prop · GP0313 · 2001-09-20 00:00:00 — Regeringens skrivelse2001/02:13Redogörelse för verksamheten inom Organisationen för säkerhet och samarbete iEuropa () och första halvåret 2001Skr.2001/02:13Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.Stockholm den 20 september 2001Göran ()Skrivelsens huvudsakliga innehållI skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inomOrganisationen för säkerhet och samarbete i () ochförsta halvåret 2001.Innehållsförteckning1 under det svenska EU-ordförandeskapet 42 i 53 Konventionell rustningskontroll 64 civila snabbinsatsberedskap (REACT) 85 Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM) 86 Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter(ODIHR) 107 Medierepresentanten 118 Fältverksamheten 128.1 Baltiska stater 128.1.1 128.1.2 128.2 138.2.1 148.2.2 148.2.3 (FRJ), inklusive Kosovo 158.2.4 168.2.5 (f.d. jugoslaviska republiken ) 178.3 178.3.1 188.3.2 188.3.3 188.3.4 198.3.5 198.4 Södra 208.4.1 208.4.2 218.4.3 och Minskgruppens arbete 218.4.4 228.5 Andra länder 238.5.1 238.5.2 /248.5.3 248.5.4 259 parlamentariska församling 2610 Budget 2611 Förkortningar 2812 medlemsländer 30Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 311 under det svenska EU-ordförandeskapetNär utrikesminister deltog i ett för ändamålet särskiltsammankallat möte med ständiga råd var det första gången ordföranden förEU:s allmänna råd talade inför ständiga råd. Hon markerade särskilt EU:ssträvan att verka för ökat samarbete mellan EU och för att förebygga ochhantera konflikter. Samarbetet borde utvecklas på konkreta områden såsomutvecklandet av verktyg för krishantering, kompatibla metoder ochinteroperabilitet, användande av OSSE-expertis inom demokratibyggande, främjande av mänskliga rättigheter, militära förtroendeskapande åtgärder samt EU-stödtill omfattande fältverksamhet.Inför det svenska EU-ordförandeskapet definierades tre mål för EU-arbetet iOSSE: 1) att stärka EU som aktör i och främja samarbetet mellan EU och för konfliktförebyggande och krishantering, 2) att stärka samt 3) att geaktivt EU-stöd år det rumänska i de regionala frågorna.EU:s kommitté för utrikes- och säkerhetspolitik (KUSP) har under det svenskaordförandeskapet antagit riktlinjer för samarbete mellan EU och vad gällerkrishantering och konfliktförebyggande. I den rapport om den europeiskasäkerhets- och försvarspolitiken (ESDP) som lades fram inför iGöteborg fastslogs principer för EU:s samarbete med internationellaorganisationer i civil krishantering. I rapporten framhålls att med sittbreda och samarbetsinriktade angreppsätt på säkerhet och med sin djupaerfarenhet från fältet av krishantering och konfliktförebyggande är enhuvudpartner för EU i civil krishantering. Göteborgsprogrammet omkonfliktförebyggande lyfter också fram samarbetet mellan EU och OSSE.Högnivåkontakter och sekretariatskontakter liksom samarbetet i fält mellan EUoch har utvecklats starkt under det svenska ordförandeskapet. Ökatsamarbete mellan generalsekreterare och ordförandeskap harockså stimulerats, bl.a. vad gäller Makedonien.Sverige kommer fortsatt att ge prioritet åt ökat samarbete mellan EU och ikrishantering och konfliktförebyggande, såväl vad gäller modaliteter förpraktisk samverkan som vad gäller konkreta, aktuella geografiska situationer.EU-samordningen inom är mycket omfattande. Under ordförandeskapshalvårethöll ett sjuttiotal samordnade EU-anföranden i ständiga råd iWien. För att främja öppenhet om EU:s och arbete har dessa EU-anförandengenomgående publicerats på ordförandeskapets hemsida.För att stärka har flera åtgärder vidtagits. civilasnabbinsatsberedskap, (Rapid Expert Assistance and Co-operation Teams, REACT),har sjösatts. Överenskommelse har nåtts om en ny bidragsskala för storafältmissioner. Den mänskliga dimensionen och den ekonomiska dimensionen harreformerats och stärkts. Årets möte med ekonomiska forum på tematöppenhet och god samhällsstyrning var väl förberett och framgångsrikt, med ettbetydligt mer aktivt