prop · GO0321 · 2001-01-01 00:00:00 — Eftersom skattemyndigheten fortsättningsvis kommer att bli beslutande myndighet i första instans när det gäller arvs- och gåvoskatt kan denna del av paragrafen tas bort. När domstol fastställt skatt till ett högre belopp än som förut beräknats skall däremot rätten även i fortsättningen till skattemyndigheten översända handling som tillhandahållits rätten enligt 51 § fjärde stycket. Sista meningen kan tas bort eftersom ordet underrätt ersatts med ordet domstol i första meningen samt det s.k. anmärkningsförfarandet föreslås avskaffas. I övrigt har en språklig justering skett. Stycket har i enlighet med Lagrådets förslag något omformulerats. Femte stycket har formulerats om i enlighet med Lagrådets förslag. Lokutionen handling som enligt första stycket tillställts skattemyn- digheten har därvid bytts ut mot bouppteckning eller tilläggsboupp- teckning . Vidare har vissa språkliga justeringar gjorts. I sjätte stycket har vissa språkliga justeringar gjorts. 55 § 1 mom. och 3 mom. I första momentet första och andra styckena samt tredje momentet har följdändringar gjorts, bestående i att beskattningsmyndigheten ersatts av skattemyndigheten och överrätt eller överrätten av domstol eller rätten. Den i lagrådsremissen förslagna ändringen i andra momentet har utgått, se kommentaren till 52 § 1 mom. 56 § I andra stycket har vad som sägs om underrätt tagits bort eftersom frågan om eftergift alltid skall prövas av skattemyndigheten i första instans. Vidare har en språklig justering skett. 59 § I andra stycket har vad som sägs om underrätt tagits bort eftersom frågan om återvinning alltid skall prövas av skattemyndigheten i första instans. Vidare har en språklig justering skett. 60 60 d §§ Nuvarande 60 § har omarbetats och delats upp i fler paragrafer. Enligt nuvarande 60 § första stycket första meningen kan beskattnings- myndighetens beslut överklagas till hovrätten av såväl enskild part som av den av regeringen förordnade granskningsmyndigheten, dvs. I 60 § första stycket i en ny första mening anges att skattemyndighetens beslut får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Den nuvarande hänvisningen till lagen (1996:242) om domstolsärenden har därför tagits bort. Hänvisningen är till för att klargöra att den lagen tillämpas även i fråga om överklagande av gåvoskatteärenden, som ju inte ligger hos tingsrätten. Den behöver inte ersättas med någon hänvisning till förvaltningsprocesslagen (1971:291) eller lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Att dessa lagar blir tillämpliga följer av att de allmänna förvaltningsdomstolarna blir överinstanser. Enligt 22 § förvaltningslagen (1986:223) får ett beslut överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas (jfr 33 § förvaltningsprocesslagen). Om en enskild överklagar skattemyndighetens beslut blir skattemyndigheten enligt 7 a § förvaltningsprocesslagen den enskildes motpart sedan hand- lingarna i ärendet överlämnats till domstolen. I och med att myndigheten kommer att vara motpart i länsrätten har myndigheten rätt att överklaga beslutet om det gått myndigheten emot enligt reglerna i 33 § förvaltningsprocesslagen. Nuvarande 60 § fjärde stycket som handlar om beslut som inte får överklagas samt vitesföreläggande har flyttats till 60 § andra stycket. En hänvisning till 67 § har lagts till. Vidare har en viss språklig justering skett. 