prop · GP031d18 · 2001-09-20 00:00:00 — De regionala och kommunala huvudmännen har det avgörande inflytandet över verksamhetens omfattning och inriktning och därmed också det ekonomiska ansvaret för regionens institutioner. Staten har dock medverkat till uppbyggnaden av det regionala instutionsnätet och ger ett omfattande årligt verksamhetsstöd. Det finns därför goda skäl för staten att förstärka sin insats när detta bedöms nödvändigt för att säkra en verksamhet av rimlig omfattning. Regeringens kulturbudget innehåller en hög andel regionala satsningar bl.a. inom området teater, dans och musik. Genom de senaste årens prioritering av danskonsten har staten medverkat till att också denna fått del av ökade regionala insatser. Regionala danskonsulenter finns numera i ett stort antal län. I några län är särskilda utvecklingscentra för dans under uppbyggnad. Det finns också ett ökat intresse hos bl.a. länsteatrarna att arbeta med dans. Som regeringen anfört i det föregående är dock dansen ett ojämnt utvecklat konstområde. Sammantaget är bilden av dansområdet komplicerad, vilket försvårar en bedömning av olika insatsers effekt och eventuellt behov av nya insatser. Det statliga stödet till musik är huvudsakligen av generell karaktär. Genom att olika musikgenrer utövas i skilda miljöer och under skilda förutsättningar omfattas de dock i varierande grad av de statliga insatserna. Den s.k. klassiska musiken har av tradition en stark ställning inom de offentligstödda musikinstitutionerna, medan andra musikformer främst tillhör det fria musiklivet. Vissa riktade insatser har gjorts för folkmusiken. Som nämnts i det föregående finns det även anledning att belysa villkoren för bl.a. den nutida konstmusiken och jazzen. De arrangerande musikföreningarna spelar en viktig roll för spridningen av den musik som utövas vid sidan av orkesterinstitutionerna. Regeringen bedömer att de senaste årens kraftiga satsning på arrangörsföreningarna har gynnat bredden och mångfalden i musiklivet. Den svenska scenkonsten och musiken har en hög konstnärlig nivå och förmåga att ta till sig impulser från omvärlden. Genom den institutionella utbyggnaden, ett ökat turnerande och ett breddat utbud via etermedia har scenkonsten och musiken också blivit tillgänglig för en större och socialt mindre skiktad publik. Det är regeringens bedömning att de statliga stöden på tea- ter-, dans- och musikområdet sammantaget har utgjort ett verksamt incitament till utvecklingen. Som framgår av redovisningen under avsnittet Politikens inriktning krävs dock förstärkta insatser på vissa områden. För att insatserna skall få full effekt måste de emellertid samverka med bl.a. regionala och lokala insatser. Detta gäller inte endast de institutioner som står under regionalt eller primärkommunalt huvudmannaskap. De olika statliga stöden till det fria kulturlivet, t.ex. stödet till fria grupper och stödet till arrangerande musikföreningar, får avsedd verkan bara om det verkar i samspel med åtgärder från regionalt eller lokalt håll. Litteraturen, läsandet och språket Folkbibliotek finns i alla kommuner och av befolkningen besöker ett bibliotek. fanns enligt preliminär statistik totalt 289 huvudbibliotek och 1 171 biblioteksfilialer och antalet besök vid huvudbiblioteken var ca 48,5 miljoner. Det innebär en ökning med närmare 1 miljon besök jämfört med föregående år. Även medieinköp och utlåning ökar totalt sett. Kvaliteten på biblioteksservicen varierar dock mellan olika kommuner. fördelades verksamhetsbidrag till 17 länsbibliotek, tre lånecentraler, en invandrarlånecentral samt ett depåbibliotek. Utvecklingsbidrag utgick dessutom till 14 länsbibliotek, depåbiblioteket och invandrarlånecentralen. För inköpsstödet har folk- och skolbiblioteken kunnat förse barn och ungdomar med ca 270 000 nya böcker . Skolbiblioteken har prioriterats vid fördelningen av statligt stöd till läsfrämjande verksamhet för barn och unga. Läsvaneundersökningar visar att kvinnor läser mer än män och att bokläsandet ökar med utbildning. Dessutom