prop · GO0359 · 2001-02-08 00:00:00 — Betänkandet kommer att remissbehandlas varefter regeringen avser att ta ställning till formerna för och inriktningen på ett framtida Forums verksamhet. Regeringen har också tillkallat en ny kommitté med uppgift att , fram tills dess Forumet inleder sin verksamhet, leda och bedriva en sådan utåtriktad verksamhet som bedrivits inom ramen för projektet och av för Levande historia. Kommittén skall bl.a. arbeta med utbildnings- och informationsinsatser gentemot i huvudsak lärare och skolväsendet samt överväga omfattning och inriktning på den insamling av vittnesmål och föremål som startat. Kommittén skall vidare enligt sina direktiv arbeta med tillgänglig- görandet av fakta och information via Internet och annan ny teknik. Verksamheten skall bedrivas i nära kontakt med pågående forskning. Kommittén skall samarbeta med utbildningsväsende, barn- och ungdomsorganisationer, föreningar, folkrörelser, trossamfund, kultur- institutioner och andra nätverk för att uppnå bästa möjliga nationella till- gänglighet. Vad gäller den utåtriktade verksamheten bör i relevanta hän- seenden samråd ske med . Kommittén skall också ta hand om samordningen av Förintelsens minnesdag (jfr avsnitt 4.2, Levande historia). Det bilaterala och multi- laterala internationella arbete som bedrivits inom ramen för Levande historia och som handlagts av Statsrådsberedningen skall föras över till kommittén. Kommittén skall i övrigt lämna de förslag och vidta de åtgärder som föranleds av uppdraget. har under en följd av år arbetat aktivt för att Skr. 2000/01:59 stävja att historien och kulturarvet används på ett sätt som främjar rasism Museet avser också fortsättningsvis att arbeta med olika aspekter av denna problematik, med målsättningen att historien och kulturarvet i stället kan bli ett instrument för att understödja tolerans, demokrati och mänskliga rättigheter. Regeringen har mot denna bak- grund beviljat särskilda medel för fortsatt arbete mot rasism och främlingsfientlighet . En effektiv och heltäckande lagstiftning är en nödvändig förutsättning för att vi i skall kunna bekämpa handlingar och andra yttringar som direkt eller indirekt kränker principen om alla människors lika värde. Mot denna bakgrund är det angeläget att lagstiftningen fortlöpande ses över. I den mån lagstiftningen brister i effektivitet eller det saknas skydd på vissa områden skall strävan vara att åtgärda dessa brister. Som framgår av denna skrivelse finns i en förhållandevis heltäckande lagstiftning. Men det finns områden som behöver ses över. Det gäller inte minst diskrimineringslagstiftningen på andra samhälls- områden än arbetslivet. Den svenska lagstiftningen mot diskriminering är uppdelad på flera lagar. Förbud mot diskriminering inom arbetslivet regleras civilrättsligt och den huvudsakliga sanktionen är skadestånd. Här gäller fyra olika lagar beroende på om diskrimineringen sker på grund av kön, etnisk tillhörighet, sexuell läggning eller funktionshinder. Dessa lagar innehåller också särskilda, för den diskriminerade förmånliga, bevisregler och något krav på en avsikt att diskriminera ställs inte upp. Anmälningar om diskriminering inom arbetslivet hanteras av fackliga organisationer och ombudsmännen. Förbud mot diskriminering utanför arbetslivet som är förenade med sanktioner återfinns i den straffrättsliga bestämmelsen om olaga diskri- minering. Bestämmelsen om olaga diskriminering omfattar färre diskri- mineringsgrunder och träffar bara fall där det finns ett uppsåt att diskri- minera. Anmälningar om olaga diskriminering hanteras av polis och åklagare. Inom det straffrättsliga området ligger bevisbördan helt på åklagaren. Straffbestämmelsen om olaga diskriminering har inte haft önskad effekt och det finns ytterst få fällande domar. Enligt bestämmelsen om hets mot folkgrupp är det förbjudet att ut- trycka hot eller missaktning mot en folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Det är emellertid inte