prop · GO031D12 · 2001-01-01 00:00:00 — Beredskapen har generellt upprätthållits på samma nivå som vilket enligt regeringen uppfyller ställda krav i nuvarande omvärldsläge. Vissa förband har haft lägre beredskapskrav enligt ett hemligt regeringsbeslut om insatsberedskap som grundas på beslut (prop. 1997/98:84, bet. 1997/98:FöU11, rskr. 1997/98:268). Mobiliseringsberedskapen har differentierats och ett nytt beredskapssystem prövas. Systemet innebär att förbanden indelas i olika beredskapsgrupper. Full effekt av detta system bedöms kunna uppnås tidigast åren närmast efter 2001. Regeringen har uppdragit åt Försvarsmakten att lämna förslag till hur beredskapssystemet skall kunna utvecklas för att kunna tillämpas mer flexibelt. Uppdraget skall redovisas i budgetunderlaget . Milostaberna har genomfört planerade ledningsövningar varav en större inom Södra militärområdet. Övningarna har enligt Försvarsmakten gett både övade staber och civila myndigheter ökad ledningsförmåga. Milostaberna har genomfört beredskaps- kontroller med hög måluppfyllnad vid övade förband. Beredskapskontroll av Mellersta militärområdets ubåtsjakt- och ubåtsskydds- förband har genomförts. Beredskap för stöd till samhället Regeringen konstaterar att Försvarsmaktens beredskap för insatser till stöd för samhället i övrigt efter hand har förbättrats. Samverkan mellan de militära förbanden och kommuner- na har ökat. De omfattande räddningstjänst- insatserna har också medfört att kunnandet och beredskapen för ytterligare insatser som stöd till samhället har förbättrats. genomfördes ett fullskaleprov med Tp 84-förbandet med s.k. storskalig släckningsutrustning avsedd för skogsbrand- släckning med gott resultat enligt Försvars- makten. Beredskap för internationella insatser har snabbinsatsstyrkan Swerap vidareutvecklats till en komplett mekaniserad bataljon (från en till två mekaniserade skyttekompanier samt stabs- och understödskompani, ingenjörskompani och trosskompani). Omfattande förberedelser såsom rekrytering, utbildning samt tillförsel av materiel har gjorts inför insatsen i Kosovo. Försvarsmakten har deltagit med förband, materiel eller ett större antal stabsofficerare i nio övningar som arrangerats antingen inom ramen för Partnerskap för fred (PFF), eller som övningar i PFF:s anda. En av dessa var 99 som Försvarsmakten planerade och genomförde. 99 var den första datorstödda simuleringsövningen med Partnership for () som bas vilken möjliggjorde för deltagande aktörer att samarbeta utan att fysiskt befinna sig på samma plats. Mer än 500 personer från 24 länder och från mer än tio olika civila organisationer deltog med speldelar i fem länder. Försvarsmakten har deltagit i en teknologidemonstration av PSN i samband med i . Genomförandet skedde i form av en datorstödd ledningsövning med simulerade förband. Övningshögkvarteret var grupperat i och övriga övningsenheter fanns i , och . Ett omfattande stöd har lämnats i samband med uppbyggandet av de baltiska staternas försvarsmakter. Försvarsmakten har deltagit med instruktörer samt överfört materiel inom de multilaterala projekten , Baltron och Baltdefcol. Bilateralt har Försvarsmakten utbildat ett antal baltiska officerare i , genom såväl grundläggan- de utbildning som vidareutbildning samt gett stöd inför överföring av materiel. Försvars- makten har vidare röjt minor i baltiska farvatten. Ammunitions- och landminröjningsförmågan håller fortfarande enligt Försvarsmakten en relativt hög internationell standard och fortsatt utveckling pågår. har Försvars- makten deltagit med förband, materiel eller stabsofficerare i ett antal övningar som arrangerats antingen inom ramen för PFF, eller som övningar i PFF:s anda. Försvars- makten har bl.a. förberett den svenska flygövningen i PFF:s anda - Baltic Link - som ägde rum i . Elva länder deltog i övningen. Stödet till de baltiska staternas försvars- makter har fortsatt . Incidentberedskap har upprätthållits med resurser ur grundorganisationen i enlighet med ställda krav. Sammantaget