EU-engagemang än . Enighet har kunnat nås omtemat ekonomiska forum: samarbete för hållbar vattenanvändning. EU har på detta område särskilt verkat för att stärka arbete med attidentifiera ekonomiska och miljömässiga säkerhetshot. Arbete har ocksåinitierats för att stärka den militärpolitiska dimensionen och säkerhetsforumsroll, särskilt i fält. Vidare har förhandlingar inletts om att stärka på polisområdet. Förhandlingar om att definiera rättsliga status har drivits vidare. För att stärka redovisning och kontroll har regeringen genomRiksrevisionsverket fortsatt ställt externa revisorer till förfogande.EU har under det svenska ordförandeskapet haft mycket nära samarbete med ochgivit aktivt stöd åt det rumänska i ansträngningarna attstärka ett brett politiskt deltagande i och ett mer transparent arbetssätt, liksom i ansträngningarna att främja uppfyllande av de politiska åtagandena omregionala frågor från i . OSSE-frågor har i dettasyfte figurerat högt vid EU:s politiska dialogmöten, inklusive vid högnivåmöten. Etablerandet av missionen i (FRJ), inklusivedess arbete för förtroendeskapande åtgärder i södra , samt återvändandetav till kan särskilt lyftas fram.Årets ministermöte kommer att äga rum i Bukarest.2 i WienOSSE:s utrikesministrar samlades för ministermöte i den 27-28 november2000. Mötet blev en viktig uppföljning av organisationens framgångsrika toppmöte i . Diskussionerna i rörde bl.a. efterlevnaden ochgenomförandet av de beslut och principer som fattats vid toppmötet.Ministermötet kunde dock inte, trots hårda förhandlingar, ena sig om enheltäckande slutdeklaration. I stället betonade flertalet stater den fortsattagiltigheten i de omfattande åtaganden som gjordes vid toppmötet i , dels genom säkerhetsstadgan, dels i den politiska deklarationen. Från ryskt hållkritiseras den utveckling genomgått , som anses alltförensidigt betona den mänskliga dimensionen och situationen inom OSS-området. Mankunde dock vid ministermötet i nå fram till gemensamma skrivningar rörandeOSSE:s omfattande arbete i sydöstra svensk framgång vid mötet var beslutet att utse ambassadör till ny Högkommissarie för frågor om nationella minoriteter (HCNM). tillträddesin post i och efterträdde då , som innehaftdetta uppdrag alltsedan institutionen inrättades 1993. Andra viktiga beslut somfattades vid ministermötet var antagande av dokument om lätta vapen respektivemänniskohandel. Beslut fattades om att blir ordförande under2002.Det mest symboliska inslaget vid mötet var när (FRJ) nytillträdde president högtidligt undertecknade decentrala OSSE-dokumenten, och därmed markerade att landet nu är fullvärdigmedlem av organisationen. Det (SFRJ) suspenderades fråndeltagande i år 1992.Utrikesministern lyfte i sitt anförande fram tre frågor. För det första viktenav samarbete mellan och FN respektive EU. För det andra vikten avefterlevnad av de åtaganden som länder gjort vid toppmötet i , bl.a.Ryssland avseende . För det tredje framhölls arbete beträffande lätta vapen, människohandel och barnets rättigheter i väpnade konflikter.3 Konventionell rustningskontrollI samband med antog säkerhetsforum (FSC),det forum i där de militärpolitiska frågorna i första hand behandlas, förberedelser och förhandlingar, ett dokument om lätta vapen.Dokumentet är den mest heltäckande och långtgående internationellaöverenskommelsen avseende lätta vapen. Det innehåller både normer ochkonkreta åtgärder. Antagandet av dokumentet innebär att samtliga OSSE-stater har gjort ett stort antal åtaganden bl.a. vad gäller kontroll av produktion,försäljning och innehav av lätta vapen. Ett flertal åtgärder syftar till att öka transparensen kring handeln med lätta vapen, och att möjliggöra spårande avvarje enskilt vapen. Dokumentet innehåller även principer och åtgärderrelaterade till lätta vapen avseende tidig varning, konfliktförebyggande,krishantering och säkerhetsfrämjande insatser efter väpnade konflikter. Sverigedeltog mycket aktivt i förhandlingarna om dokumentet, vars