prop · GO03119 · 2001-01-01 00:00:00 — Samarbetet sker främst genom enskilda organisationer. I Sidas strategi för finns en beredskap att öka samarbetet när de politiska förutsättningarna föreligger. Grundtanken är att stödja det civila samhället och på så sätt stimulera ett demokratiskt tänkande och skapa förutsättningar för demokrati underifrån. har ett omfattande samarbete växt fram mellan svenska enskilda organisationer och vitryska motsvarigheter. Ett väl utbyggt nätverk finns nu mellan organisationer i och . Dessa arbetar bl.a. med lokal demokrati, mänskliga rättigheter och miljöprojekt. En annan viktig aspekt av utvecklingssamarbetet är strävan att underlätta internationella kontakter för vitryssarna. Gränsöverskridande projekt, där erfarenheter från reformarbetet i grannländer som , och tas med, kan väntas få ökad betydelse. Viktiga nu pågående projekt i är Forum Syd-programmet, genom vilket ett femtiotal enskilda organisationer har inlett samarbete med vitryska motsvarigheter. Ett annat stort projekt är utbildning av vitryska journalister genom högskolan i . har utvecklat ett projekt för lokal demokrati, där vitryska politiker genomfört studiebesök i , och startat ett vänortssamarbete. Det finns också ett samarbete med vitryska lantmätare som anknyter till den jordreform som inleddes , och ett samarbete för utbildning inom den sociala sektorn. uppvisar stora brister i demokrati, ekonomisk utveckling, miljövård och sociala förhållanden. Även om ett maktskifte skulle äga rum i landet kommer dessa brister att kvarstå . Det bör därför finnas utrymme för förstärkta insatser på dessa områden inom det svenska utvecklingssamarbetet. Rådsslutsatserna bör inte leda till att omfattningen av biståndet begränsas. Bredare insatser kan göras på det regionala, humanitära och demokratistödjande området. Trots att den nuvarande regimen trycker ner oberoende institutioner håller ett civilt samhälle på att byggas upp i landet som förtjänar ökat stöd från . En demokratisk utveckling kan stimuleras genom att vitryska befolkningens isolering minskas, och ett ökat utbyte sker med europeiska institutioner. Det samarbete med enskilda organisationer som har byggts upp bör ges fortsatt prioritet. Insatser på rättsområdet, samarbeten som rör de mänskliga rättigheterna och lokal demokrati är särskilt viktiga. Samarbetet rörande kunskapsöverföring på migrationsområdet har påbörjats och bör fortsätta. Med tanke på mediesituationen i landet bör stöd till oberoende tidningar och etermedia ges särskild uppmärksamhet. Här kan en fortsättning ske av de utbildningsinsatser som genomförs , men möjligheterna att ge materiellt stöd till oberoende medier bör också undersökas. Svenska institutets utbildnings- och forskningssamarbete har genom sina kontaktskapande effekter också betydelse för demokratiutvecklingen. Inom det sociala området bör åtgärder inriktade på utbildning kunna initieras. Stöd till bekämpandet av TBC och hiv, som har en snabb spridning i landet, är också av vikt framöver. Tänkbara framtida projekt som stöder den ekonomiska omstruktureringen är sådana som riktar sig till små och medelstora företag. Projekt som stöder utvecklingen mot en marknadsekonomi är också ett stöd för en demokratisk politisk utveckling. 6.8 Övriga kandidatländer UD har haft en särskild budget för bilateralt EU-integrationsstöd som även varit inriktat på de övriga sex central- och östeuropeiska kandidatländerna , , , , och . Sammanlagt har avsatts . Stödet har haft två komponenter, dels har det arrangerats seminarier, studiebesök och personutbyten för överföring av svenska kunskaper om och erfarenheter av EU, ett stöd som administreras av UD, dels har svenskt deltagande i EU:s insatser för institutionsuppbyggande genom partnersamverkan, (twinning) i kandidatländerna underlättats. Det bilaterala EU-integrationsstödet utgår från ett intresse från kandidatländernas sida att ta del av svenska erfarenheter, dels av förberedelserna för de svenska EU-förhandlingarna, dels