prop · GO033 · 2001-01-01 00:00:00 — Den externa finansieringen har ökat kraftigt senare hälft. Forskningsanslagen till vetenskapsområden och övriga direkta statsanslag utgjorde av lärosätenas FoU-intäkter. Bland de externa finansiärerna dominerar forskningsråd, statliga myndigheter och forskningsstiftelser. Andelen extern finansiering varierar mellan olika vetenskapsområden. Inom teknikvetenskapen står den externfinansierade delen av forskningsverksamheten för nästan två tredjedelar, medan humaniora och rättsvetenskap/juridik får en tredjedel av sina resurser från externa finansiärer. Inom samhällsvetenskap, medicin och naturvetenskap är andelen externfinansierad forskning . Staten och näringslivet samverkar genom s.k. industriforskningsinstitut som finansieras av staten och näringslivet gemensamt. Dessa är fristående från högskolesystemet men har ofta ett nära samarbete med universitet och högskolor. Andra samverkansformer mellan staten och näringslivet inom eller i anslutning till universitet och högskolor är teknikparker, kontaktsekretariat, materialkonsortier, m.fl. Under sorterar Humanistisk-samhällsveten- skapliga forskningsrådet (), (), () och (). Dessutom finns () som finansierar tvärvetenskaplig forskning och som särskilt arbetar med forskningsinformation. Dessa forskningsråd disponerar tillsammans ca för forskning under . Forskningsrådens stöd till forskning fördelas utifrån vetenskapliga kvalitetskriterier efter bedömningar i rådens beredningsgrupper. Forskningsråden är sammansatta dels av forskarrepresentanter, dels av allmänföreträdare utsedda av regeringen. Forskarrepresentanterna är i majoritet i råden och utses av forskarsamhället genom elektorsförsamlingar enligt en särskild valprocedur. Råden kommer att avvecklas och fördelas forskningsmedel genom ett sammanhållet Vetenskapsråd. Den nya organisationen för forskningsfinansiering, som också inbegriper sektorsforskningsorgan, presenteras mer utförligt i kapitel 7. Vid sidan av forskningsråden under , som i huvudsak finansierar grundforskning, finns två sektorsorienterade forskningsråd och ett stort antal sektorsforskningsorgan. Dessa finansierar forskning och utveckling med syfte att tillgodose enskilda sektorers kunskapsbehov. Även den sektorsorienterade forskningen utförs till största delen vid universitet och högskolor. () och Skogs- och jordbrukets forskningsråd () är forskningsråd med sektorsansvar. Rymdstyrelsen finansierar rymdrelaterad forskning. Andra exempel på sektorsforskningsmyndigheter med betydande resurser för FoU är (), Kommunikationsforskningsberedningen (KFB), () och (). Sidas avdelning för forskningssamarbete (SAREC) administrerar det svenska forskningsbiståndet. Tillsammans fördelade dessa myndigheterna till FoU . Dessa myndigheter, förutom Sida/SAREC och Rymdstyrelsen, kommer att avvecklas och kommer två nya råd och en att inrättas, rådet för arbetsliv och socialvetenskap, rådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande samt Verket för innovationssystem. Denna omorganisation beskrivs närmare i kapitel 7. Den försvarsrelaterade forskningen finansieras främst via Försvarsmakten, , , och Styrelsen för psykologiskt försvar. Utgifterna för försvarsrelaterad forskning uppgick till . landsting och kommuner finansierar forskning och utveckling till ett belopp som uppgår till . Forskningen bedrivs huvudsakligen inom vård- och omsorgsområdet. Enligt en genomförd undersökning har dock denna verksamhet ökat och omfattar mer resurser än den offentliga statistiken visar. Utöver de statliga myndigheternas medel finansierar forskningsstiftelserna; (), och kompetensutveckling (KK), (Mistra), och allergiforskning (Vårdal) och av högre utbildning och forskning (STINT), forskning till ett sammanlagt belopp av . Härutöver finns ett flertal privata forskningsfinansiärer som förelar medel till FoU. En betydelsefull finansiär är (RbJ) som fick ett betydande medelstillskott från de sk. löntagarfondsmedlen 1995. RbJ finansierar huvudsakligen forskning inom humaniora och samhällsvetenskap. planerar fonden att dela ut ca i bidrag till forskning och till forskarskolor. En annan viktig finansiär är som ger betydande bidrag till framför allt vetenskaplig utrustning. Stiftelsen delar ut ca . Cancerfonden är också en stor finansiär inom sitt område. har beslutats om ca till forskningsprojekt om cancer. 