framgår att läsandet minskar i åldersgrupperna . Bokutgivningen i är stor i förhållande till folkmängden. Den totala utgivningen i landet var enligt svensk bokförteckning 1999 ca 9 800 nya verk (förstaupplagor). Av dessa var 574 titlar svensk skönlitteratur i original och 617 titlar utländsk skönlitteratur i svensk översättning. omfattade ca 800 titlar. Utgivningsstöd beviljades för 777 titlar och drygt 290 000 böcker har distribuerats till 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 bibliotek och bokhandlar. Av landets 289 kommuner har 197 tillgång till bokhandel inom kommungränsen. Den ekonomiska situationen har förbättrats något för den fullsorterade bokhandeln och servicebokhandeln. Den kulturtidskriftskatalog som ges ut med statligt stöd omfattar drygt 250 svenska kulturtidskrifter. Inom kulturtidskriftsområdet har 240 ansökningar kommit in till , och av dessa beviljades 133 stöd. De fyra tidskriftsverkstäderna i har bidragit till att många små tidskrifter har kunnat utvecklas. Verkstäderna erbjuder maskinell utrustning och utbildningsmöjligheter samt möjligheter till informationsutbyte. Utvecklingsstödet har bl.a. medverkat till att bredda och diversifiera verksamheter med t.ex. IT-verksamhet och programverksamhet. ligger långt framme när det gäller produktionen av digitala talböcker. Överföringen från analoga kassettböcker till digitala DAISY- böcker på cd-rom pågår och introducerades på bibliotek och syncentraler, bl.a. genom utlån av digitala talboksspelare. Utlåningen av talböcker både analoga och digitala fortsätter att öka, liksom beståndet av tillgängliga titlar. Även punktskriftsutlåningen och antalet punktskriftslåntagare har ökat . Utskrivningstjänsterna, som ger individuell punktskriftsservice till dövblinda och synskadade personer, har på försök utvecklats ytterligare. Lättläst litteratur vänder sig till människor som har svårt att läsa eller är otränade i det svenska språket. Produktionen av lättlästa böcker ligger på en jämn nivå och utgivningen är variationsrik både i fråga om genrer och svårighetsgrader. Den lättlästa nyhetstidningen 8 SIDOR utkommer en gång och har en stor och bred läsekrets. Genomsnittsupplagan har ökat stadigt och även tidningens Internetversion har fått allt fler läsare. Även verksamheten med läsombud har fortsatt växa och har inneburit att allt fler personer med utvecklingsstörning har fått möjlighet att upptäcka litteraturen. Regeringens bedömning är att de statliga insatserna på litteraturområdet har en avgörande betydelse för att stimulera en bred utgivning av kvalitetslitteratur, öka tillgången till och intresset för litteratur i hela landet och därmed även främja svenska språket. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 ratur är gott, i många fall tack vare utgivningsstödet. Den förstärkning av bokhandelsstödet som skett har stor betydelse för om den mindre bokhandeln fortsatt skall ha möjligheter att upprätthålla sortiments- och servicenivån. Distributionsstödet och det statliga inköpsstödet till folk- och skolbibliotek har inneburit att tillgången till litteratur på folkbibliotek och i skolor påtagligt har förbättrats. Den pågående utvärderingen av distributionsstödet visar också, enligt , att det totala antalet utlån av litteraturstödda titlar ökat på de flesta bibliotek som undersökts. De läsfrämjande insatserna har medverkat till att läsrörelser på flera nivåer utvecklats. Talboks- och och medverkar till att funktionshindrade kan ta del av litteratur, tidskrifter och nyheter. Sammantaget så leder åtgärderna även till ökade möjligheter för konstnärerna på ordområdet, att genom konstnärliga arbeten och ersättningar leva på sitt konstnärskap. Statens bidrag till länsbibliotek, lånecentraler och depåbibliotek har stor betydelse för att uppnå en god låneservice vid folkbiblioteken. De statliga bidragen medverkar också till att viss utvecklingsverksamhet kommer till stånd. Som framgår av redovisningen under avsnittet Politikens inriktning bedömer regeringen dock att vissa förstärkta