prop · GP0359 · 2001-11-22 00:00:00 — I anledning av ett motionsyrkande med ett förslagtill ändring av bestämmelsen om hets mot folkgrupp i enlighet medutredningsförslaget förklarade sig utskottet tveksamt till om det förelåg ettbehov av en regeländring och anslöt sig till departementschefens uppfattning.Frågan om det bör vara straffbart att uttrycka hot och missaktning mothomosexuella som grupp har därefter behandlats av vid ett flertaltillfällen. Konstitutions- och justitieutskotten har därvid tagit ställning moten sådan kriminalisering. Utskotten har som argument anfört att enkriminalisering skulle innebära en omotiverad inskränkning av dengrundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten med oöverblickbara konsekvensersamt att en lagändring skulle kunna leda till att de homosexuella, på ett sättsom många av dem inte önskar, pekas ut som en särskild grupp i samhället.Riksdagen har vid samtliga tillfällen följt utskotten.Arbetsgruppen med uppgift att motverka och förebygga rasistiskt och annatetniskt relaterat våld ansåg i sin rapport och främlingsfientligtvåld (Ds 1998:35) att hets mot homosexuella bör jämställas med hets motfolkgrupp. Som skäl härför angavs bl.a. att stark antipati gentemot homosexuella och homosexualitet (homofobi) utgör en grundläggande beståndsdel i dennationalsocialistiska och rasideologiska föreställningsvärlden. Homofobin intar, sägs det i rapporten, en framträdande plats även i svenska nazisters ochrasideologers ideologi. Den inskränkning av yttrandefriheten och tryckfrihetensom skulle bli en konsekvens av en utvidgning av det straffbara området är,enligt arbetsgruppen, välmotiverad. Arbetsgruppen lade dock inte fram något eget konkret förslag. Härefter fick Kommittén om straffansvar för organiseradbrottslighet, m.m. regeringens uppdrag att vidare överväga frågan.På senare tid har avslagit olika motioner i frågan med hänvisning till att Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet, m.m. haft attöverväga frågan och att dess arbete inte bör föregripas.6.3 Kriminalisering av hets mot homosexuella som gruppRegeringens förslag: Hets mot homosexuella som grupp skall kriminaliseras ibrottsbalken. Motsvarande kriminalisering skall också införas inomtryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområden.Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sigtillstyrker att hets mot homosexuella skall kriminaliseras såväl i brottsbalkensom i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen.Endast tre remissinstanser är tveksamma eller negativa till att över huvud taget kriminalisera hets mot homosexuella. ifrågasätter inteatt homosexuellas situation i samhället är utsatt eller att de utgör en målgrupp för trakasserier från nazistiska och rasistiska grupperingar, men samfundetmenar att kommitténs uppdrag har varit för begränsat eftersom det har gälltenbart de homosexuellas situation. Frikyrkosamråd (FSR) anser att om en ny lagstiftning till äventyrs skall genomföras, är det ett minimikrav att detmycket tydligare definieras vad som är straffbart och att det tydligt framgåratt predikosituationer eller motsvarande inte omfattas av det straffbelagdaområdet. FSR framhåller vidare vetenskapens frihet samt att det borde varasjälvklart att fastslå att debatten och opinionsbildningen måste vara fri, ochmänniskor vara fria att anföra skäl för och emot och starkt hävda sinasynpunkter samt sluta sig samman för att hävda uppfattningar som inte stämmermed majoritetens. FSR menar också att ett genomförande av förslaget kommer attöka polariseringen och snarare försvåra homosexuellas möjligheter att på ettnaturligt sätt integreras i kyrko- och församlingsliv. , somingår i FSR, har i ett särskilt remissvar ställt sig bakom det remissyttrandesom FSR avgett.Några instanser anser att hets mot homosexuella skall kriminaliseras endast ibrottsbalken. Bl.a. framhåller Konstnärliga och () att en utvidgning av det straffbara området kan få farliga smittoeffekter i ett