prop · GO0331 · 2001-01-01 00:00:00 — Någon särskild differentiering av vägavgiften till förmån för fordon som används i särpräglad verksamhet skall inte ske. Bakgrunden till regeringens förslag: trädde lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon i kraft. I enlighet med denna lag tas vägavgift ut för motorfordon eller ledade motorfordonskombinationer med en totalvikt av om fordonet uteslutande är avsett för godstransport på väg. Införandet av vägavgifter för tunga fordon är en följd av att numera deltar i det gemensamma vägavgiftssystem (eurovignette) som , , , och tidigare infört. Bakgrunden till detta samarbete är det arbete som bedrivits inom EU med att skapa likvärdiga konkurrensvillkor mellan medlemsstaterna beträffande tunga lastbilstransporter. Vägavgiftssystemet har utformats i enlighet med rådets direktiv /89/EEG av om medlemsstaters tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användning av vissa infrastrukturer (EGT nr. L 279, 12.11.1993 s. 32, Celex 31993L0089). Europeiska gemenskapernas domstol har emellertid upphävt direktivet eftersom inte hade konsulterats beträffande direktivets slutliga innehåll. Domstolen uttalade dock att direktivet skulle gälla i sak till dess att direktivet ersatts med ett nytt direktiv. trädde ett nytt direktiv i kraft, 1999/62/EG. Detta direktiv ersätter det tidigare direktivet men ändrar inte de grundläggande förutsättningarna för att ta ut en vägavgift. Den närmare utformningen av det gemensamma vägavgiftssystemet regleras i det i underskrivna samarbetsavtalet om uttag av en avgift för tunga fordon som använder vissa vägar. anslöt sig till överenskommelsen genom ett tilläggsavtal (SÖ 1997:50) som undertecknades . Vägavgiften för motorfordon eller ledad motorfordonskombination med högst tre axlar uppgår till , , och per dag. För motorfordon eller ledad motorfordonskombination med fyra eller fler axlar tas vägavgift ut med , , per dag (SFS 1999:1067). Avgift för inlösen av årsbevis tas ut med . Enligt artikel 7.h i det tidigare gällande direktivet 93/89/EEG fick vägavgiften bestämmas till högst 1 250 ecu . Enligt artikel 7.7 i det nya direktivet, 1999/62/EG, får de medlemsstater som infört vägavgifter bestämma dessa för samtliga fordonskategorier till en nivå som inte överstiger de maximiskattesatser som fastställts i bilaga II till direktivet. I bilaga II anges olika maximibelopp beroende på ett fordons axelantal och vilka utsläppskrav ett fordons motor uppfyller. För fordon som inte uppfyller de av Europeiska gemenskapen fastställda utsläppskraven i direktiv /77/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gasformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon (EGT L 36, , s. 33, Celex 31988L0077), uppgår maximibeloppen till för fordon med högst tre axlar och till för fordon med minst fyra axlar. För fordon med de egenskaper som anges i rad A i tabellen i punkt 8.3.1.1 i bilaga I till direktiv /77/EEG får vägavgiften högst uppgå till för fordon med högst tre axlar och till för fordon med minst fyra axlar. Fordon med de egenskaper som anges i rad B i tabellen i punkt 8.3.1.1 i bilaga I till direktiv /77/EEG eller fordon som uppfyller högre ställda krav i senare lydelse av direktivet får vägavgiften uppgå till högst för fordon med högst tre axlar och till 1 250 för fordon med minst fyra axlar. I bilaga II till direktiv /62/EG anges att högsta avgiftssats och vecka skall stå i proportion till den tid infrastrukturen används och att vägavgiften per dag är för samtliga fordonskategorier. I direktiv /77/EEG fastställs gränsvärden för utsläpp av kolmonoxid, oförbrända kolväten och kväveoxider från dieselmotorer som används i motorfordon, på grundval av provmetod som är inriktad på de berörda fordonens körförhållanden i . Direktivet ändrades genom direktiv /542/EEG (EGT L 295, 25.10.1991, s. 1, Celex 31991L0542) i två steg. Det första steget sammanföll med tidpunkten för införandet av de nya europeiska