prop · GP031d10 · 2001-09-20 00:00:00 — Detta framgår av undersökningar av kariesfrekvens, antal egna tänder m.m. Från intervjuundersökningar finns dock vissa uppgifter som tyder på att tandhälsan för vissa grupper inte fortsätter att förbättras i önskvärd utsträckning. Det gäller t.ex. uppgifterna om smärre ökningar av andelen personer som har svårt att tugga hårda saker. Det finns klara skillnader i tandhälsa mellan olika grupper och mellan olika landsting. Inkomst och social situation i övrigt spelar stor roll för människors tandhälsotillstånd. Invandrare har i många fall sämre tandstatus än personer som är födda i . Enligt en undersökning i fyra län av 1999 ansåg sig av befolkningen i åldrarna ej ha råd med behövlig tandvård. Det är angeläget att berörda myndigheter noga följer tandhälsans utveckling mot bakgrund av genomförda och planerade förändringar i tandvårdsförsäkringen. I det fortsatta arbetet med att utveckla tandvårdsstödet är det viktigt att dels bibehålla de goda resultat som har uppnåtts, dels försöka utjämna de skillnader som fortfarande existerar. När det gäller tandvårdens tillgänglighet har viktiga insatser gjorts i samband med tandvårdsreformen 1999. Införandet av landstingens an- svar för uppsökande verksamhet och nödvändig tandvård för vissa äldre och funktionshindrade har inneburit stora förbättringar för ett stort antal personer. Det gäller många människor som har haft svårt att få tillgång till tandvård, antingen av ekonomiska skäl eller på grund av att de inte själva förmått ta kontakt med tandvården. En annan viktig åtgärd för att öka tandvårdens tillgänglighet för grupper med särskilda behov är införandet av en rätt till högre tandvårdsersättning för personer med långvarig sjukdom eller funktionshinder. Uppenbarligen har dock denna del av tandvårdsstödet utnyttjats i betydligt mindre utsträckning än vad som antogs när stödet infördes. Det kan finnas olika orsaker till att det är förhållandevis få som sökt och fått del av stödet. Det kan bero på en överskattning av antalet individer som har särskilda tandvårdsbehov på grund av långvarig sjukdom eller funktionshinder. En annan möjlig förklaring skulle kunna vara att bedömningar har varit strängare än vad som ursprungligen avsågs. Utredningen om en samlad utvärdering av tandvårdsreformen m.m. (dir. 2000:65) skall enligt sina direktiv se över bestämmelserna om det särskilda stödet till långvarigt sjuka och funktionshindrade. Den förskjutning av utbetald tandvårdsersättning mot bastandvård som skett sedan det nya tandvårdsstödet infördes är i enlighet med intentionerna med reformen. Om detta i sin tur kommer att få de avsedda effekterna i form av förbättrad tandhälsa och minskat behov av omfattande och dyrbara behandlingar går ännu inte att bedöma. För den stora del av befolkningen som betalar större delen av sina tandvårdskostnader själv gäller att hushållens ekonomiska situation och köpkraft har stor betydelse för tandvårdskonsumtionen. Den minskade arbetslösheten och ökade köpkraften kan antas ha bidragit till en ökad efterfrågan på tandvård. Förväntningar på framtida förändringar i stödet kan leda till att människor ändå väljer att avstå från tandvård eller skjuta upp behandling när så är möjligt. talar mycket för att sådana effekter kan ha lett till lägre efterfrågan på protetik än vad som annars hade varit fallet. Regeringen har tidigare konstaterat att de höga tandvårdskostnaderna utgör ett stort problem som hindrar många människor, i synnerhet äldre, från att få den tandvård de behöver. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Regeringen avser att i en proposition om tandvårdsfrågor bl.a. redovisa sin syn på hur tandvårdsstödets skydd mot höga behandlingskostnader skall förbättras. Därvid kommer regeringen att i första hand inrikta sig på de äldre. Av stor betydelse är emellertid också tandvårdsprisernas utveckling. De prishöjningar som har skett under 19992001 har varit stora. Prisutvecklingen har analyserats i tandvårdsutredningens delbetänkande Bättre tandvårdsförsäkring för äldre (SOU 2001:36). Oavsett orsakerna till att priserna höjts så kraftigt anser regeringen att fortsatta prisökningar av detta slag kan äventyra möjligheterna för enskilda att få tandvård till en överkomlig kostnad. Regeringen avser att återkomma till denna fråga i den kommande propositionen om tandvårdsfrågor. En viktig faktor för tillgången till tandvård är personaltillgången. I glesbygd märks på vissa håll svårigheter att rekrytera tandläkare och även beträffande annan tandvårdspersonal förekommer sådana problem. Brist på personal kan i förlängningen utgöra ett hot mot tandhälsan om människors möjligheter att få regelbunden tandvård försämras. En annan följd av brist på tandvårdspersonal kan bli ytterligare höjningar av tandvårdspriserna. I ett läge där regeringen planerar reformer som kommer att medföra ökad efterfrågan är det också av detta skäl viktigt att det finns tillräckliga resurser i form av personal. Regeringen har därför gett tandvårdsutredningen i uppdrag att belysa den framtida tillgången och efterfrågan på tandvårdspersonal och lägga fram förslag och rekommendationer som bidrar till att trygga tillgången på kompetent tandvårdspersonal. Regeringen har i samverkan med följt utvecklingen beträffande möjligheterna att välja mellan offentlig och privat tandvård för barn och ungdomar. behandlade frågan i betänkandet 2000/01:SoU1, vilket resulterade i ett tillkännagivande från till regeringen. Utskottet ansåg bl.a. att en lagstadgad rätt till valfrihet mellan offentlig och privat tandvård för barn och ungdomar borde införas. Regeringen konstaterar att valfrihet i barn- och ungdomstandvården numera har genomförts i de flesta landsting och är på väg att genomföras i de övriga med något enstaka undantag. Mot denna bakgrund anser regeringen 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 inte att det finns behov av ytterligare åtgärder för att påskynda utvecklingen. () har granskat verksamheten, räkenskaperna och årsredovisningarna för samtliga myndigheter inom politikområdet avseende . RRV har inte haft några invändningar i revisionsberättelserna för dessa myndigheter. SBU har av RRV emellertid tillställts en revisionsrapport. Rapporten innehåller vissa kommentarer om myndighetens administrativa rutiner. Den ekonomiadministrativa värderingen som () har utfört av samtliga myndigheter har givit EA- värdet tillfredsställande för SBU och samt EA-värdet fullt tillfredsställande för övriga myndigheter inom politikområdet. Regeringens förslag: Pågående försök med primärvård förlängs i avvaktan på behandlingen av (dir. 1999:42) förslag till nya bestämmelser som förbättrar möjligheterna för landsting och kommuner att samverka på vård- och omsorgsområdet. Förlängningen gäller dock längst till utgången av 2003. Skälen till regeringens förslag: Enligt lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård får en kommun erbjuda primärvård om kommunen och är överens om det och lämnat sitt tillstånd. Lagen begränsades vid sin tillkomst till att gälla till utgången av 1998. Regeringen tillkallade genom beslut en särskild utredare (dir. 1999:42) med uppgift att beskriva och analysera de problem som finns vid samverkan mellan landstingens hälso- och sjukvård och kommunernas vård och omsorg. I utredarens uppgift ingick att lämna förslag till lösningar som förbättrar möj- ligheterna till samverkan mellan huvudmännen inom dessa områden. I detta sammanhang skulle bl.a. möjligheterna för kommuner och landsting att bedriva vård och omsorg åt varandra på entreprenad samt förbättrade möjligheter att verka i en gemensam nämnd analyseras. Mot bakgrund av detta ansåg regeringen det olämpligt att ta ställning till försöksverksamheten med primärvård innan utredningen presenterat sitt förslag. Försöksverksamheten förlängdes därför till utgången av 2001. Den särskilde utredaren överlämnade sitt betänkande Samverkan Om gemensamma nämnder på vård- och omsorgsområdet, m.m. (SOU 2000:114) till regeringen . Till utredarens förslag hör bl.a. att ett landsting och de kommuner som ingår i får bilda en gemensam gemensamt fullgöra uppgifter på vård- och omsorgsområdet. En sådan uppgift skulle t.ex. kunna vara att bedriva primärvård. Regeringen anser mot bakgrund av ovanstående att försöksverksamheten med primärvård bör förlängas i avvaktan på att utredarens förslag om nya bestämmelser som förbättrar möjligheterna för landsting och kommuner att samverka kring primärvården behandlats. Förlängningen gäller dock längst till utgången av 2003. Nya försöksverksamheter får inte påbörjas . 