prop · GO03149 · 2001-07-11 00:00:00 — Om någon av dessa poster ligger utanför avgiften och därmed måste täckas av den enskildes förbehållsbelopp skall nivån för förbehållsbe- loppet anpassas uppåt så att det rymmer kostnaden för den aktuella ut- giften. Om en kommun avgiftsfritt tillhandahåller vissa tjänster som den enskilde normalt sett har att bekosta med sitt förbehållsbelopp, t.ex. hushållsel eller läkarvård i särskilt boende, kan förbehållsbeloppet sättas lägre än riktvärdet. Kommunen skall också pröva om det på grund av individuella omstän- digheter finns särskilda skäl för jämkning. Kommunerna skall ta hänsyn till om den enskilde har merkostnader för mat därför att han/hon erhåller färdiglagad mat eller äter vissa mål på exempelvis dagverksamhet. Den enskildes förbehållsbelopp skall då ökas så att han/hon klarar merkostna- den för maten utan att det inkräktar på det förbehållsbelopp som framgår av det nationella riktvärdet. Kommunen skall vidare ta hänsyn till mer- kostnader på grund av funktionshinder. Hänsyn skall också tas till den enskildes möjlighet att klara tillfälliga utgifter såsom omfattande tand- vård eller kostnader för dubbel bosättning vid flytt till särskilt boende. För dessa och liknande kostnader skall alltid göras en individuell pröv- ning liksom för andra kostnader som för viss individ är av särskild vikt. Kvarboende make/makas rätt tillgodoses enligt min bedömning genom den ändring av 35 § SoL som trädde i kraft . Det bör klarläggas att avtal om periodiskt underhållsbidrag mellan makar inte skall påverka avgift. Riktvärdets syfte är att skydda äldreomsorgstagare med låga pensioner. 2000/01:149 Kommunerna måste själva i sina taxesystem bevaka att den enskilde får Bilaga 1 behålla viss rimlig del av nettoinkomst som överstiger folkpension och pensionstillskott. Kommunernas taxor liksom beslut i ett enskilt fall kan endast laglighets- prövas. En avgiftssättning kan tolkas som ren verkställighet vilket kan inskränka den enskildes möjlighet att få sin avgift prövad. Det har i olika sammanhang framförts att det vore bättre om den enskilde kunde klaga genom förvaltningsbesvär. En invändning mot detta har varit att avgif- ternas och förbehållsbeloppets storlek därigenom skulle komma att beslutas av domstol i stället för av kommunernas fullmäktigeförsam- lingar. Jag föreslår att den enskildes rättssäkerhet stärks genom att det i 37 § SoL skrivs in en rätt att begära omprövning av avgiftsbeslut. Därmed kan alltid den enskilde erhålla ett beslut som kan laglighetsprövas. Vidare föreslår jag att den enskilde skall kunna begära jämkning. Jämkning avser särskilda skäl med hänsyn till individens merkostnader. Den enskilde skall genom förvaltningsbesvär kunna klaga på jämknings- beslutet, som inte avser avgiftstaxan utan endast de individuella mer- kostnaderna, till domstol. Denna modell kan jämföras med socialbi- dragsnormen och den därtill knutna rätten till förvaltningsbesvär. Tak för högsta avgiftsnivå De stora skillnaderna i avgift för vård och omsorg såväl mellan kommu- ner som för samma insats inom en kommun riskerar att minska legitimi- teten i avgiftssystemet och tilltron till en gemensamt finansierad äldre- omsorg. Avgifterna ger såväl nu som i ett femtonårsperspektiv en mycket begränsad täckning av kommunernas kostnader för vård och omsorg. Finansieringen av äldreomsorgen kan därför inte motivera höga avgifter för en mindre grupp av äldreomsorgstagarna. Tvärtom är det enligt min mening tveksamt att rikta en inkomstomfördelning endast mot en liten grupp av de äldre. har i sitt beslut om en nationell handlings- plan för äldreomsorgen klart lagt fast att äldreomsorgen skall vara soli- dariskt finansierad. Höga avgifter kan vidare leda till att äldre avstår från hjälp på grund av oro för att inte ha råd, oavsett om de själva skulle få betala så mycket. De höga avgifterna kan också ge incitament