prop · GO031D2 · 2001-01-01 00:00:00 — Därutöver väntas nettoexportens positiva bidrag till tillväxten avta till följd av en något svagare efterfrågan från omvärlden och en antagen appreciering av euron. Skillnaderna i tillväxt mellan de enskilda förutses också minska under pro- gnosperioden till följd av att den ekonomiska aktiviteten tilltar i och . Styrräntan i euroområdet antas uppgå till . antas euron förstärkas. Detta innebär sammantaget en åtstramning av de monetära förhållandena, vilket dämpar tillväxten under främst . Finanspolitiken bedöms gradvis bli mer expansiv som en följd av planerade skattesänkningar i flera euroländer, bl. a. och . Arbetsmarknaden förutses utvecklas starkt med en hög sysselsättningstillväxt på både och . förutses arbetslösheten falla till och . Utvecklingen skiljer sig dock åt mellan enskilda länder. Sysselsättningstillväxten i väntas uppnå historiskt höga 2-2,, medan den i knappast torde överstiga . Inflationen i euroområdet har ökat och inflationstakten uppgick till . Å andra sidan har kärninflationen varit dämpad. Uppgången i inflationstakten kan framförallt förklaras av det stigande oljepriset, men även av eftersläpande effekter av eurons tidigare försvagning. Inflationstakten förutses överstiga , men därefter avta till , bl.a. som följd av den antagna apprecieringen av euron och effekterna av de genomförda såväl som antagna räntehöjningarna. Riskerna i prognosen är balanserade. En snabb förbättring på arbetsmarknaden, en relativt expansiv finanspolitik och fortsatt höga eller stigande oljepriser kan leda till stigande inflation. Detta skulle kunna leda till att ECB stramar åt penningpolitiken mer än vad som antagits, vilket i sin tur skulle få en ytterligare dämpande inverkan på tillväxten än vad som förutses. Tabell 2.1 BNP-tillväxt, KPI och arbetslöshet Procentuell förändring, där annat ej anges 1997 1998 1999 2000 2001 Bruttonationalprodukt Världen 4,3 2,5 3,2 4,5 4,1 4,4 4,4 4,2 5,0 3,0 1,6 2,5 0,3 1,2 1,4 EU 2,6 2,7 2,4 3,4 3,2 Euroområdet 2,4 2,8 2,4 3,5 3,3 1,4 2,1 1,6 3,0 3,0 1,9 3,2 2,9 3,7 3,3 1,8 1,5 1,4 2,9 3,0 3,5 2,2 2,1 3,0 2,6 3,6 3,1 2,6 3,4 3,2 3,1 2,6 1,6 2,2 2,4 6,3 5,0 3,5 5,0 4,3 4,3 2,1 0,9 2,9 2,9 Konsumentpriser1 EU 1,7 1,3 1,2 2,0 1,8 Euroområdet 1,6 1,2 1,2 2,2 1,8 2,3 1,6 2,2 3,2 2,8 Arbetslöshet, procent av arbetskraften2 EU 10,6 9,9 9,3 8,5 7,9 Euroområdet 11,5 10,8 10,1 9,2 8,6 4,9 4,5 4,2 3,9 4,2 Marknadstillväxt, bearbetade varor 8,6 1 HIKP för EU och KPI för . 2 ILO-definition för EU och nationell definition för . Den brittiska ekonomin har fortsatt att expandera och är nu inne på sitt åttonde år av hög ekonomisk tillväxt. Hushållens konsumtion fortsätter att utgöra den viktigaste drivkraften bakom tillväxten. Ett stigande inflationstryck, bl.a. till följd av stigande lönekostnader orsakade av den strama situationen på arbetsmarknaden, i kombination med en något expansiv finanspolitik, antas dock leda till en fortsatt åtstramning av penningpolitiken. Detta bedöms dämpa den inhemska efterfrågan. BNP-tillväxten förutses uppgå till för att därefter avta till . Efter att ha mattats tydligt finns nu tecken på att aktiviteten i den norska ekonomin åter tagit fart. Under detta år och förutses återhämtningen framför allt drivas av en ökning av hushållens konsumtion. Däremot förväntas investeringarna i oljesektorn, som sjönk kraftigt till följd av det då låga oljepriset, fortsätta att minska och därmed verka hämmande för den ekonomiska utvecklingen. Sammantaget väntas BNP- tillväxten uppgå till både och . Den inhemska efterfrågan i förutses fortsätta att utvecklas svagt dels på grund av effekterna av den finanspolitiska åtstramning som inleddes , dels på grund av ett högre ränteläge. Till följd av en svagare dansk krona och en starkare internationell konjunktur förväntas nettoexporten stå för merparten av bidraget till BNP-tillväxten . förutses dock den inhemska efterfrågan utvecklas något starkare. BNP-tillväxten väntas uppgå till och . 