prop · GO03151 · 2001-09-07 00:00:00 — Kriterierna skulle vara enkla att mäta samt avspegla regeringens mål vad gäller myndigheternas tillgänglighet. I uppdraget ingick att föreslå hur begreppet och kriterierna kunde användas för att stimulera till ständiga kvalitetsförbättringar i myndigheterna och deras service. En redovisning av uppdraget lämnades i en rapport (dnr Ju 2000/2368) till regeringen . I rapporten 24-timmarsmyndighet slag till kriterier (Statskontoret 2000:21) lämnas ett förslag till en ut- vecklingstrappa i fyra steg, som visar hur en myndighet kan förverkliga målet att öka sin tillgänglighet och vara en 24-timmarsmyndighet. För- slag lämnas också om hur och myndigheterna kan sti- mulera och påskynda utvecklingen mot en elektronisk förvaltning. De statliga myndigheterna har av getts möjlighet att lämna synpunkter på rapporten och också ombetts redovisa hur långt de själva bedömer att de har kommit i att realisera begreppet 24 -timmars- myndighet. Av myndigheternas svar framgår att en majoritet har etable- rat en närvaro på Internet och arbetar aktivt med att utveckla sina webbplatser. Det framgår också att begreppet 24 -timmarsmyndighet fått en hög acceptans och fungerar som en drivkraft i myndigheternas ut- veckling mot en ökad kundorientering. efterlyser ett stort antal myndigheter en mera systematisk samverkan, stöd och riktlinjer för utvecklingen och gemensamma lös- ningar för handläggning av gemensamma ärenden mellan olika myndig- heter. Ett hinder i utvecklingen är enligt en del myndigheter att det i in- ledningsskedet krävs investeringar som inte kan finansieras med ratio- naliseringsvinster under samma budgetperiod. Den elektroniska förvaltningen har börjat att ta form och 24-timmars- service finns hos ett antal statliga myndigheter. Arbetsmark- nadsstyrelsen (AMS), (), och Riks- skatteverket (RSV), erbjuder alla en bred service på Internet både för privatpersoner och företag. Dessa myndigheters webbplatser hör till de mer välbesökta och besö- karantalet har ökat markant (tabell 8.1). Antal besökare på AMS, RSV:s och CSN:s webbplatser 1998 och 2000, tusental och förändringar i procent 1 700/mån Källor: AMS, RSV, CSN och Statskontoret. Stöd till utvecklingen av 24-timmarsmyndigheter Regeringen har för att ytterligare påskynda utvecklingen uppdragit åt Statskontoret att stimulera och stödja utvecklingen av 24-timmarsmyndigheter genom att tillsammans med myndigheterna ut- veckla och tillhandahålla metoder, vägledningar och avtal samt initiera och genomföra samverkansprojekt ( dnr Ju 2000/2368F, 2001/4270F). Arbetet skall utgå från analysen i rapporten 24-timmarsmyndighet till kriterier (Statskontoret 2000:21) och de synpunkter som läm- nats i remissbehandlingen av denna. Det skall också grundas på en analys av de ekonomiska konsekvenserna för myndigheterna av en övergång till elektroniska tjänster och av de eventuella hinder som kan behöva undan- röjas för att investeringar inom myndigheterna och i den gemensamma infrastrukturen skall komma till stånd. Arbetet skall syfta till att stimulera myndigheterna att bedriva ett aktivt utvecklingsarbete för att förbättra sin tillgänglighet och service med hjälp av informationstekniken, genom åtgärder som -att utforma konkreta mål och resultatmått för utvecklingsarbetet -att utveckla metoder för att analysera informations- och servicebehov från ett kundperspektiv; -att utveckla former för en löpande uppföljning av myndigheternas utveckling mot 24-timmarsmyndigheter, -att ta fram olika typer av vägledningar samt -att lämna förslag till en finansieringsmodell för investeringar i den gemensamma infrastrukturen för myndigheternas informations- försörjning och elektroniska kommunikation. Arbetet skall bedrivas i bred samverkan med de statliga myndigheterna och i kontakt med företrädare för kommuner, landsting och andra aktörer av betydelse för denna utveckling. Annat pågående utrednings- och ut- vecklingsarbete skall också beaktas. Uppdraget sträcker sig och Statskontoret skall varje halvår redovisa hur arbetet fortskrider i lägesrapporter till regeringen. 