prop · GO0380 · 2001-01-01 00:00:00 — Utredningen har i stället stannat för en modell som innebär att det överlåts på de personuppgiftsansvariga i respektive verksamhet att - inom en i lagen angiven ram - ange de ändamål för vilka personuppgifter skall få behandlas inom . En sådan modell framstår - menar utredningen - som den bästa inte bara när det gäller skyddet för den enskildes personliga integritet utan även när det gäller verksamheten inom . Utredningens förslag innebär således att det i lagen föreskrivs att personuppgifter, förutom med den registrerades samtycke, får behandlas bara om behandlingen är nödvändig för att en arbetsuppgift inom skall kunna utföras. Lagen hindrar dock inte att personuppgifter lämnas ut, om det följer av lag eller förordning. I lagen regleras inte för vilka ändamål personuppgifter skall få behandlas inom . Det ankommer således på de personuppgiftsansvariga i respektive verksamhet att med beaktande av 9 § första stycket c personuppgiftslagen - dvs. bestämmelsen att personuppgifter bara får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål - ange för vilka ändamål personuppgifter behandlas. Endast ändamål som är nödvändiga för att en arbetsuppgift inom skall kunna utföras kan därvid vara berättigade. Vilka kategorier av personuppgifter bör få behandlas? Föreskrifterna i 9 § första stycket e och f personuppgiftslagen - att de personuppgifter som behandlas skall vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen samt att inte fler personuppgifter får behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen - och viss annan lagstiftning, t.ex. socialtjänstlagens bestämmelser om dokumentation, innebär viktiga begränsningar av vilka personuppgifter som får behandlas. Det skydd som dessa föreskrifter ger för den personliga integriteten är menar utredningen tillräckligt. I den föreslagna lagen finns det därför inte några särskilda begränsningar beträffande vilka kategorier av personuppgifter som får behandlas inom (avsnitt 6.4). Samtliga kategorier av personuppgifter kommer således i och för sig att få behandlas inom , även bl.a. känsliga personuppgifter i personuppgiftslagens mening. Utredningen framhåller att det inte råder något tvivel om att det från integritetssynpunkt skulle vara en fördel om det i lagtexten på ett konkret sätt kunde anges vilka personuppgifter som får behandlas inom . Utredningen har emellertid bedömt det som i praktiken omöjligt att göra så. Det beror på den mycket omfattande och mångskiftande verksamhet som lagstiftningen skall omfatta och behov av att behandla ett synnerligen stort antal olika personuppgifter, som när det gäller graden av integritetskänslighet varierar i stor utsträckning. En reglering skulle nämligen - menar utredningen - antingen innebära stora risker för att socialtjänstarbetet försvårades eller - om listan över vilka uppgifter som fick behandlas gjordes mycket omfattande - knappast medföra några vinster från integritetssynpunkt. Personuppgiftsansvaret I den föreslagna lagen anges inte vem som skall vara personuppgiftsansvarig för de behandlingar av personuppgifter som utförs inom (avsnitt 6.5). Frågan om vem som är personuppgiftsansvarig för en viss behandling av personuppgifter enligt lagen om behandling av personuppgifter inom får i stället avgöras efter en tillämpning av bestämmelserna i personuppgiftslagen. Någon särskild regel om detta behövs inte i den föreslagna lagen. Sökbegrepp Med sökbegrepp förstås bokstäver eller siffror med vars hjälp man kan söka fram lagrad information. Frågan om sökbegränsningar har behandlats i avsnitt 6.6. De sekretessbestämmelser som gäller för personuppgifter inom (bl.a. 7 kap. 4 § sekretesslagen 1980:100 och 51 § andra stycket socialtjänstlagen) innebär ett mycket starkt skydd för uppgifterna, inte bara i förhållande till verksamhet utanför , utan även mellan myndigheter på område