yttrandefrihetsperspektiv och leda till krav pålagstiftning om skydd även åt andra minoritetsgrupper.Skälen för regeringens förslag Behovet av att nu införa en kriminalisering av hets mot homosexuellaDet är inte straffbart att uttrycka hot eller missaktning mot homosexuella som grupp.Att utvidga det kriminaliserade området, dvs. att belägga ytterligareförfaranden med straff, är en åtgärd som kräver ingående överväganden. För atten kriminalisering av handlingar som inte tidigare varit straffbara skallgenomföras, måste det föreligga ett påtagligt behov av detta. Det måste röra sig om handlingar som typiskt sett framstår som straffvärda. Införandet av enstraffsanktion måste också framstå som en åtgärd genom vilket det oönskadebeteendet någorlunda effektivt kan motverkas. Dessa överväganden gör signaturligtvis gällande också inom det grundlagsskyddade området. Det krävs mycket starka skäl för att en grundlagsändring skall företas och en sådan börgenomföras endast om den är påkallad av ett påtagligt behov.Enligt regeringens uppfattning råder det ingen tvekan om att homosexuella är enutsatt grupp i vårt samhälle. Det kan visserligen sägas att det antal brott sombegås mot homosexuella, såvitt kan utläsas av statistiken, är relativt settlitet och utgör en begränsad del av den totala brottsligheten. Enligt "Hatbrott? - Homosexuella kvinnors och mäns berättelser om utsatthetför brott" har dock så många som av dem som sagt sig varit utsattaför brott med homofobisk anknytning valt att inte göra någon polisanmälan omhändelsen. Säkerhetspolisen gör också, i de återkommande rapporternaöver brott som utgör hot mot rikets inre säkerhet, bedömningen att det finnsanledning att anta att mörkertalet är stort när det gäller statistik över brottmed homofobisk anknytning. har haft regeringensuppdrag att på olika sätt följa situationen för homosexuella samt samordna olika myndigheters insatser för att öka kunskapen om och motverka diskriminering avhomosexuella. framhåller i sitt remissvar visar deundersökningar om homosexuellas utsatthet för brott som redovisas i utredningenatt homosexuella ofta är utsatta för brott på grund av sin sexuella läggning.Brotten finns på hela skalan från mord och mordförsök till förtal ochtrakasserier.Brottsstatistiken omfattar inte hets mot homosexuella som grupp eftersom sådanahandlingar inte är straffbara . Att sådana uttalanden som innebär hets -ofta mycket obehagliga och våldsamma - utgör en inte oväsentlig beståndsdel i de skrifter och andra meddelanden som sprids av nationalsocialistiska och andrarasideologiska grupper är dock obestridligt. Agitationen mot homosexuella ochhomosexualitet utgör en del i dessa gruppers propaganda och är invävd i denrasistiska och antisemitiska agitationen i övrigt. Det finns många exempel påatt homosexuella som grupp har fått utgöra måltavla för hat och hot, bl.a. iskrifter, på Internet och i vit makt-musiken. En del exempel härpå redovisas iden ovan nämnda rapporten och främlingsfientligt våld (Ds 1998:35).Sådan propaganda är relativt vanligt förekommande. Det bör också nämnas att denhar gjort sig gällande kontinuerligt under lång tid.Det finns goda skäl att anta att den homofobiska inställning som legat bakomvissa gärningsmäns angrepp på enskilda människor på grund av deras sexuellaläggning hämtar näring ur den hat-, hot- och hetspropaganda mot homosexuella som grupp som bedrivs av flertalet nazistiska och i övrigt högerextremistiskagrupperingar och nätverk i vårt land.Homosexuella har alltså - och har haft - en särskilt utsattposition jämfört med andra grupper i samhället. De utsätts för en hetspropaganda av ett slag som det inte finns något egentligt skydd emot.Mot denna bakgrund anser regeringen, liksom kommittén och en överväldigandemajoritet av remissinstanserna, att det finns mycket starka skäl för att nukriminalisera också hets mot homosexuella som grupp.Behovet av att införa motsvarande kriminalisering också inomtryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområdenBrottet hets mot folkgrupp är inte bara ett brott enligt , utanockså ett tryckfrihets- och yttrandefrihetsbrott. Med hänsyn till de likhetersom finns mellan brottet hets mot folkgrupp och de gärningar som skulle kunnastraffbeläggas som hets mot homosexuella, måste man överväga vilka skäl somtalar för respektive emot att införa en sådan kriminalisering i brottsbalkenutan att göra någon motsvarande ändring i tryckfrihetsförordningen (TF) ochyttrandefrihetsgrundlagen (YGL). Därvid måste de starka skäl som finns för enkriminalisering av hets mot homosexuella som grupp vägas mot intresset av attbibehålla vidast möjliga yttrandefrihet och tryckfrihet.Regeringen delar den uppfattning, som framförts av flera remissinstanser, attbegränsningarna av yttrandefriheten, särskilt i tryckt skrift och andragrundlagsskyddade framställningar, skall minimeras och vara så få och tydligasom möjligt. Tryckfriheten och yttrandefriheten är grundpelare i ettdemokratiskt samhälle och gränserna för dessa intressen skall inte varapåverkade av olika tillfälliga opinionsströmningar i samhället. Med hänsyn tillden stabilitet som bör prägla grundlagarna måste det alltså finnas starka skälför att införa kriminaliseringen även i TF och YGL.Som har anfört är kränkningar av homosexuella som grupp någotsom tyvärr inte handlar om tillfälliga strömningar i samhället. För enkriminalisering av hets mot homosexuella också i TF och YGL talar särskilt denomständigheten att de uttalanden och andra meddelanden som skulle omfattas avkriminaliseringen i stor omfattning sprids just i skrift eller andragrundlagsskyddade medier. Det kan konstateras att de befintligastraffbestämmelserna om förolämpning, förtal och uppvigling etc., som samtligakan utgöra såväl tryckfrihets- som yttrandefrihetsbrott, inte erbjudertillräckligt skydd mot den hetspropaganda som riktas mot homosexuella som grupp. Behovet av en kriminalisering gör sig alltså särskilt gällande på det tryck-och yttrandefrihetsrättsliga området. För att en bestämmelse om hets mothomosexuella skall vara effektiv måste en motsvarighet till denna bestämmelsefinnas i tryckfrihetsförordningens brottskatalog.Det är givetvis inte uteslutet att det kommer att resas anspråk påatt ytterligare grupper skall skyddas genom en motsvarande kriminalisering igrundlag och att den nu föreslagna regleringen kommer att anföras som stöd försådana anspråk. Enligt regeringens mening bör emellertid farhågor av detta slaginte ensamma utgöra hinder för en ändring av TF och YGL, om en sådan ändring,som i detta fall, är angelägen. Bedömningen måste i stället i varje fall grundas på de faktiska omständigheter som talar för respektive emot att ge en vissgrupp sådant skydd. Härvid måste beaktas att, såsom Lagrådet anför, storrestriktivitet bör iakttas när det gäller att föra in nya grupper under detskydd som straffbestämmelsen om hets mot folkgrupp ger.Mot den ovan angivna bakgrunden bör utgångspunkten vara att en kriminaliseringav hets mot homosexuella skall införas också i TF:s brottskatalog. Förutsättningarna för begränsningen av yttrandefriheten och avvägning mot andra intressenI 2 kap. regeringsformen (RF) finns bestämmelser om de grundläggande fri- ochrättigheterna, bl.a. yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten,demonstrationsfriheten, föreningsfriheten och religionsfriheten.Yttrandefriheten beskrivs som en frihet att i tal, skrift eller bild eller påannat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor.Vissa av de grundläggande fri- och rättigheterna kan begränsas genom lag.Begränsningar får dock inte göras för vilka ändamål eller i vilken omfattningsom helst. I 2 kap. 12 § andra stycket RF anges att begränsning får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle ochatt begränsningen aldrig får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och att den inte heller får sträcka sig så långtatt den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen som en av