insatser krävs för att uppnå målen inom biblioteks- och litteraturområdet. Bild, arkitektur och form Den aktuella konstens tillgänglighet har genom statens insatser ökat på många orter och i många miljöer över hela landet. Genom statens inköp av bild- och formkonst får konstnärer i de flesta delar av landet ökade försörjningsmöjligheter. Konstinköpen har också stor ekonomisk betydelse för gallerier och andra försäljningsställen. Genom den statliga bidragsgivningen får utställningslivet i landet ett viktigt stöd. Det stöd till konstinköp som fördelas till och parker, bygdegårdar och nykterhetsorganisationernas samlingslokaler berör många: förutom miljontals besökare i landets omkring 2400 föreningshus och folkparker, även de många yrkesverksamma konstnärer som inbjuds att delta i inköpsutställningarna. Internationaliseringen av den samtida bild- och formkonsten fortsätter. Utbyte och samverkan mellan de nordiska länderna har stärkts, liksom med länderna runt . Ett större antal bildkonstnärer förlägger delar eller hela sin verksamhet i utlandet. är närvaron av utländska konstnärer i större . Konstmuseer och konsthallar är företrädesvis lokaliserade till landets större städer, vilket får till följd att storstadsbor oftare går på konstutställningar än personer bosatta i mindre orter. Förhållandet utjämnas något av den kontakt med bildkonsten som möjliggörs genom den omfattande utställningsverksamheten inom de konstfrämjande organisationerna på arbetsplatser och i föreningslivet över hela landet, även om detta arbete bedrivs med betydligt mindre resurser. Statens konstråds verksamhet styrs till stor del av nybyggandet i landet. Det statliga byggandet har främst varit inriktat på universitet och högskolor, där en rad konstprojekt också genomförts. Genom samverkan med bl.a. kommunerna bidrar till att sprida samtidskonst till icke-statliga miljöer med stor offentlighet, t.ex. bostadsområden, skolor och trafikmiljöer. har också fortsatt att informera och sprida kunskaper om de aktuella konstverken och om konst i den gemensamma miljön i ett vidare perspektiv. har vid bidragsfördelningen på bild- och formområdet 2000 lagt särskild vikt vid verksamheter som främjar konstnärernas villkor och möten med publiken. I synnerhet prioriteras verksamheter som når olika publikkategorier och ger ökade möjligheter att se bild- och formkonst över hela landet, liksom verksamheter som utvecklar olika metoder och samverkansformer eller innebär erfarenhetsutbyte nationellt och internationellt. har arbetat med både ett kultur- och näringspolitiskt perspektiv på slöjden. Intresset för hemslöjden har ökat liksom intresset för fördjupningsstudier inom området. Barn- och ungdomsarbetet har fortsatt haft hög prioritet. Vidare har fortsatt satsningen på att stärka hemslöjdens forskningsanknytning. Regeringens samlade bedömning är att statens insatser för bild- och formkonsten har haft stor betydelse för utvecklingen inom området. Trots avsaknaden av en central struktur på bild- och formområdet bidrar insatserna till att göra den samtida bild- och formkonsten tillgänglig för så många som möjligt, som förutsättningar ges för hög kvalitet i det konstnärliga arbetet. är behovet av utställningslokaler för olika former av bild- och formkonst stort, i synnerhet för den nyskapande och oetablerade konsten i landet. Vid sidan av de kommersiella gallerierna har t.ex. institutioner som och Index i bedrivit verksamhet som givit unga bild- och formkonstnärer ökade utställningsmöjligheter. Av särskild vikt för bild- och formområdets utveckling är även det konstfrämjande arbetet att göra inbrytningar i nya publikgrupper. Som redovisats föreslår regeringen ett förstärkt statligt stöd på detta område. Som ett led i uppdragen med det regionala arbetet under Arkitekturåret och i enlighet med målsättningarna i det nationella handlingsprogrammet för arkitektur, formgivning och design har länsstyrelserna i dialog med länets kommuner medverkat till en prioritering av arkitekturfrågor, framtagande av