4.8.2Ersättning till steriliserade i vissa fall Regeringens förslag: Tiden för att ansöka om ersättning enligt lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall förlängs fram till . Genom lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall, som trädde i kraft , ges vissa personer som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ möjlighet att ansöka om ersättning av staten om . En särskild myndighet, , har till uppgift att handlägga och pröva de ansökningar om ersättning som inkommer. tilldelades nämnden ett anslag om som till största delen skulle användas till ersättning till personer som ansökt om ersättning. Till anslagsbeloppet tillkom ett anslagssparande om . Vid ingången av uppgick ärendebalansen till 1 197 ärenden. inkom ytterligare 329 ansökningar om ersättning. Nämnden har avgjort 1 321 ansökningar. Av dessa bifölls 1 036, vilket utgör av ansökningarna. Bifallsprocenten var lägre än , vilket kan förklaras med att de enklast utredda bifallsärendena har blivit avgjorda snabbast. avgjordes 204 ärenden varav bifölls. Utgifterna för ersättningar uppgick till . Nämndens förvaltningskostnader under det året uppgick till . Anslagssparandet uppgick vid utgången av 2000 till ca . Arbetet inom bedöms ha fungerat mycket bra. Ärenden har avgjorts i den takt som förväntats. Antalet ärenden som inkommit till nämnden är betydligt fler än vad som först beräknades. Ursprungligen uppskattades att ersättningen till personer som blivit steriliserade skulle komma att omfatta 500 till 1 000 personer. Kostnaderna för ersättning beräknades mot bakgrund av dessa siffror totalt komma att uppgå till . Emellertid framhölls att uppskattningarna var behäftade med stor osäkerhet. Fram till hade totalt ca 2 000 ansökningar om ersättning registrerats hos nämnden. Den stora ärendetillströmningen samt den höga bifallsfrekvensen har haft till följd att statens kostnader för ersättningen till steriliserade hitintills uppgått till ca vilket motsvarar ungefär 1 500 bifall. Regeringens skrivelse om steriliseringsfrågan: överlämnade regeringen en skrivelse till : Redogörelse för steriliseringsfrågan i åren 1935 1975 samt regeringens åtgärder (skr. 2000/01:73). beslutade att lägga skrivelsen till handlingarna (rskr. 2000/01:227). I skrivelsen lämnas en redogörelse för bakgrunden till och arbetet med den ekonomiska ersättningen till steriliserade i vissa fall och erfarenheterna av arbete. Vidare lämnas en redogörelse för slutsatserna av den historiska analysen i slutbetänkande (Sterilise- 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ringsfrågan i 1975 historisk belysning, kartläggning, intervjuer, SOU 2000:20) samt en redovisning för de åtgärder regeringen har vidtagit med anledning av utredningens slutbetänkande. Skälen till regeringens förslag: I regeringens proposition Ersättning av staten till steriliserade i vissa fall (prop. 1998/99:71) s. 27 f. framhölls att tiden för att ansöka om ersättning inte skulle sättas så kort att det fanns risk för att någon inte skulle hinna ansöka. bedömdes vara en rimlig ansökningstid. Av lagen om ersättning till steriliserade följer av 6 § att en ansökan om ersättning skall ha kommit in till nämnden före utgången av juni månad 2001, dvs. från det att lagstiftningen trädde i kraft . Ansökningar som inkommer efter det datumet skall avvisas. Tillströmningen av ansökningar uppgick till omkring 200 men har successivt minskat. inkom ca 20 ärenden till nämnden. Efter det att ansökningstiden gick ut har