prop · GP0350 · 2001-11-12 00:00:00 — Tillväxtprogram skall bestå av analyser, mål och regionala prioriteringar för hållbar tillväxt samt en plan för hur insatserna skall finansieras, genomföras och utvärderas. Analys, mål och regionala prioriteringar skall därför innefatta ett hållbart utvecklingsperspektiv. Politikområden som berör ekologisk hållbarhet, jämställdhet samt integration och mångfald skall involveras i processen med tillväxt- program. Regeringen understryker i propositionen vikten av att lyfta fram miljö och jämställdhet som drivkrafter för en hållbar utveckling. Det ekologiska perspektivet skall vara väl inarbetat i kommande regionala tillväxtprogram. Även de lokala investeringsprogrammen är ett viktigt led i regeringens strategi för utveckling och tillväxt. En förstärkt samverkan mellan de regionala tillväxtavtalen och de lokala investeringsprogrammen kan öka effektiviteten i de båda programmen. utgörs av regionalfonden, socialfonden, jordbruksfonden och fiskefonden. har tilldelats eller . I kommissionens riktlinjer för programperioden 20002006 tillmäts miljöpolitiken stor betydelse. Enligt Amsterdamfördraget skall unionens medel och på lång sikt bidra till ekonomisk tillväxt, social sammanhållning och miljöskydd eller med andra ord medverka till en hållbar utveckling. De tre politikområdena sysselsättning, miljö och jämställdhet är s.k. horisontella mål, som skall kunna redovisas för varje projekt eller åtgärd i strukturfondsprogrammen. De svenska geografiska målprogrammen, mål 1 och mål 2, arbetar med hållbar utveckling som ett genomgående tema. Det innebär bl.a. insatser för att utveckla de miljö- och naturresurser samt kultur- och kulturmiljövärden som finns i regionen som ett av flera sätt att utveckla affärsmöjligheter och turistnäringen i regionerna. skall åtgärder vidtas för att skydda natur- och kulturmiljön samt för att effektivisera resursanvändning. Därigenom bör åtgärderna bidra till och påskynda omställningen till ekologisk hållbarhet. De samlade insatserna i mål 1 och mål 2-programmen syftar till att skapa förutsättningar för en balanserad och hållbar regional utveckling och tillväxt i dessa regioner. Även i mål 3-programmet, som syftar till att bekämpa arbetslöshet och kompetensutveckla anställda, är hållbar utveckling ett genomgående tema. Detta innebär att alla projekt skall analyseras utifrån perspektivet hållbar utveckling. Behovet av kompetensutveckling inom miljö- relaterade frågor och deras samband med ekonomisk och social utveckling skall beaktas inom de projekt där det bedöms vara relevant. Inom programmet skall också möjligheterna att utveckla nya gröna jobb tas till vara. Inom gemenskapsinitiativet LEADER+, som helt kommer att finansieras av jordbruksfonden, är ett av målen att man på lokal nivå skall finna nya vägar att understödja natur- och kulturarvets betydelse. Enligt proposition En politik för tillväxt och livskraft i hela landet Skr. 2001/02:50 (prop. 2001/02:4) avser regeringen att noga följa upp resultaten av de avslutade strukturfondsprogrammen för perioden 19951999 liksom utvecklingen av de nuvarande programmen för perioden 2006. I samband med halvtidsutvärderingen kan justeringar av medelsfördelningen mellan olika åtgärder komma att göras, i syfte att eftersträva ökad samverkan med den nationella politiken för regional utveckling. Den nationella politiken för hållbar regional utveckling bör så effektivt som möjligt samverka med EG:s struktur- och regionalpolitik. Den ständigt pågående förändringen och kraven på en långsiktigt hållbar utveckling ställer höga krav på infrastrukturplaneringen. Betydande investeringar i infrastruktur görs i syfte att säkerställa de transportpolitiska målen. Eftersom vägar och järnvägar har stor inverkan på miljön i sin helhet som de skall ha en lång livslängd är det viktigt att insatser i form av investeringar, drift och underhåll m.m. föregås av ett noggrant planeringsarbete. Det tar minst fem till , ofta , att