60 a § är ny. I första stycket anges att får överklaga skattemyndighetens beslut. Detta motsvarar den rätt att överklaga som enligt nuvarande regler tillkommer granskningsmyndigheten kollegiet. Även andra meningen i samma stycke är ny. För tydlighets skull har en regel införts om att får föra talan till den enskildes förmån. Denna rätt tillkommer Kammarkollegiet . Andra stycket har delvis utformats med 6 kap. 12 § taxeringslagen som mönster. ges möjlighet att överklaga länsrättens beslut även om det är skattemyndigheten som har fört det allmännas talan i länsrätten. Om både skattemyndigheten och överklagar ett beslut av länsrätten skall föra det allmännas talan, se den nya paragrafen 60 d § första stycket. I nuvarande 60 § andra stycket regleras överklagandetiden i fråga om beslut m.m. om skatt, vilken är från beslutets dag. För andra beslut, t. ex. beslut om anstånd med skattens betalning, vite och avskrivning av ärende, är i stället, genom hänvisningen i första stycket, tiderna i 38 § lagen om domstolsärenden tillämpliga. Har ena parten överklagat beslutet och vill även motparten överklaga gäller en särskild tidsbegränsning. Överklagandet skall ha kommit in till beskattningsmyndigheten eller till hovrätten från det att delgivning som avses i 15 § lagen om domstolsärenden skett. Prövningen av om motparten har överklagat i rätt tid skall alltid göras av hovrätten. Bestämmelsen om överklagandetid föreslås flyttad till en ny paragraf, 60 b §. I första meningen har därvid en följdändring skett genom att beskattningsmyndighetens har bytts ut mot skattemyndighetens. Överklagandetiden för vissa beslut behålls och av 23 § andra stycket förvaltningslagen följer att överklagandetiden för övriga beslut är . Såvitt avser motparts överklagande skall detta ges in till skattemyndigheten eller länsrätten, varvid den särskilda överklagandetiden behållits. Tiden räknas från det att motparten har fått del av det första överklagandet. Hänvisningen till 15 § lagen (1996:242) om domstolsärenden har tagits bort. Ändringen i nuvarande tredje stycket är en följdändring, bestående i att hovrätten har bytts ut mot länsrätten. Bestämmelsen har flyttats till en ny paragraf, 60 b § andra stycket. Förslaget i lagrådsremissen om att undanta och skattemyndigheten från kommuniceringsskyldigheten har tagits bort. I vissa fall kan rättelse ske av ett felaktigt skattebeslut utan överklagande genom det s.k. anmärkningsförfarandet enligt nuvarande 60 § andra stycket andra och tredje meningen. Förfarandet används inte och föreslås därför avskaffas (se avsnitt 5.4). I en ny 60 c § har intagits ett krav på prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätt. I delbetänkandet och rapporten har inte lämnats något förslag till författningsreglering av ett krav på prövnings- tillstånd. I 22 a § förvaltningslagen finns en bestämmelse om rätt till domstolsprövning i allmän förvaltningsdomstol. I andra stycket samma lagrum anges att om överklagande har skett med stöd av första stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. I andra fall, dvs. där det i lag finns särskilda bestämmelser om överklagande, krävs prövningstillstånd om det i den aktuella speciallagen föreskrivs ett sådant krav (34 § förvaltningsprocesslagen). En särskild regel om prövnings- tillstånd behövs i enlighet härmed i lagen om arvsskatt och gåvoskatt. I en ny 60 d § har tagits in bestämmelser om vem som skall föra det allmännas talan. Om både skattemyndigheten och överklagar ett beslut skall endast verket föra det allmännas talan, vilket följer av första stycket. Enligt andra stycket för det allmännas talan i Regeringsrätten. 60 e § Paragrafen är ny och har utformats med 6 kap. 16 § taxeringslagen som mönster. I första stycket regleras möjligheten för den skattemyndighet som normalt är behörig att föra talan i allmän förvaltningsdomstol att uppdra åt en annan skattemyndighet att föra det allmännas talan. Ett sådant uppdrag förutsätter att den andra skattemyndigheten samtycker till att föra det allmännas talan. Av 7 a § förvaltningsprocesslagen följer att den beslutsfattande skatte- myndigheten för det allmännas talan i länsrätten och kammarrätten om en enskild överklagar. Bestämmelsen i andra stycket ger möjlighet att föra det allmännas talan även om behörigheten primärt ligger hos skattemyndigheten. I tredje stycket anges att får uppdra åt en tjänsteman vid skattemyndigheten att företräda verket i allmän förvaltningsdomstol. 