straffbart i att uttrycka hot eller missaktning mot homosexuella som grupp. Preskriptionstiden för hets mot folkgrupp som inte är ringa är normalt sett . I tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen finns det emellertid bestämmelser om särskilt korta preskriptionstider för tryckfrihets- och yttrandefrihetsbrott, däribland hets mot folkgrupp. Det innebär att preskriptionstiden för yttrandefrihetsbrottet hets mot folk- grupp på t.ex. en cd-skiva endast är från det att skivan lämnades ut Ett samlat grepp om diskrimineringslagstiftningen Regeringen avser att i tilläggsdirektiv ge utredningen som har till upp- gift att utreda ett utvidgat skydd mot diskriminering (N 2001:01) i uppdrag att utreda möjligheterna till en generell lagstiftning mot dis- kriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden. Inom ramen för EU har, som redovisats tidigare, antagits två nya direktiv mot diskriminering. Det ena direktivet behandlar diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung, både i arbetslivet och på flera andra samhällsområden. Det andra direktivet behandlar enbart diskrimi- nering i arbetslivet och omfattar diskrimineringsgrunderna religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder och sexuell läggning. Regeringen har beslutat att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till hur direktiven skall genomföras i svensk rätt. Det finns dock ett flertal frågor som har samband med utredningens uppdrag som regeringen anser att utredningen också bör få ta ställning till. En sådan fråga är om skyddet mot diskriminering beträffande diskri- mineringsgrunderna kön, funktionshinder, ålder och sexuell läggning skall motsvara det som gäller i direktivet om likabehandling oavsett ras eller etniskt ursprung. Det finns starka skäl för att behandla alla diskrimi- neringsgrunder lika i lagstiftningen, något som bl.a. flera av ombuds- männen har framfört. En annan fråga är den om en eventuell samordning av diskrimine- ringslagarna. uttalade (bet. 1998/99:AU4) redan i samband med riksdagsbehandlingen av lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet, lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder och lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning, att en sam- ordning av i första hand lagstiftningen mot etnisk diskriminering, diskri- minering på grund av funktionshinder och på grund av sexuell läggning borde övervägas. Utskottet kunde även tänka sig att man i det samman- hanget övervägde för- och nackdelar med att låta jämställdhetslagstift- ningen ingå i en sådan samordning. Vidare har uttalat (bet. 2000/01:AU3, rskr. 2000/01:4) att det, i den mån EG-direktiven föranleder revideringar av gällande rätt, finns anledning att göra en översyn av frågan om en eventuell samord- ning av diskrimineringslagarna. Uppdelningen av den svenska lagstiftningen mot diskriminering i olika lagar, i förening med den senaste tidens internationella utveckling på om- rådet, ger anledning att nu se över möjligheterna till en generell lagstift- ning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskriminerings- grunder och samhällsområden. En samlad lagstiftning har också lättare att få genomslag i det allmänna rättsmedvetandet och skulle därmed kunna utgöra ett effektivare skydd mot diskriminering. Regeringen avser därför att ge den utredning som har att utreda ett utvidgat skydd mot diskriminering tilläggsdirektiv att överväga om ett liknande skydd mot diskriminering på andra samhällsområden än arbetslivsområdet som föreskrivs i direktivet om likabehandling oavsett ras eller etniskt ursprung skall införas även beträffande diskriminerings- Skr. 2000/01:59 grunderna kön, funktionshinder, ålder och sexuell läggning. skall även få i uppdrag att överväga möjligheterna till en generell lag- stiftning mot diskriminering. 