utsläppsnormerna för personbilar. Genom det andra steget fastställdes långsiktiga riktlinjer för den europeiska bilindustrin i form av gränsvärden som byggde på det förväntade resultatet av teknologin som befann sig på utvecklingsstadiet som industrin gavs tillräcklig tid för att färdigutveckla sådan teknologi. När det gäller små dieselmotorer skedde en förändring genom direktiv /1/EG (EGT L 40, , s. 1, Celex 31996L0001) som innebar att det gränsvärde för partikelutsläpp som fastställs i direktiv /542/EEG i stället infördes . I detta direktiv fastställs de slutliga utsläppskraven som skall tillämpas vid differentiering enligt direktiv /62/EG. I direktiv /96/EG (EGT L 44, , s. 1, Celex 31999L0096) har kraven för dieselmotortekniken skärpts ytterligare för att ta hänsyn till de senaste vetenskapliga framstegen för att bekämpa luftföroreningar som orsakas av motorfordon. Dessa krav kan dock ännu inte ligga till grund för en differentiering av vägavgiften. Regeringen har i en gemensam förklaring, som antogs vid Europeiska unionens 2142 rådsmöte 1998, tillsammans med regeringarna i , , , och , uttryckt avsikten att anpassa de gemensamma vägavgifterna till de maximiskattesatser som fastställs i artikel 7.7 och bilaga II till direktiv /62/EG. De i vägavgiftssamarbetet deltagande länderna har förberett den närmare regleringen av ett införande av de nya vägavgifterna. I ett av regeringen undertecknat protokoll om ändring av det tidigare nämnda samarbetsavtalet anges vad vägavgiften skall uppgå till , månad, vecka och dag samt storleken av den administrativa avgift som tas ut vid prövning av begäran om återbetalning av vägavgift, se bilaga 6. Skälen för regeringens förslag: Regeringen arbetar inom EU för att anpassa trafikbeskattningen för den tunga godstrafiken till de kostnader den ger upphov till i fråga om bl.a. miljöpåverkan. En differentiering av vägavgiften efter vilka krav på utsläpp av föroreningar som ett fordons motor uppfyller skall ses som ett led i detta arbete. Mot denna bakgrund har därför regeringen i den ovan nämnda gemensamma regeringsförklaringen förbundit sig att differentiera vägavgiften i enlighet med direktiv /62/EG. En sådan ändring av uttaget av vägavgift förutsätter en ändring av det samarbetsavtal som ligger till grund för vägavgiftssamarbetet. Regeringen har därför undertecknat det ovan nämnda protokollet om ändring av samarbetsavtalet. Regeringen föreslår att godkänner protokollet. I enlighet med direktiv /62/EG och protokollet om ändring av samarbetsavtalet skall vägavgiften differentieras efter vilka krav på utsläpp av föroreningar som ett fordons motor uppfyller. Fordon som inte når upp till de av Europeiska gemenskapen fastställda kraven i direktiv /77/EEG i dess lydelse enligt direktiv /1/EG betalar en högre vägavgift. För de fordon som uppfyller de i direktivet fastställda kraven tas vägavgift ut med olika belopp beroende på vilka utsläppskrav de uppfyller. Avgiftssatserna skall uppgå till de belopp som anges i protokollet om ändring av samarbetsavtalet. De ändrade avgiftssatserna skall gälla från och med ikraftträdandet och utan hänsyn till om vägavgiften beslutats . För att rätt vägavgift skall debiteras krävs att det är möjligt att finna information om vilka utsläppskrav ett fordons motor uppfyller. För det fall det inte är möjligt att identifiera de egenskaper som anges i direktiv /77/EEG i dess lydelse enligt direktiv /1/EG är det möjligt att utgå från fordonets årsmodell eller datum för ibruktagandet av fordonet. En del fordonsmotorer är dock bättre än vad som kan presumeras. För det fall en presumtion används är det således nödvändigt att ge fordonsägaren möjlighet att med dokument styrka att fordonets motor uppfyller strängare utsläppskrav än vad som framgår av årsmodell och datum för ibruktagande. I direktiv /62/EG stadgas att de nya vägavgiftssatserna skall träda i kraft . Det har dock visat sig vara svårt med ett ikraftträdande av