prop · GO031D12 · 2001-01-01 00:00:00 — Följande tillväxtförmåga finns: - minröjningsförbanden kan tillväxa med ett fartyg av typ Landsort, - två ubåtar av typ behålls för tillväxt, - tung kustrobot utnyttjas för tillväxt för korvettförband, - materiel för två kustartilleribataljoner och - materiel för en amfibiebataljon. påbörjas avvecklingen de tre flygkommandostaberna med stabsförband. Utbildnings- och övningverksamheten skall inriktas mot att förbanden kan verka i operativt samordnade insatser. Förbandsutbildningen av flygstridskrafterna skall enligt regeringen vidare inriktas mot att tidigt kunna hävda territoriell integritet. Utbildningen av JAS 39 Gripenförband skall prioriteras och särskild vikt läggas vid att uppträda och nyttja systemets kapacitet i alla de tre rollerna jakt, attack och spaning. Regeringen anser vidare att det är angeläget att flygstridskrafternas övningsverksamhet ökar. Större övningar med flygstridskrafterna bör således genomföras såväl 2001 som åren därefter. Regeringen vill vidare framhålla angelägenheten i att flygtidsproduktionen prioriteras så att bristerna inom stridsflygförbanden kan åtgärdas. Det är också viktigt att fullfölja de planerade och redan inledda åtgärderna för att komma till rätta med bristerna på tekniker, flygstridsledare och piloter. Regeringen avser att följa Försvarsmaktens åtgärder i dessa avseenden med särskild uppmärksamhet. Regeringen återkommer till frågor om pilotutbildningen till . Inriktningen av flygstridskrafterna i övrigt och översiktligt - 2003 innebär i huvudsak följande. Den första radarflyggruppen (FSR 890) skall organiseras 2001. Antalet stridslednings- och luftbevakningsbataljoner minskas från nuvarande sex till tre. förändras och en ny rörlig struktur som är anpassad till JAS 39 Gripensystemet skall gälla . De nuvarande 16 basbataljonerna ersätts med åtta nya flygbasbataljoner. Organiseringen av JAS 39 Gripendivisioner skall fortsätta så att åtta divisioner är organiserade 2003. JA 37 divisionerna skall successivt avvecklas ur insatsorganisationen. Den sista JA 37 divisionen avvecklas därvid 2002. Två JA 37 divisioner skall tills vidare bibehållas inom grundorganisationen för att säkerställa ombeväpning och pilotutbildning. En AJS 37 division skall bibehållas för att säkerställa spaningsförmågan intill dess Gripendivisionerna har erforderlig spaningskapacitet. På materielsidan tillförs flygförbanden det flygburna radarsystemet FSR 890 och ytterligare JAS 39 . Leveranserna av de nya stridsledningscentralerna (StriC) fortsätter, liksom av det taktiska radiosystemet (). Regeringen vill erinra om att Försvarsmakten, så länge myndigheten bedömer det vara kostnadseffektivt, avser att bibehålla viss materiel för att säkerställa förmågan till anpassning. Tillväxtpotential finns sålunda för bl.a. nedanstående. - två stridsledningscentralskompanier, - ytterligare flygbasförband, - två stridslednings- och luftbevakningsanläggningar och - JA 37- och AJS 37-systemen. Tillväxtpotentialen minskar dock allteftersom ombeväpningen till JAS 39 genomförs. Även om det för JAS 39 Gripen-förbanden inte finns någon särskild materiel avdelad för anpassning, kommer det sedan de beställda flygplanen har levererats att vara möjligt att öka antalet JAS 39 Gripen-divisioner från åtta till tolv. För transportflygförbanden finns ingen särskild materiel avdelad för anpassning. Det är enligt regeringen angeläget att förbandsutbildningen ges hög prioritet och att övningsverksamheten ökas så att förbandens förmåga generellt förbättras. Detta gäller i synnerhet de sjöoperativa förbanden. Försvars- makten har planerat och inlett åtgärder för att komma till rätta med problemen inom helikopterförbanden. En del åtgärder har också redan givit positiva resultat. Det är enligt regeringen viktigt att åtgärderna fullföljs. I övrigt bör helikopterförbanden ges följande huvudsakliga inriktning och översiktligt för 2002-2003. Den rörliga helikopterledningen och arméflygbataljonen avvecklas 2001. Två