till olika former av "avgiftspla- nering" såsom placering av kapital så att det ej ger årlig avkastning, vil- ket ytterligare kan undergräva legitimiteten i systemet. Jag föreslår därför en högsta avgiftsnivå som får debiteras. Nivån kan lämpligen uttryckas som viss andel av basbeloppet. För att undvika allt- för stora skillnader för samma insats och minska problemen med de mar- ginaleffekter som inkomstrelaterade taxor medför bör detta tak inte sättas alltför högt. En lämplig avvägning mellan att å ena sidan ge kommunerna frihet att utforma sina egna taxesystem och att å andra sidan begränsa olikheter mellan kommunerna är att fastställa ett tak för den avgift som får debiteras för vård, omsorg, service, trygghetslarm, dagverksamhet, korttidsboende och liknande insatser till av basbeloppet, i Vidare föreslås att kommunerna inte får debitera högre avgift än den genomsnittliga kostnaden för att tillhandahålla insatsen. avgift för kost blir detta den enda begränsningen för avgifternas bestäm- Kommunerna skall ha frihet att välja om avgiften skall vara Kommunerna skall ha rätt att ha inkomstrelaterade avgifter. nödvändigt för att kunna garantera att den enskilde har sitt förbehålls- Kommunerna skall vidare ha rätt att välja om insatsens art och omfattning skall påverka avgiftens storlek eller ej. ning skall bestämmas via biståndsbeslutet. Kommunens taxesystem är ett trubbigt styrinstrument som bör användas med försiktighet. Enhetliga regler för inkomstberäkningen Ungefär hälften av landets kommuner använder taxerade, dvs. inkomster vid beräkningen av vilken avgift som skall debiteras, reste- rande utgår från aktuella inkomster. Vissa kommuner bortser helt från kapital och kapitalinkomster, andra räknar med faktisk avkastning (räntor m.m.), andra åter räknar en fiktiv avkastning på kapitalet. muner underlåter att regelmässigt hämta in uppgift om bostadskostnaden. Sammantaget innebär detta uppenbara risker att kommunen inte känner till den enskildes möjlighet att betala avgift. En studie som Socialstyrel- sen genomfört visar att åtskilliga äldreomsorgstagare debiteras avgift trots att de har kvar mindre än förbehållsbeloppet. Detta talar för att regeringen bemyndigas utfärda föreskrifter om hur inkomsten skall beräknas. Utgångspunkten är att kommunen när avgift fastställs skall ha tillräcklig kunskap om den enskildes avgiftsutrymme. Kommunerna skall beakta aktuella inkomster av tjänst som är skatte- pliktiga enligt kommunalskattelagens regler. inte ta hänsyn till inkomst av ringa betydelse. Kommunerna skall beakta de inkomster av kapital som är skatte- pliktiga enligt lagen om statlig inkomstskatt och kan då använda upp- gifter om deklarerade inkomster avseende året före det aktuella. mögenhet får inte på annat sätt än via avkastning på kapital påverka av- Kommunerna skall utgå från den enskildes ekonomiska situation efter Kommunerna behöver inte ta hänsyn till förmögenhets- Fastighetsskatt inräknas i boendekostnaden. Bostadskostnad beräknas enligt de regler som gäller för BTP. munerna skall ta hänsyn till faktisk bostadskostnad och BTP. Vid avgiftssättningen divideras makar/sammanboendes sammanlagda inkomst med två om omsorgstagaren har den högsta inkomsten. sorgstagaren har den lägsta inkomsten skall bara denna inkomst ligga till grund för avgiften. Minderåriga barns inkomster skall inte påverka för- Viss översyn av socialförsäkringsregisterförordningen krävs för att kommunerna skall få tillgång till samtliga inkomster för pensionärer med BTP via de uppgifter RFV samlar in. tagare förutsätts RFV och övriga pensionsutbetalare liksom RSV vara behjälpliga att via datamedia tillhandahålla uppgifter för att underlätta för den enskildes uppgiftslämnande. Kommunernas intäktsbortfall kan om dagens taxesystem skall anpassas till de riktvärden för förbehållsbelopp samt avgiftstak utredningen före- slår beräknas till . Riktvärde för förbehållsbelopp har enligt min mening karaktären av ett förtydligande av redan gällande lagstiftning. Det tillför inga nya kost- nadsposter som kommunerna ska beakta jämfört med vad som anges i förarbetena till 35 § SoL. De ingående posterna är beräknade på gängse sätt, i huvudsak med ledning av hushållsbudget. finns därför inte tillräckligt vägande skäl att kompensera kommunerna för det intäktsbortfall många kommuner kommer att få vid en anpassning till det nationella riktvärdet för förbehållsbelopp och riktlinjerna för be- räkning av inkomster och bostadskostnad. Däremot är förslaget om ett avgiftstak något helt nytt. med dagens taxeregler och inkomster kan vid ett avgiftstak om 40 pro- cent av basbeloppet beräknas till . kompensera sig för detta intäktsbortfall inom ramen för avgifterna, varför de bör kompenseras via ökat statsbidrag. Min bedömning är att höga avgifter kan minska tilltron till och viljan att Jag har därför föreslaget ett avgiftstak som ger begränsningar i kommunernas möjligheter att låta avgif- terna ge mer än ett marginellt tillskott till kostnadstäckningen. omsorgen ökar i takt med befolkningsutvecklingen kommer kommunerna under förra delen av nästa sekel att ställas inför stora problem hur vård, omsorg och service skall kunna finansieras. Denna fråga bör utredas i 72För familjerådgivning, hem- tjänst, verksamhet för barn och ungdom enligt 12 § som inte är stöd- och hjälpinsatser av behand- lingskaraktär, för vård, omsorg, service och kost i sådant boende som avses i 20 § andra stycket eller 21 § tredje stycket eller annan liknande social tjänst får kommu- nen ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestäm- mer. Avgifterna får dock inte överstiga kommunens genom- snittliga kostnad för insatsen.Avgifter för hemtjänst samt vård, omsorg och service i sär- skilda boendeformer får, tillsam- mans med avgifter som avses i 26 § tredje stycket hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763), uppgå till högst av prisbasbe- loppet . Avgift för boendet får uppgå till högst av prisbasbeloppet . Utgör sär- skild boendeform ett hyresför- hållande skall avgift för boende-Socialnämnden skall verka för att äldre människor får goda och tillgängliga bostäder och ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service.Kommunen skall för äldre män- niskor med behov av särskilt stöd tillhandahålla olika former av äld- reboende för vård, omsorg och service samt korttidsboende Förslag till Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs att 20, 35, 37 och 73 §§ socialtjänstlagen (1980:620) skall ha följande lydelse. 20§ skall verka för att äldre människor får goda bostä- der och ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service. Kommunen skall inrätta sär- skilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre männi- skor med behov av särskilt stöd. 35 §2 För familjerådgivning, hem- tjänst, verksamhet för barn och ungdom enligt 12 § som inte är stöd- och hjälpinsatser av behand- lingskaraktär, sådant boende som avses i 20 § andra stycket eller 21 § tredje stycket eller annan lik- nande social tjänst får kommunen ta ut skäliga avgifter enligt grun- der som kommunen bestämmer. Avgifterna får dock inte överstiga kommunens självkostnader. Avgifter för hemtjänst får inte, tillsammans med avgifter som av- ses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel för sina personliga behov, boende- kostnad och andra normala lev- nadskostnader. 