5.3.2 Hets mot homosexuella Regeringen anser att det finns skäl som talar för en kriminalisering av hets mot homosexuella som grupp. En parlamentariskt sammansatt kommitté har i ett betänkande lämnat förslag med sådan in- riktning. Betänkandet remissbehandlas och kommer därefter att beredas vidare inom med inriktning på en proposition . Homofobi utgör en grundläggande beståndsdel i den national-socialis- tiska och rasideologiska föreställningsvärlden. Såväl i den rasistiska och högerextremistiska propagandan som när det gäller våld med sådana ideologiska förtecken, är homosexuella följaktligen en mycket utsatt grupp. Det är i inte straffbart att uttrycka hot eller missaktning mot homosexuella som grupp. Den straffrättsliga lagstiftningen i flera andra europeiska länder, däribland och , innehåller där- emot ett sådant förbud. Regeringen anser att det finns skäl som talar för en kriminalisering av hets mot homosexuella som grupp också i . Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet m.m. har ny- ligen lagt ett förslag i denna riktning (jfr avsnitt 4.3.2). I kommitténs betänkande finns också en del andra förslag som kan få betydelse för de framtida möjligheterna att bekämpa brottslighet med rasistiska och lik- nande förtecken. Betänkandet remissbehandlas och kommer därefter att beredas vidare inom med inriktning på en proposi- tion . 5.3.3 Preskriptionstider för tryckfrihets- och yttrandefrihets- brott har i uppdrag att bl.a. analysera och ta ställning till om preskriptionstiderna för tryckfrihets- och yttrande- frihetsbrotten, däribland hets mot folkgrupp, bör förlängas. Reger- ingen anser att frågan om vilka preskriptionstider som bör gälla är av stor praktisk och principiell betydelse och skall noggrant följa den vidare utvecklingen på området. Den rasideologiska rörelsens viktigaste propagandainstrument är den s.k. vitmakt-musiken. Justitiekanslern () har när det gäller rasistiska yttringar av sådant slag påtalat problem som är förknippade med bl.a. preskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott. Till exempel har ett antal fall av hets mot folkgrupp på cd-skiva avskrivits från vidare handläggning av JK, då åtalspreskription hade inträtt innan ärendet hade Skr. 2000/01:59 väckts hos myndigheten. Regeringen kommer även i fortsättningen att följa rättstillämpning och lagföring på detta område genom att JK särskilt skall redovisa ärenden om hets mot folkgrupp. Preskriptionstiden för hets mot folkgrupp som inte är ringa är enligt vanlig lag . I tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihets- grundlagen (YGL) finns det emellertid bestämmelser om särskilt korta preskriptionstider för tryckfrihets- och yttrandefrihetsbrott. Beträffande olaga våldsskildringar i tekniska upptagningar gäller dock vad som är föreskrivet i vanlig lag om tid för väckande av åtal. har i uppdrag att bl.a. analysera och ta ställning till om preskriptionstiderna för tryckfrihets- och yttrandefrihets- brotten, däribland hets mot folkgrupp, bör förlängas. Utredningen skall redovisa sitt uppdrag . I uppdraget finns också annat som kan få betydelse för framtida möjligheter att bekämpa rasism i grundlagsskyddade medier. Regeringen kommer efter remissbehandlingen av utredningens förslag att noga överväga möjligheterna att genom förändringar i lagstiftningen öka förutsättningarna för att komma åt rasistisk propaganda som innebär hets mot folkgrupp. Eventuella grundlagsändringar kan träda i kraft tidi- gast . 5.4 Andra ingripande åtgärder från det allmänna För att skyddet mot diskriminering skall vara effektivt kan det vara nöd- vändigt att sanktioner i lagstiftningen kombineras med andra former av ingripande åtgärder från det allmänna. Det finns också ett allmänt intresse av att den offentliga verksamheten i dess helhet bedrivs i linje med de grundläggande principer som finns fastslagna i lagstiftningen. Sådant som kan uppfattas som dubbla signaler måste undvikas. Regeringens uppfattning är att offentliga medel inte ska gå till verk- samhet inom ramen för vilken grundläggande mänskliga rättigheter kränks. Det är därför naturligt