helikopterbataljoner, varav en med markoperativ inriktning och en med sjöoperativ inriktning, vidmakthålls. I dessa bataljoner ingår s.k. SAR-grupper (räddningstjänst). På materielsidan fortsätter den inledda anskaffningen av nya helikoptrar i samverkan med de övriga nordiska staterna. Det finns inte någon särskild materiel avdelad för anpassning för helikopterförbanden. Regeringens bedömning: Den bassäkerhetsutbildningen bör omlokaliseras till i . Ledningen för Örlogsskolorna bör omlokaliseras till . Skälen för regeringens bedömning: Genom sitt beslut gav som sin mening regeringen till känna dels att verksamheten vid Örlogsskolorna i bör flyttas till , dels att rege- ringen bör uppdra åt Försvarsmakten att överväga att förlägga lämplig del av den planerade bassäkerhetsutbildningen till Kungs- holmen (bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). När det gällde Örlogs- skolorna på anförde Försvars- utskottet att det vid skolorna skall bedrivas en utökad verksamhet jämfört med . Regeringen har inhämtat underlag från Försvarsmakten i båda frågorna. Försvars- makten har utarbetat sitt underlag tillsammans med bl.a. och läns- styrelsen i . utanför har använts för militär verksamhet. ingår tillsammans med bl.a. delar av stad i det område som enligt beslut har förts upp på den s.k. som örlogsstad. Regeringen noterar att i utredningsarbetet har ställt sig positivt till fortsatt militär verksamhet på , men också att ämbetet anser att tillkommande verksamheter och nyttjande måste underordnas de kulturhistoriska värdena hos försvarsanläggningen. i har anfört liknande synpunkter. Regeringen har ingen annan uppfattning. Regeringen underströk i prop. 1999/2000:30 vikten av att det skulle finns två likvärdiga baser för sjöstridskrafterna, den ena i och den andra i . Regeringen anser att fördelningen av fartyg m.m. mellan Sydkustens marinbas i och Ostkustens marinbas i i allt väsentligt är ändamålsenlig och lämplig. Det finns emellertid enligt regeringen skäl att stärka de sammantagna grundorganisatoriska resurserna i . Örlogsskolorna bedriver verksamhet i /och . inordnades Sjöstridsskolan i av Örlogsskolorna. Den del av Örlogsskolorna som är lokaliserad till omfattar drygt 90 officersbefattningar, inkluderande de befattningar som tillkom när Sjöstridsskolan inordnades i Örlogsskolorna. Inom ramen för den pågående omstruktureringen av Försvarsmakten skall det totala antalet yrkesofficerare inom myndigheten minskas. Det framtida antalet yrkesofficerare vid Örlogsskolorna i beräknas mot denna bakgrund uppgå till ungefär 80 officerare. Försvarsmaktens organisatoriska planering av Örlogsskolorna innebär att det skall finnas en chef med stab (huvuddelen lokaliserad till ), en linjeavdelning ( merparten i ), Vapen- och ledningssystemsskolan (), Sjösäkerhetsskolan (ledningen och två utbildningsenheter i samt två utbildningsenheter i ), Fartygsbefälsskolan () samt Sjömansskolan (). Utbildningsverksamheten vid Örlogsskolorna bedrivs enligt följande. - Rekrytutbildning för ungefär 1200 värnpliktiga. Verksamheten genomförs huvudsakligen i . - Yrkesutbildning för ungefär 650 värnpliktiga. Verksamheten är delad mellan och . - Utbildning inom marinens yrkesofficersprogram för ungefär 210 elever. Verksamheten genomförs huvudsakligen i . - Utbildning inom flottans taktiska program för ungefär 70 elever. Verksamheten är delad mellan och . - Ej programbunden officersutbildning för ungefär 500 elever. Verksamheten är delad mellan och . - Utbildning för Försvarsmakten i övrigt och för civila myndigheter och skolor för ungefär 500 elever. Verksamheten är delad mellan och . Regeringen bedömer att verksamheten vid Karlskronadelen av Örlogsskolorna är så omfattande att den av utrymmesskäl svårligen skulle inrymmas på . Kostnaderna för att göra erforderliga om- och tillbyggnader, och anpassa dessa byggnationer till den kulturhistoriska miljön, skulle också bli så höga att det inte vore ekonomiskt försvarbart att omlokalisera hela verksamheten. Till detta