ytterligare ansökningar inkommit. Det relativt sett stora antal ansökningar som inkommit till nämnden innan ansökningstiden gick ut samt omständigheten att ansökningar inkommit efter det att ansökningstiden gått ut talar enligt regeringen för att det kan finnas ett inte obetydligt antal ersättningsberättigade som av olika skäl ännu inte har ansökt om ersättning. Tiden för ansökan om ersättning bör mot denna bakgrund förlängas ytterligare . Regeringen föreslår att tiden för ansökan förlängs fram till . Lagen skall även tillämpas på ansökningar som inkommit efter men före det att den nu aktuella lagändringen trätt i kraft. Förslaget är framtaget i samråd med . Anslaget till uppgår till . Till detta belopp kommer ett anslagssparande om . Fram till har nämndens kostnader uppgått till varav ca utgjort kostnader för ersättning till steriliserade. Regeringens bedömning är att en förlängning av ansökningstiden för ersättning inte kommer att innebära några ytterligare kostnader utöver det angivna anslaget. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 4.7 Anslagsutveckling 13:1 Sjukvårdsförmåner m.m. Anslaget finansierar vuxentandvård (tandvårdsstödet), ersättning till sjukvårdshuvudmännen för tandvård för vissa patientgrupper samt ersättning för sjukvårdsförmåner i internationella förhållanden till bl.a. sjukvårdshuvudmännen. ingår inte ersättningen till sjukvårdshuvudmännen för tandvård för vissa patientgrupper i anslaget. Den beräknade fördelningen i för de två anslagsposterna för åren 20012004 framgår av tabell 4.8. blev utfallet för hela anslaget något större än beräknat. Utgifterna översteg anslagsbeloppet med ca . Det ackumulerade underskottet på anslaget uppgick vid början av 2001 till . Tabell 4.8 Beräknad fördelning på anslagsposter Anslagspost 1 Ersättning till sjukvårdshuvudmännen m.m. bekostar bl.a. den vuxentandvård som landstingen utför åt vissa patientgrupper, samt utgifter för sjukvård i internationella förhållanden. Utgifterna under anslagsposten 1 blev något högre än anslagsbeloppet (539 jämfört med ). Ett ingående överskott resulterade dock i ett överskott även . kostnader för EU-vård som ännu inte har belastat anslaget, men som kommer att göra det . De faktiska utgifterna för tandvårdsersättning , , låg ganska nära det av regeringen beräknade utfallet (). På grund av en beslutad indragning från anslaget reducerades dock tillgängliga medel, vilket ledde till ett negativt utgående överföringsbelopp. Enligt () har administrativa problem hos främst landstingen medfört att en kontinuerlig rapportering av kostnaderna inte har skett, varför inte all vård som utförts har belastat anslaget . Dessa utgifter senareläggs och belastar anslaget kommande år. Utgifterna för bastandvård blev betydligt högre än RFV antagit i sitt prognosarbete medan ersättningen för protetiska åtgärder och den förhöjda ersättningen som utgår till vissa långvarigt sjuka och funktionshindrade blev lägre än beräknat. RFV bedömer att förväntningar om framtida förändringar till viss del har bidragit till det förhållandevis låga utfallet för protetik , men att protetik framöver kommer att efterfrågas i större utsträckning. Ersättning till sjukvårdshuvudmännen m.m. medlemskap i , samt vissa bilaterala avtal som har ingått medför både kostnader och intäkter för sjukvårdsförmåner gentemot annat land. Utländska medborgare har i enlighet med EU-medlem- skapet och andra avtal vid behov rätt till sjukvårdsförmåner under vistelse i . Landstingen erhåller ersättning för sådana utförda vårdinsatser. På motsvarande sätt uppkommer kostnader för sådana sjukvårdsförmåner som svenska medborgare vid behov är berättigade till vid vistelse i dessa länder. Kostnader och intäkter i internationella förhållanden regleras ofta efter att de uppkommit. Det är därför svårt att med större exakthet beräkna den årliga nettokostnaden för har kostnaderna för sjukvårdsförmåner gentemot annat land tenderat att öka medan intäkterna har varit relativt konstanta. De ökade kostnaderna beror främst på att det