prop · GP0369 · 2001-12-05 00:00:00 — Regeringens proposition 2001/02:69 Förstärkt sekretess i konkurrensärenden Regeringen överlämnar denna proposition till . har till uppgift att övervaka marknadens funktion och se till att konkurrensen inte sätts ur spel genom förfaranden som är oti l- låtna enligt konkurrenslagstiftningen. I denna uppgift ingår att utreda misstankar om överträdelser av konkurrenslagstiftningen. För att dessa utredningar skall kunna bedrivas på ett effektivt sätt kan vissa uppgifter som får kännedom om behövas hållas hemliga i vart fall under ett visst skede av utredningen. I propositionen föreslås en ny bestämmelse i sekretesslagen (1980:100). Den nya bestämmelsen ökar sekretesskyddet för uppgifter i utredningar i ärenden om ifrågasatta överträdelser av konkurrensreglerna. Förslag till riksdagsbeslut .................................................................. Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) ................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Rätt till partsinsyn enligt 16 och 17 §§ förvaltningslagen (1986:223), m.m 4.2Sekretesskydd för andra myndigheters utredande Pågående granskning för kontroll beträffande skatter m.m . ...................................................... Förundersökning i brottmål .............................. Förslag till ny förordning om tillämpning av artiklarna 81 och 82 Behovet av .............................ett förstärkt sekretesskydd Utformningen ......................................av sekretessregeln Bilaga 2 Förteckning över ......................................remissinstanserna Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). 2Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100) 1 att det i la- gen skall införas en ny paragraf, 4 kap. 4 §, av följande lydelse. Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till utredning hos Ko n- kurrensverket av överträdelser av 6 eller 19 § konkurrenslagen (1993:20) eller av artikel 81 eller 82 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, om det med hänsyn till syftet med utre d- ningen är av synnerlig vikt att up p- giften inte röjs. Denna lag träder i kraft . 1 Lagen omtryckt 1992:1474. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen uppdrog åt att närmare kartlägga och analysera hur konkurrensförhållandena utvecklats på den svenska marknaden . I till regeringen (Konkurrensen i , skriftserie 2000:1) framförde verket en rad förslag på åtgärder. Konku r- rensverket hävdade bl.a. att det behövdes ett generellt stärkt sekrete ss- skydd för uppgifter som inhämtats av verket vid undersökningar enligt 47 och 48 §§ konkurrenslagen (1993:20) (KL). tog också upp denna fråga i en särskild skrivelse till rege r- ingen (N2000/4957/NL). Mot bakgrund av och vad som framkom under remissbehandlingen av rapporten beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppgift att analysera vissa frå- gor som rör effektiviteten hos det nuvarande regelverket för att motverka överträdelser av konkurrenslagstiftningens förbud mot konkurrensb e- gränsande samarbete mellan företag och missbruk av en dominerande ställning (dir. 200:40). Regeringen överlämnade också Konkurrensve r- kets skrivelse av till utredningen som antog namnet (N 2000:05). Den överlämnade en promemoria med förslag till ändring i sekretesslagen (1980:100) (N2001/6565/NL). Det lagförslag som lades fram i promemorian återfinns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinsta n- serna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig hos (dnr N2001/6565/NL). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttra n- de över det lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. I samband med lagrådsgranskningen har den remitterade lagtexten ändrats något. Ändringen är av redaktionell karaktär. 