kommer att omlokalisering av vissa fasta anläggningar som dyktank och skyddstjänstanläggningen av skilda skäl vore olämplig. Regeringen konstaterar därför att det inte är möjligt att omlokalisera hela verksamheten till . Regeringen konstaterar också att en omlokalisering av hela eller delar av Örlogsskolorna skulle leda till försämrad rationalitet i utbildningen och fördyrad verksamhet för Försvarsmakten. I och med att (KA 2) läggs ned , upphör den militära utbildningsverksamheten på . Regeringen anser emellertid att militär verksamhet även fortsättningsvis bör bedrivas på . Regeringen har därför prövat om det är möjligt att omlokalisera delar av Örlogsskolorna dit. Regeringen har prövat följande alternativ. - Marinens kadettutbildning. Kadetterna förläggs hos externa hyresvärdar. De skulle kunna förläggas till , tillsammans med linjeavdelningen. Alternativet innebär att ett elevhotell för ungefär 160 kadetter måste byggas. Vidare behövs bl.a. klassrum, grupprum och idrottslokaler. För linjeavdelningen behövs tjänsterum och personalrum. Sammantaget beräknas nettoinvesteringarna till . Försvarsmaktens driftskostnader beräknas öka med . - Flottans rekrytutbildning. Rekrytutbildningen är en del av Sjömansskolan. rekrytutbildas ungefär 1 200 totalförsvarspliktiga, med inryckningsomgångar om 80-330 värnpliktiga. För dessa värnpliktiga behövs bl.a. logement, fritidslokaler, klassrum och en samlingssal. Härutöver flyttas Sjömansskolan med två kompaniledningar till . För skolan behövs bl.a. tjänsterum och personalutrymmen. Den del av Sjömansskolan som innebär yrkesutbildning förblir i . Sammantaget beräknas i detta alternativ nettoinvesteringarna till för bl.a. kontors- och undervisningslokaler. Försvarsmaktens driftskostnader beräknas öka med . Härutöver har regeringen prövat möjligheterna att förlägga Försvarsmaktens bassäkerhetsutbildning till . Regeringen anser därvid att det är olämpligt att lokalisera utbildningen av flygstridskrafternas och arméstridskrafternas bassäkerhetsförband, dvs. utbildning av flygbasjägare och militär- poliser, till . De utbildningarna ställer särskilda krav på utbildningsterräng och utbildningsförutsättningar som inte kan uppfyllas på . Den bassäkerhetsutbildningen bedrivs vid . Försvarsmakten planerar att flytta utbildningen till i . Denna bassäkerhetsutbildning omfattar ungefär 80 värnpliktiga . I och med att den är volymmässigt begränsad är det enligt regeringens mening olämpligt att dela den på två olika utbildningsställen. Regeringen bedömer dock att det skulle vara möjligt att lokalisera hela den bassäkerhetsutbildningen till . En sådan omlokalisering beräknas medföra ett nettoinvesteringsbehov om avseende bl.a. en hundgård. Försvarsmaktens driftskostnader beräknas öka med . För att åstadkomma en maximal beläggning på har regeringen även prövat en kombination av de här redovisade alternativen. Det är således enligt regeringens mening rent utrymmesmässigt möjligt att förlägga såväl kadettutbildningen som bassäkerhetsutbildningen till . Sammantaget beräknas i ett sådant alternativ nettoinvesteringarna till . Försvarsmaktens driftskostnader beräknas öka med . Regeringen anser att det av kostnadsskäl är mindre lämpligt att omlokalisera kadettutbildningen. Det skulle krävas omfattande investeringar vilket leder till väsentligt ökade hyreskostnader. När det gäller rekrytutbildningen anser regeringen att även detta alternativ leder till betydande fördyringar av verksamheten, som verksamheten blir mycket störningskänslig. Även alternativet att lokalisera den bassäkerhetsutbildningen till medför vissa fördyringar. I detta alternativ ser regeringen emellertid fördelar i och med att den infrastruktur som redan finns på för amfibieutbildningen kan utnyttjas. Visserligen uteblir samordningsvinsterna mellan bassäkerhetsförbanden och amfibieförbanden avseende bl.a. utveckling av utbildningen. Men regeringen anser ändock att fördelarna är sådana att verksamheten bör omlokaliseras. Regeringen har då vägt in