamhet och tillförsäkra kommuninnevånarna en godtagbar service vid höjd beredskap i enlighet med den lagstiftning som är i tillämpning vid Förberedelserna skall genomföras i samverkan med berörda statliga myndigheter, landsting och trossamfunden. Graden av måluppfyllelse baseras huvudsakligen på den årliga bedöm- ning länsstyrelserna lämnar till ÖCB. Den generella bedömningen från föregående år kvarstår. Kommunernas planering för sitt samordningsansvar inom det geografiska området behöver ytterligare förbättras. Skälen till att förbättringar inte uppnåtts är framför allt att övningsverksamheten inte upprätthållits. Förmågan avseende räddningstjänsten i krig bedöms inte vara god- I enlighet med försvarsbeslut skall den heller inte vara Avseende det fysiska skyddet är bedöm- Skr. 2000/01:102 ningen dock att det finns en godtagbar förmåga trots avsaknaden av skyddsrumsplatser. Den statliga ersättningen till kommunerna för beredskapsförberedelser regleras i lagen (1994:1720) om civilt försvar och förordning (1995:128) om civilt försvar. () och ÖCB ger även ekonomiskt stöd vid vissa typer av investeringar. Regeringen har i skrivelsen Utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr. 1998/99:97) översiktligt redogjort för utformningen av dessa ersättningssystem. Tabell 11.1 Ersättning till kommunerna för beredskapsförberedelser, budgetåren 1995/96-2000 (18 mån) Siffrorna avser löpande priser. Ersättningsbeloppet fördelas per kommun enligt riskklassificering och befolkningsmängd. Beloppet betalas ut av ÖCB. Tabell 11.2 Ekonomiskt stöd till kommunerna för investeringar budgetåren 1995/96-2000 (18 mån) Siffrorna avser löpande priser. Källa: SRV och ÖCB Av ÖCB:s och redovisning av beredskapsläget i kommunerna framgår bl.a. följande: Översyn av krisorganisation och lednings- och informationsplaner har skett i så gott som samtliga kommuner. Kommunernas planering för sin samordningsroll (som områdes- ansvarig) befinner sig fortfarande på en låg nivå. Endast en femtedel av kommunerna har samverkansråd eller motsvarande, Kommunernas sam- verkan med frivilligorganisationer och trossamfund är begränsad. Översyn av rutiner, övningar samt förberedelser att hantera ev. konse- kvenser i samband med till 2000 har märkbart förbättrat beredskapen även inom det civila försvaret. Intensiteten i övningsverksamheten har sjunkit i förhållande 1999. (kommunernas beredskap) första etapp som avsåg ledning och information är genomförd. Arbetet med etapp två som avser vård och omsorg pågår och etapp tre som avser smittskydd, hälsoskydd och dricksvattenfrågor är under uppstart. Varning till allmänheten både via alarmeringsaggregat och via eter- Skr. 2000/01:102 media är integrerade för fred och krig. manöversystemet för utomhuslarmet pågår och skall vara klart . Antalet orter med områden där det bedöms finnas behov av skyddsrum har minskat till ca 90. Totalt saknas ca 30 000 platser i dessa områden. Genom att ledningen av räddningstjänsten är integrerad för fred och krig finns en fungerande räddningsledning. Revidering av kommunernas räddningstjänstplatser enligt den senaste regionala mål- och riskanalysen pågår. Krisplanering av de utbildade civilpliktiga för räddningstjänst har ännu inte påbörjats. Tabell 11.3 Utbildning av totalförsvarspliktiga för krigsplacering i kommunerna 1995/96-2000 (18 mån) Utbildningen av totalförsvarspliktiga för det kommunala behovet bekostas i huvudsak av statliga medel via Statens räddningsverks anslag. Antalet kvinnor med civilplikt uppgick till sex stycken, vilket motsvarar knappt en halv procent av det totala antalet totalförsvars- pliktiga med civilplikt. I regeringens prop. 2000/01:53 bedömer regeringen att den säkerhets- politiska utvecklingen medger att utbildningen av totalförsvarspliktiga beredskapsmän för det kommunala behovet kan upphöra . Regeringen anser också att det bör ske en översyn av övriga utbildningskategorier för det civila försvarets behov. Regeringen avser mot bakgrund av detta att uppdra åt att utreda och redovisa möjligheterna att under höjd beredskap använda total- försvarspliktiga räddningsmän, sanerare och ammunitionsröjare som en gemensam resurs som kan omfördelas mellan kommunerna. skall vidare