att överväga möjligheterna att använda vissa typer av sanktioner mot juridiska personer i vars verksamhet dis- kriminering förekommer. Det kan t.ex. gälla i samband med offentlig upphandling, offentliga stöd och subventioner eller vid beviljande av olika former av tillstånd. Regeringen har i arbetet med den nationella handlingsplanen identi- fierat olika instrument som mer aktivt bör kunna användas i arbetet för att motverka diskriminering, både från statliga och kommunala myndig- heters sida och i övrigt. Att identifiera ytterligare sådana instrument och söka använda dem i praktisk politik är en viktig uppgift i det fortsatta arbetet. Antidiskrimineringsklausuler vid offentlig upphandling Den parlamentariska har i uppdrag att bl.a. analysera möjligheterna för den offentliga sektorn att ta in s.k. anti- diskrimineringsklausuler i upphandlingsavtal. lämnar kommittén sitt slutbetänkande. Regeringen kommer, efter sedvanlig remissbehandling av betänkandet, att arbeta med inriktning mot att de möjligheter att använda antidiskrimineringsklausuler vid offentlig upphandling som kan finnas verkligen utnyttjas. Värdet av statens offentliga upphandling är . Den offentliga sektorns upphandling i övrigt uppgår till ytterligare . Ett mycket stort antal privata arbets- givare med underleverantörer berörs. Det har alltmer diskuterats om inte den offentliga sek- torn bör använda den offentliga upphandlingen som ett medel för att bl.a. motverka diskriminering och främja lika rättigheter. fick den parlamentariska genom tilläggsdirektiv (dir. 1999:34) bl.a. i uppdrag att analysera möjligheterna för den offentliga sektorn att ta in s.k. antidiskrimineringsklausuler i upphandlingsavtal. Senast skall kommittén lämna sitt slutbetänkande. Regeringen kommer, efter sedvanlig remissbehandling av utredningens slutsatser och förslag, att arbeta med inriktning mot att de möjligheter att använda antidiskrimineringsklausuler vid offentlig upphandling som kan finnas verkligen utnyttjas. 5.4.2 Statliga stöd och bidrag Regeringen avser att initiera ett utredningsarbete om möjligheterna att förena olika statliga stödåtgärder med krav relaterade till icke-diskri- minering. En grundtanke bakom de krav som ställts på användningen av anti- diskrimineringsklausuler vid offentlig upphandling är att offentliga medel inte skall gå till verksamheter inom ramen för vilka grundläggande mänskliga rättigheter kränks. Det kan ifrågasättas i vad mån samma syn- sätt borde kunna gälla även vad gäller olika statliga stödåtgärder. Det skulle exempelvis kunna handla om vissa bidrag, subventioner och stöd till företag och organisationer. Regeringen avser mot denna bakgrund att initiera ett utredningsarbete om möjligheterna att förena olika statliga stödåtgärder med krav rela- terade till icke-diskriminering och om vilka statliga stöd som skulle kunna förknippas med sådana krav. Regeringen avser att med de storstadskommuner som regeringen har tecknat lokala utvecklingsavtal med ta upp frågan om det arbete som bedrivs mot diskriminering och föra en dialog om möjligheterna att systematiskt föra fram och sprida de erfarenheter som har förvärvats. Inom ramen för storstadspolitikens lokala utvecklingsavtal pågår ett nära samarbete mellan staten och vissa kommuner. Ett över- gripande mål för detta samarbete är att bryta den sociala, etniska och dis- kriminerande segregationen i storstadsregionerna och verka för jämlika levnadsvillkor för storstädernas invånare. Avtalen baseras på frivillighet och ömsesidiga åtaganden. I detta långsiktiga utvecklingsarbete kan det förväntas att värdefulla erfarenheter kommer att förvärvas i kommuners arbete mot diskrimine- ring och för mångfald. För att lyfta fram vissa kommuners erfarenheter av arbetet med att utforma åtgärder mot diskriminering kommer regeringen att systematiskt ta upp dessa frågor i dialog med berörda kommuner. 