prop · GP038 · 2001-09-20 00:00:00 — Något sådant beslut fattades dock aldrig. : I förhandlingarna föreslog kommissionen att frågan på nytt skulle tas upp om förhandlingar och avtal om tjänstehandel och immateriella rättigheter kunde beslutas med kvalificerad majoritet genom att dessa områden gjordes till en del av artikel 133. Syftet var att underlätta gemenskapens beslutsförmåga och därmed öka dess förhandlingsstyrka i framtida förhandlingar på de berörda områdena, särskilt inom (). Diskussioner fördes också om att inbegripa investeringar i artikel 133, men stöd för detta saknades hos en majoritet av medlemsstaterna. Regeringen delade kommissionens önskemål om ökad beslutsförmåga på dessa områden. Vid beslut med kvalificerad majoritet minskar möjligheterna för ett enskilt medlemsland att blockera en förhandling eller ett avtal som andra medlemsländer stödjer. Därmed skulle gemenskapen lättare kunna förhandla nya avtal om handel med tjänster och handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter, vilket skulle verka i riktningen mot friare tjänstehandel och stärkt skydd för svenska ekonomiska aktörers patent, upphovsrättigheter m.m. Under förhand- lingen var det dock viktigt för regeringen att säkerställa att inga förändringar gjordes som innebar att olika beslutsregler skulle gälla vid beslut om intern harmonisering inom gemenskapen jämfört med förhandlingar om och ingående av internationella avtal på samma område. Detta var ett potentiellt problem eftersom både åtaganden om liberalisering av tjänstehandeln och avtal om respekt för immateriella rättigheter på detta stadium delvis regleras i gemenskapslagstiftning. Under förhandlingarnas gång diskuterades olika utformningar av artikel 133. Ingen av dessa fann gehör hos alla medlemsstater och stora delar av artikeln fick sin slutliga utformning först i slutskedet av förhandlingarna i . Förhandlingsresultatet: Resultatet av förhandlingarna (artikel 2.8 i ) blev att beslut om förhandlingar och ingående av avtal om tjänstehandel och handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter som huvudregel skall fattas med kvalificerad majoritet (punkten 5 första stycket). Denna regel är dock föremål för omfattande undantag där beslut med enhällighet gäller. Det första undantaget avser avtal som innehåller bestämmelser där enhällighet krävs när motsvarande interna regler beslutas, eller när avtalet omfattar ett område där gemenskapen ännu inte har utnyttjat sin befogenhet att anta interna regler (punkten 5 andra stycket). styrs därför beslutsregeln i externa relationer av vilken beslutsregel som Prop. 2001/02:8 gäller för samma sektor internt samt graden av harmonisering inom Det andra undantaget avser förhandlingar om och ingående av avtal av horisontell karaktär (dvs. ett avtal av övergripande karaktär som omfattar ett flertal områden), i den mån avtalet innehåller bestämmelser som i sig är föremål för undantag ( punkten 5 tredje stycket). Det tredje undantaget avser beslut om förhandlingar om och ingående av avtal på vissa områden såsom kulturella och audiovisuella tjänster, utbildningstjänster, sociala tjänster och tjänster som rör människors hälsa där beslut om förhandlingar fattas i samförstånd mellan gemenskapen och medlemsstaterna och där framförhandlade avtal ingås gemensamt av EG och medlemsstaterna (punkten 6 andra stycket). Förutom de nya bestämmelserna om beslut med kvalificerad majoritet har i artikel 133 tillförts ytterligare bestämmelser varav några är generella, dvs. omfattar hela artikel 133, och några är begränsade till handel med tjänster och handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter. Gemenskapens behörighet att förhandla om och ingå avtal på de nya områdena (tjänstehandeln och handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter) skall inte påverka medlemsstaternas rätt att behålla och ingå avtal med tredje land och internationella organisationer under förutsättning att gemenskapsrätten och andra relevanta internationella avtal