de nya avgiftssatserna eftersom direktivet blev försenat och därmed också möjligheterna för de i vägavgiftssamarbetet deltagande länderna att införa avgiftssatserna. För att kunna införa de nya avgiftssatserna har de i samarbetet deltagande länderna, i samråd med Europeiska gemenskapernas kommission, bestämt att dessa skall träda i kraft först . För fordon som används i viss särpräglad verksamhet, såsom t.ex. transport av cirkus- eller tivoliutrustning och utbildningsverksamhet, kan vägavgiften vara en betydande kostnad i förhållande till den bedrivna verksamheten. Det kan för sådan verksamhet hävdas att en lägre vägavgift bör påföras. Vid införandet av vägavgiften valde att vara restriktiv med undantag från denna. Enbart det förhållandet att det är fråga om särpräglad verksamhet och att vägavgiften är en betydande kostnad i förhållande till den bedrivna verksamheten är inte ett tillräckligt skäl för att påföra en lägre avgift. Någon särskild differentiering av vägavgiften för dessa fordon föreslås därför inte. I direktiv /62/EG och i protokollet om ändring av samarbetsavtalet anges vägavgiftens storlek i euro. I vägavgiftslagen anges storleken av vägavgiften i svenska kronor. Samma förhållande gäller för den avgift som tas ut vid återbetalning av vägavgift. Beloppen i svenska kronor i vägavgiftslagen skall motsvara de belopp som anges i direktivet och protokollet. Regeringen fastställer därför i förordning före november månads utgång omräknade vägavgiftsbelopp i svenska kronor som skall tas ut under påföljande kalenderår. Omräkningen sker enligt den kurs i svenska kronor av euro som gällde första vardagen i oktober året innan. Eftersom vägavgiften räknas om efter euro-kursens utveckling kommer de belopp i svenska kronor som anges i lagtexten endast att övergångsvis ange rätt vägavgift. För att undvika att lagtexten anger ett icke gällande vägavgiftsbelopp föreslår regeringen, i enlighet med lagrådets förslag, att de belopp som anges i vägavgiftslagen anges i euro med föreskrift om att vägavgiften skall erläggas i motsvarande svenska kronor. 11 Skatteregler för veteranfordon Regeringens förslag: Befrielse från fordonsskatt för lastbilar som är av en årsmodell som är eller äldre avskaffas. Lastbilar befrias i stället från fordonsskatt om de inte är vägavgiftspliktiga och från vägavgift om de är av en årsmodell som är eller äldre och inte används i yrkesmässig trafik. Utredningens förslag: Gällande befrielse från fordonsskatt bör avskaffas beträffande veteranlastbilar eftersom den med nuvarande generella utformning inte är förenlig med direktiv /62/EG. Veteranlastbilar bör i stället befrias från både fordonsskatt och vägavgift under förutsättning att de används av fysiska eller juridiska personer vars huvudsakliga sysselsättning inte är godstransporter samt att de endast tillfälligt körs på allmänna vägar. skall utfärda bevis om att en lastbil är ett veteranfordon om fordonet uppfyller kravet på årsmodell samt om fordonsägaren intygar att fordonet inte kommer att användas av fysiska eller juridiska personer vars huvudsakliga sysselsättning inte är godstransporter. För det fall lastbilens användningssätt ändras, skall detta anmälas till . Remissinstanserna: De remissinstanser som har svarat tillstyrker att lastbilar som är av en årsmodell som är eller äldre, s.k. veteranlastbilar, befrias från vägavgift om fordonet inte används för kommersiella godstransporter. , , , och opponerar sig mot att åkeriägare fråntas möjligheten att utan fordonsskatt och vägavgift köra veteranlastbilar på allmän väg. pekar på att utredningens förslag om anmälningsförfarande för ändrat användningssätt för veteranlastbilar är mycket resurskrävande att administrera. Verket föreslår i stället att befrielsen från såväl fordonsskatt som vägavgift blir grundregel för lastbilar som är av en årsmodell som är eller äldre i de fall de inte används i yrkesmässig trafik. För de lastbilar som används i någon