samt inom en och samma myndighet. Möjligheterna att söka information begränsas emellertid inte endast av sekretessbestämmelser, utan även av personuppgiftslagens bestämmelse (9 § första stycket d) om att redan insamlade personuppgifter inte får behandlas för något ändamål som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna ursprungligen samlades in. Vidare innebär bestämmelsen i 59 § socialtjänstlagen om förbud mot att i s.k. sammanställningsregister hos socialnämnd ta in uppgifter om ömtåliga personliga förhållanden ytterligare begränsningar av sökmöjligheterna. Dessa bestämmelser innebär ett tillräckligt integritetsskydd. I lagen föreslås därför inte någon särskild begränsning i möjligheten att med olika sökbegrepp hämta information som finns inom . Utredningen framhåller dock att det vid denna bedömning förutsätts att den personuppgiftsansvarige utformar de tekniska systemen så att i princip endast behöriga personer kan göra sökningar samt att det finns behörighetskontrollsystem och att det i efterhand går att fastställa vilka personer som har tagit del av information (loggning). Den enskilde handläggarens sökmöjligheter torde kunna begränsas mycket kraftigt (jfr bl.a. 51 § andra stycket socialtjänstlagen). Den personkrets som arbetar med uppföljning, utvärdering, kvalitetssäkring, forskning och framställning av statistik - och som naturligtvis är beroende av att kunna söka information i en helt annan omfattning än en enskild handläggare - torde i de flesta fall kunna begränsas till ett minimum. Samkörning Enligt utredningen saknas det anledning att i den föreslagna lagen ha en särskild bestämmelse som tillåter eller förbjuder att de personuppgifter som finns inom samkörs (avsnitt 6.7). Personuppgiftslagens bestämmelser (9 § första stycket d, e och f) - att personuppgifter får behandlas för andra ändamål än de för vilka uppgifterna ursprungligen samlades in bara om de nya ändamålen inte är oförenliga med de ursprungliga ändamålen, att de personuppgifter som behandlas skall vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen samt att inte fler uppgifter får behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen - innebär ett tillräckligt integritetsskydd för den enskilde. I praktiken begränsar dessa bestämmelser möjligheterna till samkörning på ett sätt som är godtagbart från integritetssynpunkt som de innebär att personuppgifter kan samköras när det är ändamålsenligt och lämpligt. Även 59 § socialtjänstlagen och bestämmelserna i sekretesslagen kan hindra att personuppgifter samkörs. Utlämnande av personuppgifter på medium för automatiserad behandling I den föreslagna lagen behövs ingen regel som tillåter att personuppgifter inom får lämnas ut på medium för automatiserad behandling (avsnitt 6.8). Personuppgifter får lämnas ut på vilket medium som helst om behandlingen - utlämnandet - inte är oförenlig med det ändamål för vilket uppgifterna ursprungligen samlades in. Detta följer direkt av personuppgiftslagen. Det finns inte heller tillräcklig anledning att förbjuda att personuppgifter lämnas ut på ett sådant medium. Sekretesslagen eller andra bestämmelser kan dock hindra att uppgifterna över huvud taget får lämnas ut. Direktåtkomst Den som har direktåtkomst till information som behandlas automatiserat kan, när han eller hon vill, ta del av informationen på en bildskärm. Åtkomsten kan avse all information som finns eller endast en del av denna. Direktåtkomst ger inte i sig möjlighet att påverka informationsinnehållet. Frågan om direktåtkomst har behandlats i avsnitt 6.9. De sekretessbestämmelser som gäller vid behandling av personuppgifter inom (bl.a. 7 kap. 4 § sekretesslagen och 51 § andra stycket socialtjänstlagen) innebär, oavsett om det är fråga att lämna ut uppgifter på papper eller om det rör sig om direktåtkomst, ett mycket starkt skydd för personuppgifterna. Vidare innebär