5.2.1 medverkan i det internationella FoU-samarbetet Det är viktigt för ett litet land som att aktivt delta i det internationella forskningssamarbetet. Internationell samverkan är en förutsättning för att kunna bedriva forskning vid den internationella frontlinjen. Forskningen blir alltmer internationell, vilket bl.a. märks genom att stora forskningsintensiva företag förlägger sin forskning till de länder där den bästa kompetensen står att finna. Forskare rekryteras också i ökande omfattning internationellt. För att behålla sin konkurrensförmåga och forskningskvalitet är det därför av yttersta vikt att aktivt deltar i det internationella forskningssamarbetet, och då inte enbart begränsat till de europeiska och nordamerikanska länderna. I den ökande internationaliseringen finns ett växande behov av kunskap om, och vana vid, att samarbeta med länder och kulturer utanför den europeiska och nordamerikanska kontinenten. Svensk forskning har traditionellt sett haft omfattande internationella kontakter främst med . Dessa kontakter kompletteras nu med ökade kontakter och samarbete med länder i , och nya växande ekonomier. Särskilda satsningar på internationellt forskningssamarbete utanför och har inletts . undertecknades ett tekniskt och vetenskapligt avtal mellan och . Syftet med avtalet är att stärka forskningssamarbetet mellan länderna. som avtalet löpt, har en rad olika initiativ tagits inom olika områden. Insatserna rör sig om allt från seminarier och stipendier till nya program och projektfinansiering. Ett forskningsavtal har också slutits med för att öka och finna nya former för forskningssamarbete. Större utbyte av forskare och mer omfattande projekt skall nås genom ett närmare samarbete mellan ländernas forskningsråd och Sida/SAREC:s respektive stöd till utvecklingsforskning. Arbetet med att främja kontakter med andra världsdelar än den europeiska pågår också genom av högre studier och forskning (STINT) som bl.a. finansierar post-doktorala stipendier. Det internationella forskningssamarbetet sker till största delen genom att enskilda forskare eller forskargrupper samarbetar med forskare i andra länder. deltar emellertid också i ett flertal internationella forskningsorganisationer. är genom samtliga forskningsråd och akademier medlem i (). NFR representerar i flera stora gemensamma forskningsprojekt. Det största projektet som deltar i är , som är en anläggning med flera partikelacceleratorer och -detektorer för grundforskning inom högenergifysik. Anläggningen är världens största i sitt slag. Svenska forskargrupper utnyttjar aktivt . Andra gemensamma projekt där deltar via NFR är bl.a. det europeiska observatoriet . Den svenska rymdforskningen är starkt internationaliserad genom deltagande i (), men också genom andra multi- och bilaterala rymdforskningsprojekt. Den svenska forskningen inom dessa områden är internationellt konkurrenskraftig och har därmed goda möjligheter att utnyttja de möjligheter som bjuds inom ramen för det internationella samarbetet. Den svenska rymdindustrin visar sin kompetens- och konkurrensförmåga genom att en allt större andel av dess omsättning avser kommersiella beställningar på en global marknad. Även om det mesta av det formaliserade internationella samarbetet pågår inom naturvetenskap och teknik, finns även forskningsamverkan inom humaniora-samhällsvetenskap och medicin. är medlem i () i , som bedriver forskarutbildning inom historia, statsvetenskap, juridik och ekonomi. Svenska forskarstuderande inom humaniora och samhällsvetenskap får därmed möjlighet att förlägga sin utbildning dit. är medlem i for Research on Cancer (IARC), och svenska forskare samarbetar med IARC-forskare i ett omfattande forskningsprogram. har utnyttjandet varit begränsat i . MFR arbetar dock för att göra institutet mer känt. Forskningsrådens nordiska samarbete sker främst genom deras nordiska samarbetsnämnder inom teknik och naturvetenskap, medicin, lantbruksvetenskap, humaniora och samhällsvetenskap. Syftet med samarbetet är dels att förstärka kontakten mellan de nordiska forskningsråden, dels att bidra till en ökad synlighet och attraktionskraft för nordisk forskning. deltar också i Nordic Optical Telescope, som är ett optiskt teleskop på , finansierat av de naturvetenskapliga forskningsråden i , , , och . Teleskopet har blivit internationellt uppmärksammat för sin höga bildkvalitet. 5.3 forskningssamverkan med EU 5.3.1 Svenskt deltagande i EU:s ramprogram har deltagit som fullvärdig medlem i EU:s ramprogram för forskning och teknisk utveckling. Det fjärde ramprogrammet löpte men svenska forskare deltog redan före EU-medlemsskap i det andra respektive tredje ramprogrammet. Det svenska deltagandet i dessa ramprogram har över åren successivt vuxit i volym och spridit sig till samtliga delprogram som det skett vissa förändringar i olika sektorers deltagande. Kommissionens finansiering av svenskt deltagande har varit större än avgift till det fjärde ramprogrammet varför uppskattas ha gjort en nettovinst i ekonomiska termer på sitt deltagande. Lika viktigt är emellertid att de svenska forskarna har haft tillgång till de samlade resultaten från projekten som de deltagit i; projekt vars totala EU-finansiering uppgick till ca i det fjärde ramprogrammet. Det svenska deltagandet i ramprogrammen skiljer sig något från de flesta andra länders när det gäller fördelningen av deltagandet mellan företagssektorn och övriga deltagare såtillvida svenska lärosäten deltagit i mycket högre utsträckning än universitet i andra länder. Endast , och har uppvisat liknande högskoledeltagande. Högskoledeltagandet var som högst under det tredje ramprogrammet, av det totala deltagandet, men sjönk under det fjärde och motsvarade då lite mer än en tredjedel av det svenska deltagandet. De svenska företagens andel av deltagandet i det fjärde ramprogrammet var lägre än ramprogrammets genomsnitt. De stora företagen minskade sitt deltagande i det fjärde ramprogrammet medan småföretagens deltagande ökade. har tidigare haft ett mycket lägre deltagande än övriga medlemsländer men deras deltagande ökade kraftigt under det fjärde ramprogrammet och ligger nu på samma nivå som övriga medlemsländer. Sett ur ett finansiellt perspektiv medförde fjärde ramprogrammet minskad finansiering till den svenska företagssektorn som helhet, även om småföretagen ökade sin finansieringsandel. Finansieringen till svenska universitet och högskolor ökade och uppgick till närmare hälften av de hemtagna medlen trots att lärosätenas andel av deltagande minskade till förmån för instituten och småföretagen. Det svenska deltagandet i det fjärde ramprogrammet speglar väl de nationella styrkeområdena. Biovetenskaperna och miljöområdet var områden där svenska forskare lyckades väl både vad avser antal projekt med svenskt deltagande som andelen finansiering till svenska forskare. Det svenska deltagandet inom IT och industritekniska området var något lägre men gav likväl ett bra finansiellt utfall eftersom det fjärde ramprogrammets största finansiella satsningar gjordes inom IT- programmet och det industritekniska området. Enligt den studie av de kvalitativa aspekterna på det svenska deltagandet i EU:s ramprogram som Kungl. () utförde för regeringens räkning anser svenska forskningsråd och sektorsorgan att de svenska forskare som deltar i EU-finansierade projekt överlag tillhör landets bästa forskare. Majoriteten av forskarna själva klassificerar sitt projektdeltagande som riktad grundforskning eller tillämpad forskning. De flesta forskarna ger sina nationella projekt samma klassificering. Studien visar även på en hög konkurrens