implementering kommer att få en starkt konfliktförebyggande karaktär.Wiendokumentet innehåller militärpolitiska åtgärder som bidrar till ökatförtroende och säkerhet inom hela OSSE-området. I Wiendokumentet har allaOSSE-stater åtagit sig att lämna detaljerad information om sinförsvarsplanering, sina stridskrafter, dessas organisation, utrustning ochaktiviteter. Den lämnade informationen verifieras med hjälp av inspektioner avgeografiska områden och utvärderingar av förband.I november 1999 antogs Wiendokumentet 1999 (WD99), en vidareutveckling avWiendokumentet 1994. Utvecklingen har särskilt visat relevansen avdet nya kapitlet om regionala åtgärder, som tillhandahåller en gemensam struktur för olika regionala arrangemang inom ramen för WD99. Ett flertal regionalaöverenskommelser har slutits och de regionala aktiviteterna harökat markant. Det totala antalet inspektioner och utvärderingar var också dethögsta . fortsätter att verka aktivt för att förbättragenomförandet av WD99 i hela OSSE-området, och har deltagit i ett20-tal aktiviteter för att kontrollera dess tillämpning. har lett fyrainspektioner och två utvärderingar samt mottagit tre inspektioner och enutvärdering. Tre aktiviteter genomfördes inom ramen för det s.k. svensk-finskainitiativet som erbjuder övriga Östersjöstater utökade möjligheter attgenomföra utvärderingar och inspektioner i och , förutsatt attdessa stater gör motsvarande åtaganden.OSSE:s uppförandekod om militärpolitiska aspekter på säkerhet är en kodifieringav gemensamma värderingar. Den integrerar normer om humanitär rätt och mänskliga rättigheter och andra grundläggande OSSE-principer med betoning påmilitärpolitiska aspekter. Kärnan är den demokratiska kontrollen över de väpnade styrkorna. Uppförandekoden är ett instrument för att främja fred och demokrati, och verkar därför för att den tillämpas på alla nivåer inom de väpnadestyrkorna i hela OSSE-området.Sverige och flera andra länder riktade kritik mot förbristande genomförande av dess militärpolitiska åtaganden i samband medTjetjenienkonflikten. Kritiken gällde bl.a. tillämpningen av WD99 ochUppförandekoden. Som ett svar på detta inbjöd sommaren 2000representanter från ett 15-tal OSSE-stater, däribland , att besökaTjetjenien. välkomnade detta exempel på ökad öppenhet, men ansåg inteatt åtgärden var tillräcklig för att skulle kunna anses uppfylla dessasina åtaganden.Open är ett viktigt rustningskontrollinstrument som gerde deltagande staterna rätt att genomföra observationsflygningar över varandrasterritorier. Avtalet har ännu inte trätt i kraft, eftersom ett tillräckligtantal undertecknande stater ännu inte har ratificerat det. Regeringen fattade1999 ett principbeslut om att , som är observatör, skaansluta sig till Open så snart det blir möjligt, dvs. när detträtt i kraft. Försvarsmakten har påbörjat praktiska förberedelser för att kunna tillträda avtalet. genomförde , i samarbete med ,sina första övningsflygningar i Open anda.Avtalet om konventionella väpnade styrkor i () är en hörnsteninom europeisk rustningskontroll. 1999 undertecknades det anpassade CFE-avtaletav parterna. Det anpassade avtalet trädde dock inte i kraft dåNato-länderna avstod från att ratificera avtalet eftersom på grund avTjetjenienkonflikten överskred gällande begränsningar av materielinnehav iavtalets s.k. flankområde. Det anpassade avtalet innehåller en klausul sommöjliggör anslutning av nya stater. Även om inte är avtalsslutande parti , och inte har för avsikt att ansluta sig, haravtalet betydelse för säkerhet genom de militära begränsningar och denöppenhet som avtalet föreskriver också i närområde.4 civila snabbinsatsberedskap (REACT)har spelat en alltmer aktiv roll i fält. I daghar organisationen fältkontor i 19 länder i OSSE-området. Från denna verksamhethar dragit viktiga lärdomar. För att ytterligare förstärka att så fort som möjligt kunna vara på plats med civil personal i ett krisområde beslöt i att skapa en civilkrishanteringsförmåga, REACT (Rapid