personuppgiftslagens regler om att personuppgifter inte får behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in, att de personuppgifter som behandlas skall vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen, samt att inte fler personuppgifter får behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen (9 § första stycket d, e och f), ett ytterligare skydd för personuppgifterna. Även detta gäller oavsett på vilket medium uppgifterna tas fram. Det finns inget behov av att härutöver föreslå en regel som innebär begränsningar av åtkomsten till personuppgifter som behandlas automatiserat inom . Utredningen framhåller att en förutsättning för att en lösning som den föreslagna skall ge ett tillräckligt integritetsskydd är att den personuppgiftsansvarige begränsar den krets av personer som har direktåtkomst till information - vilket redan med hänsyn till gällande sekretessregler är nödvändigt - och att det finns system för behörighetskontroll. Utredningen har vid sin bedömning också utgått från att så blir fallet och att de tekniska systemen utformas så att det i efterhand går att fastställa vilka personer som har tagit del av information. Information Personuppgiftslagens bestämmelser om den personuppgiftsansvariges informationsplikt skall gälla även när personuppgifter behandlas inom (avsnitt 6.10). Några särskilda bestämmelser om information behövs inte i den föreslagna lagen. I betänkandet gör utredningen en bedömning av hur personuppgiftslagens bestämmelser om information kan komma att tillämpas inom . Säkerheten vid behandling och tillsynsmyndighetens befogenheter Personuppgiftslagens bestämmelser om säkerheten vid behandling och tillsynsmyndighetens befogenheter skall gälla också när personuppgifter behandlas inom (avsnitt 6.11). Några särskilda bestämmelser därutöver behövs inte i den föreslagna lagen. Datainspektionen skall vara tillsynsmyndighet även enligt den föreslagna lagen. I betänkandet erinrar dock utredningen om att de uppgifter som finns och kommer att finnas inom mycket ofta kommer att vara av integritetskänslig natur. Utredningen understryker därför betydelsen av att det bedrivs ett aktivt arbete i syfte att vidmakthålla en hög säkerhetsnivå. Det kan också, framhåller utredningen, förväntas att Datainspektionen med stöd av 13 § personuppgiftsförordningen (1998:1191) kommer att meddela närmare föreskrifter om de säkerhetsåtgärder som behövs. Anmälan till tillsynsmyndigheten, m.m. Enligt 36 § första stycket personuppgiftslagen gäller att behandling av personuppgifter som är helt eller delvis automatiserad omfattas av anmälningsskyldighet. Den personuppgiftsansvarige skall göra en skriftlig anmälan till tillsynsmyndigheten (Datainspektionen) innan en sådan behandling eller serie av sådana behandlingar med samma eller liknande ändamål genomförs. Emellertid innebär bestämmelsen i 3 § 3 personuppgiftsförordningen att den anmälningsskyldighet som följer av 36 § första stycket personuppgiftslagen inte gäller för behandling av personuppgifter som regleras genom särskilda föreskrifter i lag eller förordning. Denna undantagsbestämmelse från anmälningsskyldigheten bör - menar utredningen - gälla också när personuppgifter behandlas med stöd av lagen om behandling av personuppgifter inom (avsnitt 6.12). När personuppgifter behandlas automatiserat inom behöver anmälan således inte göras till Datainspektionen. Personuppgiftslagens bestämmelse (42 §) om att den personuppgiftsansvarige till var och en som begär det skall lämna upplysningar om sådana automatiserade eller andra behandlingar av personuppgifter som inte har anmälts till tillsynsmyndigheten, skall däremot gälla även vid behandling av personuppgifter inom (avsnitt 6.12). Bevarande och gallring Det finns inget behov av bestämmelser i fråga om bevarande och gallring som avviker från regleringen härav i andra författningar (avsnitt 