prop · GP0356 · 2001-11-20 00:00:00 — I samband med att undantag från lokalis e- ringsprincipen infördes för elhandels- och elproduktionsföretag geno m- fördes även undantag från likställighets- och självkostnadsprinciperna för distribution av fjärrvärme (7 kap. 2 § ellagen (1997:857)). tag för fjärrvärmen infördes för att upprätthålla konkurrensneutraliteten Undantagen innebär att även kommunala fjärrvä r- Prop. 2001/02:56 meföretag skall bedrivas på affärsmässig grund. även ett undantag från lokaliseringsprincipen är önskvärt och att ett s å- dant undantag bör införas , för kommunala fjärrvärmeföretag. Möjligheterna till överföring av fjärrvärme mellan kommuner är starkt begränsade av lönsamhetsskäl, då fjärrvärme har störst konkurrenskraft i områden med tät bebyggelse. I storstadsområdena och några andra tätb e- byggda regioner kan emellertid kommungränserna utgöra ett hinder för att uppnå en effektiv fjärrvärmeverksamhet. Ett undantag från lokalis e- ringsprincipen för kommunala fjärrvärmeföretag är därför motiverat av behovet av att bedriva ändamålsenlig och effektiv fjärrvärmeverksamhet. Det är dock viktigt att verksamheten hålls klart åtskild från annan ko m- munal verksamhet så att konkurrenssnedvridande effekter undviks. Fjärrvärmeverksamhet skall redovisas särskilt. Vid ett genomföra n- de av ett undantag från lokaliseringsprincipen bör kravet på särredovi s- ning skärpas, för att förhindra korssubventionering och prisdiskrimin e- ring. I likhet med undantagen från lokaliseringsprincipen för kommunala e l- näts- och naturgasföretag bör även en tillsyn av prissättningen övervägas innan ett undantag genomförs. Möjligheterna till ökad pristransparens på värmemarknaden bör därför utredas ytterligare. Konsumenterna bör ku n- na åtnjuta ett skydd mot prisdiskriminering. Riktmärkesjämförelser av priserna för värmedistribution kan vara en sådan tillsynsmodell. Erfare n- heter från tillsynen av elnätsföretag visar att en tillsynsmodell som tar hänsyn till lokala påverkansfaktorer bör eftersträvas. För fjärrvärmen som är lokal till sin karaktär bör de lokala skillnaderna kunna tillgodoses genom en inriktning av en tillsyn som bygger på prisjämförelser. Rege r- ingen avser att uppdra åt en särskild utredare att studera dessa frågor til l- sammans med övriga möjliga åtgärder som har för e- slagit i utredningen på värmemarknaden Rapport över uppdrag att följa utvecklingen på fjärrvärmemarknaden. 15.2Konkurrensen för fjärrvärmen på värmemarknaderna Regeringens bedömning: Konkurrenssituationen, strukturförändrin g- arna på fjärrvärmemarknaden och fjärrvärmens betydelsefulla roll i energiomställningen medför att en ökad pristransparens bör efterstr ä- vas. För att tillgodose konsumenternas intresse av låga fjärrvärmepr i- ser är en ökad uppföljning av prissättningen av fjärrvärme motiverad. Statens energimyndighets bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: framhåller att konkurrensen sett ur fjärrvärmekundens synpunkt är starkt begränsad, främst p.g.a. de höga kostnaderna för att byta uppvärmningssystem. Fjärrvärmeförenin g- en anser att fjärrvärmen ständigt är utsatt för konkurrens från alternativ såsom oljevärme, elvärme, värmepumpar och pelletspannor. Flertalet remissinstanser är i huvudsak positiva till förslaget om att u t- öka informationen om fjärrvärmepriser och priser för konkurrerande a l- Flera remissinstanser tar emellertid upp frågan om vem som bör samla in prisinformationen. () me- nar att det naturliga vore att prisinformationen gavs frivilligt från fjär r- värmeföretagen innan värmemarknadens parter har erbjudits en möjlighet att komma överens om formerna för en ökad transparens kring fjärrvä r- meföretagens priser och kostnader. () och menar att man till följd av branschens frivilliga åtagande genom den årl i- ga prisjämförelsen i den s.k. Holgerssonundersökningen redan har en bra information om prisnivån på fjärrvärme för flerbostadshus. En övervägande del av remissinstanserna, bl.a. och , är även