respekteras (punkten 5 fjärde stycket ). Rådet har uttryckligen ålagts begränsningen att det inte får ingå avtal som innehåller bestämmelser som går utöver gemenskapens interna behörighet ( punkten 6 första stycket ). Dessutom har rådet och kommissionen ålagts att se till att de avtal som förhandlats fram är förenliga med gemenskapens interna politik och interna regler ( punkten 3 första stycket andra meningen ). I artikeln har också införts en uttrycklig skyldighet för kommissionen att regelbundet rapportera om förhandlingsläget till den särskilda kommitté som utsetts ( punkten 3 andra stycket andra meningen). Samtliga de ändringar som har redovisats i detta stycke gäller hela artikelns tillämpningsområde, dvs. inte enbart förhandlingar om och ingående av avtal om handel med tjänster och handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter. Förhandlingar och avtal om tjänster på transportområdet skall även fortsättningsvis regleras av avdelning V och artikel 300 i EG-fördraget (punkten 6 tredje stycket). Rådet har en möjlighet att genom enhälligt beslut, på förslag av kommissionen och efter hörande av , utvidga tillämpningen av artikeln till att omfatta immateriella rättigheter, i den mån de inte redan omfattas av artikeln genom de nu föreslagna ändringarna (punkten 7). Ett sådant beslut får dock inte avse frågor som faller utanför gemenskapens interna behörighet. Konsekvenserna för del av ändringarna i artikel 133 torde inte komma att bli särskilt stora. Tillämpningen av artikeln måste först prövas i något konkret fall. Det är möjligt att de viktiga undantag som har gjorts från regeln om att besluten skall fattas med kvalificerad majoritet kommer att göra att nya förhandlingar och avtal om handel med tjänster och handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter även i fortsättningen till stor del kommer att kräva enhällighet för godkännande Prop. 2001/02:8 i rådet. 8.2.8Socialpolitik (artiklarna 137 och 144) Remissinstanserna: instämmer i regeringens positiva syn på att beslut med kvalificerad majoritet blir huvudregel vad gäller samarbetet på det socialpolitiska området. anser att rådets möjlig heter att fatta beslut med kvalificerad majoritet borde ha gått längre för att stärka EU:s befogenheter att motverka social dumpning. Bakgrund: Artikel 137 utgör den fördragsmässiga grunden för medlemsstaternas samarbete på det socialpolitiska området. Begreppet socialpolitik rymmer i detta sammanhang frågor som rör såväl arbetsrätt, arbetsliv, arbetsmiljö och jämställdhet som socialpolitiska frågor i gängse svensk bemärkelse. Genom Amsterdamfördraget blev EG:s politik på det sociala området ett intresse för samtliga medlemsstater genom att avtalet om socialpolitik integrerades i EG-fördraget. Ändringar gjordes också som innebar att arbetsmarknadens parter fick stärkta roller och dessutom lyftes grundläggande sociala rättigheter fram. Gemenskapen fick vidare befogenhet att besluta om programsamarbete för att bekämpa social utslagning. Enligt artikel 137 kan rådet inom vissa uppräknade områden anta minimidirektiv enligt medbeslutandeförfarandet i artikel 251 i EG- fördraget och således fatta beslut med kvalificerad majoritet efter att ha hört Ekonomiska och sociala kommittén (ESK) och . På de områden som anges i artikel 137.3 fordras dock enhälligt beslut av rådet, varvid rådet skall höra , och . : Under regeringskonferensen diskuterades i huvudsak två frågor beträffande artikel 137. Medlemsstaterna diskuterade dels en omstrukturering av texten, dels möjligheten att övergå till beslutsfattande med kvalificerad majoritet på fler områden än vad som gäller . Förutom dessa två huvudfrågor diskuterades om artikel 137.3 femte strecksatsen, som rör möjligheten att fatta beslut om ekonomiska bidrag till åtgärder för att främja sysselsättning och skapa arbetstillfällen, skulle utgå. Regeringen hade inget att invända mot dessa förslag. Förhandlingsresultatet: Resultatet av konferensen (artikel 2.9 i ) blev att den tidigare strukturen i