8.3Säker elektronisk överföring av dokument Ett realiserande av 24-timmarsmyndigheten förutsätter att hög säkerhet kan garanteras i den elektroniska överföringen av dokument och medde- landen. Det är därför angeläget att snabbt få till stånd för statsförvalt- ningen gemensamma säkerhetslösningar som innefattar system för han- Skr. 2000/01:151 tering av elektroniska signaturer. Regeringen uppdrog åt (Ju 2000/517/F) att i samverkan med , samt Statskontoret utreda och lämna förslag om hur ansvaret för utfärdande och administration av certifikat och elektroniska signaturer bör organiseras i statsförvaltningen. har i enlighet med uppdraget till regeringen överlämnat rapporten av certifikat och elektro- niska signaturer inom statsförvaltningen ( dnr Ju 2000/439). I rapporten föreslås bl. a. att regeringen i ett särskilt beslut uppdrar åt Riksskatte- verket att ha ett sammanhållande ansvar för hanteringen av certifikat och elektroniska signaturer inom statsförvaltningen. Uppdrag till om elektroniska signaturer Regeringen har mot denna bakgrund gett i upp- drag åt att under ett inledningsskede ha ett samman- hållande ansvar för administration och certifikat för elektronisk identifie- ring och elektroniska signaturer inom statsförvaltningen. En utvärdering av verksamheten skall redovisas till regeringen . I uppgiften ingår att -utarbeta allmänna riktlinjer och gemensamma rutiner för certifikat- hanteringen inom statsförvaltningen, -samordna statsförvaltningens krav och behov inför upphandling och avrop av certifikat och tillhörande tjänster för elektronisk identifie- ring och elektroniska signaturer, -samordna de myndighetsgemensamma tjänster som krävs för en väl fungerande infrastruktur för användningen av elektroniska signaturer i statlig verksamhet, -svara för information och vägledning till myndigheterna i dessa frågor. När hög säkerhet krävs bör den statliga förvaltningen i takt med att marknaden utvecklas i så stor utsträckning som möjligt använda kvali- ficerade certifikat enligt lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer. skall noga pröva vilka lösningar som tillgo- doser de säkerhetskrav som myndigheterna ställer i olika tillämpningar. skall i genomförandet av uppdraget samverka med , och Statskontoret. Statskontoret genomför en upphandling av certifikat och tillhörande tjänster för elektronisk identifiering och elektroniska signa- turer. Upphandlingen beräknas vara klar och skall resultera i ramavtal, som myndigheterna har möjlighet att använda sig av , för att tillgodose sina behov av säkerhetslösningar. I frågor som har an- knytning till lagen om kvalificerade elektroniska signaturer skall Riks- skatteverket bedriva arbetet i kontakt med , som är tillsynsmyndighet. En viktig uppgift för regeringen är att undanröja onödiga hinder mot en ökad elektronisk kommunikation där en sådan bedöms som ändamåls- enlig och effektiv. Exempel på sådana hinder kan vara de inom förvalt- ningsrätten vanligt förekommande kraven på skriftlighet och egenhändigt undertecknande av handlingar. För att skapa förutsättningar för en ökad och säker elektronisk kommunikation har regeringen därför tagit initiativ till översyner av lagstiftningen inom olika områden så att onödiga form- krav, som förhindrar användning av elektroniska signaturer , tas bort. Sådana översyner pågår nu på viktiga områden såsom skatte- och social- försäkringslagstiftningen, och ytterligare initiativ för att påskynda ut- vecklingen bereds inom . I departementspromemorian Några frågor om myndigheternas service (Ds 2001:25) diskuteras bl.a. huruvida det i förvaltningslagen (1986:223) bör föras in en uttrycklig skyldighet för myndigheterna att vara tillgäng- liga för allmänheten per elektronisk post och telefax. En ändring i för- valtningslagen föreslås där en sådan uttrycklig skyldighet förs in. Målformuleringar för samhällets informationsförsörjning finns i riksda- gens