av själva förhandlingarna, och dels av medlemskapet. Medlen finansierar studiebesök i , deltagande i konferenser och seminarier, expertbesök, förhandlingsspel, m.m. som stödverksamheten har bedrivits har den visat sig betydelsefull för att stärka rollen av som utvidgningsvän. De kontakter som har knutits har även spelat en stor roll för det framgångsrika svenska deltagandet i partnersamverkan för partnersamverkan. överfördes från UD till Sida projektansvaret för det svenska deltagandet i EU:s insatser genom partnersamverkan. De svenska myndigheterna får därigenom en motpart för förberedelsefas och projektgenomförande. Sidas stora erfarenhet av projektarbete ger myndigheterna gott stöd i detta arbete. Dessutom uppnås bättre samordning med det utvecklingssamarbete Sida redan bedriver. överfördes även det svenska kontaktmannaskapet för TAEIX från UD till Sida. TAEIX är en stödform inom kommissionens utvidgningsdirektorat som inriktat sin verksamhet på att bistå kandidatländerna med EU-utbildningsaktiviteter på samtliga områden. Kännetäcknande för TAEIX-insatser är att ett specifikt kunskapsbehov skall finnas i ett kandidatland som kan matchas med expertkunskap från en organisation eller myndighet i medlemsstaterna. Insatserna är korta och ofta av expertkaraktär. Verksamheten är ett komplement till bl.a. partnersamverkan, som är betydligt mer långsiktigt och omfattande. TAIEX utgör en bra stödform för kortare och väldefinierade insatser i kandidatländerna som svenska myndigheter och organisationer bör kunna utnyttja i större utsträckning än . Det bilaterala EU-integrationsstödet har utgjort ett bra sätt att förmedla kunskap om EU-processerna, särskilt till de kandidatländer som inte nås av närområdessamarbetet. Det framtida bilaterala EU-integrationsstödet bör i huvudsak inriktas på enskilda och väl avgränsade insatser till stöd för utvidgningspolitik. Insatser i övriga kandidatländer har även gjorts genom internationella kurser och genom de konsultfonder bidragit till i de internationella finansiella institutionerna. Insatser har också genomförts genom inom områdena utbildning och forskning, kultur- och expertutbyte samt svenskundervisning. 6.9 Utvecklingsländer i regionen Ett antal länder i klassificeras som utvecklingsländer enligt (). Resursflöden till dessa länder som uppfyller vissa villkor avseende bl.a. förmånlighet och ändamål räknas som bistånd. De länder i regionen som omfattas är länderna på västra , , södra och . Utvecklingssamarbetet med dessa länder omfattas inte av denna proposition utan finansieras i stället över politikområde 8 Internationellt utvecklingssamarbete under en särskild delpost, . Biståndet hanteras liksom för övriga länder i regionen genom Sida-Öst. , , (FRJ), och utgör tillsammans regionen västra . Det är ett område som har växt fram som en stor mottagare av humanitär hjälp och är en växande samarbetspartner för svenskt utvecklingssamarbete. Totalt har ca kanaliserats till regionen i form av humanitär hjälp och utvecklingssamarbete . Dessa insatser har även kompletterats med omfattande sekondering av svensk personal till internationella organisationers arbete på västra . har även bidragit genom deltagande i flera fredsbevarande missioner i området. Sida-Öst disponerar särskilda medel från biståndsanslaget för utvecklingsländerna med de länder i f.d. som av DAC klassificerats som utvecklingsländer. Bland dessa intar en särställning vad gäller svenskt stöd. Ett omfattande svenskt stödprogram har byggts upp och är nu en av de största bilaterala givarna. Det svenska biståndet till södra har efter hand övergått från rent humanitära insatser till utvecklingssamarbete. Projekten har huvudsakligen varit inriktade framför allt på och . Även i var stödet inledningsvis i huvudsak i form av humanitärt bistånd. Mot bakgrund av den efter hand förändrade politiska och ekonomiska situationen i länderna, har insatserna ändrat karaktär och bedrivs ett mer långsiktigt utvecklingssamarbete. Biståndet till de s.k. DAC-länderna skall finansieras över politikområde 8 Internationellt utvecklingssamarbete. För vissa begränsade insatser, exempelvis för regionala projekt som omfattar flera länder, inklusive icke-DAC-länder, eller då särskilda skäl föreligger, kan dock även bidrag från politikområde 9 aktualiseras. 