även de goda utbildningsbetingelserna i Karlskronaområdet. Alternativet ger en relativt jämn beläggning på med ungefär tolv befäl och 80 - 100 värnpliktiga. Genom att bassäkerhetsutbildningen förläggs till vidmakthålls förbandsutbildningen där. Omlokaliseringen bör genomföras . En del i att stärka de grundorganisatoriska resurserna i är således att omlokalisera den bassäkerhetsutbildningen till . Regeringen anser emellertid att ytterligare åtgärder kan vidtas. Chefen för och huvuddelen av Örlogsskolornas stab är lokaliserad till . Regeringen anser att det finns skäl att ytterligare stärka Örlogsskolornas ställning i . Detta kan på ett ändamålsenligt sätt åstadkommas genom att skolledningen omlokaliseras till . Vid omlokaliseringen bör vissa rationaliseringseffekter kunna uppnås varför det i praktiken blir aktuellt att flytta ungefär fem tjänster. Även om det inledningsvis kan uppstå vissa pendlingskostnader för personalen och mer långsiktigt kanske ett något ökat resande bedömer regeringen att en omlokalisering får måttliga ekonomiska konsekvenser för Försvarsmakten. Omlokaliseringen bör genomföras . Genom att omlokalisera ledningen för Örlogsskolorna ges en större tyngd åt försvarsverksamheten i regionen som utbildningsrationaliteten och effektiviteten vid skolorna sammantaget bibehålls. Regeringen bedömer också att en omlokalisering blir värdefull från karriärsynpunkt för marinbas och marinens övriga enheter i . Regeringen avser således att uppdra åt Försvarsmakten att genomföra de två omlokaliseringarna från till . Övriga frågor inom verksamhetsgrenen förbandsverksamhet har ställt krav på förslag på ett sammanhållet, reformerat personalförsörjningssystem. Regeringen har därför, och som en del av förberedelserna års försvarsbeslut, beslutat om direktiv till en personalförsörjningsutredning vars uppgift är att redovisa en samlad syn på Försvarsmaktens personalförsörjning. Utred- ningens direktiv beslutades . Utredningen skall belysa förutsätt- ningarna för och lämna förslag till hur Försvarsmakten skall kunna rekrytera, utveckla och avveckla personal på ett väl avvägt sätt och över tiden. Utredningen skall även behandla behovet av jämställdhet och kulturell mångfald, åldersstrukturproblemen, anpass- ningsprincipens påverkan på personalförsörj- ningen och hur kraven på Försvarsmaktens deltagande i internationell verksamhet skall kunna tillgodoses. Reservofficerssystemet och reservofficerarnas tjänstgöringsförhållanden i fredstid skall särskilt uppmärksammas. Utred- ningen skall ha slutfört sitt arbete (dir. 1999:84, 2000:12 och 2000:46). Utredningen har antagit namnet . har genom- fört en uppföljning av den granskning av formerna för lönebildning m.m. inom Försvarsmakten som verket redovisade (RRV 1998:20). I sin rapport efter uppföljningen är fortsatt kritiskt till Försvarsmakten (RRV 2000:10). Bland annat anser att alltför få förändringar i lönebildningen har skett sedan föregående granskning för att arbetsgivarrollen skulle kunna sägas ha stärkts på några avgörande punkter. Vidare kritiserar omfattningen av och kostnaderna för lönetilläggen inom Försvars- makten. Enligt borde Försvarsmakten stärka sin roll som arbets- givare bl.a. genom att ta initiativ till att ompröva och strama upp tillämpningen av gällande avtal. Försvarsmakten har yttrat sig över . Av yttrandet framgår att Försvarsmakten i allt väsentligt delar iakttagelser. Försvarsmakten ifrågasätter dock fokusering på skillnaderna mellan yrkesofficerares och civilanställdas lönenivåer och lönetillägg. Av Försvarsmaktens yttrande framgår vidare att myndigheten anser att en rad åtgärder vidtagits sedan den förra rapporten. Försvarsmakten anger också att fler åtgärder kommer att vidtas i enlighet med rekommendationer. Arbetstagarorganisationerna har beretts möjlighet att yttra sig över såväl som Försvarsmaktens yttrande. och har valt att göra det. Yttrandena finns tillgängliga i Försvarsdepartementets akt (dnr Fö2000/816/MIL). är genomgående kritiskt till . ifrågasätter