huvudsakligen positiva till förslaget om att utveckla met o- der för produktivitetsmätningar och nyckeltal. Flera remissinstanser, bl.a. , framhåller dock svårigheterna med att finna jämförbara nyc k- eltal med tanke på de olika lokala förutsättningar som råder. Fjärrvä r- meföreningen och avstyrker emellertid förslaget om att samla in data för effektivitetsmätningar eftersom de menar att fjärrvärmen b e- finner sig på en konkurrensutsatt marknad. Remissinstanserna stödjer vidare att en utredning av frågorna om sä r- redovisning och juridisk separation genomförs. Flera remissinstanser, bl.a. och , menar emellertid att det är otillräckligt med enbart regler om särredovisning. Remissinstanserna är också överlag positiva till förslaget om att ytte r- ligare undersöka möjligheterna att införa tredjepartstillträde till fjärrvä r- menäten. menar att det är viktigt att även fjärrvärmen får ett framtida regelverk som delvis harmoniserar med energimarknaden i ö v- rigt. HSB och menar att det är angeläget att skyndsamt utreda förutsättningarna för tredjepartstillträde. Skälen för regeringens bedömning: Fjärrvärmen har en viktig roll i omställningen av energisystemet. Utbyggnaden av fjärrvärme har bidr a- git till ett kraftigt minskat oljeberoende och en förbättrad tätortsmiljö. Fjärrvärmeutbyggnad kan därutöver bidra till att minska användningen av elvärme och utgör en viktig förutsättning för utbyggnad av kraftvärme har fjärrvärmen en dominerande ställning där den är etablerad. Distributionen av hetvatten utgör ett naturligt monopol. Monopolprissättning är därför en påtaglig risk. Konkurrensen inom fjär r- värmesektorn bör därför stimuleras för att nå framtida produktivitetsö k- ningar och därmed lägre priser. Konkurrensen från andra uppvärmningsformer är ur fjärrvärmeku n- dens synvinkel starkt begränsad. Kostnaderna för att byta uppvärmning s- system är det största hindret. Ett byte av uppvärmningssystem är en b e- tydande investering som kräver tillgång till kapital hos den enskilde ko n- sumenten. Även de praktiska möjligheterna att byta uppvärmningssystem utgör en påtaglig begränsning för konvertering från fjärrvärme. En vä r- mekonsument som tillgodoser sin uppvärmning med el eller andra bränslen har möjlighet att välja och byta leverantör på ett sätt som fjär r- värmekonsumenten saknar. En ökad utbyggnad av fjärrvärme i småhu s- områden medför även att de små värmekonsumenternas intressen beh ö - ver tillgodoses i större utsträckning. Regeringen bedömer att en ökad pristransparens på värmemarknaden skapar förutsättningar för konsumenten att utvärdera sin situation. G e- nom att möjliggöra prisjämförelser skapas även ett incitament för rik t- märkesjämförelser mellan fjärrvärmeföretagen. att se över förordningen (1988:1404) med vissa föreskrifter enligt lagen Prop. 2001/02:56 (1956:245) om uppgiftsskyldighet rörande pris- och konkurrensförhå l- landen, i syfte att ge möjlighet att ta in prisuppgifter från företagen. Regeringen avser även att ge i up p- drag att ta fram nyckeltal för att bättre kunna följa utvecklingen inom fjärrvärmesektorn. Regeringen bedömer vidare att åtgärder för ökad konkurrens bör stud e- ras ytterligare vad gäller fjärrvärmeutbudet. Detta inbegriper bl.a. mö j- ligheterna för spillvärmeleverantörer att sälja värme direkt till kons u- menten genom att utnyttja nätet för själva distributionen. I de stora fjär r- värmesystemen i landet skulle en sådan möjlighet kunna ge ett stimul e- rande konkurrenstryck på fjärrvärmeföretagen som då inte blir den ende köparen av spillvärmen. Krav på särredovisning med en uppdelning i produktion och distribution behöver i detta fall införas för fjärrvärmef ö - retagen. Regeringen avser därför att tillsätta en utredning för att närmare stud e- ra fjärrvärmemarknaden och förutsättningarna för ökad konkurrens på denna. I utredningen skall ingå att analysera olika tillsynsmodeller och föreslå en lämplig tillsynsmodell för fjärrvärmemarknaden. Utredningen skall också undersöka de rättsliga förutsättningarna samt hur villkoren och administrationen för ett tredjepartstillträde till distributionen av he t- vatten kan utformas. Utredningen skall även studera möjligheterna att inrätta en instans för hantering av klagomål på priser och leveransvillkor från konsumenterna på fjärrvärmemarknaden. 16 Förslagets konsekvenser för berörda företag Elnätsverksamhet bedrivs i monopol som regleras i ellagen. Tillsyn över att reglerna följs utövas av nätmyndigheten. Regleringen och tillsynen av elnätsverksamhet är av central betydelse för att säkerställa att verksa m- heten bedrivs effektivt och rationellt, och för att nätföretagens monopo l- ställning inte missbrukas. Regelverket för elnätsverksamhet har med några smärre justeringar v a- rit i kraft . Vissa erfarenheter visar på svårigheter att u t- veckla och praktiskt tillämpa centrala begrepp i regleringen, t.ex. be- greppet skäliga nättariffer, och att åstadkomma ett effektiviseringstryck på elnätsverksamhet. Ett av problemen med de kriterier som tillämpats är att de bygger på en kostnadsgranskning, som inte ger några incitament till reinvesteringar och upprätthållande av god leveranssäkerhet i elnäten. Det finns också tendenser och misstankar om att det förekommer kor s- subventionering mellan nätföretag och elhandels- eller elproduktionsf ö - retag. Erfarenheterna visar att det med dagens tillsyn är svårt att upptäcka om korssubventionering förekommer. Ett uttalat mål är också att utjämna tarifferna mellan glesbygd och tätort. Utjämning av tarifferna har dock inte skett i någon större utsträckning sedan elmarknaden reformerades 1996. De förslag till ändringar i ellagen som presenteras i den här propositi o- Prop. 2001/02:56 nen har till syfte att förbättra de brister i regleringen som uppmärksa m- Förslagen kommer att få konsekvenser för alla elnätsföretag på marknaden eftersom inriktningen på tillsynen ändras. Ur administrativ synpunkt är övervägande delen av konsekvenserna för nätföretagen marginella. Avsikten är att tillsynen skall bli bättre i och med att man skapar ett tydligare regelverk som främjar effektiviseringar och som fö r- bättrar tillsynen över elnätsföretagens tariffer. Bättre tillsyn över elnät s- företagens tariffer och ökat effektiviseringstryck skall komma elkunderna tillgodo i lägre kostnader för elöverföringen. Till elkunderna räknas oc k- så näringslivet och förslagen bör därför även få positiva effekter för många företag. Förslagen i propositionen kommer att få konsekvenser för nätmyndi g- heten och (). För nätmy n- digheten innebär förslagen framför allt en omprioritering av resurserna. Vissa områden skall enligt förslagen inte längre omfattas av myndigh e- tens tillsyn medan andra ansvarsområden tillkommer. Totalt bedöms fö r- slagen inte ge några omedelbara ekonomiska konsekvenser för myndi g- heten. För innebär ändringsförslagen, i kapitel 10, om borttagande av anmälningsskyldigheten för import- och exportavtal ingen större skillnad eftersom det enligt affärsverkets egen uppgift endast i n- kommit en anmälan . För företagen innebär samma förslag att de inte längre behöver anmäla import- och exportavtal. Fö r- slagen i avsnitt 11.2 innebär att skall pröva ansökningar om undantag från kravet på att timvis mäta elproduktionen i småskaliga elproduktionsanläggningar. Hur omfattande detta kommer att bli beror på hur stort antal nätföretag som ansöker om undantag. Förslagen i avsnitt 4 om ändrade kriterier för skälighetsbedömningen av tarifferna kommer att kräva att nya uppgifter från varje nätföretag skall redovisas till nätmyndigheten. Initialt kommer detta att kräva en större insats från företagen, framför allt när nätmyndigheten samlar in de up p- gifter som de behöver för att börja tillämpa nätnyttomodellen (se avsnitt 4). Företagen lämnar uppgifter till myndigheten i sin årsrapport. Den föreslagna ändringen av bedömningskriterierna för sk ä- ligheten i nättarifferna innebär inte att nätföretagen kommer att behöva redovisa uppgifter