folkstyrelsensgrundvalar. I 2 kap. 13 § RF anges därutöver att yttrandefriheten ochinformationsfriheten får begränsas med hänsyn till rikets säkerhet,folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhet, enskilds anseende, privatlivetshelgd eller förebyggande och beivrandet av brott. I övrigt får begränsningar avyttrandefriheten och informationsfriheten såvitt nu är i fråga endast ske omsärskilt viktiga skäl föranleder det. Vid bedömningen av vilka begränsningar som får ske skall särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet ochinformationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga ochkulturella angelägenheter.Sedan den 1 januari 1995 gäller den europeiska konventionen angående skydd förde mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (), med de ändringar och tillägg som gjorts genom tilläggsprotokoll, som lag iSverige. Enligt 2 kap. 23 § RF får lag eller annan föreskrift inte meddelas istrid med åtaganden på grund av konventionen.Europakonventionen innehåller i artikel 10 regler till skydd föryttrandefriheten. Enligt artikeln skall envar äga rätt till yttrandefrihet.Denna rätt sägs innefatta åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och spridauppgifter och tankar utan offentlig myndighets inblandning och oberoende avterritoriella gränser. Av artikeln framgår dock också att denna frihet fårunderkastas vissa inskränkningar. Det anges att utövandet av rätten tillyttrandefrihet må underkastas sådana formföreskrifter, villkor, inskränkningareller straffpåföljder som är föreskrivna i lag och som i ett demokratisktsamhälle är nödvändiga med hänsyn till bl.a. den allmänna säkerheten,förebyggandet av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moraleller annans goda namn och rykte eller rättigheter.Regeringen anförde i lagrådsremissen att det, enligt vår mening, är uppenbartatt intresset av att skydda gruppen homosexuella mot hot och andra uttryck förmissaktning är ett sådant ändamål som är tillåtet för att begränsayttrandefriheten enligt såväl regeringsformen som . Lagrådetanför i sitt yttrande att det ytterst är en värderingsfråga huruvida dettaintresse är tillräckligt som skäl för att begränsa yttrandefriheten ochuttrycker förståelse för lagrådsremissens bedömning. Lagrådet finner dockanledning att framhålla att liknande skäl på goda grunder kan åberopas även iförhållande till en rad andra utsatta grupper, och att stor restriktivitet böriakttas med hänsyn till yttrandefriheten när det gäller att föra in nya grupperunder det skydd som straffbestämmelsen om hets mot folkgrupp ger, särskilt medhänsyn till det vidsträckta tillämpningsområde som bestämmelsen har fått.Regeringen gör inte någon annan bedömning. Vi vill i detta sammanhang hänvisatill vad som tidigare i detta avsnitt anförts om den relativt vanligtförekommande och ofta mycket obehagliga agitation och propaganda mothomosexuella som förekommit under lång tid.Vi anser inte att en sådan kriminalisering av hets mot homosexuella som viföreslår går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål somföranleder begränsningen eller sträcker sig så långt att den utgör ett hot motden fria åsiktsbildningen. Det kan också tilläggas att den straffrättsligalagstiftningen i flera europeiska länder, däribland och ,innehåller förbud mot hets mot homosexuella som grupp.Enligt regeringens uppfattning utgör den föreslagna kriminaliseringen inteheller något hot mot vetenskapens frihet, den fria åsiktsbildningen,religionsfriheten eller den fria debatten och opinionsbildningen ellermänniskors frihet att sluta sig samman för att hävda uppfattningar som intestämmer med majoritetens. Den innebär däremot ett fullt godtagbart krav på attäven andra människors rättigheter och den grundläggande demokratiska principenom alla människors lika värde skall respekteras vid utövandet av dessa fri- ochrättigheter.Sammantaget anser regeringen att det finns mycket starka skäl för att nukriminalisera hets mot homosexuella som grupp, såväl