den kritik som riktas mot lönetilläggen och framhåller att dessa i huvudsak har finansierats med pengar som avdelats i centrala avtal. menar därmed att yrkesofficerarna avstått från generella löneökningar till förmån för riktade ersättningar i form av lönetillägg. Officersför- bundet ifrågasätter också de åtgärder som Försvarsmakten avser vidta mot bakgrund av . delar bedömning att arbetsgivarrollen och lönebildningen påverkas av den pågående omstruktureringen. framför vidare att detta kan vara ett av skälen till att en del av de i förra rapporten efterfrågade åtgärderna ej har genomförts. I flera avseenden är kritiskt till rapporten. anser t.ex. att neddragningarna inom Försvarsmakten bör leda till en ökande och inte minskande löneökningstakt. Vidare framför att dragit felaktiga slutsatser beträffande Försvarsmaktens höga övertidsuttag och beträffande de arbetstidförsök som bedrivits. (Försvarsdepartementet) har inhämtat ett fördjupat underlag beträf- fande de åtgärder som Försvarsmakten avser vidta för att skapa ett ändamålsenligt löne- bildningssystem som är anpassat till de verksamhetsintressen som föreligger i den omstrukturerade Försvarsmakten. Av under- laget framgår att myndigheten anser det nödvändigt att påbörja relativt omfattande åtgärder syftande till att förändra formerna för lönesättning och att begränsa antalet olika lönetillägg. Regeringen anser att det åtgärdsprogram som Försvarsmakten presenterat kan rätta till de brister som påtalat och skapa balans mellan myndighetens verksamhetsintresse och de lönerelaterade personalkostnaderna. Rege- ringen delar Försvarsmaktens syn på att många av lönetilläggen tidigare haft en stark verksamhetsanknytning men att detta för- hållande i flera fall inte längre föreligger till följd av de förändringar som Försvarsmakten genomgår. Regeringen bedömer vidare att den förändring beträffande lönebildningen m.m. som Försvarsmakten planerar kan komma att underlättas av det centrala samarbetsavtal som slutit med arbetstagar- organisationerna och som underställts regeringen för godkännande. Enligt regeringens uppfattning finns det ett starkt samband mellan Försvarsmaktens arbetsgivarroll, lönebildning m.m. och myndighetens personalförsörjning. Regeringen har därför genom tilläggsdirektiv gett i uppdrag att belysa olika möjligheter att utveckla och stärka Försvarsmaktens arbetsgivarroll (dir. 2000:46). Regeringen genomförde 1997 en utvärdering av den reformerade arbetsgivarpolitiken, men där konstaterades att det hade gått alltför för att kunna dra mera långtgående slutsatser. Regeringen avser därför att göra en ny utvärdering av arbetsgivarreformen, där bl.a. en samlad bedömning av effekten av reformen avseende lönebildningen och personalförsörjningen inom statsförvaltningen görs. Direktiv till utvärderingen förbereds f.n. inom (). I samband med att Försvarsmakten lämnade sitt budgetunderlag framkom att myndigheten i underlaget inför den säkerhetspolitiska kontrollstationen 1999 överskattat möjligheterna att minska den anställda personalens numerär. Diskrepansen var så stor (drygt 2 000 fler årsarbetare 2004) att regeringen inte ansåg sig kunna använda budgetunderlaget för mer långsiktiga avvägningar beträffande de personella resurserna. För att få en oberoende granskning av behovet av anställd personal har regeringen därför i ovannämnda tilläggsdirektiv gett i uppgift att göra en genomlysning av Försvarsmaktens behov av yrkesofficerare såväl totalt som på olika kompetensnivåer. Hänsyn skall tas till de yrkesofficerare som tjänstgör i närstående myndigheter till Försvarsmakten (Försvarshögskolan, , m.fl.). Inom Försvarsmakten pågår en studie som syftar till att belysa hur reservofficerssystemet påverkas av den omstrukturering som Försvarsmakten genomgår. Studiens resultat ingår i det underlag som Personalförsörjning- utredningen fortlöpande får från Försvars- makten. Av myndighetens delårsrapport för framgår att Försvarsmakten anser att "Det fundamentala förhållandet att