beslut efter två IT-propositioner (prop. 1995/96:125 och prop. 1999/2000:86) och i den förvaltningspolitiska propositionen. Det har också genomförts ett omfattande utredningsarbete som på olika sätt berör det allmännas ansvar för spridning av samhällets information i elektro- nisk form. I rapporten information (Ds 2000:34) har en inventering av utredningsarbetet gjorts. Därefter har materialet analyse- rats för att klarlägga vilket beslutsunderlag som finns inför förverkligan- det av en strategi för samhällets informationsförsörjning. Slutligen läm- nades ett antal konkreta förslag att gå vidare med. I utredningen , som har remissbehandlats, föreslås bl.a. en modell som stöd för att avgöra när information skall anses vara ett offentligt åtagande. Vidare föreslås att vissa övergripande bestämmelser tas in i en förordning om samhällets grundläggande information samt ett antal åtgärder för att bättre hantera sektorsövergripande frågor. Slutligen läggs också förslag om insatser för att få en bättre överblick över tillgänglig information, utveckling av ett kvalitetssystem för grundläggande information och utredningsinsatser för att finna fungerande modeller för finansiering av investeringar. Förslagen i rapporten bereds och kommer delvis att samordnas med övriga insatser som rör statens informationsförsörjning. 8.5Statens ansvar för infrastrukturen på IT-området Den ökade användningen av IT inom förvaltningen och mellan förvalt- ningen, medborgarna och företagen ställer krav på en anpassning av de tjänster och den information som finns till nya förutsättningar. Insatser för att förbättra nödvändig infrastruktur för grundtjänster, standarder, gemensam terminologi, regelverk och organisation pågår på flera om- Skr. 2000/01:151 råden. Mot bakgrund av den ökande användningen av IT i samhället, diskute- ras utöver vad som redovisats ovan, en rad olika aktiviteter som rör sta- tens ansvar för den infrastruktur som behövs för att med stöd av IT till- handahålla och utveckla information och tjänster. föreslog i en skrivelse till regeringen (Dnr ITK2001/18) att statsmakterna utvecklar formerna för plane- ring, beredning och beslut om utveckling av informationsstrukturen samt att statens roll och åtaganden klargörs rörande denna. Bland övriga för- slag kan nämnas ett till Statskontoret om att bereda formerna för hur ett strategiskt utvecklingsarbete kan ske samt att konkret samordna insat- serna för standardisering, terminologi och sökfunktioner/metadata. Dess- utom föreslog att ett antal pilotprojekt inom olika äm- nesområden genomförs. Förslagen bereds inom . I ett delbetänkande från Offentlighets- och sekretesskommittén om Offentlighetsprincipen och den nya tekniken (SOU 2001:3) föreslås bl.a. en utvidgad skyldighet att lämna ut allmänna handlingar. Det innebär att den grundlagsfästa rätten att få avskrift eller kopia av en allmän handling i princip kommer att gälla generellt, oavsett i vilken form en handling finns lagrad. Förslaget förväntas resultera i en proposition . Direkt en elektronisk ingång till offentlig information Staten, genom , inledde ett samarbete med och skapa en gemensam portal på Internet som skulle kunna fungera som en vägvisare till det offentliga . Arbetet drevs i projektform med gemensam finansiering. Projektet går under namnet Direkt. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att föreslå hur Direkt i en permanent form skall utvecklas och organiseras . Den särskilde utredaren skall överväga hur man tillgodoser behoven av samordning mellan denna verksamhet och annan närliggande IT-baserad samhällsinformation, som rättsinformations - systemet och Samhällsguiden. Utredaren fick även i uppdrag att ta över ansvaret för drift och utveckling av portalen Direkt. Utredaren har till regeringen lämnat delbetänkandet Offentliga på nätet (SOU 2001:63). I betänkandet redovisas grunddragen i förslaget om den framtida organisationen, dess verksamhet och finansiering. Utredaren föreslår att portalen Direkt även skall vara ingången till det offentliga på Internet och att en samordning sker med Samhällsguiden och rättsinformations syste- met. Staten bör, enligt utredaren, vara huvudman och verksamheten be- drivas i myndighetsform. Utredaren skall enligt regeringens direktiv i sitt slutbetänkande redovisa verksamhetens närmare inriktning och resursbehov liksom förslag till finansiering. 