4.1Sekretesskydd för utredande verksamhet När genomför utredningar enligt konkurrenslagen blir främst tre bestämmelser i sekretesslagen (1980:100) aktuella: bestä m- melsen i 4 kap. 1 § om planläggningssekretess, bestämmelsen i 8 kap. 4 § om sekretess i verksamhet med hänsyn till skyddet för enskilds ekonomiska förhållanden och bestämmelsen i 14 kap. 5 § om partsinsyn. Någon särskild bestämmelse till skydd för uppgifter i Ko n- kurrensverkets utredande verksamhet finns inte. Av 4 kap. 1 § sekretesslagen framgår att sekretess gäller för uppgift a n- gående planläggning eller annan förberedelse för inspektion, revision eller annan granskning, som myndighet har att företa, om det kan antas att syftet med granskningsverksamheten motverkas om uppgiften röjs. Kammarrätten i har i två avgöranden prövat Konkurren s- verkets tillämpning av bestämmelsen. Bakgrunden var att verket i a n- ledning av misstanke om kartellsamarbete mellan ett antal bolag hade samlat in material vid en undersökning enligt 47 § konkurrenslagen. Ett av bolagen begärde att få ut samtliga handlingar som hade samlats in vid undersökningstillfället. Begäran omfattade även rättsliga utredningar, promemorior och handlingar som hade upprättats hos verket, handlingar som fram till och med ett visst datum hade tillförts ärendet av de inbla n- dade bolagen, förteckningar som verket hade upprättat över insamlat material samt protokoll rörande muntliga förklaringar. beslutade med stöd av 4 kap. 1 § och 8 kap. 6 § sekretesslagen, 2 § se k- retessförordningen samt punkt 17 i bilagan till sekretessförordningen, i deras dåvarande lydelse, att lämna ut endast delar av materialet. Ka m- marrätten fann att 4 kap. 1 § sekretesslagen åsyftade sekretess av hänsyn till ifrågavarande myndighets verksamhet för uppgifter om förberedelser inför en förestående granskningsaktion, exempelvis med avseende på undersökningsobjekt, tid, plats och tillvägagångssätt (s.k. instrumentell sekretess). I domarna konstaterade kammarrätten vidare att sekretess en- ligt 4 kap. 1 § kunde gälla för material även efter det att exempelvis en inspektion företagits, om materialet innehöll uppgifter om myndighetens förberedelser inför ytterligare förestående granskningsaktioner (t.ex. checklistor för revision som avsågs att användas vid ytterligare revisi o- ner). Kammarrätten fann mot den bakgrunden att 4 kap. 1 § inte kunde tillämpas generellt på material av det slag det var fråga om i målen (d o- Prop. 2001/02:69 mar i mål nr 2303-2000 respektive 2871-2000). Sekretess till skydd för enskilds ekonomiska förhållanden trädde 8 kap. 4 § sekretesslagen i dess nuvarande lydel- se i kraft. Bestämmelsen i andra stycket är ny, medan innehållet i övrigt i paragrafen motsvarar vad som tidigare gällde enligt 8 kap. 6 § sekre- tesslagen, 2 § sekretessförordningen (1980:657) och punkt 17 i bilagan till förordningen. Enligt 8 kap. 4 § första stycket gäller sekretess i Ko n- kurrensverkets verksamhet som består i tillsyn och utredning för uppgift om enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forskning s- resultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Sekretess gäller även för andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Den senare sekrete s- sen är absolut. Enligt paragrafens andra stycke gäller sekretess hos Ko n- kurrensverket för uppgift som avses i första stycket och som enbart hä n- för sig till verksamhet som gäller rådgivning inför en anmälan av för e- tagsförvärv enligt 37 § konkurrenslagen. När en sådan anmälan kommit in till gäller i stället sekretess enligt första stycket. Med enskild avses inte bara den som verksamhet är inriktad på utan också den som står i affärsförbindelse eller annan s å- dan förbindelse med denne. Med affärs- och driftförhållanden avses bl.a. förvärv, överlåtelser, upplåtelser eller användning av egendom, tjänster eller annat och även affärshemligheter av mer allmänt slag, t.ex. mar k- nadsundersökningar och prissättningskalkyler. I bestämmelsen talas e n- dast om skada, vilket innebär att den kan åberopas till skydd endast för ekonomisk förlust. Avgörande för skadebedömningen är om uppgiften som sådan är av den arten att ett utlämnande typiskt sett kan vara ägnat att medföra skada för det intresse som skall skyddas genom bestämme l- sen. har i sin handläggning av ärenden tagit stor hä n- syn till företagens önskemål om sekretess. Regelmässigt har uppgifter om avtalsvillkor, kunder och marknadsstrategier bedömts som sekretes s- belagda. (m.fl., Konkurrenslagen, s. 283 ff). 