oftare till nätmyndigheten. Närmare föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas till myndigheten kommer att utformas av regeringen eller nätmyndigheten och konsekvenserna av föreskrifterna kommer att analyseras i samband med utformningen av dessa. Alternati- va tillsynsmodeller har analyserats i , vilket också p å- talas i avsnitt 4. Utjämning av tariffer mellan tätort och glesbygd Enligt förslaget i avsnitt 6 skall nätföretagen samredovisa de konce s- sionsområden som ligger geografiskt nära varandra. Syftet med förslaget är att främja en utjämning av tarifferna mellan tätort och glesbygd. gare har företagen fått ansöka hos nätmyndigheten om de vill samredov i- Prop. 2001/02:56 sa områden. Med det nya förslaget slipper elnätsföretagen detta ansö k- ningsförfarande, vilket underlättar för företagen. Däremot måste de a n- mäla till nätmyndigheten hur de avser att samredovisa sina områden. Detta förslag får små konsekvenser för de minsta företagen eftersom de s- sa endast har ett koncessionsområde och därför inte kan samredovisa områden. Alternativa lösningar för att åstadkomma en utjämning har t a- gits upp i avsnitt 12 i propositionen. God kvalitet på överföringen av el Den i avsnitt 8 föreslagna bestämmelsen om att överföringen av el skall vara av god kvalitet får i sig inte några administrativa konsekvenser för nätföretag eller andra företag och kunder. Däremot skall närmare för e- skrifter om vad som skall anses vara god kvalitet utformas och i samband med det kommer konsekvenserna av dessa föreskrifter att analyseras och redovisas av regeringen och nätmyndigheten. Kraven kan för nätföretag komma att innebära att de måste reinvestera i sina nät medan det för andra företag och kunder kan komma att innebära förbättrad kvalitet på öve rföringen av el. Timvis mätning av elproduktion och elanvändning I avsnitt 11.1 föreslås att kunder som enligt ellagen skall schablonberä k- nas, men som har avtal om timvis mätning, enligt lag har rätt till att få tjänsten timvis mätning gratis fram till utgången av 2004. Enligt nuvarande bestämmelse har dessa kunder rätt till tjänsten timvis mätning gratis fram till dess att avtalet löper ut eller kunden byter lev e- rantör. Uppskattningarna av de kostnader som den timvisa mätningen av dessa kunder orsakar varierar från nätföretag till nätföretag, men anges av vissa företag kunna uppgå till per kund och år. Dessa extra kostnader belastar övriga kundkollektivet eftersom de ingår i underlaget för nättariffen. De höga kostnaderna beror bl.a. på att mätarna är anpassade till det regelverk som gällde före och kräver bl.a. att de töms på data ofta. Förslaget kan inn e- bära höjda kostnader för kunder som har avtal om timvis mätning, men som enligt den nya regeln skall betala för den tjänsten. Alternativet hade varit att ha kvar den nuvarande övergångsbestämme l- sen om att dessa kunder även framöver skall ha denna tjänst gratis till dess att deras avtal av någon anledning upphör att gälla. Det är dock inte långsiktigt hållbart att ha kvar dessa bestämmelser utifrån de argument som framförs i avsnitt 11.1. Förslaget i avsnitt 11.2, om införande av en möjlighet för nätföretag att ansöka om undantag från kravet på timvis mätning av elproduktionen i små elproduktionsanläggningar, innebär att de företag som vill slippa denna mätning får lämna en ansökan till . som denna nya regel införs så upphör den nuvarande övergångsbestämmelsen att gälla. Enligt nuvarande övergångsbestämmelse är alla små produ k- tionsanläggningar undantagna från kravet på timvis mätning till utgången av 2002. Den nya bestämmelsen innebär att elnätsföretag får en möjli g- het att ansöka om undantag från kravet på timvis mätning hos Svenska Prop. 2001/02:56 kraftnät. Förslaget innebär därför en förenkling för vissa företag. verket kommer att utforma närmare föreskrifter om meddelande om undantag och kommer i samband med det analysera konsekvenserna och redovisa dessa. Gemensam verkställande direktör och gemensam