2 Senaste lydelse 1998:855 Vid om- prövning efter begäran av den enskilde får beslutet inte ändras till den enskildes nackdel.Socialnämnden skall sätta ned en beslutad avgift om det före- ligger särskilda skäl för jämkning. Prövning av jämkning skall alltid ske om det begärs av den som be- slutet angår. Regeringen får med- dela närmare föreskrifter om jämkning. När avgifterna fastställs skall kommunen försäkra sig om att omsorgstagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försäm- rad ekonomisk situation. Avgift enligt andra stycket får inte uppgå till så stort belopp att den enskilde inte förbehålls till- räckliga medel för sina personliga Regeringen får meddela före- storlek och vilka inkomster som kan påverka avgiftens storlek. kommunen försäkra sig om att omsorgstagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försäm- rad ekonomisk situation. kan fastställas utan hänsyn till 37 §3 får helt eller delvis efterge den ersättningsskyl- dighet som avses i 33 och 33 a §§ samt 34 § första och andra stycke- na. klagas hos allmän förvaltnings- klagas hos allmän förvaltnings- domstol, om nämnden har med- domstol, om nämnden har med- delat beslut i fråga om försörj- ningsstöd enligt 6 b §, vägran eller nedsättning av fortsatt försörj- ningsstöd enligt 6 d §, annat bi- stånd enligt 6 f §, ansökan enligt 6 h §, medgivande, återkallelse av medgivande eller om samtycke enligt 25 §, eller förbud eller be- gränsning enligt 27 §. Beslut i fråga om bistånd till annan får inte överklagas enligt första stycket. Beslut i frågor som avses i för- sta stycket gäller . En länsrätt eller kammarrätt får dock förordna att dess beslut skall verk- ställas först sedan det har vunnit laga kraft. delat beslut i fråga om försörj- ningsstöd enligt 6 b §, vägran eller nedsättning av fortsatt försörj- ningsstöd enligt 6 d §, annat bi- stånd enligt 6 f §, ansökan enligt 6 h §, medgivande, återkallelse av medgivande eller om samtycke enligt 25 §, förbud eller begräns- ning enligt 27 § eller jämkning enligt 37 § tredje stycket. Beslut i fråga om bistånd till annan får inte överklagas enligt första stycket. Beslut i frågor som avses i för- sta stycket gäller . En länsrätt eller kammarrätt får dock förordna att dess beslut skall verk- ställas först sedan det har vunnit laga kraft. 75Av dem som har folkpension i form av hel förtidspension eller hel ålderspension eller som har annan inkomst av motsvarande storlek får skäliga avgifter för bo- stad, fritidsverksamhet och kultu- rella aktiviteter tas ut enligt de grunder som kommunen bestäm- mer. Avgifterna får dock inte över- stiga kommunens genomsnittliga kostnad för insatsen. Kommunen skall se till att den enskilde får behålla tillräckliga medel för sina personliga behovUtgör det särskilda boendet ett hyresförhållande skall avgift inte tas ut för boendekostnad enligt detta lagrum. 2000/01:149 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring av lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (1993:387) Härigenom föreskrivs att 19 § lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (1999:381) skall ha följande lydelse. 19 § Av dem som har folkpension i form av hel förtidspension eller hel ålderspension eller som har annan inkomst av motsvarande storlek får skäliga avgifter för bo- stad, fritidsverksamhet och kultu- rella aktiviteter tas ut enligt de grunder som kommunen bestäm- mer. Avgifterna får dock inte över- stiga kommunens självkostnader. Kommunen skall se till att den enskilde får behålla tillräckliga medel för sina personliga behov. 2000/01:149 Bilaga 2 Förslag till Lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att 26 § hälso- och sjukvårdslagen (1992:736) skall ha följande lydelse. Av patienter får vårdavgifter tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. Pati- enter som är bosatta inom respektive kommunen, liksom patienter som avses i 3 b §, skall därvid behandlas lika. får dock för sluten vård fastställa avgiftsnivåer i olika inkomstintervall och besluta om vilka regler om nedsättning av avgiften som skall gälla. Högsta avgiftsbelopp för sluten vård är för varje vårddag. Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för sådan vård som den har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Detsamma gäller i fråga om sådan psykiatrisk långtidssjukvård med huvudsaklig omvårdnadsin- riktning för vilken kommunen enligt 9 § samma lag har åtagit sig betal- ningsansvar. Förslag till Lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 12 kap. 18 a och 35 §§ jordabalken skall ha följande lydelse. 18 a §6 Om en bostadslägenhet, som hyrs ut av fastighetsägaren till en hyresgäst för annat än fritids- ändamål och som inte utgör del av hyresvärdens egen bostad, inte har lägsta godtagbara standard enligt sjätte och sjunde styckena, får hyresnämnden på hyresgästens ansökan förelägga hyresvärden att vidta åtgärd som behövs för att lägenheten skall uppnå sådan stan- dard (upprustningsföreläggande). I föreläggandet skall bestämmas inom vilken tid den åtgärd som avses med föreläggandet skall ha vidtagits. Vite får sättas ut i föreläggandet. Tiden i föreläggandet får förlängas, om det finns särskilda skäl för det och ansökan om förlängd tid görs före utgången av den tidsfrist som gäller. Föreläggande får meddelas endast om åtgärden med hänsyn till kost- naden för denna kan beräknas ge skäligt ekonomiskt utbyte. Om den begärda åtgärden innebär att ingrepp måste göras i andra lägenheter i huset, får ett föreläggande meddelas endast om hyresgästerna i dessa lägenheter samtycker till åtgärden. Bestämmelserna i 16 § fjärde sjätte styckena tillämpas också i fråga om upprustningsförelägganden. Med fastighetsägare jämställs innehavare av tomträtt och ägare av byggnad som tillhör annan än ägaren av marken. En bostadslägenhet skall anses ha lägsta godtagbara standard, om den är försedd med anordning inom lägenheten för 2.kontinuerlig tillgång till varmt och kallt vatten för hushåll och hygien, 3.avlopp för spillvatten, 4.personlig hygien, omfattande toalett och tvättställ samt badkar eller dusch, 5.försörjning med elektrisk ström för normal hushållsförbrukning, 6.matlagning, omfattande spis, diskho, kylskåp, förvaringsutrymmen och avställningsytor. Utöver vad som anges i sjätte stycket krävs det för att lägsta godtag- bara standard skall uppnås 1.att det finns tillgång både till förrådsutrymmen inom fastigheten och till anordning för hushållstvätt inom fastigheten eller inom rimligt avstånd från den, och 2.att huset inte har sådana brister i fråga om hållfasthet, brandsäkerhet eller sanitära förhållanden som inte skäligen kan godtas. Lag (1997:62). Hyresgästen får överlåta hyresrätten till sin bostadslägenhet för att genom byte få en annan bostad, om hyresnämnden lämnar tillstånd till överlåtelsen. Tillstånd skall lämnas, om hyresgästen har beaktansvärda skäl för bytet och detta kan äga rum utan påtaglig olägenhet för hyres- värden samt inte heller andra särskilda skäl talar mot bytet. Tillståndet kan förenas med villkor. Första stycket gäller inte, om Första stycket gäller inte, om 1. lägenheten hyrs i andra hand, 1. lägenheten hyrs i andra hand, 2. lägenheten utgör en del av 2. lägenheten utgör en del av Lägenheten är belägen i ett 3. lägenheten är belägen i ett en- enfamiljshus som inte är avsett att familjshus som inte är avsett att hyras ut varaktigt eller i ett två- hyras ut varaktigt eller i ett två- 4. lägenheten har upplåtits av 4. lägenheten har upplåtits av 7 Senaste lydelse 1993:400 någon som innehade den med bo- någon som innehade den med bo- stadsrätt och lägenheten alltjämt stadsrätt och lägenheten alltjämt innehas med sådan rätt, eller innehas med sådan rätt, eller 5. hyresavtalet avser ett möble- 5. hyresavtalet avser ett möble- rat rum eller en lägenhet för fri- rat rum eller en lägenhet för fri- inte har varat längre än nio måna- inte har varat längre än nio måna- der i följd. der i följd. 