länsövergripande strategier eller handlingsprogram för arkitektur, formgivning och design, kommunala handlingsprogram och lokalt eller regionalt nätverksskapande. Insatserna och kvaliteten på det regionala arbetet varierar dock mycket över landet som helhet. Flera insatser är väl värda att lyfta fram. I t.ex. har ett upptaktsarbete initierats kring regionala form- och designcentra i enlighet med form- och designutredningens förslag. Sammantaget är det regeringens bedömning att det nationella handlingsprogrammet för arkitektur, formgivning och design, den genomförda och utredningarna på form- och designområdet, bidrar till att främja, stärka och utveckla intresset för och samverkan inom de tre sakområdena. Det nya filmavtalet, filmavtal, började löpa . Under detta första år har vissa övergångsregler gällt i förhållande till det föregående avtalet, bl.a. har en relativt stor andel av tillgängliga medel fördelats som efterhandsstöd enligt det tidigare avtalet. Redovisningen av 2000 visar ändå tydligt att de filmpolitiska stöden varit effektiva för att t.ex. få större publik till svensk film och för att sprida publiken över ett större antal svenska filmer. Satsningarna på regionala resurscentrum samt på filmproduktionscentrum har genererat ett kraftigt ökat in- 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 tresse för film, inte endast vad gäller biografbesök. Till exempel så hade 38 svenska långfilmer biopremiär , vilket är ovanligt många. Året innan hade 23 svenska filmer premiär. Det totala antalet biobesök i var nästan 17 miljoner, vilket motsvarar en ökning jämfört med . Svensk film ökade sin andel av det totala antalet biobesök markant från 2000. Svenska Filminstitutets totala intäkter var , varav utgörs av det statliga bidraget enligt filmavtal (prop. 1998/99:131). Av en total bidragsgivning på fördelades till produktionsstöd. Distribution, visning och regional verksamhet tilldelades samt filmkultur . Dessutom tillfördes svensk filmproduktion ytterligare som regional motprestation för utveckling av regionala resurscentrum. Av de 38 långfilmer som hade premiär , erhöll 36 någon form av produktionsstöd från . Den genomsnittliga stödnivån för filmer med förhandsstöd var något lägre än , vilket dock får ses som en naturlig konsekvens av det stora antalet filmer som producerades . Till stöd för lansering av svensk film fördelades till 53 filmer. Ytterligare lämnades i form av stöd till parallellkopior för visning av värdefull film på små och medelstora orter samt till stöd till biografer för lokalt publikarbete och teknisk upprustning. För att regionalt och lokalt stärka filmens roll i kulturlivet, ges stöd till filmkulturell verksamhet för barn och ungdom och till regionala resurscentrum för film och video med tyngdpunkt på barn- och ungdomsverksamhet. fördelades till 17 regionala resurscentrum samt till de regionala filmproduktionscentrumen Filmpool Nord, och . Filmpool Nord har också av regeringen tilldelats det nationella uppdraget att sprida kunskap och erfarenhet om regionalt filmarbete . Flera av föregående års publik- och kritikersuccéer har samproducerats av regionala aktörer i , och . 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 fördelade till lokal barn- och bioverksamhet. bedrivs skolbioverksamhet i 166 av landets 289 kommuner. Allt fler kommuner väljer att bedriva skolbio även utan stöd från , fler och fler kommuner skriver in film i skolan som ett mål i skolplaner och kulturpolitiska program. I syfte att öka tillgängligheten till film för funktionshindrade fördelades en dryg miljon kronor på textning och syntolkning av film, samt projekt där olika tekniska lösningar prövades för att göra svensk film tillgänglig för syn- och hörselskadade. För att bevara det kulturella filmarvet, ger stöd till bl.a. cinemateksvisningar och arkivverksamhet. har till uppgift att hålla filmhistorien levande genom visningar av klassiker och retrospektiv. Arkivverksamhet innebär förstås deponering av film, men också restaurering av svensk film. I stort