2.2 Den amerikanska ekonomin är nu inne på sitt nionde år av stabil och hög ekonomisk tillväxt. BNP-tillväxten har t.o.m. accelererat och förutses uppgå till , vilket är den högsta tillväxttakten . Liksom har hushållens konsumtion utgjort den främsta drivkraften bakom tillväxten. Hushållens höga konsumtionsbenägenhet tar sig bl.a. uttryck i ett lågt privat finansiellt sparande och ett stort bytesbalansunderskott motsvarande av BNP. En viktig förklaring till den starka utvecklingen i hushållens konsumtion torde vara att sysselsättningen har ökat i snabb takt. Arbetslösheten har minskat och har pendlat kring , vilket är den lägsta nivån . Den starka utvecklingen i har i allt högre grad drivits av en snabb ökning av produktiviteten. Detta har stärkt förväntningarna om framtida vinster och därigenom tillsammans med den starka inhemska och internationella efterfrågan bidragit till en fortsatt hög investeringstakt, inte minst i branscher med verksamhet relaterad till informationsteknik. Den ökade produktiviteten har också inverkat dämpande på prisutvecklingen. Inflationen har visserligen stigit , men är mot bakgrund av den höga ekonomiska aktiviteten anmärkningsvärt måttlig. har dock tecknen på ett allmänt ökat inflationstryck i den amerikanska ekonomin blivit allt tydligare, bl.a. på arbetsmarknaden och i de tidigare produktionsleden. Arbetskraftskostnaderna har också ökat påtagligt . Diagram 2.2 Arbetskraftskostnader i Procentuell förändring Det stigande inflationstrycket har bidragit till att den amerikanska gradvis höjt styrräntan till . Det finns nu tecken på att den högre räntenivån tillsammans med den mer måttliga aktieprisutvecklingen börjat inverka dämpande på hushållens konsumtion. Framförallt har konsumtionen av varaktiga varor dämpats påtagligt, som bostadsmarknaden mattats. Högre marknadsräntor, en mer dämpad aktieprisutveckling och ett högre oljepris väntas framöver leda till en fortsatt avmattning i hushållens konsumtion. väntas investeringarna utvecklas svagare. Den dämpade investeringstillväxten förklaras, utöver den penningpolitiska åtstramningen, av stigande arbetskraftskostnader tillsammans med det förhållandevis låga kapacitetsutnyttjandet i industrin, samt en allmän dämpning av den ekonomiska aktiviteten. väntas nettoexporten ge ett minskat, men fortsatt negativt bidrag till tillväxten. Sammantaget förutses avmattningen i den inhemska efterfrågan leda till att den amerikanska ekonomin mjuklandar , vilket innebär att BNP-tillväxten väntas falla tillbaka till som inflationstakten dämpas. Denna anpassning antas också kunna ske utan kraftiga styrräntehöjningar från den amerikanska . De flesta bedömare har konsekvent underskattat styrkan i den amerikanska ekonomin och det är svårt att bedöma omfattningen av, och tidpunkten för, en eventuell avmattning. En bestående eller långvarig förändring på ekonomins utbudssida skulle kunna medföra en gynnsammare utveckling än prognostiserat. En av de mest centrala frågorna i detta sammanhang är huruvida de senaste årens starka produktivitetstillväxt, vilket bl.a. bidragit till det dämpade inflationstrycket, utgör ett trendbrott eller inte. Diagram 2.3 Produktivitetsutvecklingen i Index: 1992 = 100 Även om osäkerheten kring den förbättrade utvecklingen i är stor så talar de senaste årens gynnsamma utveckling för att den långsiktiga produktivitetstillväxten ökat något. Som framgår av diagram 2.3 har produktivitetstillväxten accelererat . Det är dock svårt att på ett entydigt sätt avgöra hur detta kommer att påverka utvecklingen framöver, men det kan inte uteslutas att en fortsatt stark utveckling av produktiviteten och en högre potentiell BNP-tillväxt leder till att den amerikanska ekonomin växer snabbare än prognostiserat, utan att inflationen accelererar. En utebliven konjunkturavmattning skulle å andra sidan öka risken för kraftigare styrräntehöjningar än vad som antas, vilket skulle kunna bidra till ett svagare konjunkturförlopp under framför allt . Detta utgör, i kombination med det stora bytesbalansunderskottet, den starka dollarn samt de högt värderade aktierna en betydande osäkerhetsfaktor. Den största enskilda risken i detta sammanhang torde emellertid utgöras av kraftigt stigande arbetskraftskostnader till följd av den ansträngda situationen på arbetsmarknaden. Det kan inte heller uteslutas att den gynnsamma produktivitetsutvecklingen, genom att driva upp vinstförväntningarna och aktiepriserna, på kort sikt bidrar till en fortsatt tillväxt av den inhemska efterfrågan som överstiger ekonomins potential. 