4.1.2Rätt till partsinsyn enligt 16 och 17 §§ förvaltningslagen (1986:223), m.m. handläggning av ärenden sker enligt bestämmelserna i förvaltningslagen (1986:223) såvida det inte finns särskilda regler i KL. I 13 § förordningen (1996:353) med instruktion för finns en bestämmelse om att innan verket väcker talan om bl.a. konkurrensskadeavgift eller talan om att förbjuda en företag s- koncentration skall bereda den som avses med talan tillfälle att yttra sig. Den rätten gäller dock inte i brådskande fall eller om det annars finns särskilda skäl. Av 16 § förvaltningslagen framgår att en sökande, klagande eller a n- nan part har rätt att ta del av det som tillförts ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Enligt huvudregeln i 17 § första stycket får inte ett ärende som rör myndighetsutövning mot någon e n- Prop. 2001/02:69 skild avgöras utan att den som är part har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet av någon annan än honom själv och han har fått til l- fälle att yttra sig över uppgiften. Bestämmelsen avser alla slag av up p- gifter, oavsett i vilken form de har tillförts ärendet. Både rätten enligt 16 § förvaltningslagen att ta del av uppgiften och underrättelseskyldigheten enligt 17 § gäller med de begränsningar som följer av 14 kap. 5 § sekretesslagen. Enligt den bestämmelsen hindrar sekretess inte att sökande, klagande eller annan part i mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet tar del av handling eller annat materi- al i målet eller ärendet. Handling eller annat material får dock inte lä m- nas ut, i den mån det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialet inte röjs. I sådant fall skall myndigheten på annat sätt lämna parten upplysning om vad materialet innehåller, i den mån det behövs för att han skall kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som se k- retessen skall skydda. Sekretess hindrar aldrig att part i mål eller ärende tar del av dom eller beslut i ärendet. Denna bestämmelse syftar inte till att reglera myndigheternas skyldig- het att lämna ut uppgifter. Den reglerar i stället kollisionen mellan den rätt till partsinsyn som kan finnas föreskriven på annat håll än i sekr e- tesslagen och den lagens bestämmelser om sekretess (m.fl., Sek- retesslagen, s. 14:40). Som utgångspunkt gäller därvid huvudregeln att den som är part i ett mål eller ärende har rätt att ta del av handlingar och annat i målet eller ärendet, även om det finns en sekretessregel som i och för sig skulle vara tillämplig. Rätten till sådan partsinsyn får emellertid vika, om det finns ett motstående allmänt eller enskilt intresse av sekr e- tess som är av synnerlig vikt. För handläggningen hos torde detta innebära att den som är part i ett ärende, som kan gälla t.ex. huruvida parten har överträtt förbuden i 6 och 19 §§ konkurrenslagen, har rätt enligt 16 § förval t- ningslagen att få del av en uppgift som tillförs ärendet. För att parten skall kunna vägras att ta del av en uppgift krävs dels att det finns en ti ll- lämplig sekretessbestämmelse, dels att det är av synnerlig vikt med hä n- syn till ett allmänt eller enskilt intresse att uppgiften inte röjs. 4.2Sekretesskydd för andra myndigheters utredande verksamhet 4.2.1Pågående granskning för kontroll beträffande skatter m.m. Enligt 4 kap. 2 § sekretesslagen gäller sekretess för uppgift