Expert Assistance and Co-operation Teams).REACT är ett instrument med vars hjälp snabbt, effektivt och transparentskall kunna rekrytera, utbilda och sända ut civil personal, inklusive militärtutbildade personer och civilpoliser, för tjänstgöring i fältverksamhet.Dessa personer skall kunna arbeta inom hela verksamhetsområde, dvs. inomramen såväl för konfliktförebyggande och krishantering som återuppbyggnad efterkonflikt. har anmält beredskap att ställa upp med upp till 40 personerinom ramen för REACT, varav 20 personer inom av och 20 . Av dessa 40 personer avser 35 expertis inom områdena mänskligarättigheter, val, media, rättsväsende och demokratisering, 3 civilpoliser och 2militär-observatörer.För att möjliggöra en effektivare planering av nya missioner, samt för att hålla kontakt med andra internationella aktörer, beslöt att inomOSSE-sekretariatet i inrätta ett särskilt operationscenter. Av särskildvikt för samarbetet med EU, är att hålla nära kontakter med EU inom dettaområde.Parallellt med REACT utvecklar även metoder för snabbare och effektivareupphandling och hantering av utrustning, såsom fordon och kommunikation.5 Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM)framstod tydligt frågan om minoriteternas situation,framför allt på och i staterna i f.d. , som det störstahotet till nya konflikter inom och mellan staterna i OSSE-området. För att påett så tidigt stadium som möjligt försöka förebygga denna typ av spänningarbeslöt 1992 att skapa en ny institution, Högkommissarie för frågorom nationella minoriteter (High Commissioner on National Minorities, HCNM).Posten innehades under den inrättades 1993 av denförre nederländske utrikesministern . Vid i utsågs den svenske ambassadören till dennesefterträdare. tillträdde posten som Högkommissarie för en tidav . Hans kontor ligger i . har ställt två medarbetare tillhans förfogande.Högkommissarien är ett unikt instrument för konfliktförebyggande. Uppgiften äratt agera för att förhindra och förebygga de spänningarsom kan uppstå kring en minoritetssituation, vilka senare kan utvecklas till enkonflikt. Högkommissariens roll är dock inte att agera som ombudsman förminoriteter eller att skydda enskilda individer. Han är i stället ett opartisktsäkerhetspolitiskt instrument som skall söka främja dialog och nationella,multietniska lösningar, integration och samförstånd. Genom att personligen besöka och samtala med centrala beslutsfattare ochföreträdare för olika minoritetsgrupper identifierar HCNM de problem som liggertill grund för låsningar som uppstått. Han försöker i första hand aktivt främjaen dialog mellan myndigheter och minoritetsgrupper för att därigenom försökalösa problemen inom landet. För att nå en sådan dialog har HCNM bl.a. verkat för bildande av minoritetsråd och andra former av institutionaliseradesamarbetsforum, där samråd kan ske mellan företrädare för myndigheter och olikaminoritetsgrupper.Högkommissariens främsta verktyg är de s.k. rekommendationer som han i enlighetmed sitt mandat avger till regeringar i länder där åtgärder behövs påminoritetsområdet. Rekommendationerna handlar ofta om rätt till medborgarskap,icke-diskriminering, möjligheter att använda sitt eget språk, utbildning påminoritetsspråk samt möjligheter att delta och aktivt kunna påverka detpolitiska livet. Dessa rekommendationer grundar sig ofta på de internationellanormer, som landet i fråga har anslutit sig till. Vad gäller åtaganden somgjorts inom är Köpenhamnsdokumentet om den mänskliga dimensionencentralt.För att underlätta den praktiska tillämpningen av dessa normer har HCNM låtitgenomföra tre expertstudier: "Haagrekommendationerna" om utbildningsrättigheter, "Oslorekommendationerna" om språk-rättigheter samt "Lundrekommendationerna" omeffektivt deltagande av minoriteter i nationella beslutsprocesser. Den senarefinansierades av den . Syftet med Lundrekommendationer är attbelysa alternativa möjligheter för minoritetsinflytande inom stater ochdärigenom bidra till att