om forskningsmedlen inom EU. I genomsnitt beviljades endast av projektförslagen medel i det fjärde ramprogrammet. Totalt sett stod sig svenska projektförslag väl i konkurrensen eftersom ungefär var fjärde svensk ansökan beviljades medel. Ett av syftena med ramprogrammet är att öka samarbetet mellan FoU- aktörerna inom EU, såväl för att undvika dubbelarbete som för att öka integrationen. Enligt en studie utförd av och EU/, Svenska deltagare av EU:s fjärde ramprogram för FoU (R 1998:26), värderades ramprogrammen högt av deltagarna eftersom en väl tilltagen budget samt många deltagare och ämnesdiscipliner underlättade en breddning av kunskapsbasen. Genom EU-forskningen skapas också nya kontakter som möjliggör samarbete inom områden där det tidigare inte har erbjudits sådana möjligheter. För de flesta svenska deltagarna har EU-forskningen främst inneburit ett nära samarbete med utländska universitet, oberoende av om den svenska deltagaren varit ett företag, ett institut eller en högskola. EU-samarbetet stärker framför allt redan befintliga nätverk och formaliserar pågående internationellt samarbete. Det är även vanligt att EU-projekten leder till fortsatt samarbete såväl inom som utanför ramprogrammen. Den internationella trovärdighet och status som EU-projekten ger underlättar för projektdeltagarna att få direktkontakt med personer inom företagssektorn på höga beslutsfattande nivåer. Ett annat viktigt syfte med ramprogrammen är att stärka den europeiska industrins konkurrenskraft och att höja FoU- kompetens. En stor del av de svenska industrideltagarna menade att de stärkt sin konkurrensposition inom sina kärnområden, såväl gentemot nationella som europeiska och utomeuropeiska konkurrenter. För en ännu större andel innebar projektdeltagandet att personalens FoU- kompetens ökade. Endast en mindre del av företagens och forskargruppernas satsningar inom det fjärde ramprogrammet innebar verksamhet inom helt nya områden. Detta kan tolkas som att majoriteten av deltagarna använde EU-projekten för att vidga sin forskning något men att endast ett fåtal förnyade sin FoU-verksamhet på ett mer genomgripande sätt. Enligt mycket preliminära uppgifter om det svenska deltagandet i det femte ramprogrammet (1998-2002) fortsätter den positiva trenden för det svenska deltagandet. Såväl den totala andelen projekt med svenskt deltagande som andelen svenska ansökningar som beviljats EU- finansiering uppvisar samma resultat som för det fjärde ramprogrammet. De svenska forskarna har framför allt sökt medel från programmen Livs- kvalitet och förvaltning av levande resurser, Konkurrenskraftig och hållbar tillväxt samt Energi, miljö och hållbar utveckling. Svenska forskare har även varit framgångsrika vad gäller beviljade ansökningar till programmet som behandlar informationssamhället, vilket även är det program som har störst budget. En ny trend som kan skönjas i det svenska deltagandet är att fler avnämare deltar i projekten. Detta kan till viss del bero på att det femte ramprogrammet är något mer problemorienterat än tidigare ramprogram. En annan förklaring kan vara att kommissionen redan i ansökningsstadiet kräver redovisning av en strategi för spridning av de resultat som projekten levererar. 5.3.2 Medfinansiering av svenska forskares deltagande i EU:s ramprogram Regeringens bedömning: De nya myndigheterna för forskningsfinansiering bör ta ett särskilt ansvar för att bevaka möjligheterna att via den egna verksamheten och den nationella forskningsfinansieringen främja det svenska deltagandet i EU:s ramprogram. Universitet och högskolor bör även ta ett större ledningsmässigt ansvar för att nå bästa möjliga projekthantering av sitt engagemang i ramprogrammen. Skälen för regeringens bedömning: Projektfinansieringen från EU:s ramprogram för forskning och teknisk utveckling till svenska forskningsutförare ökade starkt senare hälft. EU:s finansiering kom framför allt att öka i betydelse för universitet och institut men även till viss del