form av näringsverksamhet är det emellertid angeläget att dessa konkurrerar under neutrala förhållanden och således inte befrias från fordonsskatt och vägavgift. Om skatte- och avgiftsbefrielse skall gälla endast de fordon som ägs eller används av någon som inte har godstransporter som huvudsysselsättning uppstår en okontrollerbar och ohållbar situation. kan inte se att det finns något hinder för att personer vars huvudsysselsättning är godstransporter äger en skatte- och avgiftsbefriad veteranlastbil. Konsekvenserna av utredningens förslag blir dessutom att polisen vid kontroll måste ta reda på vad chauffören till en veteranlastbil har för yrke. och ifrågasätter hur kontroll av användandet kan ske. Hypotetiskt kan ett åkeri köpa in veteranlastbilar och låta personer som inte har godstransporter som huvudsysselsättning köra dessa. Vad som är tillfällig körning på allmänna vägar blir också en fråga för bedömningar och kan dessutom bli svårt att kontrollera. Bakgrunden till regeringens förslag: Enligt 9 § fordonsskattelagen är motorcyklar, personbilar, lastbilar och bussar som enligt bilregistret är av en årsmodell som är inte skattepliktiga. Det finns inget ytterligare krav på t.ex. fordonets skick eller användningssätt. Enligt artikel 6.2.b i det tidigare nämnda direktivet 1999/62/EG är det endast möjligt att tillämpa nedsatta skattesatser eller helt undanta de fordon som omfattas av direktivet från fordonsskatt om transportverksamheten som utförs av dessa fordon inte orsakar snedvridning av konkurrensen. Såvitt avser motorfordon eller ledade motorfordonskombinationer med en totalvikt av måste således den nuvarande fordonsskattebefrielsen prövas mot direktivet. Något undantag från vägavgift för veteranfordon finns inte i direktivet. Enligt artikel 4.2 i det samarbetsavtal som ingåtts mellan länderna i vägavgiftssamarbetet är det emellertid tillåtet att avgiftsbefria fordon som är uppräknade i direktivets artikel 6.2.b. Enligt artikel 4.3 i samarbetsavtalet är en förutsättning att övriga samarbetsländer och Europeiska gemenskapernas kommission upplyses om detta. För veteranlastbilarna har vägavgiftssystemet inneburit särskilda problem. När en vägavgiftspliktig lastbil tas i trafik skall avgift betalas . Vid avställning återbetalas ett belopp motsvarande det antal hela månader som återstår av avgiftsperioden, efter avdrag för administrationsavgift. I praktiken medför alltså vägavgiften att avställning av en lastbil fördyras. För veteranlastbilar som är vägavgiftspliktiga har det uppkommit en mer betydande kostnadsökning än för andra avgiftspliktiga lastbilar eftersom veteranlastbilarna inte kan kompenseras genom sänkt fordonsskatt. Om en veteranlastbil används i liten utsträckning kan fordonsägaren undvika vägavgift under större delen av året. För att få ta lastbilen i trafik krävs dock inbetalning av vägavgift för även om ägaren endast avser att använda lastbilen . En del av den inbetalda vägavgiften återbetalas visserligen när lastbilen åter tas ur trafik men om det är fråga om en enda dags användning blir lastbilsägarens kostnad för detta lika stor som om det hade gällt en hel månad. För en vägavgiftspliktig lastbil i den högre avgiftsklassen utgör denna "endagskostnad" inklusive administrationsavgiften. Ägare av vägavgiftspliktiga veteranlastbilar har invänt mot denna effekt av vägavgiftssystemet. uppgifter om antalet veteranlastbilar är sannolikt större än det verkliga antalet. Orsaken härtill utgörs av äldre fordon som tas ur bruk utan att skrotas. har enligt bilregisterkungörelsen möjlighet att på eget initiativ avregistrera fordon som uppenbart inte finns i behåll, så kallad administrativ skrotning. Detta får ske om fordonsägaren i följd inte kunnat anträffas för uttagande av skatt eller beträffande fordon som varit avställda och sannolikt inte finns i behåll. genomfördes en större rensning av registret vilket berörde drygt 200 000 fordon. skall administrativ skrotning ha skett av totalt ca 45 000 fordon. Det är oundvikligt att registrets uppgift om antalet fordon av en äldre årsmodell "släpar efter" i den meningen att det finns färre äldre fordon än vad som framgår av registerinnehållet. Skillnaden mellan registrets uppgifter i detta avseende och de verkliga förhållandena låter sig inte beräknas. Omfattningen av genomförda administrativa skrotningar tyder dock på att det är en betydande skillnad. För lastbilar utan draganordning krävs minst 12 000 kilograms totalvikt för att vägavgiftsplikt skall uppkomma. Antalet veteranlastbilar med minst 12 000 kilograms totalvikt uppgick per till knappt 3 000. Av dessa var nästan 2 400 fordon avställda och 2 000 av dessa hade varit avställda mer än . Därmed fanns endast 600 veteranlastbilar med minst 12 000 kilograms totalvikt i trafik. Även lastbilar med minst sju tons totalvikt kan vara vägavgiftspliktiga om lastbilen är utrustad med draganordning. Det fanns drygt 1 000 sådana fordon per . Av dessa var endast drygt 300 fordon i trafik. Vid den aktuella tidpunkten fanns alltså sammanlagt cirka 900 veteranlastbilar i trafik med sådan totalvikt som skulle medföra att de är vägavgiftspliktiga. Antalet vägavgiftspliktiga veteranlastbilar är i själva verket ännu mindre än 900 eftersom lastbilar med vissa karosserikoder har undantagits från avgiftsplikt. Det gäller fordon som är inredda för annat än godstransporter. Dessutom är en del lastbilar undantagna från avgiftsplikt på grund av deras användningssätt, t.ex. att de används för väghållning. Sedan vägavgift började tas ut kan vissa ägare av lastbilar med totalvikt mellan 7 000 och ha valt att demontera eventuell draganordning för att på så sätt undgå vägavgiftsplikt. Uppgifter om i vilken mån detta skett är inte tillgängliga. har undersökt antalet yrkestrafiktillstånd som när vägavgifter började tas ut. Det framkom att det endast fanns 154 innehavare av sådana tillstånd bland ägarna eller brukarna av vägavgiftspliktiga veteranlastbilar av årsmodell och tidigare. Av dessa fordon var 120 stycken avställda. Därmed fanns det endast 34 personer med yrkestrafiktillstånd som var ägare eller brukare av en vägavgiftspliktig veteranlastbil i trafik. Skälen för regeringens förslag: Fordonsskattebefrielsen för lastbil som är av en årsmodell som är eller äldre är för generellt utformad för att vara förenlig med artikel 6.2.b i direktiv /62/EG. Fordonsskattebefrielsen föreslås därför inte omfatta sådana lastbilar som faller inom tillämpningsområdet för direktivet, dvs. dels lastbilar med totalvikt om , dels lastbilar med draganordning och totalvikt om . Befrielsen från fordonsskatt bör inskränkas på så sätt att lastbilar som är eller äldre endast är befriade från fordonsskatt i de fall då de inte är vägavgiftspliktiga. För en lastbil som är eller äldre kvarstår således nuvarande skattebefrielse oförändrad om lastbilens totalvikt understiger eller om lastbilens totalvikt understiger och den saknar draganordning. Regeringen har inte för avsikt att ändra förutsättningarna för befrielse från fordonsskatt för övriga veteranfordon. Även när det gäller vägavgiftssystemet finns skäl att överväga en avgiftsbefrielse för veteranlastbilar. tillåter dock inte en så generellt utformad bestämmelse som att alla veteranlastbilar skulle undantas från vägavgiftsplikt på samma sätt som gäller beträffande fordonsskatteplikten. Syftet med vägavgiftssystemet är att skapa likvärdiga konkurrensvillkor mellan avtalsstaterna beträffande tunga godstransporter. För veteranlastbilar som inte används för godstransporter kan det således inte anses nödvändigt att ta ut vägavgift. Det finns inte heller skäl för att göra en annan bedömning av vad som är veteranlastbil än den som gjorts i fordonsskattehänseende. Ett undantag från avgiftsplikt kan därför omfatta lastbilar som är av en årsmodell som är eller äldre och som inte används i yrkesmässig trafik. Med yrkesmässig trafik i vägavgiftshänseende