2.3 Utvecklingen i och Tillväxten i har varit svag, vilket bl. a. resulterat i stora budgetunderskott, en snabbt växande statsskuld, rekordhög arbetslöshet och med deflation. De finanspolitiska stimulanspaket som presenterats har ännu inte lyckats bidra till att skapa varaktigt positiva effekter på tillväxten. Det finns nu emellertid tecken på att en återhämtning är på väg. BNP väntas under pro- gnosperioden bli högre än även om någon kraftig uppgång inte förutses. De underliggande problemen bedöms ännu vara stora, vilket håller tillbaka tillväxten. Sammantaget väntas BNP växa och . Utfallen för bekräftar en fortsatt positiv utveckling inom företagssektorn med stark industriproduktion, ökade investeringar och stigande vinster. Drivande för produktionen är den starka exportutvecklingen, framför allt till övriga . Den ljusare bilden bekräftas i den senaste kvartalsvisa Tankan- rapporten som visar att företagens framtidsförväntningar fortsätter att förbättras. Den ökade ekonomiska aktiviteten märks emellertid inte lika tydligt i de inhemska delarna av ekonomin. Någon varaktig återhämtning av hushållens efterfrågan kan ännu inte skönjas. Hämmande för konsumtionsbenägenheten är den fortsatt höga arbetslösheten samt den dämpade utvecklingen av hushållens inkomster. Den rekordhöga arbetslösheten är bl.a. ett resultat av omstruktureringar inom företagssektorn. Arbetslösheten väntas vara fortsatt hög då rationaliseringsprocessen i företagen väntas fortgå. I den senaste framkom att en stor andel av företagsledarna uppger att de har ett fortsatt stort överskott på arbetskraft. Vad gäller finanspolitiken har regeringen signalerat att ytterligare stimulanspaket inte kan uteslutas om återhämtningen inte visar sig självbärande . , som fört en nollräntepolitik i syfte att stimulera ekonomin, beslutade att höja dagslåneräntan till . Det finns dock ännu inte några tydliga tecken på att deflationen skall upphöra. Deflationen förutses fortsätta under innevarande år medan en svag uppgång i priserna väntas . Återhämtningen är således fortfarande bräcklig och flera risker föreligger. Till riskerna hör bl. a. den snabbt växande statsskulden som beräknas bli större än i något annat land i OECD-området och ett budgetunderskott på av BNP. Övriga Efter en stark återhämtning väntas tillväxten förstärkas ytterligare . Återhämtningen, som i huvudsak varit exportdriven, väntas framöver bli bredare och mer balanserad. I flertalet förväntas en stark inhemsk efterfrågan driva tillväxten som nettoexportens bidrag avtar något. Inflationen antas utvecklas måttligt i regionen framöver och därigenom lämna utrymme för en fortsatt lätt penningpolitik. Omstruktureringen av finans- och företagssektorn fortskrider, men utgör alltjämt en risk på nedåtsidan. BNP-tillväxten för regionen som helhet väntas bli och . I befinner sig länderna i olika konjunkturfaser. Den inhemska efterfrågan förväntas framöver ge ett större bidrag till tillväxten, som varit tydligt exportdriven. För är riskerna i prognosen framförallt kopplade till den amerikanska ekonomin och eventuella följdverkningar på de finansiella marknaderna med påföljande höjda räntor. Under innevarande år väntas alla länder uppvisa en positiv tillväxttakt och för regionen som helhet väntas tillväxten uppgå till , för att öka något . 