prop · GO03149 · 2001-07-11 00:00:00 — , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , Bostadsdomstolen, i , i , i , , Handikapp- ombudsmannen, , , Riksrevi- sionsverket, , , , , i , i län, i Län, i , Läns- styrelsen i , i , , (), Akademikers (), Landsorganisa- tionen i (LO), (), (), , , kommun, , , kommun, , , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , , , kommun, , kommun, Ystads kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, , kommun, , , Säters kommun, Åmåls kommun, , , läns lands- ting, , läns landsting, , (), (), , (), (), Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO), De handikappa- des riksförbund (DHR), (), (), rättigheter (), , Neurologiskt (), i , Föreningen chefer, vård, , Hyres- gästernas (), (), , Radiotjänst i , (huvudkontoret) , Stiftelsen , i . Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:000) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (2001:000) dels att 8 kap. 2 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas sex nya paragrafer, 8 kap. 38 §§, av följande lydelse. För familjerådgivning, hem- tjänst, verksamhet för barn och ungdom enligt 5 kap. 1 § som inte är stöd- och hjälpinsatser av be- handlingskaraktär, sådant boende som avses i 5 kap. 5 § andra stycket eller 7 § tredje stycket eller annan liknande social tjänst får kommunen ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. Avgifterna får dock inte överstiga kommunens själv- kostnader. För familjerådgivning, verk- samhet för barn och ungdom en- ligt 5 kap. 1 § som inte är stöd- och hjälpinsatser av behandlings- karaktär, hemtjänst, dagverksam- het, bostad i sådant särskilt bo- ende som avses i 5 kap. 5 § andra stycket eller 7 § tredje stycket och som inte omfattas av 12 kap. jor- dabalken eller för annan liknande social tjänst får kommunen ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. Av- gifterna får dock inte överstiga kommunens självkostnader. I fråga om avgifter för hem- tjänst, dagverksamhet och bostad i särskilt boende finns ytterligare bestämmelser i 38 §§. Med prisbasbelopp avses det prisbasbelopp som fastställs enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Med avgiftsunderlag avses den inkomst som den enskilde kan antas komma att få under de när- maste tolv månaderna, fördelad med lika belopp . Inkomsten skall beräknas enligt 21 § första stycket 13 och 5 1 Lydelse enligt prop. 2000/01:80, bet. 2001/01:SoU18, rskr. 2000/01:259. Avgifter för hemtjänst får inte, tillsammans med avgifter som av- ses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel för sina personliga behov, boen- dekostnad och andra normala lev- nadskostnader. När avgifterna fastställs skall kommunen försäkra sig om att omsorgstagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk si- tuation. lagen (2001:000) om bostads- tillägg till pensionärer m.fl. Som inkomst skall även räknas särskilt bostadstillägg enligt 20 § samma lag och bostadsbidrag enligt lagen (1993:737) om bostadsbi- drag. Inkomsten får beräknas på ett för den enskilde mer fördel- aktigt sätt. I fråga om makar skall den en- skildes inkomst utgöra hälften av makarnas sammanlagda inkoms- ter. Den enskildes avgifter får 1. för hemtjänst och dagverk- samhet, tillsammans med avgifter som avses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbasbeloppet, 2. för bostad i särskilt boende uppgå till högst en tolftedel av 0,50 gånger prisbas- beloppet. Om avgifterna baseras på den enskildes betalningsförmåga skall avgiftsunderlaget beräknas enligt 4 §. Avgifterna får inte uppgå till ett så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av sitt avgiftsunderlag för sina personliga behov och andra normala levnadskostnader (förbe- hållsbelopp). När avgifterna fast- ställs skall kommunen dessutom försäkra sig om att omsorgstaga- rens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk situation. Kommunen skall bestämma den enskildes förbehållsbelopp genom att beräkna den enskildes lev- nadskostnader, utom boendekost- naden, med ledning