7 Samarbetets kanaler, instrument och styrning 7.1 Kanaler Regeringens bedömning: De kanaler som finns för utvecklingssamarbetet med fungerar väl och kompletterar varandra. Samordningen av insatserna bör fortsatt ske inom och huvuddelen av samarbetet bör kanaliseras genom Sida. Vissa av utredningens förslag av teknisk natur är redan tillgodosedda, medan andra kan regeringen inte ta definitiv ställning till . Utredningens förslag: Utredningen föreslår att Sida bemyndigas få besluta om placering av fältpersonal i och samt att Sida får ansvar för stöd till förberedelser av insatser genom partnersamverkan (twinning). Utredningen anser att ökad harmonisering bör eftersträvas mellan anslaget för utvecklingssamarbete med och anslaget för internationellt utvecklingssamarbete. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över utredningens förslag. De flesta av dessa instämmer i behovet av fältpersonal och stödjer förslaget att Sida bemyndigas få placera fältpersonal i och . Skälen för regeringens bedömning: bär huvudansvaret för samarbetet med . UD har en samordnande roll och bereder regeringens beslut om medelsfördelning mellan kanalerna samt styrning och uppföljning av dessa. Anslaget för samarbetet fördelas mellan UD, Sida och . Sida och ansvarar för planering och genomförandet av huvuddelen av insatserna. 7.1.1 Sida (Sida) är den centrala förvaltningsmyndigheten för bilaterala utvecklingssamarbete med utvecklingsländer och för samarbetet med länder i . Inom Sida handläggs huvuddelen av samarbetsinsatserna i av en särskild avdelning, Sida-Öst. Sidas verksamhet spänner över ett brett fält. Insatserna omfattar allt från demokratistöd, institutionellt stöd på det ekonomiska och sociala området, näringslivsfrämjande insatser, insatser på miljö- och energiområdet och säkerhetsfrämjande. Vad avser säkerhetsfrämjandet så administrerar Sida det säkerhetsfrämjande stödet till som bedrivs inom ramen för de civila myndigheternas verksamhet. utökades Sidas mandat till att även avse insatser inom gränsbevakning, säkerhetspolitisk kompetens, demokratiskt totalförsvar och fredsfrämjande åtgärder. Sida ansvarar vidare för beredning och beslut i ärenden som rör projektbidrag till multilaterala organisationer och som inte innebär stöd till reguljär budget. I ärenden av principiell vikt sker samråd med . Två av utredningens förslag är redan tillgodosedda. Sida är nationell kontaktpunkt och huvudansvarig för att främja och samordna svenskt deltagande i EU:s insatser genom partnersamverkan. I regleringsbrevet för står att Sida får använda medel från sitt anslag för samarbete med för en tjänst vid ambassaden i och en tjänst vid ambassaden i Sida-Öst är ansvarig också för samarbetet med västra , , och , vilket finansieras från anslaget för Internationellt utvecklingssamarbete. Regeringen konstaterar att en ökad harmonisering av bestämmelserna mellan de två östanslagen inte är möjlig att ta ställning till mot bakgrund av skillnaderna i samarbetsländernas behovsbild och anslagens karaktär. Regeringen bedömer att Sida-Östs insatser varit av stort värde både för reformprocessen och EU-närmandet i samarbetsländerna och för . Ett flertal insatser har bidragit till en utveckling mot normalt grannlandssamarbete. Sida-Östs organisation har varit effektiv och ändamålsenlig. Regeringen bedömer det som viktigt att Sida fortsatt vidareutvecklar dialogen och samarbetet med svenskt näringsliv, enskilda organisationer och statliga och kommunala myndigheter. 