för småföretag. Kommissionen finansierar högst hälften av projektkostnaderna. De som svenska lärosäten, företag och institut mottog i det fjärde ramprogrammet (1994-98), dvs. , måste därför matchas med minst lika stora nationella resurser. av högre utbildning och forskning (STINT) fick genom sina stadgar det övergripande uppdraget att tillhandahålla medel för medfinansiering av svenskt deltagande i EU:s fjärde ramprogram. Stiftelsen avsatte totalt för detta ändamål. Småföretagen mottog den största andelen av medlen, mestadels i form av rese- och förstudiebidrag. Lärosätena tog emot en tredjedel och instituten fick i medfinansiering, vilket är en relativt stor andel av medlen i förhållande till deras deltagande i ramprogrammet. Stiftelsen samarbetade till en början med de myndigheter som hade nationellt ansvar för olika delprogram och lät dem fatta beslut om vilka projekt som skulle beviljas medfinansiering. Eftersom de ansvariga myndigheterna tillhandahöll hälften av den nationella medfinansieringen av projekt, beviljade majoriteten av myndigheterna medfinansiering till sådana projekt som låg i linje med deras respektive strategiska mål för nationell FoU-verksamhet. har varit unikt med att avsätta så stora särskilda medel för att främja svenskt deltagande i EU:s ramprogram. När STINT under senare hälften av fjärde ramprogrammet lade om sin beviljningsmodell för medfinansiering, visade det sig att forskare inom områden där har en stark nationell forsknings- och resursbas var de som i lägst utsträckning ansökte om medfinansiering. Eftersom det svenska deltagandet väl knyter an till svenska profilområden bör det därför vara möjligt för svenska forskare att även fortsättningsvis finna kompletterande medel inom ramen för det nationella forskningssystemets FoU-prioriteringar. STINT beslutade att under det femte ramprogrammets inledningsskede avsätta för universitetens och högskolornas deltagande samt för institutens deltagande i det femte ramprogrammet. Medlen beräknades med utgångspunkt i stiftelsens insatser i det fjärde ramprogrammet. Medlen står dock till förfogande så länge som de projekt som initierats under de femte ramprogrammet löper. Utöver det direkta projektstödet avsatte STINT för att uppmuntra universitet och högskolor att tillämpa en mer strategisk hantering av sitt deltagande i det femte ramprogrammet. Syftet med stiftelsens stöd är att ge deltagarna en möjlighet att etablera egna former för att tillgodose kommissionens krav på motprestation. Varje lärosäte och institut fattar således egna beslut om vilka projekt som skall beviljas stöd. En summering av utbetalda medel efter det femte ramprogrammets första år visar att den klart största delen av universitets- och högskolemedlen har använts till rese- och förstudiebidrag. En anledning är givetvis att projekt huvudsakligen planerats och initierats . Troligtvis kommer dock dessa bidrag att dominera även framöver, bl.a. därför att de mindre lärosätena uteslutande använder sin budget för rese- och förstudiebidrag. Instituten använder i stor utsträckning sin budget för att finansiera personalkostnader inom ramen för projektdeltagandet. Utöver STINT:s finansiering har ytterligare ett tiotal forskningsråd och sektorsmyndigheter avsatt medel för olika former av medfinansiering. Samtliga dessa myndigheter tillhandahåller rese- och förstudiebidrag men några beviljar även medfinansiering för projektkostnader. Gemensamt för nästan samtliga finansiärer är att stöd endast utgår om ligger inom myndighetens prioriterade verksamhetsområde. Detta kriterium är särskilt avgörande vid medfinansiering av projektkostnader. Regeringen har i tidigare propositioner (prop 1996/97:5, prop 1998/99:94) uttalat åsikten att EU-programmen bör integreras i den nationella FoU-hanteringen. Mot denna bakgrund är det regeringens bedömning att särskilda nationella medel för medfinansiering av svenska forskares deltagande i EU:s ramprogram inte bör avsättas. De nya myndigheter för