minska interetniska spänningar.Grunden till det framgångsrika sätt på vilket HCNM byggt upp sinkonfliktförebyggande verksamhet är, förutom det faktum att han baserar sinarekommendationer på gemensamma normer och åtaganden, att OSSE-staterna redan1991 erkände att efterlevnaden av de åtaganden man gjort är legitimaangelägenheter för hela OSSE-kretsen, och inte en intern angelägenhet för staten - dvs. alla länder har rätt att lägga sig i hur andra OSSE-stater hanterardessa frågor. Ytterligare två faktorer som lett till framgång är att allaOSSE-länder accepterat HCNM:s mandat och därmed hans rätt till inblandning, samt att personligen åtnjutit starkt politiskt stöd för sittarbete och sina rekommendationer.Under de som verkat som HCNM har fokusframförallt legat på minoritetssituationerna på , i OSS-området och iEstland och Lettland.Under våren har HCNM ägnat särskild uppmärksamhet åt situationen i ,där han samarbetat nära med EU. Beslutet som fattades om attupprätta ett universitet för utbildning på bl.a. albanska i staden iFYROM är en fråga som van der Stoel intensivt har arbetat för.Under år 2000 har HCNM även genom besök och samtal orienterat sig kring deninteretniska situationen i Montenegro.I och har Högkommissarien fortsatt följt frågan om integreringav de ryska minoriteterna och särskilt följt genomförandet av de respektivespråklagarna.Ryssland uppmanade HCNM att studera situationen för denryskspråkiga minoriteten i , speciellt vad gäller användningen av detryska språket och utbildningsmöjligheter på ryska. Motsvarande uppmaning komsamtidigt från gällande den ukrainska minoriteten i . HCNMföljde upp dessa uppmaningar genom att besöka de båda länderna för att informera sig kring situationen.HCNM har utökat sina aktiviteter i , främst vadgäller språk- och utbildningsrättigheter. Denna typ av frågor harHögkommissarien även nära följt i vad gäller den ungerska minoriteten.Högkommissarien har även sökt inleda en dialog med den turkiska regeringen omalla turkiska medborgares lika rättigheter.I april 2000 utkom HCNM med en tematisk rapport där han kartlägger situationenför romer och sinti i OSSE-området. Rapporten ger även rekommendationer för hurdenna situation kan förbättras.6 Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR)Inom är kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter(Office for Democratic Institutions and Human Rights, ODIHR) den institutionsom främst ansvarar för frågor som rör mänskliga rättigheter och demokrati. del av verksamheten är fokuserad på att främja förutsättningar fördemokratiska val och att stödja medlemsländers arbete för att bygga uppoch stärka demokratiska institutioner. Till kontorets mandat hör också att följa hur medlemsländer efterlever och genomför sina åtaganden inom dimension. Därutöver är ODIHR kontaktpunkt för frågor som rör romeroch sinti inom OSSE.Under år 2000 och första halvan av 2001 genomförde ODIHR ett tjugotalvalövervakningsinsatser. bistod dessa genom att bidra med valövervakaretill val i , , , , ,, , , , , , ochMoldavien.ODIHR bedriver en omfattande och växande projektverksamhet i många av , med fokus på , , och Centralasien.Projektens inriktning är bred och speglar ODIHR:s övergripande mandat.Aktiviteter för att bekämpa människohandel har vuxit fram som en viktig del avODIHR:s projektverksamhet. har lämnat särskilt stödtill verksamheten i och samt till ODIHR:s arbete motmänniskohandel.ODIHR har en central roll vid möten inom den mänskliga dimensionen. har möten hållits om bl.a. människohandel, migrationsrelateradefrågor och yttrandefrihet. Längre seminarier har hållits om barn i väpnadekonflikter samt om valfrågor, vilket särskilt uppmärksammade vikten avförbättrad politisk uppföljning av utvärdering av genomförda val.ODIHR har vuxit stadigt sedan bildandet och har över 80 anställda.Kontoret ligger i Warszawa.7 MedierepresentantenOSSE:s medierepresentant är en relativt ny OSSE-institution som inrättades 1997. Medierepresentantens uppgift är att