redovisa hur möjligheter att omfördela påverkar hur stort behovet av räddningsmän, sanerare och ammunitions- röjare kommer att vara samt vilka konsekvenser detta skulle få för dimensionering och krigsplacering. Möjligheterna att skriva in, grund- utbilda och repetitionsutbilda skall beaktas. Uppdraget skall genomföras i samråd med ÖCB, Totalförsvarets plik- tverk och . Kommunerna har flera viktiga uppgifter i miljöpolitiken och i arbetet för en hållbar utveckling. Kommunernas insatser bidrar verksamt till att förbättra miljötillståndet i landet. Detta sker dels genom ett aktivt lokalt miljöarbete, dels genom tillsyn och kontroll med stöd av bl.a. . Inom ramen för de lokala investeringsprogrammen har 56 kommuner beviljats statsbidrag om sammanlagt 1,2 mil- jarder kronor till investeringar för perioden 2002. Bruttokostnaden för miljöarbetet (miljö- och hälsoskydd) i kommunerna beräknas ha uppgått till , vilket är en ökning med jämfört med . Det övergripande målet för miljöarbetet är att till nästa generation kunna överlämna ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta. har fastställt 15 nya miljökvalitetsmål (prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183). Miljökvalitetsmålen preciserar det framtida tillstånd i miljön som eftersträvas. Det övergripande generationsmålet och den nya strukturen för miljömålen innebär ett helt nytt sätt att arbeta inom miljöpolitiken. Den nya målstrukturen skall ersätta de miljömål av skilda slag och för olika nivåer som tidigare vid olika tillfällen beslutat om. Miljökvalitetsmålen blir lättare att överblicka och följa upp. Härigenom ökar också möjligheterna till en rationell mål- och resultatstyrning på miljöområdet. De nationella målen skall kunna utgöra en grund för regionala och lokala miljömål. , som har haft i uppgift att göra en samlad översyn av vilka delmål och strategier som behövs för att miljökvalitetsmålen skall kunna nås, redovisade sitt betänkande Framtidens miljö allas vårt ansvar (SOU 2000:52) . Betänkandet har remissbe- handlats. Det är regeringens avsikt att återkomma till med förslag med anledning av kommitténs arbete. Kommunerna har en viktig roll i miljöpolitiken och i arbetet för en hållbar utveckling. Ett av kommunens starkaste instrument för att medverka till att miljömålen nås sker i samband med tillsynen enligt Genom utformning med övergripande mål, Skr. 2000/01:102 allmänna hänsynsregler och nya verktyg t.ex. miljökvalitetsnormer har förutsättningar skapats för att styra miljöarbetet mot de av beslutade miljömålen. kan tillämpas på alla verksamheter och åtgärder som inte är av försumbar betydelse för människors hälsa och för miljön. I och med har kommunerna fått ökade möjligheter att utöva tillsyn och att ta ut avgifter för bl.a. tillsynsverksamheten. Enligt skall tillsyns- och prövningsverksamheten finansieras fullt ut genom avgifter från dem som bedriver verksamheter som fordrar tillsyn enligt balken. Inom renhållningen har kommunerna utöver ansvaret för tillsynen också det operativa ansvaret. Tillsynen enligt kommer även i fortsättningen att utgöra kärnan i kommunernas miljöarbete. Omställningen till ett ekologiskt hållbart samhälle kräver emellertid ett handlande över ett vidare fält än det som tidigare omfattats av den traditionella miljöpolitiken. Genom , som antogs vid om miljö och utveckling i , har kommunerna åtagit sig ett större ansvar för att driva på arbetet med att nå en hållbar utveckling. Som framgår av föregående års skrivelse om utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr. 1999/2000:102) har Agenda 21-arbetet fått ett stort genomslag i kommunerna. Med hänsyn till de tidigare miljömålens karaktär har det varit svårt att bedöma kommunernas medverkan i måluppfyllelsen. Den nya av beslutade målstrukturen bör när delmål och strategier har fastställts avsevärt kunna underlätta uppföljningen och värderingen av olika aktörers, inklusive kommunernas, betydelse för möjligheterna att nå målen. Som redan framgått har emellertid kommunerna stora möjligheter att påverka miljöarbetet. Ungefär en fjärdedel av kommunerna arbetar aktivt med att införa miljöledningssystem i kommunens hela verksamhet eller delar av den. Den övervägande delen