61 § I första och tredje styckena har följdändringar gjorts, bestående i att vad som sägs om överrätt har bytts ut mot domstol och beskatt- ningsmyndigheten mot skattemyndigheten. Hänvisningen i första stycket till den skattemyndighet som avses i 52 § 1 mom. tredje stycket har i enlighet med Lagrådets förslag behållits. Vidare har en språklig justering gjorts i tredje stycket. 61 a § När skattemyndigheten blir beskattningsmyndighet även i fråga om arvsskatt behöver inte längre anges vem som beräknar räntan. Bestämmelsen om att skattemyndigheten beräknar räntan kan därför utgå. 62 § Nuvarande första stycket som handlar om det s.k. bouppteckningsproto- kollet har upphävts till följd av att arvsskatten flyttas till skattemyndig- heten. Bestämmelser om skattemyndighetens beslutsförteckning finns i 12 § arvs- och gåvoskatteförordningen. I andra stycket har ordet beskattningsmyndigheten ändrats till skatte- myndigheten. Vidare har vissa språkliga justeringar gjorts i första och andra styckena. Rubriken närmast före 62 § har ändrats. 67 § Första stycket handlar om beskattningsmyndighetens rätt att genom vite förelägga skattskyldig eller annan att avge deklaration eller att fullgöra annan uppgift som lagen om arvsskatt och gåvoskatt ålägger honom. En följdändring av innebörd att beskattningsmyndigheten bytts ut mot skattemyndigheten, har gjorts eftersom skattemyndigheten blir beskatt- ningsmyndighet även i fråga om arvsskatt. Härav följer att det enligt 6 § lagen (1985:206) om viten är länsrätten som skall pröva frågor om utdömande av vitet. Vidare har viss språklig justering skett. Bestämmelsen i andra stycket är en komplettering till de privaträttsliga reglerna i om edgångsplikt för bouppgivare m.fl. Bestäm- melsen innebär en befogenhet för tingsrätten att vid vite förelägga edgångsplikt. Ändringen innebär att skattemyndigheten ges en uttrycklig rätt att ansöka om edgång hos tingsrätten. Se avsnitt 5.2.2. I övrigt har vissa språkliga justeringar gjorts. 70 § I andra stycket har granskningsmyndighetens möjlighet att anmäla hinder mot återbetalning av skatt tagits bort. Ändringen är en följd av att granskningsmyndigheten avskaffas, jfr bl.a. 72 §. När bestämmelsen i denna paragraf tillkom hade taxeringsintendenten en motsvarande möjlighet enligt uppbördslagen (1953:272). Uppbördslagen upphörde att gälla och ersattes av skattebetalningslagen (1997:483). gäller enligt 61 § lagen 1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt den ordning som föreskrivs i skattebetalningslagen i fråga om återbetalning av skatt. På andra beskattningsområden finns i motsvarande fall inte längre någon möjlighet att anmäla hinder mot återbetalning eller bevilja återbetalning mot ställande av säkerhet. Även av detta skäl har andra och tredje meningarna tagits bort. 73 § I enlighet med Lagrådets förslag har i första stycket ordet beskattnings- myndigheten ändrats till skattemyndigheten. Övergångsbestämmelser Lagändringarna föreslås träda i kraft . För ärenden som anhängiggjorts hos tingsrätt eller skattemyndighet före ikraftträdandet skall äldre bestämmelser gälla vid handläggningen och för överklagande till hovrätt och . Detta innebär även att de ärenden som finns hos hovrätt respektive avgörs av dessa domstolar. För att undvika att handläggningstiderna för de ärenden som skall handläggas vid tingsrätt efter ikraftträdandet i vissa fall blir alltför långa, ges regeringen möjlighet att besluta att en annan tingsrätt än den som anges som beskattningsmyndighet enligt 34 § i dess äldre lydelse skall vara behörig att handlägga ärenden om arvsskatt. Den tingsrätt som ursprungligen varit behörig skall efter beslut av regeringen lämna över handlingarna till den tingsrätt som fortsättningsvis skall handlägga ärendet. Vidare skall den förstnämnda tingsrätten underrätta ingivaren om överlämnandet. I övrigt gäller allmänna regler. Lämnade deklarationer skall således förvaras hos den tingsrätt som är behörig enligt 34 § i dess äldre lydelse. Vid överklagande skall skrivelsen ges in till den tingsrätt som har meddelat det överklagade