6.13). Detta innebär att bevarande och gallring skall ske med beaktande av reglerna i personuppgiftslagen och socialtjänstlagen. En bestämmelse härom tas in i lagen. Sekretess I den föreslagna lagen tas inte in någon särskild reglering av sekretessfrågor som avviker från gällande lagstiftning (avsnitt 6.14). I lagtexten införs dock en uttrycklig erinran om de sekretessregler som skall beaktas vid behandling av personuppgifter inom . Rättelse och skadestånd De bestämmelser om rättelse och skadestånd som finns i personuppgiftslagen skall gälla även behandlingar som utförts i strid med lagen om behandling av personuppgifter inom (avsnitten 6.15 och 6.16). En föreskrift som anger detta förhållande tas in i den sistnämnda lagen Överklagande Utredningen föreslår inga särskilda regler om överklagande av den personuppgiftsansvariges beslut i olika frågor (avsnitt 6.17). Frågan om en sådan överklaganderätt bör finnas är av principiellt slag och bör därför övervägas i ett annat sammanhang. Det är, menar utredningen, ingen lämplig ordning att i varje enskilt fall i olika specialförfattningar om behandling av personuppgifter, skall ta ställning till om vissa beslut som den personuppgiftsansvarige fattar bör kunna överklagas. Den bästa lösningen är att i ett sammanhang - lämpligen i ett lagstiftningsärende rörande personuppgiftslagen - får ta ställning till om en sådan överklaganderätt bör finnas. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Lagen om behandling av personuppgifter föreslås träda i kraft (avsnitt 7.2). Som inledningsvis nämndes bygger lagen om behandling av personuppgifter inom på personuppgiftslagen och skall tillämpas sida vid sida med den. Mot denna bakgrund bör, menar utredningen, den föreslagna lagens övergångsreglering och personuppgiftslagens i princip överensstämma. Utredningen föreslår därför i fråga om automatiserad behandling av personuppgifter, en övergångsbestämmelse som innebär att lagen - liksom personuppgiftslagen - skall tillämpas först på sådana automatiserade behandlingar som har påbörjats före . Detsamma bör - liksom enligt personuppgiftslagen - gälla beträffande automatiserad behandling som utförs för ett visst ändamål, om behandling för ändamålet har påbörjats före . Lagen om behandling av personuppgifter inom kommer således att gälla för de automatiserade behandlingar som pågår och som har påbörjats efter . kommer denna lag - liksom personuppgiftslagen - i princip att gälla fullt ut för all automatiserad behandling av personuppgifter, oavsett när den har påbörjats. När det sedan gäller behandling av personuppgifter som påbörjats före , anser utredningen att den föreslagna lagen bör träda i kraft först . För sådan behandling av personuppgifter inom kommer således endast personuppgiftslagen att gälla till och med . När det gäller behandling som påbörjats efter gäller däremot såväl personuppgiftslagens bestämmelser som lagen om behandling av personuppgifter inom . Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen Utredningens förslag innebär vidare att det i socialtjänstlagen tas in en ny bestämmelse, 59 a §, som innebär att förbudet i 59 § första stycket samma lag mot att i s.k. sammanställningsregister hos socialnämnden anteckna uppgifter om ömtåliga personliga förhållanden inte skall hindra att personuppgifter behandlas hos , utvärdering, kvalitetssäkring, forskning och framställning av statistik (avsnitt 6.1.5). Vidare föreslås en ändring i 61 § socialtjänstlagen, som innebär att det i den paragrafen tas in en hänvisning inte bara till personuppgiftslagen utan även till lagen om behandling av personuppgifter inom (avsnitt 8.2). Även ändringarna i socialtjänstlagen föreslås träda i kraft (avsnitt 7.2). Beträffande 61 § socialtjänstlagen föreslås en viss övergångsreglering. Författningsförslag i betänkandet Behandling av personuppgifter inom (SOU 1999:109) 1 Förslag till Lag om behandling av personuppgifter inom Härigenom föreskrivs följande. Lagens tillämpningsområde 1 § Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter inom , om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. 