av övriga kommuner har påbörjat en planering för att införa miljöledningssystem. Kommunerna ställer i ökande utsträckning miljökrav i samband med upphandling av varor. Hälften av kommunerna tillämpar s.k. gröna nyckeltal i samband med uppföljning och analys av verksamheten. Många kommuner arbetar också aktivt med att integrera frågor om hållbar utveckling i olika planer och program. Samarbetet mellan kommuner och mellan kommuner, företag och organisationer med ekologisk hållbarhet som förtecken utvecklas. Kommunerna har också möjligheter att påverka miljötillståndet genom den fysiska planeringen och genom åtgärder som t.ex. rör trafik- och energiförsörjningen inom kommunen. Kommunernas insatser bidrar verksamt till att förbättra miljötillståndet i landet. av det kommunala miljöarbetet ägnas åt tillsyn enligt m.fl. lagar. Av en enkätundersökning som genom- fördes av framgår att antalet kommunala tillsynsobjekt uppgår till cirka 900 000, vilket innebär en ökning i förhållande till en motsvarande undersökning . Den sammantaget största verksamheten är tillsyn av miljöfarlig verksamhet medan tillsyn över livsmedelshanteringen är den näst största. Den del av miljöarbetet som inte hänförs till myndighetsutövningen har minskat något . En utgångspunkt i lagstiftningen på miljö- och hälsoskyddsområdet är att den kommunala tillsynen skall finansieras genom avgifter från verksamhetsutövarna. Inom område skall avgifterna i princip täcka alla kostnader som är förenade med tillsynsuppdraget. Inom livsmedelslagstiftningens område har däremot kommunerna inte rätt att fastställa egna taxor. beslutar om avgifter för undersökning och kontroll. En femtedel av kommunerna anpassade sina taxor till . Flertalet kommuner har emellertid av- vaktat med den nya taxan tills ytterligare erfarenheter vunnits. Totalt uppgick, enligt den ovan nämnda enkätundersökningen, de kommunala avgiftsintäkterna till 1999, jämfört med 1996. Det ger en sammanlagd kostnadstäckning på för den avgiftsfinansierade verksamheten. Kostnadstäckningen varierar kraftigt mellan olika områden. Intäkterna har ökat något inom miljö- och hälsoskydd, djurskydd och för livsmedelstillsynen. Den totala bruttokostnaden för miljö- och hälso- skyddsverksamheten i kommunerna uppgick till enligt SCB:s redovisning av kommunernas finanser. Det innebär en ökning av kostnaderna med jämfört med . För att öka takten i omställningen av till en ekologiskt hållbar utveckling har beslutat om stöd till lokala investeringsprogram (prop. 1997/98:1, utg.omr. 18, bet. 1997/98:BoU1, rskr. 1997/98:81). Kommunerna har möjlighet att i samverkan med lokala företag och organisationer ansöka om stöd till investeringar som ökar den ekologiska hållbarheten. Investeringarna skall bidra till att minska miljöbe- lastningen, öka effektiviteten i resursanvändningen och bidra till ökad sysselsättning. beslutade regeringen om ett sammanlagt stöd om till 56 investeringsprogram för perioden - 2002. Totalt har 125 kommuner (varav 20 kommuner Skr. 2000/01:102 mer än en gång) och ett kommunalförbund erhållit knappt 5 miljarder kronor som stöd till sina lokala investeringsprogram åren 1998 2002. Den sammanlagda investeringsvolymen uppgår till , varav direkt miljörelaterade investeringar utgör . Programmen bedöms enligt kommunernas beräkningar skapa cirka 15 600 årsarbetet . Arbetet med de lokala investeringsprogrammen och de resultat som uppnåtts beskrivs utförligt i skrivelsen Hållbara uppföljning av åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling (skr. 2000/01:38). Erfarenheterna är mycket positiva. Kommunerna har beräknat miljöeffekterna för varje projekt som beviljats bidrag. beviljade investeringsbidrag beräknas enligt kommunerna ge följande utfall: Energiförbrukningen minskar med . Fossila bränslen motsvarande ersätts med förnybara energislag, vilket motsvarar energianvändningen i 92 000 villor. Koldioxidutsläppen minskar med eller av de totala utsläppen i . Minskningen motsvarar en halvering av den tunga lastbilstrafiken i . Utsläppen av närsalter till hav och vattendrag beräknas minska med nära kväve och fosfor, vilket motsvarar av nuvarande svenska utsläpp till havet. Deponeringen av avfall beräknas minska med , vilket motsvarar av den mängd som deponeras . 