som hänför sig till pågående granskning och kontroll beträffande skatt eller avgift till staten eller kommun eller beträffande lån, kreditgaranti eller annan fö r- mån, om det med hänsyn till syftet med kontrollen är av synnerlig vikt att uppgiften inte röjs för den som kontrollen avser. Det restriktivt utform a- de rekvisitet synnerlig vikt har avfattats med tanke på att sekretessen egentligen är riktad mot den som är part och rekvisitet överensstämmer Prop. 2001/02:69 med motsvarande rekvisit i bestämmelsen om partsinsyn i 14 kap. 5 § Bestämmelsen i 4 kap. 2 § sekretesslagen omfattar enligt uttalanden betänkande (SOU 1999:53 s. 59) alla de olika metoder som skattemyndigheten kan använda för att skaffa sig underlag för att fastställa skatt, t.ex. granskning av självdeklarationer, taxering s- kontroll och taxeringsrevision. Bestämmelser till skydd för det allmännas brottförebyggande och brott s- beivrande verksamhet finns i 5 kap. 1 § första stycket sekretesslagen. Enligt paragrafen gäller sekretess, om det kan antas att syftet med beslu- tade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. De uppgifter som avses är bl.a. sådana som hänför sig till förundersökning i brottmål (punkt 1). Sekretess enligt den punkten har ansetts gälla för brottsanmälan hos polis- och åklagarmy n- digheter (RÅ 1987 not 808 och JO 1992/93 s. 197). Sekretess gäller även för angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i förundersö k- ningar i brottmål eller i annan verksamhet för att förebygga brott (punkt 2), eller åklagarmyndighets, polismyndighets, skattemyndighets, Tull- verkets eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott (punkt 4). Sekretess enligt punkt 4 har ansetts gälla för uppgifter om namn på personer som biträder polisen vid spaningsarbete, med tolkning eller genom att lämna förtrolig information (79). Motsvarande sekretess gäller för uppgifter som hänför sig till verksamhet som rör utredning om näringsförbud (punkt 3). Även verksamhet som rör övervakning enligt i n- siderstrafflagen (1999:1086) omfattas av sekretess (punkt 5). Bestäm- melsen infördes eftersom det tidigare ansågs oklart i vilken utsträckning sekretess gällde i insiderutredningar (prop. 1995/96:215 s. 62). Sekretess gäller även om det inte inleds någon föru n- dersökning och är därför inte beroende av om ärendet överlämnas till åklagare (a. prop. s. 93). Rätt för en misstänkt att ta del av en förundersökning Bestämmelser om rätt för en misstänkt att ta del av en förundersökning återfinns i 23 kap. 18 § . Av 32 § förvaltningslagen framgår att bestämmelserna i bl.a. 1617 §§ i den lagen (rätten till partsinsyn) inte gäller polis- åklagar, skatte- och tullmyndigheternas eller brottsbekämpande verksamhet. Undantaget har till- kommit främst med hänsyn till ärendenas speciella natur och nära a n- knytning till domstolarnas verksamhet (, Nya fö r- valtningslagen, 5 u. s. 325 f.). I 23 kap. 18 § föreskrivs att, när en förundersökning har kommit så långt att någon skäligen kan misstänkas för brott, han skall, när han hörs, underrättas om misstanken. Efter denna tidpunkt har den misstänkte och hans försvarare rätt att fortlöpande i den mån det kan ske utan men för utredningen ta del av vad som förekommit vid De har också rätt att begära att utredningen ko m- Åtal får inte väckas innan de fått möjlighet att ta del av allt material i utredningen och fått skäligt rådrum att begära ytterligare u t- Det har ansetts att det inte går att undanhålla den misstänkte information om något material i detta skede (SOU 1999:53 s. 394 med Rätten till insyn ger inte automatiskt rätt att få ut han d- lingar som upprättats under förundersökningen. En sådan rätt uppko m- mer först när åtal har beslutats, 23 kap. 21 § fjärde stycket rättegångsba l- Rätten till insyn i förundersökningar har behandlats i olika utredning s- sammanhang, bl.a. av JO i det