9.1Skrivelse till om regelförenkling I såväl förra årets skrivelse till 14 som i budgetpropositionen angav regeringen ett delmål för regelförenklingsarbetet med sär- skild inriktning på små företag. Målet är att regelverkens administrativa börda för småföretag tydligt skall minska . Ett viktigt instrument för att uppnå enklare och mer ändamålsenliga regler är den obligatoriska användningen av konsekvensanalyser vid framtagandet av nya regler. Den tvingar fram en redovisning av för- slagens effekter för ett litet företag och utifrån den redovisningen kan sedan ett aktivt beslut tas om att införa regeln. I granskningen av nya regler är därför konsekvensanalysen av stor betydelse. Regeringen har överlämnat en skrivelse till om regelförenkling ( skr. 2000/2001:143). I skrivelsen redogör regeringen för tillämpningen av förordningen (1998:1820) om särskild konsekvens- analys av reglers effekter för små företags villkor . Redovis- ningen görs på tre nivåer. På myndighetsnivå bygger skrivelsen på de årsrapporter som kommit in till regeringen, i enlighet med gällande för- ordning. Arbetet i kommittéväsendet redovisas utifrån en intern uppfölj- ning av till regeringen överlämnade slutbetänkanden. Redo-görelsen av arbetet inom bygger på erfarenheterna . skickar myndigheterna för kännedom sina konse- kvensanalyser till SimpLex-enheten (enhet som arbetar med regelförenk- ling) vid . Totalt har 48 myndigheter rapporterat enligt Simplexförordningen. Sammanfattningsvis uppger myndigheterna att tyngdpunkten vid regel- förenklingsarbetet lagts vid en strävan att publicera mer förståeliga och lättillgängliga regler. Andra myndigheter har lämnat exempel på att reg- lerna i sig underlättar för de små företagen. Myndigheterna har sammantaget infört och ändrat i 984 föreskrifter och allmänna råd. var siffran 863. De har sam- mantaget upphävt 291 föreskrifter och allmänna råd. var siff- ran 318. Ingen analys har gjorts av hur många av dessa föreskrifter och all- männa råd som har konsekvenser för små företag. Myndigheternas redo- visning har inte varit så heltäckande att det varit möjligt att göra en gene- rell bedömning av vad statistiken rent faktiskt redovisar. Den enskilda myndigheten har dock redovisat på samma sätt mellan åren, varför en jämförelse, beskrivning , ändå kan göras. 14 Regeringens redogörelse för regelförenklingsarbetet med särskild inriktning på små företag, skr. 1999/2000:148. Regeringen följer arbetet med regleringar från kommittédirektiv till lag- förslag ur ett småföretagsperspektiv. Därvidlag har en översiktlig granskning av de betänkanden som lämnades genomförts. I vissa fall har utredningars betänkanden kompletterats med att konse- kvensanalyser genomförts av . I andra fall har särskilda uppdrag lagts ut på berörda myndigheter att arbeta fram en konsekvens- analys. I ytterligare andra fall har regeringen initierat en hearing för att bl.a. belysa förslagens effekter för små företags villkor. Regeringen anser att det är av utomordentlig vikt att konsekvensanalyser görs i ett så tidigt skede som möjligt. Genomarbetade och fullständiga konsekvensanalyser bör därför göras redan på utredningsstadiet. Regler ur ett småföretagarperspektiv Samtliga förslag på nya och ändrade lagar och förordningar som tas fram inom och som kan ha konsekvenser för små företag skall beredas gemensamt med SimpLex. har en systematisk granskning av alla förslag på nya och ändrade regler inom prioriterats. för, med början 2001, statistik på alla förslag på nya och ändrade regler med konsekvenser för små företag. Den granskande funktionen kommer att ytterligare effektiviseras