5.4.4 Indragning av utskänkningstillstånd Berörda tillståndsgivande myndigheter och näringsidkare inom restau- rangbranschen skall uppmärksammas på att bestämmelserna i alko- hollagen innebär att serveringstillståndet kan dras in om en tillstånds- havare i sin restaurangverksamhet, eller anställda i verksamheten, fälls för brottet olaga diskriminering. En stor andel av de polisanmälningar som görs avseende brottet olaga diskriminering hänför sig till restaurangbranschen. Det är också en form av diskriminering som fått stor uppmärksamhet i massmedierna och i den allmänna debatten. Att vägra en person inträde till en restaurang eller nöjeslokal på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller homosexuell läggning kan vara straffbart enligt bestämmelsen om olaga diskriminering. Det är dock regeringens mening att alla rättsliga medel bör utnyttjas för att motverka diskriminering. Enligt alkohollagen får serveringstillstånd endast meddelas den som visar att han med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhål- landen och omständigheter i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Vid tillståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om sökanden är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna (lämplighetsprövning). Om en tillståndshavare i sin restaurangverksamhet, eller anställda i verksamheten, fälls för brottet olaga diskriminering innebär det att serveringstillståndet kan ifrågasättas. Detta är ett brott som har anknyt- ning till restaurangrörelsen och måste bedömas som allvarligt. Kunskapen om att sådana brott kan ha betydelse för lämplighets- prövningen är dock inte känd i någon vidare omfattning. behov att öka kunskapen om detta hos såväl berörda tillståndgivande Skr. 2000/01:59 myndigheter som näringsidkare inom restaurangbranschen. Det är angeläget att det finns ett enhetligt och tydligt förhållningssätt gentemot rasistisk, främlingsfientlig och homofobisk brottslighet inom rättsväsendets alla delar. En förutsättning för att brott med rasistiska, främlingsfientliga, anti- semitiska och homofobiska inslag samt brottet olaga diskriminering effektivt skall kunna förebyggas och motverkas, är att rättsväsendet fullt ut utnyttjar de möjligheter som lagstiftningen erbjuder. Det behövs därför en ökad kunskap hos rättsväsendets myndigheter om gällande lagstiftning liksom om det sammanhang som brottsligheten i fråga begås i. Ökad kunskap behövs också om företeelser som nazism, antisemitism och homofobi samt om situationen för de grupper som ut- sätts för brott med sådana inslag. Av stor betydelse för effektiviteten i rättsväsendets insatser på området är också en fördjupad samverkan berörda myndigheter sinsemellan och mellan myndigheter och frivilligorganisationer. Självklart skall en sådan samverkan ske med respekt för den inbördes rollfördelningen mellan rättsväsendets myndigheter. Samverkansbehovet är särskilt uppenbart när det gäller polis och åklagare. Lika betydelsefullt är att en kontinuerlig uppföljning sker av de åtgärder som vidtas. Kampen mot brott med rasistiska, främlingsfientliga eller homofobiska motiv samt olaga diskriminering skall ha fortsatt hög prioritet inom rättsväsendet. Arbetet med de kunskapsstrategier som upprättas inom rättsväsendets myndigheter skall fortsätta. Regeringen har i regleringsbreven för Riksåklagaren och Rikspolis- styrelsen angett att kampen mot brott med rasistiska eller främlingsfientliga motiv skall prioriteras. Mot bakgrund av detta har ett intensivt reform- och förändringsarbete bedrivits inom rättsväsendet. Betydande resurser inom rättsväsendet inriktas nu på att förebygga och bekämpa sådan brottslighet. Riksåklagaren lade fram en omfattande och konkret handlingsplan som skall vara ledande för åklagarväsendets samlade fort- satta insatser mot rasistisk och främlingsfientlig brottslighet. Som ett led i handlingsplanen har Riksåklagaren gett en åklagare ett särskilt uppdrag att kartlägga och analysera om det förekommer regel- mässig spaning mot rasistisk brottslighet och omfattningen av