6. hyresavtalet avser särskilda Medverkar en kommun till att hyresgästen får en annan bostad genom att anvisa eller förmedla denna, får kommunen ansöka hos hyresnämnde om tillstånd som avses i första stycket. Detta gäller även kommunalför- bund som har hand om bostadsförmedling som är gemensam för två eller flera kommuner. Förslag till Lag om ändring i lagen om TV-avgift (1989:41) Härigenom föreskrivs att 2 § lagen om TV-avgift (1989:41) skall ha följande lydelse. För samtliga TV-mottagare som är avsedda att användas i inne- havarens hushåll betalas en enda TV-avgift. En enda avgift betalas också för samtliga TV-mottagare som 1.finns på samma butiks- eller demonstrationsställe för motta- gare, eller 2.finns inom samma sjukhus, vårdanstalt eller inrättning av lik- nande slag, om TV-mottagarna är avsedda att användas av dem som får vård. För samtliga TV-mottagare som är avsedda att användas i inne- havarens hushåll betalas en enda TV-avgift. En enda avgift betalas också för samtliga TV-mottagare som 1.finns på samma butiks- eller demonstrationsställe för motta- gare, eller 2.finns inom samma sjukhus, särskilda boendeform, vårdanstalt eller inrättning av liknande slag, om TV-mottagarna är avsedda att användas av dem som får vård. Boende i särskild boendeform be- talar TV-avgift för de mottagare som denne själv innehar. Förslag till Förordning om ändring i socialtjänstförordningen (1981:750) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstförordningen (1981:750) att det i förordningen skall införas nya bestämmelser 46 och 47 §§ av föl- jande lydelse. Avgift för hemtjänst och vård, omsorg eller service i särskilda boende- former När förbehållsbelopp eller avgift som avser hemtjänst samt vård, om- sorg och service i särskilda boendeformer bestäms enligt 35 § social- tjänstlagen är det den enskildes inkomster efter skatt som skall ligga till grund för beräkningen. Uppgifter om inkomster och kostnader skall vara aktuella. Kommunalskattelagens bestämmelser om vad som är skatte- pliktiga inkomster av tjänst och näringsverksamhet skall tilllämpas. Här- utöver får inkomster som beskattats i annat land medräknas. Kommunen har rätt att bortse från inkomster om dessa är av ringa betydelse. Beträffande vilka skattepliktiga kapitalinkomster som skall medräknas skall lagen om statlig inkomstskatt tillämpas. Uppgift om kapitalinkomst får inte vara äldre än kontrolluppgift om kaptalinkomst avseende året före avgiftsåret. I övrigt får förmögenhet inte påverka fastställande av avgift. Kommunen får bortse från förmögenhetsskatt. Fastighetsskatt skall räknas som bostadskostnad. Om den make, som har hemtjänst eller bor i särskilt boende, har den högsta inkomsten, skall den makens inkomst anses utgöra hälften av makarnas sammanlagda inkomst. Har den som beviljats insatsen den lägsta inkomsten skall den inkomsten ligga till grund för beräkning av förbehållsbeloppet. Inkomst för minderåriga barn skall inte medräknas. Kommunen skall, om inget annat följer av andra stycket, bestämma nivå för förbehållsbeloppet så att den enskilde lägst förbehålls för ensam- stående av prisbasbeloppet, för makar eller sammanboende vardera av prisbasbeloppet. Ingår kost i avgiften skall förbe- hållsbeloppet vara lägst av prisbasbeloppet för ensam- boende och av prisbasbeloppet för makar eller samman- boende med gemensamt boende. För funktionshindrad under skall förbehållsbeloppet utgöra för ensamstående lägst av prisbas- beloppet och för makar eller sammanboende lägst av pris- basbeloppet. Om avvikelser från vad som normalt avses ingå i hemtjänst eller i sär- skilda boendeformer föranleder merkostnader för den enskilde skall beloppsnivåerna höjas. Förbehållsbeloppet skall även anpassas efter mer- kostnader för kommunalt debiterad avgift för mat. Ingår i den kommunala servicen avgiftsfri insats som annars skulle ha bekostats inom ramen för förbehållsbeloppet får nivån för förbehålls- belopp sänkas i motsvarande mån. Vid prövning av jämkning enligt 37 § socialtjänstlagen (1980:620) får bortses från vad som i 46 § andra stycket sägs om förmögenhet. Remissinstanser till kommitténs betänkande Bo tryggt Betala rätt (SOU1999:33)