bedömer regeringen att Försvarsmakten har upprätthållit beredskap enligt ställda krav. har deltagit i tre fredsfrämjande truppinsatser; FN:s preventiva mission Unpredep (United Nations Preventive Deployment Force) i f.d. jugoslaviska republiken , , samt de båda Nato-ledda multinationella fredsstyrkorna SFOR (Stabilization Force) i och KFOR (Kosovo Force) i Kosovo. En preventiv närvaro av FN-trupp har funnits i . Unpredep har haft till huvuduppgift att övervaka och rapportera om händelser längs gränser - i första hand mot samt - som skulle kunna äventyra landets säkerhet, samt att genom sin närvaro vid gränsen avskräcka från hot och förhindra sammanstötningar. Unpredeps truppstyrka var fördelad på en nordisk och en amerikansk bataljon, samt en mindre indonesisk ingenjörsenhet. Aktiviteten vid gränsen mellan och ökade med Kosovokrisens eskalation. Parallellt med fredsförhandlingarna i skedde en massiv tillförsel av utländsk militär till . Efter det att inte kunnat enas om ett förlängt bemyndigande avslutades insatsen. Avvecklingen av insatsen genomfördes skyndsamt och lämnade de sista svenskarna . har deltagit med trupp inom ramen för det nordiska samarbetet till missionens upphörande. hade vid missionens upphörande det operativa ansvaret för den nordiska bataljonens uppgifter. Det svenska truppbidraget var 112 personer. Nato har i enlighet med beslut av lett en multinationell fredsstyrka i . har deltagit i den nordisk-polska brigaden inom denna styrka. Enligt fredsavtalet för är SFOR:s uppgift dels att genomföra militära uppgifter i syfte att avskräcka de före detta krigförande parterna från att ta till militära medel, dels att understödja genomförandet av avtalet i sin helhet. Detta sker t.ex. genom stöd till OHR (Office of the High Representative) för att genomföra de civila delarna av avtalet, stöd till () för att genomföra val samt stöd till UNHCR (United Nations High Commissioner for Refugees) för att genomföra återflyttning. har i resolution gett ett förlängt bemyndigande till Nato samt mandat för den multinationella fredsstyrkan till . Den svenska kontingenten har under huvuddelen av 1999 uppgått till ca 500 personer indelade i en skyttebataljon, ett sjukvårdskompani samt stabs- och underhållsenheter. I den svenska kontingenten har även enheter för ammunitions- och minröjning ingått. Inom Nato och SFOR pågick planering för en reducering och omstrukturering av fredsstyrkan. Den nordisk-polska brigaden avsågs härvid utgå. Regeringen beslutade därför först om uppsägning av den överenskommelse som reglerade samarbetet inom den nordisk-polska brigaden, sedan om avveckling av hittillsvarande bataljon och slutligen om formerna för ett förnyat svenskt bidrag. deltar nu med en styrka om ca 40 personer vars främsta uppgift är civil- militär samverkan (Cimic). har i resolution gett ett bemyndigande till Nato samt mandat för en multinationell fredsstyrka i Kosovo med stöd av kapitel VII i till . Närvaron av en multinationell fredsstyrka kommer att fortsätta, om inte beslutar annorlunda. En internationell fredsstyrka (KFOR) etablerades i Kosovo. Styrkan leds av Nato. Efter medgivande beslutade regeringen att ställa en väpnad styrka till förfogande som ett svenskt bidrag till en internationell fredsstyrka i Kosovo. Styrkan, som omfattade en mekaniserad bataljon med bataljonsstab, stabs- och understödskompani, två mekaniserade skyttekompanier, ingenjörkompani, trosskompani samt ett mindre antal övriga enheter, totalt ca 850 personer, kunde nedtransporteras och tog operativt områdesansvar . Den svenska bataljonen är insatt i den brittiska brigadens område. Bataljonens uppgifter har bl.a. varit att övervaka gränsen till , genomföra patrullering, upprätta vägspärrar, bevaka fasta anläggningar, eskortera personer samt lösa humanitära uppgifter och samverka med FN:s civilpoliser för att upprätthålla säkerheten för civilbefolkningen. Det svenska truppbidraget innefattar två enheter för utbildning i minkännedom (). Dessa har utbildat