sådan kriminalitet på Internet. Uppdraget har redovisats till Riksåklagaren, där ärendet bereds för ställningstagande. Som ett ytterligare led i handlingsplanen bedriver åklagarväsendet ett arbete för att undersöka hur bestämmelserna i 11 kap. , skattebrottslagen och annan näringsinriktad speciallagstiftning kan aktualiseras när det gäller den näringsverksamhet som vissa rasistiska Skr. 2000/01:59 organisationer bedriver. Dessa frågor diskuteras bl.a. i en arbetsgrupp I sina reviderade planeringsförutsättningar för 20012003 anför Riks- polisstyrelsen att det inom området rasistiska, främlingsfientliga, anti- semitiska och homofobiska brott är angeläget att polismyndigheterna organiserar arbetet och skapar rutiner som gör att sådana brott kan upp- täckas redan när brottsanmälan tas upp. Alla brott där det kan finnas sådana motiv skall tas fram och behandlas med förtur. Vidare skall varje polismyndighet utarbeta och dokumentera en brottsförebyggande strategi avseende brott med rasistiska, främling- sfientliga eller homofobiska inslag. Av denna skall även framgå hur och med vilka myndigheter och organisationer samverkan skall ske. Riksåklagaren och har påbörjat gemensamma inspektioner för att granska hur samarbetet mellan åklagare och polis fungerar när det gäller handläggningen av bl.a. rasistiska brott. Enligt regleringsbreven avseende polisväsendet och åklagar- organisationen skall brott med rasistiska, främlingsfientliga eller homo- fobiska inslag samt olaga diskriminering ha fortsatt hög prioritet. Regeringen följer vidare upp de uppdrag som tidigare givits till myn- digheterna inom rättsväsendet om att upprätta en strategi för att säker- ställa att personalen har god kunskap om grunden för brott med rasis- tiska, främlingsfientliga eller homofobiska inslag och om situationen för de grupper som utsätts för de brotten. Vidare har regeringen i reglerings- breven gett flertalet myndigheter i uppdrag att redovisa de in- satser som gjorts i enlighet med den upprättade strategin. BRÅ skall vidare redovisa och kommentera de åtgärder som vidtagits för att fullfölja utbildningsstrategin för personal inom rättsväsendet om sådana brott. har härutöver fått i uppgift att bygga upp en strategi för att motverka rasistiska, främlingsfientliga eller homofobiska tendenser hos de dömda. kommer ett seminarium att äga rum i om bekämpningen av brott med rasistisk, främlingsfientlig eller antisemitisk anknytning inom EU:s medlemsstater. Domare, åkla- gare och poliser från i första hand EU:s medlemsstater kommer att delta. En förbättrad grundutbildning och fortbildning på området samt arbetet med de olika uppdrag som givits och prioriteringar som gjorts bör kunna medverka till en ökad samverkan mellan rättsväsendets myndigheter och till att förbättra metodutvecklingen när det gäller att förebygga och bekämpa rasistisk och liknande brottslighet. Regeringen avser att ge () i uppdrag att följa upp rättsväsendets insatser mot brottslighet med rasistiska, främ- lingsfientliga eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering. Vidare skall domstolarna till följd av en förordningsändring skicka domar om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering samt domar där rätten tagit ställning till om ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg etc. till BRÅ, och HomO. BRÅ har till uppgift att främja brottsförebyggande arbete och ge regeringen och myndigheterna inom rättsväsendet underlag för kriminal- Regeringen avser därför att ge BRÅ i uppdrag att kartlägga rättsväsendets insatser mot brottslighet med rasistiska, främ- lingsfientliga eller homofobiska inslag samt brottet olaga diskriminering, och analysera hur detta arbete påverkar utvecklingen av ifrågavarande Uppdraget skall också innefatta att, mot bakgrund av upp- följningen, uppmärksamma regeringen på eventuella behov av ytterligare Arbetet bör ske i samråd med , , HomO och de myndigheter inom rättsväsendet som berörs av uppföljningen.