2.4 Utvecklingen i , och de baltiska länderna Den ryska ekonomin återhämtade sig och växte med . Utsikterna är goda, är dock osäkerheten stor. Till stöd för fortsatt expansion talar regeringens ambitiösa reformprogram som skall främja tillväxten genom bl.a. en skattereform, privatiseringar, avregleringar och ett förbättrat investeringsklimat. Tillväxten förutses uppgå till och . Utsikterna kan snabbt förändras i händelse av kraftigt sjunkande energipriser. Trots en dämpande effekt på konjunkturen till följd av den ryska krisen växte ekonomin i med . Nedgången motverkades bl.a. av en stabil inhemsk efterfrågan och ett fortsatt starkt inflöde av utländska direktinvesteringar. Med stöd av den goda europeiska konjunkturen och en ambitiös reformpolitik bedöms den polska BNP- tillväxten uppgå till både och . På risksidan finns bl.a. det stora bytesbalansunderskottet. De baltiska länderna Ekonomierna i , och är alla i en återhämtningsfas efter den ryska krisen. uppvisade som enda baltiskt land en positiv BNP-tillväxt , men det är i som återhämtningen torde vara mest robust. Tillväxten i de baltiska länderna väntas sammantaget uppgå till och . 2.5 Den svenska världsmarknadstillväxten Den starka internationella konjunkturen i omvärlden innebär att förutsättningarna för svensk export förbättrats. Världsmarknadstillväxten, som utgör ett handelsviktat genomsnitt av importtillväxten för bearbetade varor på avsättningsmarknader, bedöms öka från 1999 till , för att därefter avta till 2001. Efter det betydande prisfallet på olja i efterdyningarna av Asienkrisen har oljepriset stigit mycket kraftigt. Från ca per fat har oljepriset stigit till per fat. Prisökningen har flera förklaringar. Som en följd av den minskade efterfrågan på olja efter Asienkrisen och den finansiella krisen drog OPEC-länderna och övriga oljeproducenter ned sin produktion påtagligt. Trots återhämtningen i den globala tillväxten och , som avsevärt ökade efterfrågan på olja, anpassades inte produktionen fullt ut. Först under innevarande år har produktionen överskridit de nivåer som rådde under t.ex. 1998. Denna utveckling kan också förklaras av att produktionskapaciteten i flertalet OPEC-länder inte räcker till. I praktiken är det enbart som snabbt och påtagligt kan öka sin produktion. Därutöver råder osäkerhet om vilka möjligheter oljeproducenterna utanför OPEC har att öka produktionen. som utbudet varit begränsat växer , på mer än , i praktiken alla regioner i världsekonomin snabbt . Den tydliga återhämtningen i den globala tillväxten har inneburit att efterfrågan på olja ökat kraftigt. Särskilt stark har efterfrågan varit i . Sammantaget har således kombinationen av ett lågt utbud av olja och en fortsatt stark efterfrågan i världen medfört att världsmarknadspriset på olja stigit till nivåer som inte noterats i samband med Irak- och Kuwaitkrisen. Den snabba oljeprisstegringen utgör en osäkerhetsfaktor för bedömningen av världsekonomin framöver. Oljeprisstegringens effekter kan inte enbart hänföras till prisstegringen i sig, utan även till den stora volatiliteten i prisutvecklingen. Till en början kunde effekterna av det stigande oljepriset framför allt observeras i snabbt stigande importpriser. Med viss eftersläpning bör oljeprisökningar därefter slå igenom gradvis i form av högre priser på produkter där olja är en viktig Det stigande oljepriset har också fått mer tydligt genomslag i t.ex. producentpriserna . har oljeprisstegringen vidare påverkat konsumentpriserna. I t.ex. euroområdet uppgick inflationstakten (enligt det harmoniserade KPI) till . Den underliggande inflationstakten, dvs. rensat för effekterna av förändringar i energi- och livsmedelspriser, uppgick till . Skillnaden mellan dessa båda mått förklaras till största delen av energiprisökningstakten som på årsbasis uppgick till . Trots att energipriserna stigit kraftigt har inflationsförväntningarna varit fortsatt låga. Ett stigande oljepris kan få flera effekter med olika tidsfördröjning. Den direkta effekten är en höjning av prisnivån. Om en sådan höjning blir betydande riskerar detta på kort sikt att dämpa den inhemska efterfrågan, genom