i som inomtryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområden. Vi anser att de skäl som talar för en sådan kriminalisering väger tyngre än deskäl som kan anföras däremot, främst intresset av att behålla yttrandefrihetenoförändrad i denna fråga. Vi föreslår således att hets mot homosexuella somgrupp skall kriminaliseras, såväl i som inomtryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområden.De starka skäl som talar för en sådan kriminalisering av hets mot homosexuellamåste emellertid, på motsvarande sätt som har gjorts i fråga om andraskyddade grupper, även vid den lagtekniska utformningen av kriminaliseringenvägas mot andra, möjligen motstående, intressen, t.ex. intresset av vidastmöjliga tryck- och yttrandefrihet. Det straffbara området får inte sträckas sålångt att det kommer att omfatta även en saklig diskussion om eller kritik avhomosexualitet. Kriminaliseringen skall inte utgöra ett hinder motopinionsfriheten eller ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Vidare måstevetenskapens frihet bevaras. I det sagda ligger också att sådana påståenden sombäst bemöts eller tillrättaläggs i en fri och öppen debatt inte bör omfattas avkriminaliseringen. Vi återkommer till dessa frågor i avsnitt 6.4.6.4 Avgränsning och lagteknisk lösningRegeringens förslag: bestämmelse om hets mot folkgrupp utvidgas så att den omfattar även hot och uttryck för missaktning mot folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på sexuell läggning. Motsvarande ändring görs i tryckfrihetsförordningens brottskatalog.Kommitténs förslag: Ett nytt brott - benämnt hets mot homosexuella - förs in iett nytt andra stycke i 16 kap. 8 § , samt i en ny punkt itryckfrihetsförordningens brottskatalog.Remissinstanserna: Många remissinstanser har invändningar mot avgränsningen ochden lagtekniska utformningen av den av kommittén föreslagna bestämmelsen.Sålunda ifrågasätter bl.a. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO),Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO),() och Institutionen förjournalistik och masskommunikation vid () om det inteär lämpligare att föra in gruppen homosexuella bland de övriga grupper som redan skyddas av den gällande bestämmelsen. Flera remissinstanser, t.ex.Folkhälsoinstitutet, vid ,JMG och RFSL, anser vidare att kriminaliseringen bör avse anspelningar påsexuell läggning snarare än på homosexuell läggning. Också ombudsmän() framhåller att det önskade skyddet på ett lagtekniskt enklare sätt skullekunna åstadkommas genom att "sexuell läggning" fogas in i bestämmelsensuppräkning av grunder.RFSL anser vidare att lagen bör utformas så att också hets mot s.k.transpersoner förbjuds. Det kan enligt RFSL:s mening ske exempelvis genom inför begreppet "könsidentitet" i lagtexten. ) anser att transpersoner är i hög grad i behov av skyddandelagstiftning och föreslår att begreppet sexuell orientering - vilket begrepp ilikhet med vad som är fallet i bl.a. den danska lagen skall innefatta varje form av lagligt sexuellt beteende - därför skall användas.Skälen för regeringens förslag Kriminaliseringen bör ske genom en utvidgning av de gällande bestämmelserna omhets mot folkgruppKriminalisering av hets mot homosexuella kan ske antingen genom en utvidgning av de nuvarande straffbestämmelserna om hets mot folkgrupp eller genom att ettsärskilt brott tillskapas.När frågan om kriminalisering av hets mot homosexuella har diskuterats tidigare, har en invändning mot förslag härom varit att homosexuella inte kan, ellervill, anses som någon folkgrupp eller annan sådan grupp av personer. Frågan ärdock om denna invändning har bärkraft i det nu aktuella sammanhanget. Som HomOpåpekar skulle motsvarande invändning i så fall lika gärna kunna resas i frågaom gruppen "invandrare". Kategorierna "folkgrupp eller annan sådan grupp avpersoner" omfattar exempelvis befolkningsgruppen "invandrare" ochandra liknande heterogena kollektiv av grupper. I själva verket ändradesbestämmelsen just för att