planera och genomföra investeringar i transportinfrastruktur. Prioriteringarna görs därför i en långsiktig planeringsprocess som resulterar i åtgärdsplaner för en period om . har ökade krav på hänsyn till miljöskydd, natur- och kulturmiljön samt stads- och landskapsbilden införts i den lagstiftning som skall tillämpas vid planering och byggande av vägar och järnvägar. Vidare har införts bestämmelser om estetisk utformning. innebär bl.a. att framtida projekts miljökonsekvenser blir väl belysta redan i de första utredningsskedena och att regeringen numera tillåtlighetsprövar nya, större infrastrukturprojekt i ett tidigt skede, dvs. innan vägarbetsplan respektive järnvägsplan har upprättats. Det antagna EG-direktivet om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (2001/42/EG) kommer att ytterligare skärpa kraven på tidiga helhetsbedömningar av planerad infrastruktur. De långsiktsplaner för åtgärder i transportinfrastrukturen , som fastställdes , genomförs . Prioriterade åtgärder är i stor utsträckning inriktade på förbättringar av befintlig infrastruktur. Vidare görs bl.a. insatser för att minska buller- störningar längs vägar och järnvägar. Regeringen har till lämnat en proposition om åtgärdsinriktning för den kommande planeringsperioden åren 2004 2015, Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem (prop. 2001/02:20). Transportfrågorna behandlas även i avsnitt 3.8.2. Bebyggelsen är en central basresurs i ett urbaniserat samhälle och är viktig både för den sociala och ekonomiska utvecklingen. Dess kvalitet och utformning vad gäller boende-, arbets- och fritidsmöjligheter är ett av måtten på individens och hushållens levnadsnivå och materiella levnadsstandard. Byggd miljö ingår som en viktig komponent i samhällets välfärdspolitik särskilt inom bostadspolitiken men successivt mer och mer även inom andra områden som socialpolitiken (social omsorg, trygghet och säkerhet), trafikpolitiken (trafiklokalisering och mönster för bostäder och service), regionalpolitiken (infrastruktur, näringsliv och sysselsättning) och inte minst inom energi- och miljö- politiken (bebyggelse, naturresurser och växthusgaser). Bygg- och fastighetssektorn kan definieras som byggnader och andra anläggningar, byggande och förvaltning, gatu- och vägbelysning, avlopps- och reningsverk samt el- och vattenverk. Med en sådan definition står sektorn för av koldioxidutsläppen. Utsläppen från sektorn har minskat med . (M 1998:06) gjorde den bedömningen att utsläppen i sektorn kommer att minska . Skälet till detta anges vara främst minskad oljeanvändning genom energieffektivisering, ökad anslutning till fjärrvärme och installation av värmepumpar. Antalet byggnader är mycket stort och omfattar närmare uppvärmd yta. Mer än 10 000 processanläggningar av olika slag försörjer dessa fastigheter med vatten och avlopp, energi, sophantering med mera. Sektorn svarar för av totala energianvändning och av elanvändningen. Utsläppen till luft, mark och vatten är betydande. Den byggda miljön har en strategisk roll i en aktiv miljö- och energipolitik. Effektiv energianvändning i bebyggelsen är ett av de viktigaste medlen för att nå angelägna miljö- och klimatmål. Sektorns andel av anspråken på naturresurser är så stor att kraftfulla åtgärder är nödvändiga. Det gäller i första hand att minska användningen av fossila bränslen genom att effektivisera energianvändningen och öka användningen av förnybara energikällor. Den strategiska rollen understryks ytterligare av att åtgärder för att minska energianvändningen får direkta positiva effekter på miljön i form av minskad resursanvändning och minskade utsläpp av växthusgaser. Ett utvecklat byggande bör således ha sin utgångspunkt i visionen om en hållbar bygg- och fastighetssektor och dess betydelse för en långsiktigt hållbar samhällsutveckling. Byggforskningen ingår fr.o.m. i för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas). Inom byggforsk- ningen har nysatsningar gjorts med inriktning mot samhällsbyggande för en hållbar utveckling ekologiskt, socialt och ekonomiskt. (Se även avsnitt 3.9.) Som exempel kan nämnas dåvarande insatsområden: Miljö- och kretslopp i byggande och förvaltning, . 