mer än 3 500 elever ur internationella organisationer som FN, , Internationella Röda kors- kommittén m.fl. hjälporganisationer. Den svenska KFOR-styrkan har minskats från ca 850 till 800 personer. Antalet skytteenheter har utökats som stödfunktionerna har reducerats. Minskningen av styrkan har kunnat göras utan att försämra bataljonens operativa förmåga. har präglats av intensiv operativ verksamhet där förbandet har ställts inför mycket svåra uppgifter där bl.a. verkanseld har behövt användas. Föranlett av det israeliska tillbakadragandet från södra och efter förfrågan från FN förstärker juli t.o.m. FN:s insats i området (Unifil) med en ammunitions- och minröjningspluton med stödpersonal. Förbandet har röjt oexploderad ammunition samt påbörjat minklarering i tidigare Israelkontrollerat område. Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling I bilaga 1 redovisas sammanfattningsvis verksamhet som genomförts inom materielområdet . Dessutom redovisas översiktligt innehåll och genomförd verksamhet inom objektsramarna i bilaga 2. avslutades det inledande arbetet med att identifiera den förrådsställda materiel som insatsorganisationen kommer att behöva. Därutöver slutfördes avvecklingen av den materiel som utgjort överskott med anledning av försvarsbeslutet . Vissa överskottsförnödenheter har avvecklats genom gåva till humanitära ändamål, till statliga myndigheter och genom bilateralt bistånd. Den största mottagaren av överskottsförnödenheter för det humanitära biståndet var genom svenska biståndsorganisationer. Säkerhetsfrämjande materielsamarbete med , och har påbörjats och har de baltiska staterna varit de största enskilda mottagarna av övertalig materiel, främst personlig utrustning och annan mängdmateriel. Inom området anläggningar har följande åtgärder genomförts . Ombyggnad av utrymme för marin taktisk ledning och ombyggnad av långvågssändare vid Ostkustens marinkommando har slutförts. En anläggning för försvarets telenät (FTN) har färdigställts inom Södra militärområdet. Ombyggnad av en äldre anläggning till en prototypanläggning för en framtida utbyggnad av nytt taktiskt radiosystem () har genomförts. Mindre flygfältsunderhållsarbeten har genomförts. Verksamheten inom området har bedrivits på en låg nivå i avvaktan på beslut om Försvarsmaktens framtida organisation och struktur. har forskning och teknikutveck- ling bl.a. inriktats mot områdena spanings- förmåga mot luft - och markmål, lednings- förmåga på operativ och taktisk nivå, duell- förmåga på det framtida slagfältet och förmåga till väpnad strid, användning och skydd mot fjärrstridsmedel samt ammunitions- och minröjningsförmåga. Kunskapsuppbyggnad har påbörjats i syfte att kunna utveckla nya IT- säkerhetsförband. har samord- nats med övriga studier på området inom totalförsvaret. Försvarsmakten och Över- styrelsen för civil beredskap har på regeringens uppdrag lämnat en gemensam redovisning inom NBC-området. Teknikstudier av generell karaktär i syfte att öka Försvars- maktens anpassningsförmåga har genomförts. Riktade satsningar inom telekrigsteknik och signaturanpassningsteknik har påbörjats. För att underlätta en omstrukturering av den europeiska försvarsindustrin och göra den mer konkurrenskraftig har försvarsministrarna i , , , , och undertecknat en avsiktsförklaring om ökat försvarsmaterielsamarbete. Med stöd av avsiktsförklaringen har företrädare för de sex länderna förhandlat om ett ramavtal innehållande konkreta åtgärder. undertecknades av alla parter i . Vid försvarsministermötet i enades WEAG-länderna om ett förfarande som gör det möjligt för observatörsländerna, däribland , att bli fullvärdiga medlemmar i . Beslutet möjliggör också fullt medlemskap för de nya Nato-länderna , och . WEAG-ländernas beslut har öppnat en möjlighet för att fullt ut delta i samarbetet. Denna utveckling ligger i linje med inriktningen försvarsbeslut att bör eftersträva att gå med i WEAG. Regeringen har därför ansökt om svenskt medlemskap i . Regeringens bedöm- ning är att