forskningsfinansiering, som enligt beslut (prop. 1999/2000:81, bet UbU17, rskr. 1999/2000:127) skall börja sitt arbete , bör ta ett särskilt ansvar för att bevaka i vilken utsträckning EU:s ramprogram kan samspela med den egna verksamheten samt undersöka möjligheterna till samfinansiering mellan den egna verksamheten och EU:s ramprogram. Det är vidare avgörande att universitet och högskolor hanterar sitt ansökningsförfarande och sina projektförhandlingar på ett optimalt sätt. Därför bör lärosätena ta ett större ledningsmässigt ansvar för att utveckla egna generella, strategiska överväganden som grund för enskilda beslut om stöd till deltagande i ramprogrammet. I dessa frågor kan den nationella myndigheten, Rådet för forsknings- och utvecklingssamarbete inom EU (EU/), vara behjälplig med sina kurser och rådgivning kring bl.a. kostnadsberäkningar och avtalsförhandlingar. Även universtitetens och högskolornas kontaktsekretariat fyller en viktig rådgivande funktion för lärosätenas forskare under projektens olika faser. 5.3.3 Strukturfondernas finansiering av forskning och resultatspridning utgörs av regionalfonden, socialfonden, jordbruksfonden och fiskefonden. Tillsammans syftar de till att öka den ekonomiska och sociala samhörigheten mellan medlemsländerna och utgör viktiga instrument för att minska regionala obalanser och skillnader i ekonomisk utveckling. EU ger regional- och strukturpolitiken fortsatt hög prioritet för och ställer sammanlagt till strukturfondernas förfogande, vilket är ca en tredjedel av EU:s totala budget. tilldelas ca eller ca ur strukturfonderna. Detta är en ökning med jämfört med föregående period 1995-99, då tilldelades eller ca . Inom strukturfonderna finansieras också forskning och kompetensutveckling. Strukturfonderna stödjer även samverkan mellan universitet och högskolor och det omgivande samhället. Stödet från EU skall kompletteras med minst lika stor andel offentliga medel från och får inte användas som ersättning för nationella insatser. finns ingen myndighet som har det samlade nationella ansvaret för alla EU-programmen inom strukturfonderna. Inom den nya myndighetsstrukturen för forskningsfinansiering avser regeringen att lägga ansvar för dessa frågor på den nya myndigheten för forskning och utveckling vilken beskrivs i Vissa organisationsfrågor inom näringspolitiken (prop. 1999/2000:71), samt i Forskning för framtiden - en ny organisation för forskningsfinansiering (prop. 1999/2000: 81). 5.3.4 Europeisk forskningssamverkan Regeringens bedömning: bör arbeta för att EU:s sjätte ramprogram ges dels en grundläggande struktur som möjliggör mer samlade forskningsinsatser dels en huvudsaklig inriktning på vissa forskningsområden ( jfr. avsnitt 6.2) samt på åtgärder för innovation beträffande små och medelstora företag. En förstärkning av grundforskningens ställning inom programmet bör eftersträvas. Skälen för regeringens bedömning: Viktiga avgöranden avseende det europeiska forskningssamarbetet kommer att bli aktuella under detta och . Den konkreta diskussionen om ett nytt - det sjätte i ordningen - flerårigt ramprogram för forskning och utveckling kommer att starta , då kommissionen presenterar sina grundläggande idéer om innehåll och uppläggning av ramprogrammet. väntas sedan kommissionens fullständiga förslag till nytt ramprogram för , som därmed kommer att bli en huvudfråga inom forskningsområdet för det svenska ordförandeskapet liksom för det efterföljande belgiska. har kommissionens förslag Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet initierat en livlig diskussion kring det samlade europeiska forskningssamarbetet ur ett vidare perspektiv. Den grundläggande idén i kommissionens förslag är att slagkraften i europeisk forskning kan stärkas avsevärt genom en utökad samverkan och synergi inte bara inom EU:s ramprogram utan också med, respektive mellan, de olika nationella forskningsinsatserna, som ju svarar för huvuddelen av verksamheten, och övriga europeiska forskningssatsningar.