styrelsemajoritet Det finns omkring 200 elnätsföretag i och många av dessa är ganska små. Drygt 80 elnätsföretag har mindre än 10000 abonnenter. Ungefär 25 stycken nätföretag saknar personal i den juridiska personen som bedriver nätverksamhet1. Omkring 40 nätföretag har en till tio pe r- soner anställda. Omkring 35 stycken nätföretagen har fler än 100 anstäl l- da. Enligt NUTEKs rapport om korssubventionering ingick av nätföretagen i en koncern. Enligt samma undersökning var det av nätföretagen som enbart bedrev nätverksamhet i företaget. Förslaget till förbud mot gemensam styrelsemajoritet och gemensam verkställande direktör i elnätsföretag och elhandels- eller elproduktion s- företag (avsnitt 7) kommer att kunna innebära höjda kostnader, framför allt för mindre företag. Detta har påtalats av och två sakkunniga i ett särskilt yttrande och tas också upp i avsnitt 7 i propos i- tionen. Det är främst mindre företag som drabbas eftersom kostnaden för att anställa en extra verkställande direktör utgör en större del av den t o- tala budgeten för ett litet företag än för ett stort företag. Det finns dock inget i bestämmelsen som hindrar att elnätsföretaget anställer en ver k- ställande direktör på deltid eller att den verkställande direktören också har andra uppgifter inom företaget. Det finns därför ett utrymme för f ö - retaget att hålla ner kostnaderna. Som redovisats tidigare i detta avsnitt finns ett stort antal mindre elnätsföretag med få personer anställda. Fö r- slagets konsekvenser kan för flertalet av dessa företag vara omfattande. Även förbudet mot gemensam styrelse majoritet kan öka kostnaderna för för etagen i form av höjda arvoden till styrelseledamöter. Syftet med bestämmelsen är att tydliggöra gränsdragningen mellan e l- nätsverksamheten och elhandels- och elproduktionsverksamheten och minska risken och incitamenten för oönskad subventionering från elnät s- företagen till elhandels- eller elproduktionsföretagen, s.k. korssubventi o- nering. Korssubventionering kan leda till konkurrenssnedvridningar men också till att nätföretaget tar ut oskäliga tariffer av sina kunder. Altern a- tiva sätt att begränsa möjligheten till korssubventionering behandlas i avsnitt 12 i propositionen. Det har övervägts huruvida man skall undanta de minsta företagen från den föreslagna bestämmelsen om krav på olika verkställande direktörer i företagen. Regeringen har dock av rättviseskäl ansett att kunder till små elnätföretag har samma rätt till skäliga nättariffer som andra elanvändare. De skall inte behöva acceptera att deras nätföretag inte är lika tydligt a v- skilt från elhandels- eller elproduktionsverksamhet som andra elnätsf ö - retag. 1 Detta är företag som i sin årsrapport till nätmyndigheten inte redovisat några persona l- kostnader i den juridiska personen som bedriver nätverksamhet. Inför ikraftträdandet skall företagen anpassa sin organisation enligt fö r- slagen i avsnitt 4 och få eventuella undantag från kravet på att installera mätare i de små produktionsanläggningar prövade enligt förslaget i a v- snitt 11. De nya bestämmelserna i ellagen föreslås träda i kraft förutom förslagen i avsnitt 11 om timvis mätning som införs , eftersom nuvarande övergångsbestämmelser gäller fram till detta datum. Eftersom tillsynen över nättarifferna sker med utgångspunkt från kalenderår så kommer de regler som gäller krit e- rierna för skälighetsbedömningen och den nya bestämmelsen för samr e- dovisning inte att tillämpas förrän för . Detta bedöms ge företagen en rimlig tid att anpassa sin verksamhet efter de nya b e- stämmelserna. Synpunkter från berörda småföretag har samlats in via remissbehan d- lingen av förslag, men också genom samtal med den berörda branschorganisationen . Från branschens sida har man påtalat att förbudet mot gemensam verkställande direktör kommer att vara kostnadsdrivande och för mindre företag leda till strukturration a- liseringar. Det har också påtalats att förslaget kan komma att leda till att många små företag säljer av sin elhandelsverksamhet. 