av ett minimi- belopp. beräknas för sig och läggas till minimibeloppet. För sådan boen- dekostnad som anges i 5 § första stycket skall dock inget förbehåll göras. Minimibeloppet skall, om inte annat följer av 7 §, alltid per må- nad utgöra lägst en tolftedel av 1.1,294 gånger prisbasbeloppet för ensamstående, eller 2.1,084 gånger prisbasbeloppet för sammanlevande makar och sambor. Minimibeloppet skall täcka normalkostnader för livsmedel, kläder, skor, fritid, hygien, dags- tidning, telefon, TV-avgift, hem- försäkring, öppen hälso- och sjuk- vård, tandvård, hushållsel, för- brukningsvaror, resor, möbler, husgeråd och läkemedel. Kommunen skall höja minimi- beloppet i skälig omfattning om den enskilde på grund av sär- skilda omständigheter varaktigt har behov av ett inte oväsentligt högre belopp än det som anges i 6 § andra stycket. Kommunen får minska minimi- beloppet i skälig omfattning om den enskilde inte har en kostnad för en sådan post som anges i 6 § tredje stycket därför att 1.kostnaden ingår i avgiften för hemtjänst och dagverksamhet, 2.kostnaden ingår i avgiften eller hyran för bostad i särskilt boende, eller 3.posten tillhandahålls kost- nadsfritt. Kommunen skall ändra en av- gift om något förhållande som påverkar avgiftens storlek har ändrats. Avgiften får ändras utan föregående underrättelse om ändringen beror på förändringar i prisbasbeloppet. gälla från och med månaden efter den månad då anledning till ändring av avgiften skall dock gälla från och med den månad under vilken de förändringar har ändringen, om förhållandena av- ser hela den månaden. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 8 kap. 4 § och 2.De nya bestämmelserna skall tillämpas även i fråga om beslut enligt 8 kap. 2 § som meddelats före ikraftträdandet men avser tid därefter. 3.Ett överklagande av ett beslut enligt 8 kap. 2 § som fattats före skall prövas enligt paragrafens äldre lydelse i den del det avser tid före ikraftträdandet. För den del av beslutet som avser tid efter ikraftträdandet skall prövningen göras enligt de nya bestämmelserna. Avgifter för vård enligt 18 §, för förbrukningsartiklar enligt 18 c § eller för sådan långtidssjukvård som en kommun har betalningsan- svar för enligt 2 eller 9 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård får, tillsammans med avgifter för hemtjänst och dag- verksamhet enligt 8 kap. 5 § för- sta stycket socialtjänstlagen (2001:000), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbasbeloppet. Avgifterna får dock inte uppgå till så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av sitt avgifts- underlag för sina personliga be- hov och andra normala levnads- kostnader (förbehållsbelopp). När avgifterna fastställs skall kommu- nen dessutom försäkra sig om att vårdtagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försäm- 2000/01:149 Bilaga 4 Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att 26 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)1 skall ha följande lydelse. Av patienter får vårdavgifter tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. Pati- enter som är bosatta inom respektive kommunen, liksom patienter som avses i 3 c §, skall därvid behandlas lika. får dock för sluten vård fastställa avgiftsnivåer i olika inkomstintervall och besluta om vilka regler om nedsättning av avgiften som skall gälla. Högsta avgiftsbelopp för sluten vård är för varje vårddag. Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för sådan vård som den har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Detsamma gäller i fråga om sådan psykiatrisk långtidssjukvård med huvudsaklig omvårdnads- inriktning för vilken kommunen enligt 9 § samma lag har åtagit sig betalningsansvar. Avgifter för vård enligt 18 §, för förbrukningsartiklar enligt 18 c § eller för sådan långtidssjukvård som en kommun har betalningsan- svar för enligt 2 eller 9 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård får inte, tillsammans med avgifter som avses i 8 kap. 2 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:000), uppgå till så stort be- lopp att den enskilde inte förbe- hålls tillräckliga medel för sina personliga behov, boendekostnad och andra normala levnadskost- nader. När avgifterna fastställs skall kommunen försäkra sig om att vårdtagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försäm- rad ekonomisk situation. 