2002 beräknas naturmiljöer som är värde- fulla för den biologiska mångfalden kunna bevaras eller återskapas på mark. Av ovan nämnda enkätundersökning framgår också att cirka 2 100 personer var verksamma inom miljö- och hälsoskyddsområdet . Det innebär att förändringarna vad gäller antalet anställda är marginella. 13Kommunerna och de arbetsmarknads- politiska åtgärder Arbetsmarknadsläget har förändrats påtagligt positivt under den senare halvan av och fram till . Antalet arbetslösa och antalet deltagare i konjunkturberoende program har minskat som antalet i arbetskraften och i syssel- sättning har stigit. Effekterna avspeglas även i de arbetsmarknads- politiska program som anordnas av kommunerna med stöd av stats- bidrag från länsarbetsnämnderna. I takt med att volymerna minskar i programmen ökar andelen som får arbete och flera fall minskar även den genomsnittliga tiden i programmet. Eftersom utformningen av arbetsmarknadspolitiken till stora delar beror på konjunkturen har stora förändringar av politiken genomförts. Flera av de program som kommunerna är delaktiga i och som infördes under lågkonjunkturen har avskaffats eller är på väg att fasas ut. Regeringens övergripande mål på kort sikt var att minska den öppna arbetslösheten till och öka andelen reguljärt syssel- satta i befolkningen i åldern till . Därefter är målet full sysselsättning. var arbetslösheten och uppgick den totala sysselsättningen till . Det ska jämföras . Syftet är att de arbets- sökande som står längst ifrån arbetsmarknaden genom av dokumenterad vägledning och intensifierat arbetssökande ska få en ökad chans till en anställning. Kommunerna påverkas genom att de kan få statsbidrag för merkostnader när de anordnar aktiviteter inom garantin. var förekomsten av detta begränsad. Kommunernas ansvar för ungdomar Regeringens mål är att ingen ungdom i åldern skall vara arbetslös i utan att få ett erbjudande om arbete, utbildning eller arbetsmarknadspolitisk åtgärd. infördes en möjlighet för kommunen att ta ett samlat ansvar för unga arbetslösa upp till och tillkom den s.k. ungdomsgarantin, vilket innebar att kommunen, efter överenskommelse med staten övertog ansvaret för långtidsarbetslösa ungdomar i åldern (som långtids- arbetslös räknas arbetssökande med en arbetslöshetstid över , eller - för ungdomar - ). åtgärderna är att genom olika individanpassade insatser underlätta ungas Skr. 2000/01:102 inträde på arbetsmarknaden eller övergång till reguljär utbildning. Regeringen gav i uppdrag till Statskontoret att utvärdera ungdomsgarantin och kommunala programmet för ungdomar. Stats- kontoret har inkommit med en rapport som kommer att remissbehandlas . Antalet långtidsarbetslösa ungdomar har minskat kraftigt fram till . Förändringen kan förklaras av dels det allmänt förbättrade arbetsmarknadsläget, dels införandet av ungdomsgarantin 1998. Ung- domsarbetslösheten har dock inte minskat i samma omfattning som den totala arbetslösheten har gjort . hade av ungdomarna erbjudits reguljärt arbete, lämplig utbildning, praktik eller arbetsmarknadspolitiskt program inom 100 dagars arbetslöshet. Det är ett förbättrat resultat jämfört . Regeringens mål om att ingen ungdom skall bli långtidsarbetslös utan att fått arbete, utbildning eller erbjudande om en aktivitet är alltså i praktiken uppfyllt. Antal personer i de två ungdomsprogrammen ungdomsgarantin och kommunala programmet för ungdomar (KUP) har minskat gentemot . av det totala antalet deltagare i konjunkturberoende program deltog i ungdomsgarantin eller KUP. En så låg andel har det inte varit sedan ungdomsgarantin infördes. Sedan föregående år har styckkostnaderna stigit något för ungdoms- garantin medan den oförändrad för det kommunala programmet för ungdomar. Orsaken till ökningen kan förmodligen härledas till lägre arbetslöshet och därmed svårigheter att fylla programmen med deltagare. Detta stöds av att genomsnittligt antal dagar i programmen har minskat sedan föregående år. Programeffektiviteten i form av andel av samtliga avaktualiserade i arbetet efter avslutat program har ökat i både ungdomsgarantin och KUP. (delt/månad) (delt/månad) Källa: AMS årsredovisning 2000 Tabell 13.2 