medlemskapsfrågan för kandidat- länderna kommer att behandlas vid det ordinarie ministermötet . Ett positivt ställningstagande för skulle möjliggöra medlemskap . har nya bilaterala samarbetsavtal på försvarsmaterielområdet ingåtts med och . Vidare har ett generellt säkerhetsskyddsavtal ingåtts med avseende sådan information som omfattas av försvarssekretess. Inom det nordiska försvarsmaterielsamarbetet har verksamheten ökat betydligt. Det gäller såväl det nordiska samarbetet som bilaterala samarbete med de enskilda nordiska länderna. har bl.a. beslutat fortsätta samarbetet inom det nordiska ubåtsprojektet . Den gemensamma upphandlingen av standardhelikoptrar fortsätter med en utvärdering av inkomna offerter. Beslut i frågan kan väntas mot innevarande års slut. Den exportstödjande verksamheten har koncentrerats till stöd för JAS 39 , flygburet radarvarningssystem, stridsledningssystem, olika styrda vapensystem, fartyg och pansrade fordon. Stödet har bedrivits samordnat och aktivt från såväl som myndigheterna. En översyn av det nuvarande exportstödet har resulterat i ett mer effektivt stöd som tar hänsyn till industrins omstrukturering och det ökade internationella försvarsmaterielsamarbetet. Verksamheten inom samrådsforumen för exportstöd till industrin, s.k. Koordinations- och referensgrupperna (KRG), förändras nu från att omfatta en specifik produkt till ett bredare produktområde. Detta kan underlätta samordningen av stödet för olika produkter på samma marknad. Dessa samrådsfora leds av , med deltagare från berörda myndigheter och industrier. Regeringen bedömer att verksamheten i huvudsak har genomförts i enlighet med plan och att den väsentligt har bidragit till att uppfylla Försvarsmaktens förmåga att lösa uppgifter i enlighet med vad beslutat om. Enligt regeringens bedömning genomförs avvecklingen av materiel och förnödenheter skyndsamt. Den planeras vara slutförd . Inom ramen för denna tidsplan ligger även den upphandling av tjänster avseende materielavveckling som genomför på uppdrag av Försvarsmakten. Det är för tidigt att redovisa de kostnader och intäkter som upphandlingen kommer att föranleda. Bedömning av Försvarsmaktens operativa förmåga i olika avseenden Försvarsmakten har i årsredovisningen gjort följande bedömning av Försvars- maktens operativa förmåga i olika avseenden. Förmågan att försvara mot väpnat angrepp bedöms vara godtagbar. Brister finns dock vad avser skydd mot NBC-stridsmedel, informationskrigföring och förmågan mot kryssningsmissiler. Förmågan att hävda svensk territoriell integritet är godtagbar. Begränsningar föreligger dock alltjämt avseende förmågan att ingripa mot främmande undervattensverksamhet. Förmågan att bidra till fred och säkerhet i omvärlden är godtagbar. Materiella brister påverkar dock förmågan att genomföra fredsframtvingande insatser. Förmågan att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred är god. Förmågan har förbättrats främst genom ökad samverkan med andra myndigheter. Som exempel kan nämnas en överenskommelse om stöd vid kärnenergiolyckor mellan Försvars- makten och . Förmågan till anpassning bedöms vara godtagbar. Förmågan att genomföra strid i högre förband har dock successivt minskat . Det är av avgörande betydelse att denna förmåga förbättras eftersom hela anpassningsprincipen kan riskeras, om kom- petensen för väpnad strid försämras. Regeringen gör ingen annan bedömning avseende Försvarsmaktens operativa förmåga i olika avseenden än den som Försvarsmakten gjort. Det omfattande omstruktureringsarbetet har enligt Försvarsmakten inneburit att arbetet med anpassningsplaneringen har nedprioriterats, varför denna är behäftad med osäkerheter. Försvarsmakten bedömer att en realiserbarhetsprövad kris- och anpassningsplanering tidigast kan föreligga 2001 eller 2002. Regeringen anser att det är angeläget att anpassningsplaneringen förbättras. Regeringen har därför uppdragit åt Försvarsmakten att i budgetunderlaget redovisa sin planering för anpassning på både kort och lång