artikel 137 med två olika punkter för de olika beslutsformerna frångicks. De olika områden beträffande vilka rådet har kompetens att anta rättsakter räknas i stället upp i första punkten och i andra punkten anges vilket beslutsförfarande som gäller för de olika områdena. För samtliga områden gäller att rådet kan besluta om åtgärder som är avsedda att främja samarbetet mellan medlemsstaterna genom initiativ som exempelvis syftar till att utvärdera erfarenheter. På de områden som anges i punkten 1 ai kan rådet genom direktiv anta minimikrav (punkten 2 b första stycket ). Detta innebär att direktiv inte kan antas för punkterna j och k som rör kampen mot social utslagning och modernisering av systemen för socialt skydd. områden kan rådet besluta om åtgärder som är avsedda att främja Prop. 2001/02:8 samarbetet mellan medlemsstaterna genom initiativ som exempelvis syftar till att utvärdera erfarenheter. Av artikelns nya struktur följer att huvudregeln är att rådet beslutar enligt medbeslutandeförfarandet i artikel 251 i EG-fördraget efter att ha hört ESK samt . I punkten 2 b andra stycket anges att undantag gäller för punkten 1 c, d, f och g. På dessa områden skall rådet fatta beslut enhälligt efter att ha hört , och . Däremot kan rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen och efter att ha hört besluta att göra medbestämmandeförfarandet tillämpligt på punkten 1 d, f och g. Som ett resultat av regeringskonferensen utgår artikel 137.3 femte strecksatsen om möjligheten att fatta beslut om ekonomiska bidrag till åtgärder för att främja sysselsättning och skapa arbetstillfällen. På det arbetsrättsliga området sker inga förändringar vad gäller formen för beslutsfattande i rådet. Det medlemsstaterna däremot kunde enas om var att ge rådet en möjlighet att genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen och efter att ha hört göra förfarandet i artikel 251 i EG- fördraget tillämpligt på punkten 1 d, f och g. Detta gäller således beträffande skydd för arbetstagarna då deras anställningsavtal slutar gälla, företrädande och kollektivt tillvaratagande av arbetstagarnas och arbetsgivarnas intressen, inbegripet medbestämmande, samt anställnings- villkor för medborgare i tredje land som lagligt vistas inom gemen- skapens territorium. Social trygghet och socialt skydd för arbetstagarna (nya artikeln 137.1 c) Samarbetsområdet social trygghet och socialt skydd för arbetstagarna regleras i artikel 137.3 första strecksatsen. På detta område fattar rådet beslut med enhällighet. Genom nya artikeln 137.2 första stycket a och b framgår att rådet kan besluta om åtgärder som är avsedda att främja samarbetet mellan medlemsstaterna (a) och anta minimidirektiv (b). Enligt nya artikeln 137.2 andra stycket skall beslut fattas med enhällighet såvitt avser frågor om social trygghet och socialt skydd för arbetstagarna. Den nya artikeln 137.4 första strecksatsen understryker att bestämmelserna i artikel 137 inte skall påverka medlemsstaternas erkända rätt att fastställa de grundläggande principerna för sina system för social trygghet och inte i väsentlig grad påverka den finansiella jämvikten i dessa. Samarbetsområdet är detsamma som och ändras inte genom det nya fördraget. Inte heller omröstningsreglerna ändras, dvs. rådet fattar sina beslut med enhällighet. Artikeln kompletteras med en skrivning i punkten 4 att de nationella systemen för social trygghet inte får påverkas. Kampen mot social utslagning (nya artikeln 137.1 j) Rådet kan enligt gällande bestämmelser och enligt förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget besluta om åtgärder som är avsedda att främja samarbetet mellan medlemsstaterna vad avser kampen mot social utslagning (artikel 137.2 tredje stycket). Genom ändras bestämmelsen endast i redaktionellt hänseende. Modernisering av systemen för socialt skydd (nya artikeln 137.1 k) Samarbetsområdet modernisering av systemen för socialt skydd är nytt och omfattas inte av artikel 137. I enlighet med nya artikeln 137.2 första stycket a