1Lagen omtryckt 1992:567. 2Lydelse enligt prop. 2000/01:80, bet. 2001/01:SoU18, rskr. 2000/01:259. rad ekonomisk situation. hållsbeloppet skall beräknas enligt 8 kap. 37 §§ socialtjänstlagen (2001:000). 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om beslut enligt 26 § tredje stycket som meddelats före ikraftträdandet men som avser tid därefter skall de nya bestämmelserna tillämpas. 3.Ett överklagande av ett beslut enligt 26 § tredje stycket som fattats före skall prövas enligt paragrafens äldre lydelse i den del det avser tid före . För den del av beslutet som avser tid efter ikraftträdandet skall prövningen göras enligt de nya bestämmel- serna. Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Härigenom föreskrivs att punkten 19 i lagen (1987:813) om homosex- uella sambor1 skall ha följande lydelse. Om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande, skall vad som gäller i fråga om sambor enligt följande lagar och bestämmelser tillämpas även på de homosexuella samborna: 1.lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem, 4. jordabalken, 4.10 kap. 9 § , 5.4 kap. 19 § första stycket utsökningsbalken, 6.inkomstskattelagen (1999:1229), 7.lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 8.bostadsrättslagen (1991:614), 9.lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 10.5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen (1970:988), 11.5 och 12 §§ lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument, 12.14 kap. 3 §, 4 § tredje stycket och 8 § tredje stycket vallagen (1997:157), 13.36 § första stycket lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigeval, 14.4 § lagen (1997:159) om brevröstning i vissa fall, 15.10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15 och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ samt 16 kap. 7 och 9 §§ , 16.säkerhetsskyddslagen (1996:627), 17.lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid taxeringar, 18.lagen (1993:737) om bostadsbidrag, 8 kap. 2 § andra stycket 8 kap. 5 § andra stycket och socialtjänstlagen (2001:000), 6 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:000), 20.26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 21.2 kap. 4 § utlänningslagen (1989:529), 22.12 § första stycket 2 lagen (2001:000) om svenskt medborgarskap. Förutsätter dessa lagar eller bestämmelser att samborna skall vara ogifta, gäller det också de homosexuella samborna. Denna lag träder i kraft . 1 Lydelse enligt prop. 2000/01:80, bet. 2001/01:SoU18, rskr. 2000/01:259. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:000), 2.lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 3.lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen Överklagande av individuella beslut Enligt 8 kap. 2 § bibehålls den ordningen att kommunen får ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. Det medför att ett avgiftsuttag förutsätter att det finns en av kommunfullmäktige beslutad taxa efter vilken vederbörande nämnd kan debitera avgiften i det enskilda fallet. Både taxebeslutet och ett på taxan grundat debiteringsbeslut kan bli föremål för laglighetsprövning enligt kommunallagen. Förslaget är inte avsett att innebära någon ändring i detta hänseende. En nyhet i förslaget är att i lagen införs bestämmelser som särskilt skall beaktas vid beräkningen av avgiftens storlek i det enskilda fallet. Hit hör bestämmelserna om beräkning av avgiftsunderlag i 4 §, boende- kostnad i 6 § och minimibelopp i 7 § samt bestämmelserna om avgifts- ändring i 8 §. Det framgår inte av förslaget på vilket sätt individuella be- slut i någon av de nämnda frågorna skall kunna överklagas. Utan ut- tryckliga bestämmelser kommer