möjliggöra detta (se prop.1981/82:58 s. 44 - 45). Ändringen innebar att med "folkgrupp" jämställs också"annan sådan grupp av personer". I det relevanta sammanhanget bestäms gruppeneller grupperna i fråga av den gemensamma egenskap eller liknande somkränkningarna anspelar på. Ordet "sådan" är bara en bestämning av storleken avde kollektiv som omfattas.Ett stort antal remissinstanser har också, mot kommitténs förslag att införa ett nytt brott, invänt att det är lämpligare att föra in gruppen homosexuella bland de övriga grupper som redan skyddas av den gällande bestämmelsen. Regeringenansluter sig till uppfattningen att övervägande skäl talar för attkriminaliseringen bör ske genom en utvidgning av den befintliga bestämmelsen omhets mot folkgrupp. Detta är för övrigt också den modell som valts i våragrannländer och Norge.Det finns olika fördelar att vinna med en sådan lagteknisk lösning som viföreslår. Ett skäl för denna lösning är att en och samma gärning bestående isådana uttalanden eller andra meddelanden som otvetydigt ger en koppling tillnazismen och dess förföljelse av olika grupper, t.ex. bärande av hakkors, medkommitténs förslag skulle kunna bedömas som två olika brott, nämligen hets motfolkgrupp och hets mot homosexuella.Lagtekniskt är det också en fördel att kunna ansluta till redan utbildad praxisbeträffande hets mot andra grupper som skyddas av bestämmelsen och markera förrättstillämparen att han eller hon skall göra samma principiella övervägandenvid bedömningen av en sådan gärning som avser homosexuella som då gärningenavser andra grupper.Sammanfattningsvis bör enligt regeringens mening hets mot homosexuellalagstiftningstekniskt behandlas på samma sätt som hets mot andra grupper somskyddas av den nu gällande bestämmelsen. Skall skyddet begränsas till att avse endast homosexuell läggning?En särskild fråga är om skyddet enligt den utvidgade kriminaliseringen börbegränsas till att avse endast homosexuell läggning. Kommittén har beträffandesitt förslag till en sådan begränsning hänvisat till att 1999 årsdiskrimineringsutredning har haft i uppdrag att behandla frågan om användningenav begreppet sexuell läggning i lagstiftningen. Därefter harkonstitutionsutskottet mot denna bakgrund anfört att det på goda grunder kanantas att frågan om huruvida kriminaliseringen bör avse också andra sexuellaläggningar kommer att behandlas under beredningsarbetet avseende nu aktuellaförslag (bet. 2000/01:KU9). godtog utskottets bedömning. Därefter harsåväl som socialförsäkringsutskottet behandlat motioner i frågan om också andra sexuella läggningar bör omfattas utan att göra någonannan bedömning (se bet. 2000/01:SfU 11).Frågan tas också upp i ett särskilt yttrande av fyra av kommitténs ledamöter,till vilket ett par remissinstanser har hänvisat. De fyra ledamöterna anser attdet finns goda skäl att på något sätt inkludera även bisexuella och s.k.transpersoner och anger att det eventuellt skulle kunna ske genom att man ilagtexten ger skydd mot kränkningar på grund av sexuell läggning. De hänvisardock till att detta begrepp är under utredning och anser att det nu är viktigtatt ta ett första steg. De menar att man tills vidare bör stanna vid enutvidgning av det kriminaliserade området till att avse hets mot gruppenhomosexuella.Med "transpersoner" brukar i regel avses transvestiter, transsexuella och andrapersoner som har en könsidentitet eller ett könsrollsöverskridande beteende, som eller alltid skiljer sig från samhällets gängse normer för hur en manrespektive en kvinna förväntas vara. I betänkandet 2000/01:SfU11 behandladesocialförsäkringsutskottet en motion med yrkande att även bisexuella ochtranspersoner borde omfattas av den nationella handlingsplanen mot rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering i regeringens skrivelse2000/01:59. Utskottet konstaterade att bisexualitet är en sexuell läggning,varför bisexuella således omfattas av handlingsplanen i fråga om diskrimineringpå grund av sexuell läggning.