att t.ex. reallöner och vinster i företag utvecklas svagare. Lika betydelsefullt för effekterna på ekonomin är emellertid om också inflationsförväntningar och inflationstakten på påverkas. I sådana fall kan det bli nödvändigt med en åtstramning av den ekonomiska politiken, framför allt penningpolitiken. De negativa effekterna av det högre oljepriset dämpas emellertid av att oljeberoendet minskat påtagligt jämfört med t.ex. . En annan faktor som bidrar till att de negativa effekterna blir mindre är att oljepriset i reala termer, trots uppgången, inte ligger på någon hög nivå i ett historiskt perspektiv. I t.ex. är det reala priset endast ungefär en tredjedel av vad det var vid oljekrisen . I prognosen förväntas den inhemska efterfrågan dämpas något till följd av det höga priset på olja. Skulle oljepriset fortsätta vara högt eller stiga ytterligare skulle detta, allt annat lika, innebära en svagare BNP-tillväxt och en högre inflation i både och omvärlden än vad som förutses. I prognosen antas världsmarknadspriset på olja () uppgå till per fat i slutet av detta år och till per fat . 3 Kapitalmarknaderna Den starka globala ekonomiska tillväxten har kunnat kombineras med ett lågt internationellt inflationstryck. Den ökade internationella konkurrensen, avregleringar på flera marknader, den tydligare inriktningen av den samlade ekonomiska politiken på prisstabilitet och en mer balanserad utveckling för de offentliga finanserna är faktorer som har skapat förutsättningar för historiskt låga räntenivåer. De globala obligationsräntorna steg kraftigt , då centralbankerna i så gott som alla industriländer lade om penningpolitiken i mindre expansiv riktning. Styrräntehöjningarna har fortsatt under innevarande år som en nedgång i långräntorna har ägt rum. Mot bakgrund av bl.a. allt fler tecken på ekonomisk uppbromsning i har 10- årsräntan sjunkit med . Den amerikanska , Federal Reserve, antas höja styrräntan till i slutet av detta år och sedan stegvis lätta på penningpolitiken. Den , , väntas höja styrräntan med och lika mycket . Aktieprisutvecklingen har dämpats i både och globalt. Speciellt teknologisektorn fick vidkännas en tydlig priskorrigering . Därefter har utvecklingen varit relativt stabil. Euron har försvagats ytterligare mot dollarn och i handelsvägda termer. Intresset hos internationella placerare att investera i amerikanska tillgångar har varit fortsatt stort. Euron bedöms ha potential att stärkas mot dollarn. antas kursen vara per euro. I har penningpolitiken blivit mindre expansiv i takt med att den starkare tillväxten gradvis har lett till ett ökat utnyttjande av de lediga resurserna i ekonomin. Reporäntan uppgår till . De långa räntorna har fallit och var den svenska 10-årsräntan t.o.m. lägre än den tyska. antas höja räntan till under detta år och med . Kronan har stärkts mot euron, försvagats mot dollarn och utvecklats relativt stabilt mot det handelsvägda TCW-indexet. Kronan bedöms kunna stärkas mot TCW, till 119 på lång sikt, och utvecklas relativt stabilt mot euron. 3.1 ekonomi har fortsatt att utvecklas mycket starkt. Stigande realräntor och ökade inflationsförväntningar bidrog till att de långa marknadsräntorna steg kraftigt . Diagram 3.1 10-åriga räntor i , och Procent Den amerikanska statistik som har presenterats har i viss mån indikerat att den ekonomiska tillväxten är på väg att mattas, men den är fortfarande hög. Inflationsriskerna från bl.a. den strama arbetsmarknaden tycks delvis motverkas av fortsatt ökning i produktivitetstillväxten. Marknaden har omvärderat riskerna med den starka efterfrågetillväxten. Förutsättningarna för en gradvis inbromsning i den amerikanska ekonomin förefaller vara större . Den stramare penningpolitiken tillsammans med en mer dämpad utveckling på aktiebörserna kan ha bidragit till detta. Federal Reserve har höjt styrräntan med sammantaget , senast . Synen på penningpolitiken har tydligt ändrats jämfört med senvåren. Då förväntades den amerikanska höja räntan