reservofficerarna är en förutsättning för att Försvarsmakten skall kunna lösa sina uppgifter kvarstår." Av den information som regeringen i övrigt tagit del av framgår att Försvarsmaktens ståndpunkt grundas på en analys av behovet av reservofficerare för tjänstgöring i grund- organisationen, för tjänstgöring i internationell verksamhet, för Försvarsmaktens anpassnings- förmåga, för bemanningen av de nationella insatsstyrkorna, för folkförankringen och för det allmänna kompetenstillskott som reserv- officerarnas kombination av militär och civil kompetens (den så kallade dubbla kompe- ) ger. Regeringen avser återkomma beträffande reservofficerssystemets utveckling i samband med redovisningen av det sam- manhållna, reformerade personalförsörjnings- system som ställt krav på. På uppdrag av regeringen har Försvarsmakten analyserat kostnaderna för den militära skolverksamheten. Av analysen framgår att de besparingar som angetts i utredningsbetänkandet Försvarsmaktsgemensam utbildning för framtida krav (SOU 1998:42) inte till fullo bedöms kunna infrias. Enligt Försvarsmaktens uppfattning beror detta på Försvarsmaktens utökade uppgifter och på att den generella kvalitetshöjningen av officersutbildningen fördyrat den militära skolverksamheten. Regeringen anser att det finns ett starkt samband mellan personalförsörjning i termer av kompetensförsörjning och utformningen av det militära utbildningssystemet. Mot denna bakgrund anser regeringen också att det först bör klarläggas vilka kompetenser som skall utvecklas inom det militära utbildnings- systemet innan den kostnadsanalys som gjorts utnyttjas för avvägningar beträffande ambi- tionsnivåer. Mot denna bakgrund har rege- ringen i ovannämnda tilläggsdirektiv uppdragit åt att beakta Försvarsmaktens kostnadsanalys när det nya utbildningssystemet utvärderas. På uppdrag av regeringen har Försvarsmakten utrett hur militärhögskolorna bör dimensioneras, organiseras och lokaliseras. Av det underlag som Försvarsmakten presenterade framgår att Försvarsmakten förordar en nedläggning av i och en utökning av kapaciteten på och i . Det främsta skälet till Försvarsmaktens ställningstagande är att myndigheten anser att militärhögskolornas behov av lärare bättre kan tillgodoses med två större än med tre mindre enheter och att militärhögskolorna på och i i så fall har bäst förutsättningar. Försvarsmakten bedömer att förslaget inte innebär någon ekonomisk besparing av betydelse eftersom investeringskostnaderna i stort motsvarar kostnaden för en fortsatt drift av en tredje militärhögskola. Försvarsmakten bedömer vidare att det tar att skapa en tillräcklig utbildningskapacitet vid de två kvarvarande skolorna och föreslår därför att nedläggningstidpunkten för i bör vara . Regeringen anser det vara väsentligt att den militära skolorganisationen dimensioneras och organiseras med stöd av den utvärdering av det nya utbildningssystemet och den genomlysning av yrkesofficersbehovet som kommer att göra. Således bör utredningens betänkande avvaktas innan ställning tas till eventuella förändringar av den militära skolorganisationen. Enligt regeringens mening bör även frågan om Försvarshögskolans framtida lokalbehov beaktas i detta sammanhang. Sammanfattningsvis konstaterar regeringen att de personella konsekvenserna av den omstrukturering som inletts är betydande och att alla problemområden inte kunnat förutses. Med den bredd som har att bedriva sitt arbete bedömer dock regeringen att det försvarsbeslut som skall fatta 2001 kommer att kunna grundas på ett personalförsörjningssystem som ger Försvarsmakten de personella resurser som de av fastlagda uppgifterna kräver. Mot bakgrund av vad som redovisats tidigare beträffande antalet kvinnliga yrkesofficerare anser dock regeringen att Försvarsmakten måste öka ansträngningarna för att successivt, och i högre takt än hitintills, öka andelen kvinnliga yrkesofficerare. skall Försvarsmakten inrikta utbildningen av totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt mot 15 000.