1 a § I en juridisk person som bedriver nätverksamhet får inte fler än hälften av ledamöterna i styrelsen vara styrelseledamöter i en juridisk person som bedriver produktion av eller handel med el. Om hälften av ledamöterna i styrelsen för en juridisk person som b e- driver nätverksamhet är styrelseledamöter i en juridisk pe r- son som bedriver produktion av eller handel med el får inte styrelsens ordförande i den förra juridiska personen vara styrelseled a- mot i den senare juridiska personen. I en juridisk person som bedriver nätverksamhet får inte den som är verkställande direktör vara verkställande direktör i en jur i- disk person som bedriver produktion av eller handel med el. Paragrafen är ny och bakgrunden redovisas i avsnitt 7. I första stycket ges huvudregeln att ett flertal av ledamöterna i styrelsen för ett nätföretag inte får vara styrelseledamöter i ett elhandel s- företag. I andra stycket behandlas det förhållandet att styrelsen för ett nätför e- tag har ett jämnt antal ledamöter och hälften av dessa är styre l- seledamöter i ett elhandelsföretag. Då föreligger inte ett sådant major i- tetsförhållande som regleras i första stycket, varför den bestämmelsen Prop. 2001/02:56 inte blir tillämplig. I styrelser med ett jämnt antal ledamöter kan det i n- träffa att en majoritet för ett förslag inte kan uppnås. I den situationen har styrelsens ordförande utslagsröst. Därför stadgas i andra stycket att, i den situation som beskrivs där, styrelsens ordförande inte får vara styrelseledamot i elhandelsföretaget. På så sätt uppnår man samma syfte som i första stycket, nämligen att de ledamöter som har det bestämmande inflytandet i nätföretaget inte är styrelseledamöter i elhandel s- företaget. I tredje stycket regleras förbudet för ett nätföretag att ha gemensam verkställande direktör med ett elhandel sföretag. I praktiken bedrivs nätverksamhet bara i form av aktiebolag eller eko- nomisk förening. I båda dessa typer av juridisk person förekommer st y- relse och verkställande direktör. Bestämmelser om detta finns i 8 kap. aktiebolagslagen (1975:1385) respektive 6 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 3 § Redovisning av nätverksamhet som grundas på nätkoncession för område skall avse varje område för sig. skall dock besluta att en nätkoncessionshavares samtliga områden som ligger geografiskt nära varandra skall redovisas samlat, om inte områdena sammantagna utgör en för nätverksamhet olämplig enhet. Beslut i frågan om områden som avses i första stycket skall omfattas av samlad redovisning skall fattas när det föreligger ett lagakraftvu n- net beslut om meddelande av en nätkoncession enligt 2 kap. 1 §, om ändring av gränserna för en nätkoncession för område enligt 2 kap. 12 §, om förlängning av giltighetstiden för en nätkoncession enligt 2 kap. 14 §, om tillstånd till överlåtelse av en nätkoncession enligt 2 kap. 16 § eller om återkallelse av en nätkoncession enligt 2 kap. 18 §. Sådant beslut kan också fattas när i övrigt ändrade förhållanden föranleder det. I beslut om samlad redovisning eller ändring av sådana beslut skall det anges när den samlade redovi sningen skall påbörjas eller upphöra. I områden som redovisas samlat skall en enhetlig nättariff tillämpas från den dag som nätmyndigheten bestämmer. Tiden får inte sättas senare än från beslutet om samlad redovisning eller beslutet om ändring av ett sådant beslut. Nätkoncession för område skall redovisas skilt från nätkoncession för linje. Regeringen får föreskriva undantag beträffande ledningar som omfattas av nätkoncession för linje och som organisatoriskt och tekniskt ingår i ett nät som omfattas av nätkoncession för område. Denna paragraf, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, reglerar redovisning av nätverksamhet som bedrivs med stöd av nätkoncession för område . I första stycket första meningen ges huvudregeln att varje koncessions- område skall redovisas för sig. Denna huvudregel bibehålls oförändrad.