besluten att få överklagas genom begä- ran om laglighetsprövning enligt kommunallagen. De föreslagna bestämmelserna är i nästan alla viktiga hänseenden for- mulerade som åligganden för kommunen (skall, se 4 § andra stycket, 5 § andra stycket, 6 §, 7 § första stycket och 8 §) och ger alltså kommunen inte någon valfrihet i fråga om beräkningen av avgiftens storlek. Från enskilds synpunkt skulle detta kunna uttryckas så att denne kommer att ha en rätt att få sin avgift beräknad på visst sätt. Vidare kan tillämpningen av de ifrågavarande bestämmelserna komma att omfatta uppskattningar och bedömningar av skälighets- eller lämplighetsnatur. Tvister i sådana frågor mellan en kommun och enskild kan över huvud taget inte tas upp inom ramen för en laglighetsprövning. Av betydelse är också att den enskilde genom en sådan prövning inte kan uppnå ett beslut som i sak ersätter kommunens överklagade beslut; ett bifall till hans överklagande kan på sin höjd innebära att kommunens beslut upphävs. Enligt Lagrådets mening bör de individuella beslut rörande avgiftens storlek som kan meddelas enligt de föreslagna bestämmelserna i 8 kap. kunna överklagas medelst anförande av förvaltningsbesvär. för den enskilde möjliggöra en fullständig överprövning av kommunens beslut och kunna resultera i ett för denne gynnande domstolsavgörande i Lagrådet förordar därför att de slags beslut varom här är fråga tas upp i den uppräkning av överklagbara beslut som finns i 16 kap. 8 kap. 4 § I andra stycket andra meningen föreslås en regel av innebörd att den en- skilde omsorgstagarens inkomst får beräknas på ett för henne eller ho- nom förmånligare sätt än vad som följer av bestämmelsen i styckets I författningskommentaren uttalas att hänsyn härvid måste tas till likställighetsprincipen i 2 kap. 2 § kommunallagen. Den valda formuleringen för tanken i första hand till att en kommun i enskilda fall, för en enskild omsorgstagare, får göra en för henne eller honom förmånligare beräkning. Likställighetsgrundsatsen leder till att en sådan förmånligare behandling inte får ske utan att den kommer alla om- sorgstagare till godo på likartat sätt. Under föredragningen inför Lagrådet har emellertid framkommit att avsikten med bestämmelsen inte är att reglera enskilda fall utan att en kommun skall ha frihet att i sitt beslut om att antaga en avgiftstaxa välja beräkningssätt som är förmånligare för den I sådana fall är det ett lämpligare uttryckssätt att inkomsten för de enskilda [eller: omsorgstagarna; jfr 5 §] får beräknas på förmån- Det har upplysts att det i förslaget använda uttrycket har valts på inrådan av granskningsenheten i för att ett en- hetligt uttryckssätt skulle komma till användning i lagen, som eljest talar om den enskilde omsorgstagaren i singularis. Det sistnämnda synes dock bero på att regeln då avser den enskilde och inte kollektivet av omsorgs- Att använda ett formellt kongruent uttryckssätt i strid med det avsedda materiella innehållet i en särskild bestämmelse är inte godtagbart. rådet förordar att antingen uttrycket den enskilde ersätts av de en- skilda eller de enskilda omsorgstagarna eller meningen ges följande lydelse: En kommun kan i sitt taxebeslut bestämma att inkomsten skall beräknas på ett sätt som är mer fördelaktigt för den enskilde. 8 kap. 5 § I paragrafens första stycke anges avgiftstaket (maxtaxan), en regel av Bestämmelsen i det föreslagna tredje stycket är en annan materiell regel enligt vilken avgifterna, efter maximeringen i första stycket, inte får inkräkta på förbehållsbeloppet. Det framstår som lämp- ligt att bestämmelsen får utgöra en egen paragraf, till vilken också som en sista mening kan föras bestämmelsen i andra stycket om beräkningen av avgiftsunderlaget i vissa fall (som troligen kommer att vara normal- Förslaget föranleder omnumrering av 68 §§ i det remitterade förslaget samt följdändringar i de båda övriga remitterade förslagen. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2000/01:149 Avgifter inom äldre- och handikappomsorg