2001/02:50 och vatten i stadsmiljön, Elanvändning i bebyggelsen, Det sunda huset samt Den hållbara staden och Staden som livsmiljö, vilka kännetecknas av tvärvetenskapliga angreppssätt för att utveckla såväl ny kunskap som nya tekniska lösningar. Viktiga inslag är även att inom strategiska områden bygga upp nya kompetenscentra som ligger i den internationella frontlinjen. I projekten, som löper under 3+3 år, medverkar även näringslivet med finansiering och andra resurser. Resultaten från projekten kommuniceras löpande mellan olika forskargrupper och med näringslivets aktörer allteftersom de växer fram. Dialoger med näringslivet byggsektorn Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A) har, som tidigare nämnts, haft regeringens uppdrag att medverka i arbetet med att ta fram strategier för utveckling av ett ekologiskt hållbart näringsliv. Av direktiven (dir. 1998:65) framgår att syftet med uppdraget är att initiera, stödja och påverka utvecklingen i näringslivet för att höja nivån på näringslivets miljöarbete. Företag skall stimuleras att ligga före lagkrav. I uppdraget ingår att ge underlag för politiska beslut och ställnings taganden om riktlinjer och styrmedel i miljöpolitiken och i andra frågor som är av strategisk betydelse för en hållbar utveckling. Beredningen har inlett en dialog med delar av näringslivet, däribland byggsektorn, om dess arbete för en hållbar utveckling och med utgångspunkt därifrån föreslagit hur en sådan utveckling kan stödjas och drivas på i . I Miljövårdsberedningens dialog med företrädare för byggsektorn har utvecklats långsiktiga mål för bygg- och fastighetssektorn. Miljövårds- beredningens förslag bereds i . (Se även avsnitt 3.2.2) Den befintliga bebyggelsen i fokus Insatser i den befintliga bebyggelsen är nödvändiga om byggsektorn på kort och medellång sikt skall på ett påtagligt sätt kunna bidra till en minskad miljöpåverkan. Insatserna måste genomföras så att inte andra väsentliga samhällskrav åsidosätts. Exempelvis får åtgärder som minskar energianvändningen inte leda till en försämrad inomhusmiljö eller till förstöring av byggnaders kulturvärden. Tvärtom skall miljö- och energiförbättringar i byggnaden leda till ökad kvalitet även i övrigt. Regeringen har tidigare beslutat om flera myndighetsuppdrag som bl.a. avser inomhusmiljön. (M 1999:02) har haft i uppdrag att lämna förslag på hur ökade insatser kan göras för att minska förekomsten av radon i bostäder och vissa lokaler m.m. (dir. 1999:102). Resultaten redovisas i betänkandet av Radon Förslag till statliga insatser mot radon (SOU 2001:7). Betänkandet har remissbehandlats och bereds i . De bostäder och lokaler som nyproduceras är normalt mer energieffektiva än de befintliga. Trots detta kan det behövas insatser för att minska miljöbelastningen från nyproduktionen. nyproduktionen är det angeläget att insatser för energieffektivisering och Skr. 2001/02:50 mindre miljöbelastning inte åsidosätter andra väsentliga samhällskrav, bl.a. god inomhusmiljö. Energi- och transportfrågorna är centrala i arbetet med hållbar utveckling. Regeringen har i propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130) slagit fast att det är angeläget att utnyttja åtgärder som kan bidra till att uppnå flera miljökvalitetsmål och som bidrar till att uppfylla även andra politiska mål. En av de tre åtgärdsstrategier som skall vara vägledande för det framtida miljöarbetet är effektivisering av energianvändning och transporter. Målen för energipolitiken är att trygga tillgången på el och annan energi på med omvärlden konkurrenskraftiga villkor och med en låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat. Den skall underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle. Härigenom främjas en god ekonomisk och social