blivit vanligare att svenska pensionärer bosätter sig utomlands samt att antalet svenska turister utomlands har ökat. Sedan tandvårdsreformen 1999 har landstingen haft det administrativa ansvaret för tandvården för vissa patientgrupper. För detta har landstingen enligt en överenskommelse med staten erhållit ett årligt fast ersättningsbelopp på . Enligt överenskommelsen skall ersättningen till landstingen för de särskilda patientgrupperna lämnas genom det generella statsbidraget. En ekonomisk slutreglering av landstingens åtagande skall ske i budgetpropositionen . I samband därmed skall landstingen kompenseras för utökningen av deras åtagande till att omfatta även patienter med syndrom och patienter med nedsatt salivfunktion till följd av strålbehandling. Enligt Landstingsförbundets redogörelse för hur de till landstingen överlämnade medlen för tandvårdsreformen använts uppgick de totalt redovisade kostnaderna inom landstingen för tandvårdsreformen till . Eftersom landstingen också kompenseras för sina kostnader genom ändringar i reglerna om oral kirurgi, vilket beräknats innebära en kostnadsminskning på , innebär detta att ersättningen från staten inte förbrukades i sin helhet . Den uppsökande verksamheten är ännu inte fullt utbyggd i alla landsting. Kostnaderna kan antas komma att öka . Regeringen föreslår att ersättningen till landstingen för tandvård för särskilda patientgrupper skall ingå i det generella statsbidraget till landstingen (utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner, anslaget 91:1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting). Utgifterna för tandvårdsersättning ökade jämfört med . var dock utgifterna lägre än beräknat. Detta berodde på att många hade valt att tidigarelägga behandlingar eftersom det nya tandvårds- 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 stödet som skulle införas innebar lägre ersättningsnivåer för vissa typer av behandlingar. När det gäller 2000 finns det anledning att tro att utgifterna kan ha påverkats av förväntningar om framtida förbättringar av tandvårdsstödet, särskilt vad gäller behandlingar med protetik. Detta ledde antagligen till att en del behandlingar sköts upp . Sådana effekter är troliga också . På grund av att tillgängliga medel 2001 reduceras av det negativa överföringsbeloppet kommer troligen större delen av den tillgängliga anslagskrediten att behöva tas i anspråk . Enligt förslag i budgetpropositionen tillfördes tandvården detta år . Dessa medel har huvudsakligen använts till förbättringar i stödet för helproteser. föreslås tillföras tandvårdsstödet och ytterligare . Avsikten är att dessa resurstillskott skall användas till att i första hand förbättra skyddet mot höga behandlingskostnader för de äldre. Regeringen återkommer med förslag till hur detta skall ske. Vid beräkningen av anslaget har regeringen antagit att en viss volymökning kan förväntas i fråga om utförd tandvård som ersätts av försäkringen oberoende av de planerade förändringarna i tandvårdsstödet. skall sammanlagt avsättas för ekonomiskt stöd till olika på tandvårdsområdet. Dessa medel skall disponeras av . I enlighet med vad som tidigare aviserats i budgetpropositionen skall användas för verksamheten vid för dentala material. Regeringen angav i budgetpropositionerna även till vilka övriga ekonomiskt stöd skulle utbetalas. Regeringen bedömer att har tillgång till den sakkunskap som krävs för att bedöma hur de för detta ändamål tillgängliga medlen skall fördelas. bör i stället avgöra vilka som skall få del av de medel som avsatts för på tandvårdsområdet. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 4.9 Härledning av nivån 20022004 Förändring till följd av: Överföring till/från andra Förslag/beräknat anslag Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att 2 anvisas under anslaget 13:1 Sjukvårdsförmåner m.m. . beräknas anslaget till 2 respektive 2 . 4.9.213:2 Bidrag för läkemedelsförmånen Tabell 4.10 Anslagsutveckling 13:2 Bidrag för läkemedelsförmånen 1Varav 394 000 tkr på tilläggsbudget i samband med budgetpropositionen . 