genom att interna samordningsmöjligheter inom kommer att tillvaratas. Ett antal förslag på förenklingar av befintliga regler ur ett småföre- tagarperspektiv har tagits fram . Dessa förslag bereds för när- varande inom . En enkätundersökning riktad till små och medelstora företag genom- fördes av (kundundersökningen). Un- dersökningen omfattade , förutom frågor om vissa myndig heters informa- tion och service, även en fråga om regelverkens belastning. Av de till- frågade företagen ansåg att regelverken var betungande. avser att göra en liknande undersökning under innevarande år. En ansenlig del av de regler som omger små företag härstammar från EG-lagstiftning. Det är av mycket stor vikt att även denna lagstiftning föregås av konsekvensanalyser i tidiga skeden och att processer sker i samverkan med representanter för små företag. kommer att fort- sätta driva detta även efter ordförandeskapet i EU. Det fortsatta arbetet med att ta fram regler som är bättre anpassade till små företags villkor fortsätter således på bred front. De mest prioriterade insatserna är utbildningsinsatser och arbetet med att förenkla de befintliga regelverken. 9.2Studier av olika typer av regleringar En översiktlig bedömning av olika typer av regleringar som gäller före- tag och marknader har gjorts av . Regleringarna sammanfattas i två dimensioner. De avser dels vilka regler som gäller vid nyetablering av företag, dels vilka regler som gäller sedan ett företag väl etablerats Skr. 2000/01:151 (diagram 9.1). Diagram 9.1 Administrativa etableringshinder och regelkomplexitet för företag i medlemsländer, rangordning på en skala 06 Källor: , Economics department working paper no. 226 och Statskontoret. Anm. Ju högre siffra desto större är etableringshindren respektive regelkomplexiteten (regulatory and administrative opacity). Studien visar att det är relativt lätt att starta företag i . Antal myn- dighetskontakter och tillstånd som behövs är färre och väntetiden på myndighetsbeslut är inte lika lång i som i många andra länder 15. Det är endast i ett fåtal länder och framför allt i som det är lättare. I är de administrativa etableringshindren mycket större än i något annat OECD-land. Däremot är det svårare att få grepp om de regler som företagen sedan skall tillämpa i . Enligt studien får exempelvis låga betyg bl.a. för avsaknaden av ett samlat stöd ( one-stop shops) vid tillstånds- givning. Endast i tycks reglerna vara mer svårgripbara. och får heller inget högt betyg. Dessa tre länder har dessutom fler administrativa etableringshinder jämfört med . En medveten satsning har gjorts från den sida för att förbättra små och medelstora företags situation. Enligt en studie anser drygt en tredjedel av de små och medelstora företagen i att det inte finns några hinder för företagets verksamhet 16. Det är betydligt fler än EU-genomsnittet och bara har en större andel (diagram 9.2). 15The regulation database. 16Som små och medelstora företag avses företag med mindre än 250 anställda. Undersökningen omfattade 8 000 små och medelstora företag runt om i . 400 intervjuer genomfördes per land. Andel av små och medelstora företag som anger största hindret respektive att det inte finns hinder för företagets verksamhet 1999, Annat (ospecificerat) Källor: , Observatory for SMEs, 6th report och Statskon- toret. Anm. Andelarna summerar inte till 100 på grund av att endast de andelsmässigt största hindren redovisas här. Av de svenska företagen tycker drygt en tiondel att administrativa regleringar för exempelvis miljö, hälsa och säkerhet är det största hindret för företagets verksamhet. Det är i paritet med genomsnittet för EU- länderna. I länder som och uppgår andelen till 15 respektive , medan den i , och Grek- land är . Det är emellertid inte regleringarna som de svenska små och medel- stora företagen tycker är det största enskilda problemet, utan det är i stället tillgången till finansiering. Det är ganska få, knappt en tiondel av företagen, som anser att brist på kunnig arbetskraft utgör ett hinder för företagande. Det är i nivå med genomsnittet för EU och problemet är betydligt större t.ex. på och i . 