s.k. buggningsmålet (JO 1995/96 s. 36 ff.), av (SOU 1998:46 s. 94 ff.) och av Ekosekretess- utredningen (SOU 1999:53 s. 392 ff.). Grundläggande bestämmelser om sekretess finns i artikel 287 i EG- fördraget. Av artikeln framgår att bl.a. tjänstemän vid kommissionen och medlemmar av kommittéer skall, även efter det att deras uppdrag up p- hört, vara förpliktade att inte lämna ut upplysningar som omfattas av tystnadsplikt, särskilt uppgifter om företag, deras affärsförbindelser eller deras kostnadsförhållanden. För konkurrensområdet finns också bestä m- melser om sekretess i artikel 20 i förordning 17/62. Av artikel 20.1 fra m- går att upplysningar som inhämtats med stöd av artikel 11 (rätt för ko m- missionen att begära in upplysningar), artikel 12 (rätt för kommissionen att utreda hela branscher), artikel 13 (undersökningar genomförda av medlemsstaternas konkurrensmyndigheter) eller artikel 14 (kommissio- nens befogenheter vid undersökningar) får användas endast för det ä n- damål som avsetts med begäran eller undersökningen. har tolkat bestämmelsen så att medlemsländernas konkurrensmyndigheter, oavsett om nationell lagstiftning eller EG:s konkurrenslagstiftning till- lämpas, inte får som bevisning använda icke offentliggjorda uppgifter som infordrats med stöd av artikel 11 i förordning 17/62. Motsvarande gäller icke offentliggjorda uppgifter som myndigheterna fått del av med stöd av artikel 14 i förordningen. Uppgifterna får dock användas för att motivera att ett förfarande på nationell nivå inleds. I sammanhanget bör bestämmelsen i 8 kap. 6 § andra stycket sekr e- tesslagen noteras. Av bestämmelsen framgår att sekretess gäller, i den mån godkänt avtal härom med främmande stat eller mella n- folklig organisation, hos myndighet i verksamhet som består i utredning, planering, prisreglering, tillståndsgivning, tillsyn eller stödverksamhet med avseende på produktion, handel, transportverksamhet eller näring s- Prop. 2001/02:69 livet i övrigt, för uppgift om enskilds ekonomiska eller personliga fö r- hållanden som myndigheten förfogar över på grund av avtalet. Sekrete s- sen är absolut. Den omfattar både uppgifter som erhållits från utlandet och uppgifter som har inhämtats inom landet enligt avtalet. Bestämme l- sen tillkom främst med tanke på tillämpningen av (m.fl., Sekretesslagen, s. 8:18 f.). Bestämmelsen innebär att Ko n- kurrensverket kan komma att tillämpa olika sekretessbestämmelser, b e- roende på om uppgiften inhämtats enligt ett internationellt avtal eller e n- ligt nationella regler. Det medför i sin tur att absolut sekretess gäller för uppgifter inhämtade med stöd av t.ex. förordning 17/62. 4.3.2Förslag till ny förordning om tillämpning av artiklarna 81 och 82 fattade beslut om ett förslag till rådet om en ny förordning om tillämpning av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget 2. Förslaget behandlas f.n. i en rådsarbetsgrupp för konku r- rens. Den föreslagna förordningen är avsedd att ersätta förordning 17/62. I förslaget finns bl.a. en bestämmelse om informationsutbyte mellan kommissionen och medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och mellan de nationella konkurrensmyndigheterna inbördes (artikel 12). Bestä m- melsen innebär att den information som utväxlas endast får användas för tillämpning av och att endast påföljder av ekon o- misk natur får åläggas på grundval av de utväxlade upplysningarna. I artikel 27 i den föreslagna förordningen finns särskilda sekretessb e- stämmelser. Artikeln motsvarar artikel 20 i förordning 17/62 (jfr avsnitt 4.3.1). Den nya artikeln omfattar inte bara information som utväxlas mellan kommissionen och medlemsstaterna utan även information som utväxlas mellan medlemsstaternas konkurrensmyndigheter inbördes. Förslaget innehåller även en bestämmelse med den innebörden att, i den mån både och nationella konkurrensregler är tillämpliga, endast får tillämpas (artikel 3). och ministerrådet antog en föror d- ning om allmänhetens tillgång till , rådets och ko m- missionens handlingar3, den s.k. öppenhetsakten. Förordningen reglerar hur de nämnda institutionerna skall hantera en begäran om utlämnande av handlingar som institutionerna har upprättat 2Kommissionens förslag den 27.9.2000 till Rådets förordning om genomförande av ko n- kurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget och om ändring av förordningarna (EEG) nr 1017/68, (EEG) nr 2988/74, (EEG) nr 4056/86 och (EEG) nr 3975/87, KOM(2000) 582 slutlig. Förslaget återfinns på hemsidan för Europeiska gemenskapernas kommission i lä n- ken /comm_2000_582/sv.pdf. 3Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar, EGT nr L 145, 31.5.2001, s. 43 (Celex 32001R1049). eller erhållit och som finns i deras förvar. Av punkt 11 i ingressen till Prop. 2001/02:69 förordningen framgår att institutionernas samtliga handlingar i princip bör göras tillgängliga för allmänheten men att vissa allmänna och privata intressen emellertid bör skyddas. Av artikel 4.2 framgår att institutionerna skall vägra att ge tillgång till en handling dels om ett utlämnande skulle undergräva skyddet för en fysisk eller juridisk persons affärsintressen, inklusive immateriella rätti g- heter, dels om ett utlämnade skulle undergräva skyddet för rättsliga förf a- randen eller juridisk rådgivning och dels om ett utlämnande skulle u n- dergräva syftet med inspektioner, utredningar och revisioner, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av lämna ut handlingen. Av artikel 4.3 framgår att tillgång till handling som upprättats av en instit u- tion för internt bruk eller mottagits av en institution, och som gäller en fråga där institutionen inte fattat något beslut, skall vägras om ett utlä m- nande allvarligt skulle undergräva institutionens beslutsfattande, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av utlämnandet. Vidare framgår att tillgång till handlingar som innehåller yttranden för internt bruk och som är en del av överläggningar och inledande samråd inom den berörda institutionen skall vägras även efter det att beslutet fattats, om ett utlämnande av handlingen allvarligt skulle undergräva instituti o- nens beslutsfattande, om det inte föreligger ett övervägande allmänintre s- se av att lämna ut handlingen. Förordningen kommer att få betydelse för allmänhetens tillgång till bl.a. sådana handlingar som kommissionen förfogar över med stöd av tillämpningsförordningar på konkurrensområdet. 5.1Behovet av ett förstärkt sekretesskydd Regeringens förslag: En särskild regel om sekretesskydd för Ko n- kurrensverkets utredningar införs. Sekretessregeln begränsas till att omfatta utredningar om övertr ä- delser av förbuden i 6 eller 19 § konkurrenslagen (1993:20) eller art i- kel 81 eller 82 i EG-fördraget. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker (bl.a. Kam- marrätten i , , vid , Föreningen och Föret a- garnas ) eller har inget att erinra (bl.a. Justitieombuds- mannen, Justitiekanslern, och ) mot promemorians förslag att nuvarande sekretessregler kompletteras med en särskild regel om sekretesskydd för utredningar. Advokatfirman avstyrker att den föreslagna sekretessbestämme l- sen införs då det skulle leda till att offentlighetsintresset och partsinsynen för företagen reduceras för att ge myndigheten ökade diskretionära befo- genheter. har vidare anfört att lagstiftningsbehovet inte kan anses klarlagt mot bakgrund av att utredningen uttalat att en rad uppgifter allt- jämt, även efter kammarrättens domar, torde omfattas av planläggning s- sekretessen i 4 kap. 1 § sekretesslagen. tillstyr- ker i och för sig en bestämmelse som ger ökat skydd till Konkurrensve r- kets utredande verksamhet; emellertid menar samfundet att en sådan be- stämmelse inte kan införas utan att enskilda parters intresse av insyn i utredning tillvaratas.