utveckling. Tyngdpunkten i det energipolitiska program som beslutade om 1997 ligger vid långsiktiga insatser för forskning, utveckling och demonstration av ny teknik. Dessa åtgärder sträcker sig fram till utgången av 2004. avser att genomföra en större utvärdering avseende effekterna av dessa insatser. Dessutom innehåller det energipolitiska programmet kortsiktiga åtgärder i syfte att minska elanvändning, främja förnybar elproduktion och en effektivare energianvändning. Dessa åtgärder sträcker sig . Regeringen gör bedömningen att det även kommer att finnas ett behov av åtgärder i syfte att främja förnybar elproduktion samt en effektiv energianvändning. Då det gäller förnybar elproduktion har regeringen tillsatt en utredning med uppdrag att föreslå en utformning av ett system för handel med gröna certifikat. Regeringen har dessutom tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att ta fram förslag på åtgärder för en effektivare energianvändning. Syftet är att de framtida åtgärderna skall vara anpassade till den positiva utveckling som sker på marknaden. Regeringen har också tillsatt en förhandlare med uppgift att utreda förutsättningar för långsiktiga avtal med den energiintensiva industrin om effektivare energianvändning och minskade utsläpp av klimatgaser. Samtliga dessa utredningar kommer att redovisas . Regeringen har också tillsatt en delegation för Ett system och regelverk för Kyoto-protokollets flexibla mekanismer (dir. 2001:56). Transportsystemet är en del av samhället som både påverkas av och påverkar samhällets utveckling. Transportpolitiken skall bidra till en socialt, ekonomiskt, ekologiskt hållbar utveckling. beslutade om ett nytt övergripande transportpolitiskt mål. Syftet är att transportpolitiken skall säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till krav på en god och hälsosam livsmiljö för alla, där natur och miljö skyddas mot skador. En god hushållning med mark och vatten samt energi och andra naturresurser skall främjas. Transportsystemet behöver utvecklas för att svara mot omvärldens krav. påverkar utvecklingen av transportsystemet omvärlden. över en längre tidsperiod har utbyggnad av väg- och bannät, bättre färdmedel m.m. inneburit att tillgängligheten blivit bättre. Dessa tillgänglighetsvinster har inte alltid omsatts i kortare transporttider, utan även gjort det möjligt med mer utspridd bebyggelse och annan strukturomvandling i form av t.ex. koncentration och ökad specialisering inom näringslivet. Särskilt i vissa regioner har detta medfört att avståndet till arbete och service blivit längre. Dessa effekter är dock en viktig del av transportsystemets bidrag till den ekonomiska tillväxten. kan negativa effekter uppstå. Tillgängligheten till service kan försämras, särskilt för personer utan tillgång till bil i områden där underlaget för kollektivtrafikförsörjningen blir mindre. Även transporter kan ha negativa bieffekter i form av miljöpåverkan, buller, slitage på infrastruktur, trafikolyckor, trängsel m.m. Regeringen redovisar i proposition 2001/02:20 Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem förslag till inriktning av den fortsatta planeringen av transportinfrastrukturen. Förslagen omfattar mål, ekonomiska ramar, planeringskriterier och ansvarsfördelning i den kommande planprocessen. Det övergripande transportpolitiska målet att transport- politiken skall säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet ligger fast. Det övergripande målet kompletteras med ett nytt sjätte delmål om ett jämställt transportsystem samt en justering av delmålet om hög transportkvalitet så att det omfattar såväl medborgarna som näringslivet. Etappmål föreslås utformas för samtliga delmål för att underlätta en väl avvägd balans mellan de olika delmålen inom transportpolitiken. Planeringsperioden för långsiktsplanerna utökas till och planeringsramen omfattar 2015. För att säkerställa och bevara tranportinfrastrukturen avsätts , varav för drift och underhåll av statliga