sett all långfilm från nitratperioden är omkopierad, medan antalet kortfilmer som ännu inte kopierats om är betydande. arbetar också internationellt för att sprida den svenska filmen och filmkulturen. var ett av de bästa åren för svensk film internationellt sett. Svenska filmer var uttagna vid samtliga stora internationella festivaler och kort- och dokumentärfilmerna fortsatte att stärka sina internationella positioner. har fortsatt sitt internationella arbete med bl.a. EU:s stödprogram MEDIA II och produktionsfond EURIMAGE. uppnådde den högsta stödsumman någonsin för MEDIA II, sammanlagt , d.v.s. , vilket är en ökning med jämfört med . Programmet löpte ut och en fortsättning på programmet, MEDIA Plus, startade . filmavtal sträcker sig . Därmed finns en långsiktighet som skapar en god grund för ett kreativt filmklimat i . Under en så lång avtalsperiod kan det dock inte uteslutas att delvis nya och förändrade behov kommer att uppstå inom filmområdet och avtalet innehåller därför en viss möjlighet för att göra sådana bedömningar. Vidare gäller att varje part får påkalla överläggningar med övriga parter om villkoren i avtalet sedan det varit i kraft . notifierades filmavtal till Europeiska kommissionen, som godkände avtalets stödformer . Diskussioner pågår inom EU vad gäller förhållandet mellan nationella filmstöd och unionens statsstödsregler. Regeringen har följt denna fråga noga under det svenska ordförandeskapet , då kommissionen också tydliggjorde sitt tidigare beslut om det svenska filmavtalet, och därmed klargjorde att det finns en betydande flexibilitet vad gäller statsstödsreglerna på filmområdet. bidrag till projekt inom filmområdet har kommit att få allt större betydelse, inte minst för de unga filmarna. Antalet beviljade bidrag 2000 var 17 stycken, vilket är en minskning jämfört med de två närmast föregående åren. Den totala bidragsgivningen var dock på samma nivå , . Av de 17 beviljade bidragen utgör 3 projektbidrag till filmorganisationer (Stiftelsen för distribution och arkivverksamhet samt och Bio Atalante i för dagliga gratisvisningar av kortfilm) och resterande till produktion av kortfilm. Undersökningar som genomfört visar att statens ersättningar och bidrag är direkt avgörande för konstnärernas möjligheter att upprätthålla och utveckla det yrkeskunnande som är själva grunden för deras möjligheter att basera sin försörjning på ersättning för utfört konstnärligt arbete. När det gäller exempelvis de tvååriga arbetsstipendier som Bildkonstnärsfonden fördelat bedömer av stipendiaterna att de kommer att ha bättre möjligheter att försörja sig på det konstnärliga arbetet. De internationella stipendierna leder ofta till att svenska konstnärers verk säljs utomlands. Dessutom skapas kontakter som är av betydelse för kommande arbetsmöjligheter. Gästateljé- verksamheten, IASPIS (International Artists Studio Program in ) har utvecklats till en vital kulturinstitution, som skapar nya förbindelser i det svenska kulturlivet och öppnar den svenska konstscenen för impulser från andra länder. genomfördes 35 seminarier och utställningar i IASPIS regi. Gästateljéer finns i , , och . Därtill förekommer samarbete med ateljéhus i bl.a. , , och . Det finns strukturella problem på den konstnärliga arbetsmarknaden. Betänkandet Konstnärernas verksamhetsinriktning och ekonomiska förhållanden (SOU 1997:190) visade att konstnärer i genomsnitt har lägre inkomst än befolkningen i övrigt och att en fjärdedel av bildkonstnärerna redovisade bruttoinkomster på . Arbetstillfällen av mer fast karaktär finns endast i begränsad omfattning och då främst för ett begränsat antal konstnärsgrupper som scenartister och vissa musikerkategorier. Även för dessa har dock möjligheterna till anställning inskränkts genom att många kulturinstitutioner minskat sin fasta personal. De har därigenom blivit allt mer beroende av kortare projektanställningar. Sammantaget innebär den ansträngda inkomst- och arbetsmarknadssituationen på konstnärsområdet som helhet att behovet av olika stimulans- och