förhållandevis kraftigt för att motverka inflationsriskerna i ekonomin. indikerar marknadsräntorna i stort sett en oförändrad styrränta för . Avmattningssignalerna och det minskade utbudet på statspapper, vilket hänger samman med de starka statsfinanserna, har bidragit till lägre statsobligationsräntor . bröts även den trendmässiga ränteuppgången på företagsobligationer. har kreditspreaden, dvs. ränteskillnaden mellan t.ex. företags- och statsobligationer, minskat något. Minskningen har dock skett från historiskt höga nivåer. Kreditspreaden kan på goda grunder antas vara en bra indikator på hur marknadsaktörerna uppfattar konjunkturläget, bl.a. eftersom den privata kreditefterfrågan kan förväntas bero på konjunkturens utveckling. Diagram 3.2 Kreditspread Procent Punkter Omvärldens beredvillighet att finansiera det rekordstora och växande amerikanska bytesbalansunderskottet har medfört en kraftig appreciering av dollarn . I handelsvägda termer har dollarn stärkts med . Intresset för att investera i den s.k. nya ekonomin tycks vara fortsatt starkt. Detta indikeras av aktuell statistik som visar på ett kapitalflöde i form av direktinvesteringar i och köp av portföljaktier i . Cykliska faktorer som den historiskt höga tillväxten i och den stramare penningpolitiken har tillsammans med strukturella faktorer som t.ex. den höga amerikanska produktivitetstillväxten bidragit till den starkare dollarn. Korrigeringen på den amerikanska teknologidominerade Nasdaqbörsen kunde inte bryta trenden. Nasdaqbörsen har haft en dramatisk utveckling . Efter en kraftig uppgång med början följde en tydlig korrigering av de högt värderade teknologiaktierna. Nasdaqbörsen sjönk då med . har utvecklingen stabiliserats. , enligt t.ex. index som Dow och 5000, har haft en jämnare utveckling. Nuvarande nivåer på såväl Nasdaqbörsen som Dow Jones- index är i stort sett desamma som . Diagram 3.3 Börsutvecklingen i och Index = 100 3.2 Euroområdet I euroområdet har tillväxten tagit ordentlig fart. Inflationen har successivt stigit och passerat ECB:s tak på . De monetära förhållandena har varit expansiva, med bl.a. en hög penningmängds- och kredittillväxt och en försvagad euro både nominellt och realt. Penningmängden har fortsatt att öka snabbare än ECB:s referensvärde på . Mot bakgrund av denna utveckling har ECB höjt räntan med sammantaget i huvudsak har höjningarna ägt rum . Marknadsräntorna indikerar att väntas höja styrräntan ytterligare framöver. De långa räntorna har sjunkit något . Nedgången har dock inte varit lika tydlig som i . Ränteskillnaden mellan euroområdet och på 10-åriga statspapper har minskat väsentligt. Det nuvarande räntegapet är . Euron har fortsatt att försvagas . Sedan starten har euron tappat ca en fjärdedel av sitt värde gentemot dollarn och har och legat kring per euro. Handelsvägt har euron försvagats med såväl nominellt som realt sedan den introducerades. Det finns flera fundamentala förklaringar till eurons svaghet, speciellt mot dollarn, varav några berörts ovan. Statistik från ECB visar på ett omfattande kapitalutflöde i form av direkt- och portföljinvesteringar . Mycket talar för en långsiktig appreciering av euron framöver, men osäkerheten är stor i fråga om hur mycket. Diagram 3.4 Dollar mot euro USD/EUR 3.3 Penningpolitiken i har varit inriktad på att hålla de korta räntorna så låga som möjligt för att motverka risken för ett ökande deflationstryck och hindra en försämring av den ekonomiska utvecklingen. beslöt att höja styrräntan till och därmed övergavs den s.k. nollräntepolitiken. Penningpolitiken i kan fortfarande betecknas som expansiv. Ytterligare måttliga styrräntehöjningar är diskonterade i marknadsräntorna. Den japanska valutan har stärkts trendmässigt mot både euron och dollarn. Apprecieringen uppgår till mot euron och mot dollarn. Yenens kurs mot dollarn har dock stabiliserats något då den fluktuerat per dollar. 3.4 Svensk ekonomi uppvisar hög tillväxt med stigande sysselsättning och fallande arbetslöshet.