vägar, för drift och underhåll av statliga järnvägar, för sektorsuppgifter samt för tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion av vägar. För att modernisera och utveckla transportinfrastrukturen avsätts 100 Skr. 2001/till åtgärder inom järnvägssystemet, till åtgärder på stamvägnätet och till åtgärder i länsplanerna för regional transportinfrastruktur. Här ingår ett investeringsbidrag till spårfordon för regionaltrafik på . Regeringen anser att dessa stora insatser i infrastrukturen behövs för att främja tillväxt, regional utveckling och omställningen till en ekologiskt hållbar utveckling i . Regeringen föreslår också att ett samlat program för teknisk utveckling, demonstration och införande av nya lösningar inom transportpolitiken initieras. har unika möjligheter att vara ledande i utvecklingen av ny teknik inom transportväsendet, som är ett av världens mest utvecklade IT-länder med en stark fordonsindustri. Det finns dessutom en god tradition av samverkan mellan staten och näringslivet när det gäller forskning och teknisk utveckling. Regeringen anser att ett samlat program för teknisk utveckling i samarbete med näringslivet kan bli mycket framgångsrikt. Programmet bör främja utveckling och kunskapsuppbyggnad inom områdena fordonsteknik, bränslen och emissioner, byggande av energieffektiva, ekologiskt hållbara system, samt användningen av IT inom transportsystemet. Programmet bör genomföras inom ramen för sektorsansvar. Den svenska bilindustrin arbetar med att miljöanpa ssa fordonen. Bilindustrin är också viktig för ekonomi och sysselsättning i . Kunskap om teknik och organisatoriska lösningar som kan bidra till en hållbar utveckling är viktiga konkurrensfaktorer. Många av vär ldens ledande fordonstillverkare satsar stora resurser på att skapa konkurrensfördelar genom att tidigt kunna erbjuda bränslesnålare eller alternativt drivna fordon. För en livskraftig fordonsindustri krävs att industrin gör särskilda insatser för att möta framtidens utmaningar. Ett samarbete mellan staten och näringslivet kan bidra till utvecklingen av framtidens teknik. Som ett led i detta samarbete pågår ett samarbete mellan staten och fordonsindustrin med sikte på att utveckla ny och miljövänlig fordonsteknik. Forskning, utveckling och ny kunskap öppnar nya möjligheter för omställning till en ekologisk hållbar utveckling. Praktiskt taget alla vetenskaper från naturvetenskap och teknik, till samhällsvetenskap och humaniora har bidrag att ge. Globalt sker en snabb teknikutveckling som har stor betydelse för den ekologiska hållbarheten. Ny teknik är en av förutsättningarna för att utvecklingen skall gå mot ökad ekologisk hållbarhet, t.ex. vad gäller energi- och resurseffektivisering samt renings- och återvinningsteknik. Men också kunskap om samhälle, organ isation, levnadsvanor och normer spelar en stor roll. forskning är därför också viktigt. Forskning om hållbar utveckling Skr. 2001/02:50 handlar också om att lägga grunden för ett nytt sätt att tänka och handla och om att skapa nya strukturer i samhället. I regeringens forskningspolitiska proposition (prop. 2000/01:3) presenterades utgångspunkterna för forskningspolitiken och förslag till prioriterade forskningsområden. Bland de prioriterade insatsområdena finns biovetenskap och bioteknik samt miljö och hållbar utveckling. Prioriterade områden för miljöforskningen är: forskning som underlag för miljökvalitetsmålen och klimatpolitiken, forskning som underlag för internationella förhandlingar, forskning om biologisk mångfald, forskning om produkter, processer och resurseffektivisering, forskning om kemikalier och strålskydd, och samhällsvetenskaplig och juridisk miljöforskning. Regeringen avser i enlighet med regeringens skrivelse om en miljöorienterad produktpolitik (1999/2000:114) att verka för förbättrad kunskap om produkters negativa påverkan på människors hälsa och på miljön. För att förverkliga en miljöorienterad produktpolitik behövs fördjupad kunskap