Kommunala program för ungdomar (delt/månad) (delt/månad) Källa: AMS årsredovisning 2000 Datortek är en förberedande insats som syftar till att underlätta den arbetssökandes val av arbete. Generellt innehåller det både utbildning och träning i datorteknik samt jobbsöknings- och vägledningsinsatser. Kommunerna får ersättning för kringkostnader som uppkommer i samband med datortekverksamhet. Deltagarna får aktivitetsstöd. Syftet med datortek är att deltagarna ska förbereda sig för ett annat arbetsmarknadspolitiskt program eller ett arbete. har av alla som lämnat programmet fortsatt till arbete, annat program eller utbildning. Det är en liten ökning jämfört med . Antal personer i datortek har minskat gentemot . av den totala programvolymen utgjordes av datortek. Det är något mindre än 1999. Sedan föregående år har styckkostnaderna stigit för datortek. Orsaken till ökningen är delvis att andelen med arbetslöshetsförsäkringsrelaterat aktivitetsstöd har ökat. Genomsnittlig tid i programmet är oförändrad medan programeffektiviteten i form av andel av samtliga avaktualiserade i arbetet efter avslutat program har ökat marginellt. (delt/månad) (delt/månad) Källa: AMS årsredovisning 2000 Offentligt tillfälligt arbete för äldre arbetslösa infördes en ny arbetsmarknadspolitisk åtgärd, offentligt tillfälligt arbete (OTA) för personer som varit arbetslösa och som får ersättning från arbets- Skr. 2000/01:102 löshetsförsäkringen. Offentliga arbetsgivare kan vara anordnare, men verksamheten kan även bedrivas inom kommunalt eller landstings- kommunalt finansierade privata och kooperativa alternativ till verksamhet. OTA som är en tillfällig åtgärd skulle gälla , men förlängdes . Förlängningen gäller endast för de personer som deltog i åtgärden före . För personer som fyllt före kan åtgärden förlängas till dess att de fyller . Deltagaren får utbildningsbidrag samt en stimulansersättning om per dag. Syftet med åtgärden är att ta till vara de äldre arbetslösas kompetens samt att höja kvaliteten i verksamheten. Ett mått på måluppfyllelse är andelen arbetslösa i kategorin och uppåt. Både arbetslösheten och långtids- arbetslösheten har minskat i åldersgruppen. Däremot har antalet långtids- inskrivna ökat. Antal personer i OTA har minskat gentemot . Det beror på att programmet håller på att fasas ut. Generellt har inflödet i programmet avstannat och utflödet minskat. Resultatet blir kraftigt ökad genomsnittlig tid i programmet. Av de som har lämnat programmet har andelen som fått arbete senast efter ökat kraftigt. Styckkostnaden är oförändrat hög beroende på den höga andelen personer med maximal arbetslöshetsersättning. Tabell 13 .4 Offentligt tillfälligt arbete för äldre arbetslösa (delt/månad) (delt/månad) Källa: AMS årsredovisning 2000 Lönebidrag och OSA (offentligt skyddat arbete) är särskilda arbetsmark- nadspolitiska åtgärder för arbetshandikappade. Åtgärderna utgör en eko- nomisk kompensation, som motsvarar den nedsatta arbetsförmågan, till arbetsgivare som anställer en person med arbetshandikapp. AMS har på regeringens uppdrag genomfört ett omfattande uppfölj- ningsprojekt av lönebidragsverksamheten. Slutrapporten för detta tre- åriga projekt kommer att presenteras . Lönebidraget är en mycket viktig åtgärd för att minska arbetslösheten bland personer med arbetshandikapp. Av de inskrivna handikappade som övergick till osubventionerat arbete kom från OSA är en särskilt åtgärd som huvudsakligen drivs av kommunerna för personer med socialmedicinskt arbetshandikapp samt för psykiskt sjuka. Anställda i OSA omfattas inte av lagen om anställ- minskade antalet som hade en anställning med lönebidrag eller OSA något jämfört med föregående år. Kostnaderna för lönebidrag i regi samt OSA uppgick till vilket motsvarar per deltagare och månad. Tabell 13 .5 Lönebidrag (delt/månad) (delt/månad) Källa: AMS årsredovisning 2000 Tabell 13 .6 Offentligt skyddat arbete (delt/månad) (delt/månad) Källa: AMS årsredovisning 2000 14 Ledning, uppgifter och organisation skedde inga förändringar vad avser antalet kommuner och landsting. Den parlamentariska regionkommittén (PARK) som utvärderat försöken med ändrad regional ansvarsfördelning lämnade sitt slutbetänkande till regeringen.