beslutet. När det gäller ärenden om efterbeskattning (32 §), återvinning (33 § 3 mom. och 59 §) och eftergift (56 §) skall däremot de nya reglerna gälla, dvs. dessa ärenden upptas efter ikraftträdandet av skattemyndigheten i den region där arvlåtaren respektive den skattskyldige var folkbokförd året före dödsfallet respektive vid skattskyldighetens inträde (punkterna 4, 5, 8 och 9 av övergångsbestämmelserna). Av 36 § framgår att skattskyldighet för gåva som huvudregel inträder vid gåvotillfället, vare sig det är fråga om en fullbordad gåva eller en bindande gåvoutfästelse. En deklaration för gåva kan ges in till skatte- myndigheten under som skattskyldigheten inträder. Även om deklarationen ges in efter ikraftträdandet, men skattskyldighet inträtt , föreslås i punkt 6 av övergångsbestämmelserna att 44 § i dess äldre lydelse skall gälla, dvs. skattemyndigheten i den region där den skattskyldige var folkbokförd när skattskyldigheten inträdde är rätt forum. Om beskattningsmyndigheten före har medgett att arvsskatt får betalas med skuldebrev eller aktier enligt 52 § 2 mom. gäller 52 § 1 och 2 mom. i deras äldre lydelse. Kammarkollegiets uppgifter som granskningsmyndighet för de ärenden som anhängiggjorts före ikraftträdandet skall vid lagens ikraftträdande övertas av . Det innebär bl.a. att tar över uppgiften att föra det allmännas talan i de mål som pågår vid ikraftträdandet. Äldre bestämmelser skall då gälla i alla avseenden. Således skall bl.a. vad som sägs om granskningsmyndigheten i 26 § fjärde stycket och 70 § i deras äldre lydelser avse . Punkt 10 och 11 i lagrådsremissen har i enlighet med Lagrådets förslag formulerats om och getts en mer generell avfattning (punkten 10) Ärenden där föreläggande enligt 67 § första stycket utfärdats före ikraftträdandet men fullgörande ännu inte skett skall överlämnas till skattemyndigheten för fortsatt handläggning. Beslut om föreläggande av vite skall efter ikraftträdandet anses ha fattats av den skattemyndighet som är behörig. Därigenom kommer genomgående nya föreskrifter att gälla. 7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:914) om dubbelbeskattningsavtal mellan och Förenta Stater beträffande skatter på kvarlåtenskap, arv och gåva 2 § Ändringen innebär att övertar Kammarkollegiets roll när det gäller eftergift av arvs- och gåvoskatt enligt detta dubbelbeskatt- ningsavtal. Övergångsbestämmelsen innebär att Kammarkollegiet överlämnar samtliga ärenden till för fortsatt handläggning. 7.4 Förslaget till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) 2 kap. 3 § Detta lagrum handlar om vad som i vissa fall skall fogas till en konkursansökan. I andra stycket har gjorts en ändring av samma slag som i 19 kap. 2 § (se ovan). Vidare har efter påpekande av Lagrådet kravet på att originalbouppteckningen skall bifogas konkursansökan ersatts av ett krav på att en bestyrkt kopia av bouppteckningen skall fogas till ansökan. 7.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:593) om dubbelbeskattningsavtal mellan samt och beträffande skatter på kvarlåtenskap, arv och gåva 2 § Ändringen innebär att övertar Kammarkollegiets roll när det gäller eftergift av arvs- eller gåvoskatt enligt detta dubbelbeskatt- ningsavtal. Övergångsbestämmelsen innebär att Kammarkollegiet överlämnar samtliga ärenden till för fortsatt handläggning. Lagförslag i delbetänkande Bouppteckningar och arvsskatt (SOU 1996:160) 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 20 kap. 12 § skall upphöra att gälla, dels att 18 kap. 7 §, 19 kap. 2 § samt 20 kap. 1, 8 9 och 11 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 18 kap. 7 § Om det i ett dödsbo ingår fast egendom som är taxerad som lantbruksenhet, skall boet ha avvecklat fastighetsinnehavet senast efter utgången av det kalenderår då dödsfallet inträffade. Har dödsboet förvärvat sådan egendom därefter, skall avvecklingen ske möjligt. Tillsyn över att avveckling sker utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Om