och andra stycket i samma artikel skall rådet i enlighet med förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget och efter att ha hört ESK och besluta om åtgärder som är avsedda att främja samarbetet mellan medlemsstaterna. Rådet får besluta om åtgärder avsedda att främja samarbetet kring modernisering av systemen för socialt skydd utan att det påverkar tillämpningen av punkten c, dvs. social trygghet och socialt skydd för arbetstagarna. Detta nya samarbetsområde speglar medlemsstaternas möjlighet till s.k. öppen samordning inom detta område, vilket sker inom ramen för trygghet (se vidare under artikel 144). Socialt skydd (artikel 144) Enligt artikel 144 får rådet genom enhälligt beslut och efter att ha hört Ekonomiska och sociala kommittén tilldela kommissionen uppgifter i samband med att gemensamma åtgärder genomförs särskilt vad gäller social trygghet för de migrerande arbetstagare som avses i artiklarna 39 42 i EG-fördraget. Vissa medlemsstater tog under regeringskonferensen upp frågan om att fördragsfästa trygghet. Regeringen, som anser att den nuvarande bestämmelsen i artikel 144 kan anses ha blivit obsolet, ställde sig positiv till förslaget att fördragsfästa kommittén. Genom (artikel 2.11 i ) får rådet behörighet, efter att ha hört , att inrätta en rådgivande kommitté för att främja samarbetet mellan medlems staterna och med kommissionen i fråga om socialt skydd. Varje medlemsstat och kommissionen skall utse två ledamöter i kommittén. Kommittén har bl.a. till uppgift att övervaka den sociala situationen, underlätta utbytet av information mellan medlemsstaterna och kommissionen samt att sammanställa rapporter och yttranden. 8.2.9Industri (artikel 157.3) Artikel 157 behandlar gemenskapsindustrins konkurrensförmåga och syftar till att, inom ramen för en öppen och konkurrensutsatt marknad, påskynda industrins anpassning till strukturförändringar, främja ett gynnsamt företagsklimat och nyttogörande av innovationer och forskning Rådet får enhälligt besluta om särskilda åtgärder för Prop. 2001/02:8 att stödja de insatser som görs av medlemsstaterna för att förverkliga målen för gemenskapens industripolitik. Gemenskapen och medlemsstaterna skall enligt fördraget säkerställa att det finns nödvändiga förutsättningar för industrins konkurrenskraft. Det konkreta arbetet rör områden som gemenskapens konkurrenskraft, småföretagsfrågor och vissa sektoriella frågor och sker främst i form av utbyte av erfarenheter och riktmärkning, s.k. benchmarking, samt genom annat, inte rättsligt bindande, policyarbete. : var av uppfattningen att man skulle kunna övergå från att i rådet fatta beslut med enhällighet till att fatta beslut med kvalificerad majoritet, varför förslaget till en sådan ändring inte heller mötte något svenskt motstånd under regeringskonferensen. Grunden för denna inställning är att utvecklingen inom den europeiska företagspolitiken är att allt mer frångå sektoriell, stödinriktad politik till en mer horisontell politik, där den europeiska industrins generella förutsättningar diskuteras. Regeringen stödjer denna inriktning eftersom den sätter frågor såsom företagens ramvillkor och möjligheter att internationaliseras i centrum. Näringslivsfrågorna har dessutom en nära koppling till inre marknadsfrågorna, vilka beslutas med kvalificerad majoritet. Den typ av åtgärder på gemenskapsnivå som diskuteras och genomförs inom detta område har vidare ofta karaktären av jämförande studier, t.ex. som rör den europeiska industrins konkurrenskraft i förhållande till konkurrentregionerna och . Sådana insatser kräver inte omfattande resurser och de eventuella åtgärder som föreslås som en följd av dessa studier har ofta en nationell anknytning, såsom uppmaningar att förbättra riskkapitalförsörjningen eller innovations- klimatet. Förhandlingsresultatet: Resultatet av förhandlingarna (artikel 2.12 i ) blev en övergång till kvalificerad majoritet i artikel 157.3. Rådet får, i enlighet med medbeslutandeförfarandet i artikel 251 i EG- fördraget och efter att ha hört Ekonomiska och sociala kommittén, besluta om särskilda åtgärder för att stödja de insatser som görs av medlemsstaterna för att förverkliga målen för gemenskapens industri- politik. 