följa utvecklingen inom media ochyttrandefrihet i hela OSSE-området och att stödja medlemsländernas arbete attutveckla dessa områden, men också att påtala när medlemsländerna bryter motåtaganden om yttrandefrihet. Medierepresentanten samarbetar med övrigainstitutioner och missioner för att på ett tidigt stadium upptäcka och i dialogmed den berörda staten ta sig an problem relaterade till media ochyttrandefrihet. Han sammanställer också uppgifter om inskränkningar i och brottmot yttrandefrihet som begåtts i medlemsländer.Under år 2000 och 2001 har medierepresentanten särskilt uppmärk-sammat olikaformer av indirekt censur (strukturell censur, censur genom våld och mord),frågor kring ärekränkning och förtal och konsekvenser av Internets spridning.Även situationen för journalister som verkar i konfliktområden haruppmärksammats.Regioner som ägnats särskild uppmärksamhet är och samtRyssland och . Även mediesituationen på och utvecklingen i FRJ har stått i medierepresentantens fokus.Alltsedan institutionen inrättades har tysken innehaft posten sommedierepresentant. Hans mandat förnyades i år.Medierepresentantens kontor, som har ett tiotal tjänstemän, ligger i Wien.8 Fältverksamheten8.1 Baltiska staterOSSE-missionernas arbete i och är i första handförtroendeskapande. Missionerna arbetar tillsammans med myndigheter ochorganisationer samt med Högkommissarie för frågor om nationellaminoriteter för att främja en smidig integration av den rysktalande befolkningen i och . Till följd av missionernas framgångsrika samarbete medrespektive lands myndigheter har missionernas arbete nu i stort utförts och enavvecklingsstrategi för missionerna har tagits fram.8.1.1 EstlandMissionen i har funnits . Huvudkontoret ligger i ochfältkontor finns i nordöstra . Där bor en stor del av Estlandsrysktalande invånare. Missionens arbete är främst inriktat på att följa ochstödja de estniska myndigheterna i deras omfattande arbete för att underlättaintegrationen av den ryskspråkiga befolkningen i det estniska samhället. Denestniska regeringens integrationsarbete har gjort stora framsteg under de åttaår som missionen funnits på plats och kunnat rapportera om utvecklingen ilandet. Missionen följer det estniska lagstiftningsarbetet på nära håll och gerråd till både myndigheter och enskilda om bl.a. mänskliga rättigheter. Missionen har följt hur lagstiftningen och dess tillämpning utvecklats vad gällermedborgarskap och uppehållstillstånd.Under år 2000 gjordes en utvärdering av de kvarvarande uppgifterna för missionen i enlighet med mandatet. Som ett resultat utfärdade det österrikiskaOSSE-ordförandeskapet riktlinjer som definierade dessa uppgifter. Dessa gällerantagande av tillämpningsförordning till språklagen, ändringar i vallagarangående språkkrav för folkvalda, tillskapande av en ombudsmannafilial inordöstra , genomförande av det nationella integrationsprogrammet samtfrågor om uppehållstillstånd och medborgarskap. Missionen har fortsatt bevakatoch rapporterat i dessa frågor. EU har på grundval av dessa rapporter välkomnatden estniska regeringens beslutsamhet att genomföra dessa riktlinjer och harförklarat att en avveckling av missionen vid utgången av synes möjligunder förutsättning att riktlinjerna uppfyllts.Missionschef är ambassadör från Tyskland.8.1.2 LettlandMissionen i har också funnits . Den ligger i och är, påsamma sätt som missionen i , inriktad på att underlätta integrationen avden ryskpråkiga befolkningen i samhället. Missionen skall underlätta de lokalamyndigheternas omfattande integrationsfrämjande arbete samt ge råd till enskilda och myndigheter om bl.a. mänskliga rättigheter. har gjort storaframsteg i integrationsarbetet som missionen funnits på plats.Missionen har särskilt följt hur medborgarskapslagstiftningen och desstillämpning samt takten i naturaliseringsprocessen utvecklats.Under år 2000 gjordes, liksom var fallet med Estlandsmissionen, en utvärderingav de kvarvarande uppgifterna för missionen i enlighet med mandatet.