9.3Mandelkerngruppen strategi för samordnade åt- gärder för regelförenkling På de europeiska förvaltningsministrarnas initiativ vid deras möte i tillsattes en särskild högnivågrupp som fick i uppgift att "delta aktivt i förberedelserna för en strategi för sam- ordnade åtgärder för regelförenkling", såsom uppdraget formulerats vid det europeiska toppmötet i . I gruppens arbete deltar experter från både medlemsländerna och från kommissionen , 17 Av diagrammet framgår också att det finns andra hinder för företagen än de svarsalternativ som gavs i studien. I genomsnitt utgjorde de av svaren och eftersom inga öppna svar tilläts går dessa inte att specificera. vilket för en nyttig korsbefruktning av olika perspektiv. 2000/01:151 deltar representanter från Justitie- och Näringsdepartementen. Mandelkerngruppen har inlett ett intensivt arbete som resulterat i en första rapport som publicerades före inremarknadsrådets möte . Rapporten innehåller vissa rekommendationer på några centrala områden som gäller regelförenkling och bättre regelkvali- tet. Områdena är förenkling, kod ifiering, samråd, konsekvensanalys och institutionella strukturer. Mandelkerngruppens arbete fick stöd i både inremarknadsrådets och Stockholmstoppmötets slutsatser. Det betonades där att kommissionen skall samarbeta med Mandelkerngruppen i framtagandet av strategin för regelförenkling . Strategin kommer, i likhet med gruppens slutrapport, att presenteras till toppmötet i i . Mandelkerngruppens slutrapport kommer att innehålla rekommenda- tioner av både generell och specifik karaktär. Rekommendationerna kommer att avse åtgärder för genomförande och för genom- förande på lång sikt. Rekommendationerna kommer att rikta sig till både EG:s institutioner och medlemsländerna. 10 Staten som föredömlig arbetsgivare Enligt det förvaltningspolitiska handlingsprogrammet skall staten vara en föredömlig arbetsgivare. Regeringen har delegerat stora delar av arbets- givarpolitiken till myndigheterna. Myndighetscheferna har ansvar för att enskilt och tillsammans utforma arbetsgivar- och personalpolitiken. Syf- tet med delegeringen är att myndigheterna skall använda arbetsgivar- politiken som ett medel för att uppnå verksamhetens mål med hög effek- tivitet och på ett sätt som inger förtroende hos medborgarna. Regeringens uppgift är dels att formulera övergripande mål för de statliga arbetsgivar - frågorna dels att följa upp myndigheternas arbetsgivarpolitik (se avsnitt 10.1). Utgångspunkten för delegeringen är att arbetsgivarpolitiken skall anpassas till verksamhetens behov. I detta ingår att de anställda är väl förtrogna med målen för verksamheten, att arbetsförhållandena är goda och att de anställdas kompetens och erfarenhet utvecklas och tas till vara. Det delegerade arbetsgivaransvaret möjliggör för myndigheterna att ut- forma organisation, arbetsprocesser och kompetensförsörjning med hän- syn till verksamheten. Myndigheternas arbetsgivaransvar är därmed ett strategiskt ledningsinstrument i kvalitetsarbetet som underlättar för myn- digheterna att organisera utvecklingsarbetet så att anställda på alla nivåer kan delta i utvecklingen av de interna arbetsprocesserna. När personal och ledning samverkar i arbetet kan frågor om t.ex. arbetsvillkoren och arbetsmiljön för de anställda integreras i utvecklingsprocessen. En bra arbetsmiljö är också en kvalitetsfråga. Staten skall vara attraktiv som arbetsgivare. Inte minst för att kunna attrahera ung arbetskraft i takt med de stora pensionsavgångarna fram- över. Uppföljning av myndigheternas arbetsgivarpolitik Regeringens bedömning: Det löpande arbetet fungerar fortsatt tillfred- ställande på flertalet myndigheter. Medvetenheten om problemen med den sneda åldersstrukturen i statsförvaltningen är hög men det finns ett fortsatt behov av en än mer aktiv långsiktig planering på många myndig- heter.