8.2.10Ekonomisk och social sammanhållning (artiklarna 159 och 161) Artikel 159 behandlar frågor om ekonomisk och social sammanhållning. Den aktuella frågan i artikelns tredje stycke anger att om särskilda åtgärder behöver vidtas utanför de olika strukturfonderna och utan att det påverkar tillämpningen av de åtgärder som beslutas inom ramen för gemenskapens övriga politik, skall rådet enhälligt besluta om sådana särskilda åtgärder på förslag av kommissionen och efter att ha hört , Ekonomiska och sociala kommittén (ESK) samt . : Regeringen ställde sig positiv till förslaget Prop. 2001/02:8 om beslut med kvalificerad majoritet för frågan om särskilda åtgärder behöver vidtas utanför strukturfonderna och utan att det påverkar tillämpningen av de åtgärder som beslutas inom ramen för gemenskapens övriga politik. Detta ställningstagande grundade sig bl.a. på bedömningen att beslutsprocessen skulle bli mer effektiv i denna fråga. Beslut om särskilda åtgärder behöver vidtas utanför fonderna och utan att det påverkar tillämpningen av de åtgärder som beslutas inom ramen för gemenskapens övriga politik har emellertid tillämpats mycket sällan. Regeringen var även positiv till ett utökat medbeslutande förfarande i enlighet med artikel 251 i EG-fördraget för denna artikel. Förhandlingsresultatet: Resultatet av förhandlingarna (artikel 2.13 i ) blev att rådet får fatta beslut om särskilda åtgärder med kvalificerad majoritet i enlighet med förfarandet i artikel 251 i EG- fördraget och efter att ha hört ESK och . Remissinstanserna: ser positivt på att beslut om regler för strukturfonderna genom beslut om en samman- hållningspolitik kommer att fattas med kvalificerad majoritet, även om detta har senarelagts till , eftersom det sker ett viktigt utvecklingsarbete inom jämställdhetsområdet genom medel från struktur- fonderna. Bakgrund: Även artikel 161 behandlar frågor om ekonomisk och social sammanhållning. Bestämmelsen innehåller dels reglerna för strukturfonderna, dels reglerna för upprättandet av en sammanhållnings- fond. Enligt det första stycket skall rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen, med samtycke och efter att ha hört Ekonomiska och sociala kommittén (ESK) samt , fastställa strukturfondernas uppgifter, huvudmål och organisation, vilket kan omfatta en omgruppering av fonderna. Rådet skall enligt samma förfarande också fastställa de allmänna regler som skall tillämpas på fonderna och de bestämmelser som behövs för att säkerställa deras effektivitet och samordning av fonderna med varandra och med andra befintliga finansieringsorgan. Enligt det andra stycket skall en av rådet enligt samma förfarande upprättad sammanhållningsfond lämna ekonomiska bidrag till projekt på miljöområdet och till transeuropeiska nät inom infrastrukturen på transportområdet. : Regeringen hade inga invändningar mot förslaget om kvalificerad majoritet för beslut om regler för struktur- fonderna och upprättande av en sammanhållningsfond. Regeringens ställningstagande grundades bl.a. på en bedömning att beslutsprocessen skulle bli mer effektiv i dessa frågor om bestämmelsen ändrades. Detta ställningstagande skall också ses i ett perspektiv där unionen utökas med nya medlemsstater. Dagens krav på enhällighet har resulterat i att välbehövliga och rimliga reformer i vissa fall har blockerats av enstaka Regeringen var även positiv till medbeslutandeförfarande i enlighet med artikel 251 i EG-fördraget för Förhandlingsresultatet: Resultatet av förhandlingarna (artikel 2.14 i Prop. 2001/02:8 ) innebär att ett tredje stycke skall läggas till artikel 161. Det nya stycket har följande innebörd. skall rådet besluta om sammanhållningspolitiken med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen, efter samtycke och efter att ha hört ESK och , under förutsättning att den fleråriga