sikt. Försvarsmakten har hemställt att kraven på operativ förmåga utökas så att sjö- och flygstridskrafter skall kunna delta i fredsfrämjande insatser i och dess närhet. Regeringen avser inte att nu lämna förslag till ändring av kravet på Försvarsmaktens operativa förmåga i olika avseenden. Frågan kommer att behandlas inför nästa försvarsbeslut. Regeringen återkommer vid behov till i denna fråga. Bedömning av Försvarsmaktens samlade operativa förmåga Försvarsmakten har i sin årsredovisning bedömt att den samlade operativa förmågan i nuvarande säkerhetspolitiska läge är godtagbar. De större samövningar som genomförts mellan förband från olika militärområden har enligt Försvarsmakten resulterat i att yrkesofficerarnas truppföringsförmåga ökat något i jämförelse . Totalt sett är dock förmågan fortfarande på en för låg nivå i förhållande till de krav som ställs på Försvarsmakten. Regeringen gör ingen annan bedömning av Försvarsmaktens samlade operativa förmåga än den som Försvarsmakten har gjort. Regeringen bedömer att det är synnerligen angeläget att i första hand övnings- och utbildningsverksamheten kan öka såväl i intensitet som i högre förbandsnivåer. Att utveckla personalens kompetens är därför den enskilt mest angelägna åtgärden för att förbättra Försvarsmaktens förmåga i respektive uppgift. 3.9.4 Inriktning I prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret lämnade regeringen inga förslag till när det gäller inriktningen av Försvarsmaktens verksamhetsgrenar. I föreliggande proposition lämnar regeringen därför förslag och redovisar bedömningar för Försvarsmaktens olika verksamhetsgrenar. Regeringens förslag: Inriktningen för förbandsverksamheten skall vara följande. Verksamhet som leder till att yrkesofficerarnas kompetens att leda militära enheter kan ökas skall prioriteras. Övningar skall genomföras i en sådan omfattning och med sådana förbandstyper att de bidrar till att öka denna kompetens och förbandens förmåga att strida i höga förbandsnivåer. Skälen för regeringens förslag: Förmågan till väpnad strid i sammansatta och integrerade förband utgör grunden för Försvarsmaktens verksamhet och utformning i fred. Regeringen bedömer att den pågående reformeringen av utbildningssystemet, bl.a. genom att utbild- ningen av krigsförband samordnas över landet, bidrar till att Försvarsmakten kan uppnå de kvalitativa målen. bör fördelningen av totalförsvarspliktiga medge att övningsverksamheten successivt utvecklas till brigads och flottiljs ram. Därefter bör övningsverksamheten bedrivas via brigad-, flottilj- och divisionsnivån till nivån sammansatta operativa insatsstyrkor. påbörjas avvecklingen av ett stort antal krigsförband, däribland tre fördelningsstaber med stabsförband, tio divisionsluftvärnsbataljoner (rb70/90), tretton försvarsområdesstaber, två gränsjägarstaber, fyra infanteri-brigader, tre norrlandsbrigader och sex mekaniserade brigader. har (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168) beslutat att insatsorganisationens arméstridskrafter skall utvecklas och utformas enligt följande 2003: - en divisionsstab med tillhörande förband, bland dem en NBC- insatsstyrka och två jägarbataljoner, - sex brigadledningar, sexton mekaniserade bataljoner, fyra luftvärnsbataljoner, fyra haubitsbataljoner, fyra pionjärbataljoner, fyra underhållsbataljoner, sex stadsskyttebataljoner och en luftburen bataljon, - nationella skyddsstyrkor, inkluderande bl.a. tolv markstridsbataljoner och hemvärn. Regeringen avser att återkomma till med en närmare redovisning av de nya förbandstypernas organisation, tidpunkt för organisering samt vilka operativa behov de är avsedda att tillgodose. Regeringen vill erinra om att materiel kommer att bibehållas, så länge Försvarsmakten bedömer det vara kostnadseffektivt, för att säkerställa förmågan till anpassning. Tillväxtpotential finns för bl.a. nedanstående förband: - två fördelningskanonbataljoner, - två fördelningsluftvärnsbataljoner rb 70, - en divisionsstab med stabsbataljon, - ett