7.1.2 () har till uppgift att sprida kunskap om i utlandet och att svara för utbyte med andra länder inom kultur, utbildning, forskning och samhällsliv i övrigt. Verksamheten har allt mer inriktats på samarbetet med , med insatser inom utbildning och forskning, kultur- och expertutbyte samt svenskundervisning. Ungefär två tredjedelar av den totala budgeten går till insatser i regionen, inräknat vad som anslås inom utgiftsområde 7.9:1.2 samt Nya Visbyprogrammet som finansieras genom Östersjömiljard 1. SI:s verksamhet har under innevarande programperiod kategoriserats som demokratistöd. Regeringen föreslår nu att ett nytt huvudområde skapas med inriktning på utbildning och forskning, för att öka tydligheten och genomslagskraften i samarbetet då verksamheten på området är omfattande. Detta innebär för Svenska institutets del att dess verksamhet kommer att delas upp på två huvudområden, utbildning och forskning samt demokratins fördjupning. Under det sistnämnda kommer således verksamheten inom kultur- och expertutbytesområdet att falla. har administrerat en stor del av det språk- och integrationsstöd som har lämnat för integration av de ryskspråkiga minoriteterna i och . I takt med att fokus även läggs på samhällsintegration i en vidare bemärkelse, kommer handläggningsansvaret för stödet att delas med Sida. Regeringen anser att har varit en föregångare vad gäller att applicera ett främjandeperspektiv på utvecklingssamarbetet med . Institutets verksamhet har haft ett stort värde för demokratiutvecklingen och för skapandet av nätverk mellan individer och institutioner i vårt närområde, vilket bidrar till utvecklingen av ett reguljärt grannlandssamarbete . Regeringen bedömer det som viktigt att institutets verksamhet i , i synnerhet inom utbildning och forskning, sker med beaktande av de övriga prioriterade samarbetsområdena ekonomisk omvandling, social trygghet samt miljö. Av särskild vikt är en ökad genomslagskraft i arbetet att integrera ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten. 7.2 Instrument Regeringens bedömning: Utvecklingssamarbetet bör liksom huvudsakligen inriktas på kunskapsöverföring, som kan kompletteras med andra instrument för att insatserna skall uppnå så goda resultat som möjligt. Stöd för investeringar bör kunna göras såväl på miljö- och energiområdet som inom den sociala sektorn. Utredningens förslag om kreditinstrument kan regeringen inte ta definitiv ställning till . Den särskilda exportkreditgarantiramen bör finnas kvar, men någon ytterligare avsättning för förlusttäckning bedöms inte vara aktuell. Utredningens förslag: Utredningen föreslår att en utökning av Nordiska investeringsbankens ram för miljöinvesteringar prövas. Som ett alternativ bör förslaget om en låneram för Sida prövas. Regeringen bör verka för att Europeiska investeringsbanken får ett utlåningsmandat för projekt av stort europeiskt intresse i OSS. Frågan om en särskild exportkreditgarantiram behandlas inte av utredningen. Remissinstanserna: Några instanser är tveksamma till om efterfrågan på ett svenskt kreditinstrument i första hand skall tillgodoses via en utökad ram till Nordiska investeringsbanken och förespråkar istället ett bilateralt instrument. Att Sida bör få möjlighet att finansiera investeringar via kredit- och garantiinstrument anser flera av instanserna. Några tillstyrker betänkandets förslag att tillåta Nordiska investeringsbanken att bevilja lån inom miljöområdet i nordvästra och de baltiska länderna. Skälen för regeringens bedömning: För att genomföra insatser i förfogar över flera olika instrument såsom tekniskt samarbete, garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier samt medel för investeringar och riskkapital. har insatserna i första hand bestått av tekniskt samarbete och kunskapsöverföring. Det tekniska samarbetet omfattar främst institutionsuppbyggnad av allt mer långsiktig och fördjupad karaktär. Kunskapsöverföring har utgjort och bör även i fortsättningen utgöra kärnan inom samtliga verksamhetsområden. Detta skapar långsiktighet och hållbarhet i stödet och medverkar till utveckling mot ett normalt grannlandssamarbete. Investeringar med gåvomedel (samt i mycket begränsad utsträckning garanti- respektive kreditmedel) har kunnat göras inom miljö- och energisamarbetet samt inom stödet till små och medelstora företag via StartÖstprogrammet. Riskkapitalinvesteringar och kreditgivning kan även göras inom ramen för verksamhet. Regeringen anser att stöd för investeringar i fortsättningen även bör kunna lämnas inom den sociala sektorn, exempelvis i samarbete med sociala investeringsfonder. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 4.4. Finansiering av utrustning inom ramen för tekniskt samarbete bör liksom tidigare i princip endast komma i fråga om den utgör nödvändig specialutrustning inom ramen för kunskapsprojekt och kunskapsöverföring såvida inte särskilda skäl motiverar annat. Regeringen anser att samarbetet även i fortsättningen bör bedrivas genom utnyttjande av flera olika instrument för att insatserna skall uppnå så goda resultat som möjligt. 7.2.1 Betalningsbalansstöd För att hjälpa länderna i som inte hade någon möjlighet att finansiera sina underskott i bytesbalansen har utfäst betalningsbalansstöd i form av lån. /92-1994/95 utfäste betalningsbalansstöd till 11 länder. Flera av lånen har förfallit till betalning och återbetalning har skett. Den totala utestående lånesumman omfattar ca . Ytterligare två lån kommer att förfalla till betalning och de återstående fyra lånen kommer att invärderas av enligt den nya garantimodellen, vilket innebär att en engångsvis garantiavgift betalas från anslaget och står för eventuella framtida infrianden av garantierna. Genom det svenska medlemskapet i EU deltar i EU:s gemensamma utlåning, som garanteras mot EU:s budget. Regeringen bedömer därför att något behov av ytterligare bilaterala insatser från svensk sida inte längre finns. 7.2.2 Den särskilda exportkreditgarantiramen beslutade att inrätta en särskild exportkreditgarantiram om för de baltiska länderna och . I samband med att ramen utvidgades till vidgades landkretsen med , och för affärer som samfinansieras med internationella finansinstitutioner. Syftet med ramen är att bidra till att utveckla näringsliv och infrastruktur i berörda länder samt att bidra till ett varaktigt samarbete mellan de berörda länderna och svenska företag. Regeringen har uppdragit åt () att administrera verksamheten. En utvärdering av exportkreditgarantiramen för gjordes . Den ledde bl.a. till att ramen höjdes till . Med hänsyn till den ekonomiska krisen i har dock dessa ytterligare medel inte ställts till EKN:s förfogande. Regeringen har avsatt totalt för eventuella skadeförluster, vilket belastar anslaget för samarbete med . Det har framgått av rapporter från att omfattningen av den särskilda garantiverksamheten har gått tillbaka väsentligt. Som underlag för ett ställningstagande till exportkreditgarantiramens framtid har regeringen bett EKN att avge en rapport med en analys och bedömning av verksamheten. Utvecklingen av hittillsvarande verksamhet Av Exportkreditnämndens rapport framgår att de baltiska staterna dominerade , men att numera är det största landet vad gäller utfärdade garantiförbindelser. De riktlinjer som tidigare gällde och som tog fasta på s.k. projektrisker, dvs. projekt där möjligheten till återbetalning genererades av projektet självt, ändrades genom ett nytt beslut till förmån för en mer generellt inriktad prövning av återbetalningsförmågan och lönsamheten i aktuella affärer. Riktlinjerna närmade sig därmed de principer som tillämpas i EKN:s ordinarie verksamhet, dock med möjlighet att i viss utsträckning ta något större risker. Om man ser på verksamheten fördelad på branscher framgår att ungefär en tredjedel avser transportindustrin. Det har sin bakgrund i den tidigare helt övervägande men även senare relativt starka inriktningen i exportkreditgarantiramens riktlinjer på valutaintjänande projekt. Den relativa betydelsen av transportindustrin i den särskilda garantiverksamheten har ökat i takt med att förutsättningen för annan branschrelaterad garantigivning försämrats. Andra viktiga inslag