av- vecklingen inte har skett inom föreskriven tid, får tillsynsmyn- digheten vid vite förelägga dödsboet att fullgöra sin skyldighet. beslut om föreläggande får överklagas till kammarrätten. Tillsyn över att avveckling sker utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Om avvecklingen inte har skett inom föreskriven tid, får tillsyns- myndigheten vid vite förelägga dödsboet att fullgöra sin skyldighet. Den tingsrätt som har registre- rat bouppteckningen efter den döde får på ansökan av dödsboet medge anstånd med avvecklingen, om det finns särskilda skäl. An- stånd meddelas och får förenas med villkor. Medges an- stånd, skall tingsrätten underrätta tillsynsmyndigheten om detta. får på ansökan av dödsboet medge anstånd med avvecklingen, om det finns särskilda skäl. Anstånd meddelas och får förenas med villkor. beslut om föreläggande och anstånd får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. 19 kap 2 § Vid ansökan som i 1 § sägs fogas avskrift av bouppteckningen efter den döde eller, där inregistrering skett, uppgift å dagen därför. Är ej bouppteckning förrättad, lämnas trovärdig uppgift om delägarna i boet och deras hemvist samt, där testaments- exekutor är förordnad, om dennes namn och hemvist. Vid ansökan enligt 1 § skall fogas kopia av bouppteckningen efter den döde. Är inte bouppteckning förrättad, lämnas trovärdig uppgift om delägarna i boet och deras hemvist samt, där testamentsexekutor är förordnad, om dennes namn och hemvist. 20 kap. 1 § Bouppteckning skall förrättas sist efter dödsfallet, såframt ej på ansökan rätten med hänsyn till boets beskaffenhet eller av annan särskild orsak förlänger tiden. Bouppteckning skall förrättas sist efter dödsfallet, såvida inte på ansökan skattemyndigheten med hänsyn till boets beskaffenhet eller av annan särskild orsak förlänger tiden. Om dödsboanmälan och undantag på grund av sådan anmälan från skyldigheten att förrätta bouppteckning föreskrives i 8 a §. 8 § Bouppteckning skall inom efter upprättandet jämte bestyrkt avskrift för registrering ges in till rätten i den ort där den döde skolat svara i tvistemål i allmänhet eller, om behörig domstol ej sålunda finns, till . Finns det flera bouppteckningar, skall de ges in ; och skall tiden härför räknas från det den sista boupp- teckningen upprättades. Bouppteckning skall inom efter efter upprättande för registrering ges in till den skattemyndighet som enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt har att pröva frågan om uttagande av arvsskatt. Finns det flera bouppteckningar, skall de ges in ; och skall tiden härför räknas från det den sista bouppteckningen upprättades. Bestyrkt avskrift av bouppteck- ningen skall förvaras hos rätten. Bestyrkt kopia av bouppteck- ningen skall förvaras hos skatte- myndigheten. Har omyndig del i boet eller är någon för vilken förvaltare enligt har förordnats del- ägare eller finns delägare, för vilken god man skall förordnas, skall ytterligare en bestyrkt av- skrift ges in för varje överförmyn- dare som skall ha tillsyn över ifrågavarande förmynderskap, för- valtarskap eller godmanskap. Är bouppteckningen av vidlyftig be- skaffenhet, behöver denna avskrift omfatta endast erforderliga delar. Är inte erforderliga avskrifter ingivna, skall sådana tas på boets bekostnad. 8 a § Förslå den dödes tillgångar eller, när han efterlämnar make, tillgångarna jämte hans andel i makens giftorättsgods icke till annat än begravningskostnader och andra utgifter med anledning av dödsfallet och omfatta tillgångarna ej fast egendom eller tomträtt, behöver bouppteckning icke förrättas, om dödsboanmälan göres till rätten av socialnämnden. Förslår den dödes tillgångar eller, när han efterlämnar make, tillgångarna jämte hans andel i makens giftorättsgods inte till annat än begravningskostnader och andra utgifter med anledning av dödsfallet och omfattar till- gångarna inte fast egendom eller tomträtt, behöver bouppteckning inte förrättas, om dödsboanmälan görs till skattemyndigheten