fördelningspansarvärnskompani rb 55, - femton försvarsområdesluftvärnskompanier, - åtta insatsbataljoner, - två brigadluftvärnsbataljoner rb 70, - två brigadartilleribataljoner 77 A, - två pansarvärnsrobotkompanier, - två spaningskompanier, - två pionjärbataljoner och - två underhållsbataljoner. Inom arméstridskrafterna är det enligt regeringen angeläget att övningsverksamheten ökar. En ambitionsökning bör inplaneras successivt . Övnings- och utbildningsverksamheten bör öka såväl till intensitet som i högre förbandsnivåer för att officerarnas kompetens skall kunna ökas. bör övningsverksamheten för förbanden inriktas mot att kunna lösa huvuduppgifterna för bataljon. Enligt regeringens mening bör övning i högre förband (brigad) genomföras minst en gång . De större övningarna bör genomföras i skilda delar av landet under olika miljöförhållanden. Vid förbandsutbildning av arméstridskrafterna skall allsidigt sammansatta förband som kan verka både nationellt och internationellt prioriteras. Hemvärnsförbandens utbildning skall så långt det är möjligt genomföras integrerat med övriga förbands utbildning och övningar. På materielsidan tillförs arméförbanden bl.a. artillerilokaliseringsradarn och snabbpejlsystem till televapen. Leveranserna av stridsvagn 122 och fortsätter. Huvuddelen av lednings- och underhålls- förbanden har avvecklats och omstruktureras till två marinbaser och två underhålls- förband. De två ytstridsflottiljerna bibehålls. Minkrigsavdelningen har omstruktureras till en minkrigsflottilj och kommer främst att innehålla två röjstyrkor och ett minfartyg. Ett minfartyg har överförts till att bli lag- och ledningsfartyg för andra ytstridsflottiljen. Ubåtsflottiljen bibehålls och innehåller förutom ubåtar en dykeri- och räddningsdivision. Marinregementena, tre amfibiebataljoner, kustartilleribataljonerna (12/80), det tunga kustrobotbatteriet samt kustförsvarsbataljonerna har avvecklats. Delar överförs till de nationella skyddsstyrkorna. De två kustartilleribrigadledningarna har omstruktureras till en amfibiebrigadledning. Regeringen anser att det är angeläget att marinstridskrafternas övningsverksamhet ökar. Utbildnings- och övningsverksamheten skall inriktas mot att förbanden skall utvecklas mot en hög operativ rörlighet samt förmåga att uppträda från tillfällig basering. Dessutom skall utbildningen av marinstridskrafterna inriktas mot att utveckla förmågan till marin närvaro och att tidigt kunna hävda territoriell integritet. Regeringen anser att det är angeläget att minröjningsoperationerna och utbildning av de baltiska marinstridskrafterna i baltiska farvatten fortsätter. Inriktningen för marinstridskrafterna i övrigt och översiktligt - 2003 innebär bl.a. följande. Robotbåtarna avvecklas ur insatsorganisationen 2001. Patrullbåtarna avvecklas successivt då de ersätts av korvetter av Visbyklass. Minsvepningsflottiljerna kommer att omstruktureras till att bli mindre förband med minspaningsuppgifter. Dessa förband och bevakningsflottiljerna kommer att ingå i de nationella skyddsstyrkorna. Antalet ubåtar reduceras successivt till fem stycken; tre ubåtar av Gotlandsklass samt två ubåtar av Västergötlandsklass. På materielsidan vill regeringen informera om följande planerad verksamhet . Den första korvetten av Visbyklass levereras. Vidare kommer fortsatta leveranser av torped 62 och stridsbåt 90 att genomföras. Därutöver planeras leverans av förserieexemplar av spanings- och eldledningsradarn ARTE 740 och svävare till kustförsvaret samt ett lag- och understödsfartyg till minröjningsflottiljen. Korvetterna av Stockholmsklass och minröjningsfartyg av Landsortsklass genomgår halvtids-modernisering och halvtidsmodernisering av minfartyget påbörjas. Dessutom fortsätter utveckling av luftoberoende ubåtsmaskineri samt utveckling inom det nordiska ubåtsprojektet . Regeringen vill vidare erinra om att materiel kommer att behållas, så länge Försvarsmakten bedömer det vara kostnadseffektivt, för att säkerställa förmågan till anpassning.