och utveckling inom flera områden. Som ex. kan nämnas miljöanpassad konstruktion för t.ex. demontering, reparation, återvinning och separering av material, miljöanpassad material- användning och nya miljöanpassade material, styrmedel, hinder och drivkrafter, utvärderingsverktyg t.ex. livscykelanalyser, viktnings- och värderingsmetoder samt beteende- och livsstilsforskning. inrättades fyra nya myndigheter för forsknings- finansiering och ersatte nio myndigheter som därmed avvecklades. De nya myndigheterna är , som skall stödja grundforskning av högsta vetenskapliga kvalitet, Verket för Innovationssystem (), som skall finansiera forskning och utveckling till stöd för en hållbar ekonomisk tillväxt, samt två områdesinriktatde forskningsråd för arbetsliv och socialvetenskap respektive för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas). Formas övertog ansv aret för forskningsfinansiering från (), Skogs- och jordbrukets forskningsråd () samt delar av ansvaret från och (). Genom att samla forskningen inom dessa områden skapades bättre förutsättningar för kraftfulla och tvärvetenskapliga satsningar på forskning till stöd för ett ekologiskt hållbart samhälle. Forskningen skall öka kunskaperna om de biologiska naturresurserna, mark- och vattenresurserna, samhällets hållbara utnyttjande av naturresurser, samhällsplanering, bygg- och förvaltningsfrågor, boendefrågor samt miljöfrågor, bidra till sektoriella utvecklingsmål samt skapa samband och samarbete mellan forsknings- Skr. 2001/02:50 utövare och användare av forskningsresultat. vara av stor betydelse för internationellt samarbete inom området. Det nya forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsby ggande disponerar totalt för forskning. I budgetpropositionen föreslår regeringen att FoU-verksamheten får disponera totalt . beräknas anslaget till totalt . Även Vetenskaps- rådet finansierar forskning till stöd för en hållbar utveckling. Ambitionen att skall vara en internationellt pådrivande kraft och ett föregångsland för ekologiskt hållbar utveckling står fast. Det internationella samarbetet är nödvändigt för att åstadkomma ett ekologiskt hållbart . Genomförandet av och förberedelserna för världstoppmötet om hållbar utveckling i är centrala utgångspunkter i arbetet. har deltagit aktivt i många internationella sammanhang, främst inom EU, , , , internationella miljökonventioner samt genom regionalt utvecklingssamarbete i vårt närområde. FN:s arbete för hållbar utveckling har fått en sammanhållen riktning genom de världskonferenser som genomfördes . har ytterligare steg tagits, inte minst vid FN-konferenser om de minst utvecklade ländernas situation med HIV/AIDS. Femårs- utvärderingar av genomförandet av åtaganden gjorda vid världskonferenserna har hållits med skiftande kvalitet. Till de mer framgångsrika hör 5-års utvärderingen om boende och bebyggelsefrågor (Habitat, +5), som arrangerades i . En viktig del i mötets framgång var den tematiska kommittén som parallellt med mötet i genomförde en aktiv dialog om möjliga vägar till en mera hållbar utveckling av bosättningar, bekämpning av fattigdom liksom åtgärder för en sund samhällsutveckling och ökad miljöhänsyn. beslöt att tioårsuppföljningen av om miljö och utveckling skall hållas i i form av ett toppmöte för stats- och regeringschefer. Mötet skall utvärdera genomförandet av resultaten från samt identifiera och bemöta nya utmaningar. Beslutet innebär vidare att förberedelserna bedrivs med utgångspunkt i lokala, nationella och regionala erfarenheter och prioriteringar. FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD) kommer att fungera som förberedande kommitté. Vid ett första, organisatoriskt, möte fastställdes att tre tvåveckors förhandlingar skall genomföras och att Johannesburg-toppmötet hålls . Folkrörelser, näringsliv och andra viktiga samhällsgrupper skall ges stort utrymme i processen. arrangerade en Skr. 2001/02:50 ungdomskonferens för 250 deltagare från 107 länder i i syfte