2 § Lagen tillämpas inte vid behandling av personuppgifter för forsknings- och statistikändamål. 3 § Med socialtjänst förstås i denna lag 1. verksamhet enligt lagstiftningen om socialtjänst och den särskilda lagstiftningen om vård av unga och av missbrukare utan samtycke, 2. verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd, 3. verksamhet som bedrivs av , 4. verksamhet hos invandrarbyrå, 5. handläggning av ärenden om bistånd som lämnas av socialnämnd åt asylsökande och andra utlänningar, 6. handläggning av ärenden om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar, 7. handläggning av ärenden om tillstånd till parkering för rörelsehindrade, 8. verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade, samt 9. tillsyn, uppföljning, utvärdering, kvalitetssäkring och administration av verksamhet som avses i 1-8. Förhållandet till personuppgiftslagen, m.m. 4 § Om inget annat följer av denna lag, tillämpas personuppgiftslagen (1998:204) vid behandling av personuppgifter inom . 5 § I socialtjänstlagen (1980:620) finns särskilda bestämmelser om register m.m. hos socialnämnden. När personuppgifter får behandlas 6 § Personuppgifter får, förutom med den registrerades samtycke, behandlas bara om behandlingen är nödvändig för att en arbetsuppgift inom skall kunna utföras. Lagen hindrar dock inte att personuppgifter lämnas ut om det följer av lag eller förordning. Ändamålen med behandlingen 7 § Det ankommer på den personuppgiftsansvarige att, inom den ram som anges i 6 § och med beaktande av 9 § första stycket c personuppgiftslagen (1998:204), bestämma för vilka ändamål personuppgifter får behandlas. Känsliga personuppgifter, m.m. 8 § En tillåten behandling av personuppgifter enligt 6 § innebär 1. att även uppgifter om personnummer och sådana känsliga personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) får behandlas, 2. att även andra än myndigheter får behandla personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller administrativa frihetsberövanden, samt 3. att personuppgifter får föras över till tredje land. Av 9 § första stycket e och f personuppgiftslagen följer att de personuppgifter som behandlas skall vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen samt att inte fler personuppgifter får behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Bevarande och gallring 9 § Utöver vad som följer av personuppgiftslagen (1998:204) finns särskilda bestämmelser om bevarande och gallring i socialtjänstlagen (1980:620). Sekretess 10 § För utlämnande av personuppgifter som finns inom gäller de begränsningar som följer av sekretesslagen (1980:100), socialtjänstlagen (1980:620) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Rättelse och skadestånd 11 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller även vid behandling av personuppgifter enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . I fråga om automatiserad behandling av personuppgifter, som påbörjats före och sådan behandling som utförs för ett visst ändamål, om behandling för ändamålet påbörjats före , skall lagen tillämpas först . I fråga om behandling av personuppgifter, som påbörjats före och sådan behandling som utförs för ett visst ändamål, om behandling för ändamålet påbörjats före , skall lagen tillämpas först . 2 Förslag till Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620) dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 59 a §, dels att 61 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Bestämmelsen i 59 § första stycket hindrar inte att personuppgifter behandlas hos , utvärdering, kvalitetssäkring, forskning och framställning av statistik. 