budgetplan som skall tillämpas och det därmed sammanhörande inter- institutionella avtalet har antagits . I annat fall skall det förfarande som föreskrivs i det tredje stycket tillämpas från och med den tidpunkt då de antas. Såvitt gäller frågan om beslut med kvalificerad majoritet blev resultatet av förhandlingarna en kompromiss som innebär att reformen om kvalificerad majoritet senarelades till dess den fleråriga budgetplan som skall tillämpas och det därmed sammanhängande institutionella avtalet har antagits. Tanken med en gräns för övergång till kvalificerad majoritet är att rådet till dess bör ha beslutat om ett nytt system och budget för strukturfonderna. 8.2.11Miljö (artikel 175.2) Rådet skall enligt förfarandet i artikel 251 med kvalificerad majoritet besluta om vilka åtgärder som skall vidtas av gemenskapen för att uppnå de mål som anges för gemenskapens miljöpolitik. Med avvikelse från denna beslutsordning skall rådet enhälligt enligt artikel 175.2 besluta om a) bestämmelser av främst skattekaraktär, b) åtgärder som påverkar fysisk planering, förvaltning av vattenresurser och markanvändning utom avfallshantering samt c) åtgärder som väsentligen påverkar en medlems- stats val mellan olika energikällor och den allmänna strukturen hos dess energiförsörjning. : Ett flertal medlemsstater önskade att artikelns krav på enhällighet inte skulle gälla miljöskatter. Ingen enighet nåddes dock. Förhandlingsresultatet: Resultatet av förhandlingarna (artikel 2.15 i ) blev att punkt a kvarstår oförändrad och att punkt b förändrades i liten utsträckning, främst genom en omredigering för att tydligare avgränsa områdena fysisk planering, förvaltning av vatten- resurser och markanvändning. Beträffande enhällighetskravet för åtgärder som påverkar förvaltning av vattenresurser lades dels ordet kvantitativ till, dels en formulering om att kravet också gäller tillgången till dessa resurser. Regeringen ställde sig positiv till dessa förändringar eftersom de endast bekräftar den tolkning av artikeln som rådet redan har gjort. Rådet beslutar redan om vattnets kvalitet med kvalificerad majoritet. Dessutom förtydligas enhällighets kravet för åtgärder som påverkar markanvändning genom att den tidigare formuleringen om undantag för åtgärder av allmän karaktär tas bort. Enhällighetskravet i punkt c för åtgärder som väsentligt påverkar energikällor och energiförsörjningens struktur behandlades inte och kvarstår oförändrat. antog också en gemensam förklaring (9) om Prop. 2001/02:8 vikten av att främja miljöskyddet inom unionen. att unionens strävan att nå detta mål även gäller den globala nivån. Alla möjligheter som fördraget erbjuder måste utnyttjas fullt ut i strävan att nå detta mål. Även marknadsinriktade instrument avsedda att främja en hållbar utveckling skall användas. 8.2.12Biståndssamarbete (artikel 181 a) Med (artikel 2.16 i ) införs en ny avdelning XXI som innehåller en ny artikel 181a om ekonomiskt, tekniskt och finansiellt samarbete med tredje land. Syftet med ändringen, som regeringen ställde sig positiv till, är att ange en särskild rättslig grund för annat samarbete än det som avses i avdelning XX (artiklarna 177181 i EG-fördraget) och som enbart rör samarbetet med utvecklingsländer. Det kan t.ex. vara fråga om program om ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete med länderna i . Vad gäller dessa frågor har rådet fattat besluten med artikel 308 i EG-fördraget som rättslig grund, dvs. beslut har fattats med enhällighet. Den nya artikeln innebär att rådet skall besluta om program om ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete med tredje land, på förslag av kommissionen och efter att ha hört , med kvalificerad majoritet. Beslut avseende associeringsavtal regleras emellertid även i fortsättningen genom artikel 310 i EG-fördraget och antas med enhällighet (punkten 2). Framtida avtal med kandidatländerna kommer också att antas med enhällighet ( punkten 2). Dessa undantag begränsar bestämmelsens tillämpnings område något.