2Motsvarar 17 624 000 tkr prisnivå. 3Motsvarar 17 624 000 tkr prisnivå. Från detta anslag utbetalas det särskilda statsbidraget till landstingen för deras kostnader för läkemedelsförmånen. Medlen syftar till att ändamålsenliga och säkra läkemedel skall kunna förskrivas till en rimlig kostnad för den enskilde. Från anslaget utbetalas ersättning till landstingen för kostnaderna för läkemedelsförmånen dels , dels januari t.o.m. . Det ackumulerade underskottet på anslaget uppgick vid början av 2001 till . Landstingen övertog i formell mening kostnadsansvaret för läkemedelsförmånen (dvs. läkemedel i öppenvård) . infördes emellertid ett särskilt statsbidrag till landstingen för kostnaderna för läkemedelsförmånen. till landstingen för deras kostnader för läkemedelsförmånen har fastställts genom en årlig överenskommelse mellan staten och . Den överenskomna ersättningen för ett visst år utbetalas från detta anslag till landstingen med ett fast månatligt belopp. Det månatliga beloppet motsvarar en tolftedel av den överenskomna ersättningen och utbetalas i efterhand. Statsbidraget har i princip täckt landstingens kostnader för förmånen. Landstingen har emellertid riskerat att få stå för en liten del av de totala kostnaderna eftersom ett system för vinst- eller förlustdelning mellan parterna har tillämpats. träffade parterna en överenskommelse avseende 2000 och 2001. Överenskommelsen innebär bl.a. att staten ersatt landstingen för deras faktiska kostnader för läkemedelsförmånen . ersätts landstingen enligt överenskommelsen med ett belopp som motsvarar en uppräkning av kostnaden (den faktiska kostnadsökningen 2000 minskat med en procentenhet). Överenskommelsen innebär också att en vinst- eller förlustdelning tillämpas i det fall utfallet avviker från den överenskomna ersättningen. En eventuell förlustdelning kommer att belasta detta anslag . Kostnaderna för läkemedelsförmånen ökade stadigt . Bland orsakerna till denna kraftiga ökning kan nämnas den demografiska utvecklingen som innebär att läkemedelsbehoven ökar i takt med att antalet äldre i befolkningen ökar, strukturförändringarna inom vården som lett till att en allt större andel av läkemedlen skrivs ut i öppenvård samt introduktionen av nya och dyrare läkemedel. ökade kostnaderna för läkemedelsförmånen till . 2001 har kostnaderna för läkemedelsförmånen ökat jämfört 2000. Regeringen träffade i anslutning till den ekonomiska vårpropositionen en överenskommelse med om en ny modell för statens ersättning till landstingen för läkemedelsförmånens kostnader 20022004. Överenskommelsen innebär i korthet att ersättningen för läkemedelsförmånens kostnader under läggs fast. Ersättningen uppgår till , till och till . Överenskommelsen anger också att en ny modell för fördelningen av ersättningen mellan de olika landstingen skall införas med början 2002. Dessutom lägger överenskommelsen fast hur stor landstingens egen ekonomiska risk för den samlade aktuella perioden skall vara och att en eventuell reglering av det faktiska utfallet för perioden skall ske . Slutligen lägger överenskommelsen fast ett antal åtgärder som respektive part skall vidta och att en överenskommelse om ersättningen för tiden skall träffas senast . Regeringens bedömning är att dessa åtgärder sammantaget leder till bättre förutsättningar för landstingen att hantera de förstärkta incitament och ökade ekonomiska risker som överenskommelsen innebär. Vidare förväntas åtgärderna bidra till en mer kontrollerad utveckling av kostnaderna för läkemedelsförmånen. I syfte att nå en mer rationell läkemedelsanvändning anser regeringen att det är av största vikt att förändringar genomförs i vissa av regelsystemen inom läkemedelsområdet. Regeringen har därför för avsikt att lägga en proposition till om ett nytt system för beslut om subvention av läkemedel. Propositionen beräknas också komma att innehålla förslag som rör prissättningssystemet för läkemedel inom läkemedelsförmånen. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 9