i verksamheten är leveranser av utrustning till sågverk och annan skogsindustriell verksamhet samt till livsmedelsindustrin. De större och tidigare hos välkända exportföretagen intar en framträdande roll och beräknas ha svarat för av totalt utfärdade garantiförbindelser. Av utvärderingen framgår att vissa av de branscher som varit framträdande i garantigivningen också förekommer i störst utsträckning bland aktuella problemärenden, t.ex. projekt med anknytning till skogsindustrin och transportsektorn. uppgick anmälda dröjsmål under ramen till totalt . Utestående skadereglerade fordringar uppgick till . Som slutlig förlust på utestående skadefordringar hade dittills avskrivits ett belopp om ca . Då summan av utestående icke återvunna skadefordringar och gjorda avskrivningar för definitiv förlust överstiger det belopp som totalt betalats in som i den särskilda garantiverksamheten har EKN varit tvungna att täcka underskottet genom att ta i anspråk medel ur den särskilda förlustreserv om som avsatts på statsbudgeten. Sammanlagt har tagits i anspråk t.o.m. . EKN har gjort ett försök till bedömning av det slutliga utfallet av alla ingångna garantiåtaganden vilken pekar på en betydande förbrukning av förlustreserven. gör bedömningen att den särskilda garantiverksamheten framför allt har varit av betydelse för utveckling av industriell verksamhet inom ett flertal branscher i berörda länder och att den också har bidragit till att tillvarata värdefulla affärsmöjligheter för svenska företag. Företrädare för exportörerna framhåller den betydelse som verksamheten haft för att vinna fotfäste på de aktuella marknaderna. I förlängningen har det möjliggjort att exportören har kunnat ta risker utan EKN:s medverkan, antingen som följd av förbättrade förhållanden i importlandet och på finansmarknaden eller som följd av att man funnit det värt att satsa också på sådana marknader där EKN inte medger garanti. Förutsättningar för fortsatt särskild garantiverksamhet har omfattningen av den särskilda garantiverksamheten väsentligt gått tillbaka. Bakom denna utveckling ligger en successivt förbättrad risksituation på de baltiska länderna vilket ökat möjligheterna att inom den ordinarie verksamheten möta efterfrågan på garantier, i förening med det dramatiskt försämrade riskläget på , då stängde större delen av garantigivningen för landet. Vad gäller övriga länder , och , där det finns ett krav på samfinansiering med internationella finansinstitutioner, har några sådana projekt ännu inte kommit till stånd. Regeringen bedömer att det kan finnas fortsatt behov av en särskild exportkreditgarantiram. Det finns en stor efterfrågan på garantier för större projekt i , som riskerna givetvis är betydande till följd av osäkerhet när det gäller kreditvärdighet och betalningsvilja. EKN och inom EU stängde för garantigivning på efter krisen , även inom den särskilda ramen. En försiktig öppning beslutades . Regeringen understryker vikten av att vidtar åtgärder för att i största möjliga utsträckning begränsa riskerna för förluster under den särskilda garantiramen. Det är särskilt angeläget att omfattningen av eventuella ytterligare skadereglering inte överstiger den ram som har avsatts för förlusttäckning inom ramen för samarbetsanslaget, dvs. Mot bakgrund av vad som har anförts om utvecklingen av efterfrågan på garantier under den särskilda ramen, och med tanke på riskläget i och och med hänsyn till principiella överväganden, gör regeringen bedömningen att någon ytterligare avsättning för att täcka eventuella förluster under den särskilda ramen inte är aktuell. EKN svarar för att verksamheten under den särskilda ramen drivs vidare på ett sådant sätt att risken för att det för förlusttäckning anslagna beloppet överskrids minimeras. 7.2.3 Krediter och garantier Utredningen har behandlat användningen av krediter och garantier i samarbetet med . begränsas Sidas möjligheter att delta i finansiering av investeringar till gåvofinansiering av miljö- och energiprojekt.