61 § I fråga om automatiserad och viss behandling av personuppgifter finns bestämmelser i personuppgiftslagen (1998:204). I fråga om automatiserad och viss behandling av personuppgifter finns bestämmelser i personuppgiftslagen (1998:204) och i lagen (2000:000) om behandling av personuppgifter inom . Denna lag träder i kraft . datalagen (1973:289) skall tillämpas på viss behandling av personuppgifter, gäller dock 61 § i dess lydelse före för sådan behandling. Remissinstanser till betänkandet Behandling av personuppgifter inom (SOU 1999:109) ombudsmän (), Hovrätten för , , , , Kammarrätten i , Justitiekanslern (), Datainspektionen, , , , , , , , , vid , vid , , i län, i , i , i län, i , , kommun, , kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, , , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, , Åmåls kommun, i (LO), (), (), Akademikers (), (), Föreningen , , , , , , , åt läkemedelsmissbrukare, , och Barnens rätt i samhället () Jämförelse mellan den nuvarande socialtjänstlagen och den föreslagna nya socialtjänstlagen Nuvarande socialtjänstlag Föreslagen socialtjänstlag 1 § första-tredje stycket 1 § fjärde stycket 4 § första och andra styckena 4 § tredje stycket 4 § fjärde och femte styckena 5 § första stycket 5 § andra stycket 7 a § första - tredje styckena 7 a § fjärde stycket 8 a § 9 § 11 § första och andra styckena 11 § tredje stycket 13-18 a §§ upphävda 22 § första - tredje styckena 22 § fjärde stycket 25 § första och andra styckena 25 § tredje stycket 25 § fjärde stycket 25 § femte stycket 30 § första stycket och tredje stycket första meningen 30 § andra stycket och tredje stycket andra meningen 31 § första stycket 31 § andra stycket 69 b § första stycket 69 b § andra stycket 70 c § 71 § 78 § 1 kap. 1 § 1 kap. 2 § 2 kap. 1 § 2 kap. 2 § 2 kap. 4 § 2 kap. 5 § 2 kap. 6 § 3 kap. 1 § 5 kap. 10 § 4 kap. 1 § första stycket 4 kap. 1 § andra stycket 4 kap. 3 § 4 kap. 4 § 4 kap. 5 § 4 kap. 6 § 4 kap. 2 § 2 kap. 3 § 3 kap. 2 § 3 kap. 3 § 5 kap. 12 § 3 kap. 4 § 5 kap. 11 § 3 kap. 5 § 3 kap. 6 § 3 kap. 7 § 5 kap. 9 § 5 kap. 1 § 5 kap. 3 § 5 kap. 4 § 5 kap. 5 § 5 kap. 6 § 5 kap. 7 § 5 kap. 8 § 6 kap. 1 § 6 kap. 5 § 6 kap. 2 § 6 kap. 3 § 6 kap. 4 § 6 kap. 6 § 6 kap. 12 § 6 kap. 13 § 6 kap. 14 § 6 kap. 7 § 5 kap. 2 § 6 kap. 8 § 6 kap. 9 § 6 kap. 15 § 6 kap. 10 § 6 kap. 16 § 9 kap. 2 § 9 kap. 1 § 8 kap. 1 § 8 kap. 2 § 9 kap. 3 § 9 kap. 4 § 10 kap. 1 § 10 kap. 2 § 10 kap. 3 § 10 kap. 4 § 10 kap. 5 § 10 kap. 6 § 11 kap. 1 § 11 kap. 2 § 11 kap. 4 § 11 kap. 5 § 11 kap. 6 § 11 kap. 7 § 11 kap. 8 § 11 kap. 9 § 11 kap. 10 § 11 kap. 11 § 11 kap. 12 § 12 kap. 1 § 12 kap. 2 § 12 kap. 3 § 12 kap. 4 § 12 kap. 5 § 12 kap. 6 § 12 kap. 7 § 12 kap. 8 § 12 kap. 9 § 12 kap. 10 § 13 kap. 1 § 13 kap. 2 § 13 kap. 7 § 7 kap. 1 § 7 kap. 2 § 13 kap. 3 § 13 kap. 4 § 13 kap. 5 § 13 kap. 6 § 7 kap. 3 § 7 kap. 4 § 7 kap. 5 § 14 kap. 1 § 14 kap. 2 § 15 kap. 1 § 15 kap. 2 § 16 kap. 1 § 16 kap. 2 § 6 kap. 11 § 16 kap. 3 § 16 kap. 4 § 16 kap. 5 § 16 kap. 6 § 16 kap. 7 § 16 kap. 8 § 16 kap. 9 § Lagrådsremissens lagförslag Förslag till socialtjänstlag 1 kap. mål 1 § Samhällets socialtjänst skall på demokratins och solidaritetens grund främja människornas - ekonomiska och sociala trygghet, - jämlikhet i levnadsvillkor, och - aktiva deltagande i samhällslivet. skall under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. verksamhet skall bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. När åtgärder rör barn skall det särskilt beaktas vad hänsynen till barnets bästa kräver. 2 kap. Kommunens ansvar 1 § Varje kommun svarar för inom sitt område. 2 § Kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas där får det stöd och den hjälp som de behöver. Detta ansvar innebär ingen inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. I fråga om den som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. finns särskilda bestämmelser i den lagen.