stödformer samt ersättningar stadigt ökar. Regeringen bedömer att den statliga bidragsgivningen och de statliga ersättningarna ger många yrkesverksamma konstnärer ekonomisk grundtrygghet och möjlighet att försörja sig på sitt arbete. På grund av de förhållanden som råder på den konstnärliga arbetsmarknaden har de statliga stödformerna för konstnärer ytterligare ökat i betydelse. Utvecklingen av centrumbildningsverksamheten och permanentningen av TeaterAlliansen utgör goda exempel där kultur- och arbetsmarknadspolitiska mål kunnat förenas på ett positivt sätt. Arkiven är en viktig del av vårt kulturarv och en betydelsefull källa till kunskap och information om vårt samhälle och dess utveckling. Tillgång till arkivmaterialet är viktigt såväl från demokratiska utgångspunkter som för en ökad delaktighet i och engagemang för kulturarvet. Myndigheterna inom arkivområdet och landsarkiven (arkivverket), () och Svenskt biografiskt lexikon gör omfattande insatser för att öka tillgängligheten till och överblicken över arkivmaterialet, bl.a. genom att ta till vara de möjligheter som den nya tekniken innebär. Som exempel kan nämnas digitalisering och scanning av arkivmaterial och register samt arbetet med att förteckna arkivmaterial och utveckla digitala söksystem. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 har arkivverkets gemensamma arkivinformationssystem (ARKIS II) successivt tagits i bruk. Vidare konverteras samtliga arkivverkets arkivposter (på arkivnivå) och görs tillsammans med SVAR-information tillgängliga via Internet genom den Nationella arkivdatabasen (). I arbetet med att nå en ny och bredare publik använder myndigheterna inom arkivområdet Internet i allt större utsträckning. mer än fördubblades antalet besök på arkivverkets hemsidor i förhållande till föregående år (i genomsnitt ca 1 900 personer/dygn). Vid i , och är en stor del av registren utlagda på Internet. Satsningar görs för att nå barn och ungdom samt för att sprida kännedom om hur arkivmaterial kan användas i skolarbetet. Bland annat arbetar en arbetsgrupp inom arkivverket med att utveckla olika samarbetsformer mellan arkiv och skola. Vidare har arkivverkets arbete med att bygga upp ett arkivpedagogiskt forum fortsatt. Insatser görs också för att lyfta fram arkivens betydelse för såväl utbildningsrelaterad forskning som hembygds- och släktforskning. Antalet forskarbesök på och landsarkiven ökade med ca 8 000 jämfört med föregående år (totalt ca 107 000 besökande). Myndigheterna har genomfört ett stort antal utställningar, konferenser och andra arrangemang samt olika forskningsprojekt, där exempelvis aktuella händelser, historiska skeenden och regionala aspekter lyfts fram och belysts med utgångspunkt i arkiven. Insatserna har gjorts i samverkan med andra myndigheter, folkrörelse- och företagsarkiv, museer samt lokala och regionala organisationer. Flera landsarkiv driver projekt med anknytning till regionala förhållanden. Vidare medverkade arkivverket vid exempelvis i och Släktforskardagarna. genomfördes Arkivens dag, som innebär att offentliga och enskilda arkivinstitutioner runt om i landet ordnar öppet hus, visningar, föredrag och utställningar. och landsarkiven har drivit ett flertal olika projekt för att förbättra arkivhanteringen och arkivbeståndens status. Genom exempelvis tillsyn, rådgivning, normgivning samt utbildnings- och informationsinsatser ökar offentliga och enskilda arkivbildares medvetenhet om betydelsen av att arkiven vårdas och struktureras på ett tillfredsställande sätt. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 senare år har tonvikten lagts vid bl.a. de förändrade villkor som den nya tekniken innebär när det gäller att ta emot, vårda, gallra och tillgängliggöra arkivmaterial. Bland annat sker ett omfattande arbete inom arkivverket beträffande hanteringen av elektroniska dokument, exempelvis som syftar till att uppnå en ökad samordning av den befintliga elektroniska infrastrukturen. fördelar bidrag till enskilda arkivinstitutioner runt om i landet.