bör förstås sådan yrkesmässig trafik som avses i 1 § yrkestrafiklagen (1998:490). Med en sådan utformning av en befrielse från vägavgift får det anses uteslutet att dessa lastbilar skulle orsaka någon snedvridning av konkurrensen. För att administrera samarbetet mellan de land som deltar i vägavgiftssamarbetet har det tillsatts en samarbetskommitté. I denna kommitté ingår representanter från respektive länder samt en representant från Europeiska gemenskapernas kommission. I kommittén tas bl.a. upp frågor om tolkning av direktivet. har tagit upp frågan om befrielse från vägavgift för veteranlastbilar. Varken de länder som deltar i vägavgiftssamarbetet eller Europeiska gemenskapernas kommission har något att invända mot den föreslagna befrielsen, under förutsättning att fordon som används i yrkesmässig trafik inte omfattas. 12 Bilskrotningslagen Regeringens förslag: Hänvisningen till försäljningsskattelagen i 11 § bilskrotningslagen tas bort. I huvudsak skall de bestämmelser i försäljningsskattelagen som tillämpas i fråga om skrotningsavgiften föras in i bilskrotningslagen. Möjligheten till kompensation för skrotningsavgift för flyttsaksfordon skall emellertid upphöra. För diplomatfordon skall möjligheten till kompensation kvarstå. För dessa fordon inträder dock avgiftsskyldighet när fordonet förvärvas av annan än sådan person eller organisation som erhåller kompensation. och förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Kammarrätten i och anser att konsekvenserna av att slopa möjligheten till kompensation för skrotningsavgiften inte är fullständigt belysta. Skäl för regeringens förslag: Regeringen har i budgetpropositionen för föreslagit att lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon skall upphävas. Av bilskrotningslagen framgår att bestämmelserna i försäljningsskattelagen, med undantag av 8 och 15 §§, även tillämpas i fråga om skrotningsavgift. Avskaffandet av försäljningsskatten är inte avsett att påverka tillämpningen av skrotningsavgiften. Det är således nödvändigt att ersätta bestämmelserna i försäljningsskattelagen. Skattskyldiga för försäljningsskatt är yrkesmässiga tillverkare och registrerade importörer samt ägare av skattepliktiga fordon som inte yrkesmässigt tillverkats i landet, inte importerats av registrerad importör eller fordon som genom ändring blivit skattepliktigt. Motsvarande bestämmelser gäller för avgiftsskyldighet beträffande skrotningsavgift. Försäljningsskattelagen reglerar också avgiftsplikten. Avgiftsplikten inträder när fordonet förs in i bilregistret eller, om fordonet avställs, då avställningen upphör. För ett icke avgiftspliktigt fordon som ändras till ett avgiftspliktigt fordon inträder avgiftsskyldighet när fordonet tas upp i bilregistret som avgiftspliktigt, eller om det avställs, då avställningen upphör. Skrotningsavgift beslutas enligt försäljningsskattelagen genom automatisk databehandling på grundval av uppgifter i bilregistret. Avgiftsskyldig tillverkare och importör skall betala avgiften senast efter utgången av den månad avgiftsskyldigheten inträder. Annan avgiftsskyldig ska betala avgiften senast efter avgiftspliktens inträde. Den avgiftsskyldige kan enligt försäljningsskattelagen efter ansökan återfå skrotningsavgift för fordon som vid försäljning till yrkesmässig försäljare av motorfordon åsamkat den avgiftsskyldige förlust på grund av bristande betalning av köparen. Även kompensation för betald skrotningsavgift och befrielse från skyldigheten att betala skrotningsavgift regleras i försäljningsskattelagen. Kompensation kan efter ansökan erhållas för fordon som förvärvats av bl.a. utländsk beskickning, karriärkonsulat i eller vissa medlemmar av den diplomatiska kåren. Kompensation ska återbetalas om fordonet från förvärvet säljs till någon som inte omfattas av reglerna för kompensation. Befrielse från skyldigheten att betala skrotningsavgift kan medges för fordon som ägs av någon som flyttar till .