av socialnämnden. Dödsboanmälan skall vara skriftlig och upptaga den dödes fullständiga namn, personnummer, hemvist, bostadsadress och dödsdag samt intyg, utvisande att beträffande tillgångarna föreligger fall som avses i första stycket. I anmälan skola även angivas namn och bostadsadresser beträffande dödsbodelägare, om uppgifter därom kunna inhämtas utan avsevärd tidsutdräkt. Dödsbo- anmälan bör göras efter dödsfallet. Den skall förvaras hos rätten. Dödsboanmälan skall vara skriftlig och uppta den dödes fullständiga namn, personnummer, hemvist, bostadsadress och döds- dag samt intyg, utvisande att beträffande tillgångarna föreligger fall som avses i första stycket. I anmälan skall även anges namn och bostadsadresser beträffande dödsbodelägare, om uppgifter därom kan inhämtas utan avsevärd tidsutdräkt. Dödsboanmälan bör göras efter dödsfallet. Den skall förvaras hos skattemyndigheten. Även om dödsboanmälan gjorts, skall bouppteckning förrättas, om det begäres av dödsbodelägare eller annan vars rätt kan bero därav och denne ställer säkerhet för bouppteckningskostnaden eller om ny tillgång yppas och det därför ej längre föreligger sådant fall som avses i första stycket. Bouppteckning skall förrättas sist efter det att begäran därom gjordes och säkerhet ställdes eller den nya tillgången yppades. Om förlängning av tiden för boupptecknings förrättande äger 1 § första stycket mot- svarande tillämpning. Även om dödsboanmälan gjorts, skall bouppteckning förrättas, om det begärs av dödsbodelägare eller någon annan vars rätt kan bero därav och denne ställer säkerhet för bouppteckningskostnaden eller om ny tillgång yppas och det därför inte längre föreligger sådant fall som avses i första stycket. Bouppteckning skall förrättas senast efter det att begäran om det gjordes och säkerhet ställdes eller den nya tillgången yppades. Om för- längning av tiden för boupp- tecknings förrättande äger 1 § första stycket motsvarande tillämpning. 9 § Det åligger rätten att tillse att bouppteckning, när sådan erfordras, inom laga tid förrättats och ingivits. Finnes det vara försummat äger rätten vid vite förelägga eller, där bouppteckning ej skett, förordna någon att föranstalta därom. Sådant förordnande utgör ej hinder att vara god man vid förrättningen. Det åligger skattemyndigheten att tillse att bouppteckning, när sådan krävs, förrättas och ges in inom laga tid. Om det försummas får skattemyndigheten vid vite förelägga . Vid försummelse att förrätta bouppteckning skall tingsrätten förordna en lämplig person att förrätta bouppteckning. Sådant förordnande utgör inte hinder att vara god man vid förrättningen. Registrering av bouppteckning må ej äga rum, där vid bouppteck- ningen finnes ej hava så förfarits som i detta kapitel sägs. Är bouppteckningen bristfällig, äger rätten med föreläggande av vite utsätta tid inom vilken bristen skall avhjälpas. Registrering av bouppteckning får inte ske, om det inte vid bouppteckningen har gått till på det sätt som sägs i detta kapitel. Är bouppteckningen bristfällig, får skattemyndigheten med före- läggande av vite utsätta tid inom vilken bristen skall avhjälpas. Den som är pliktig att lämna uppgift till bouppteckning må vid vite hållas därtill. Den som är skyldig att lämna uppgift till bouppteckning får föreläggas att fullgöra sin skyldighet vid vite. 11 § Om det i den dödes tillgångar ingår fast egendom som är taxerad som lantbruksenhet, skall rätten underrätta den tillsynsmyndighet som avses i 18 kap. 7 § andra stycket om dödsfallet. Om det i den dödes tillgångar ingår fast egendom som är taxerad som lantbruksenhet, skall skatte- myndigheten underrätta den till- synsmyndighet som avses i 18 kap. 7 § andra stycket om dödsfallet. Denna lag träder i kraft 2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om ärenden om anstånd enligt 18 kap. 7 § om ansökan inkommit till tingsrätten före ikraftträ- dandet. Tingsrättens beslut i ett sådant ärende överklagas dock till kammarrätt.