prop · GO0393 · 2001-01-01 00:00:00 — b) utökat tillträde till inkomstmöjligheter och möjlighet att bygga upp tillgångar som leder till produktiv och varaktig sysselsättning, c) hållbar ekonomisk tillväxt och förmåga att reagera med flexibilitet på förändringar, d) missgynnade och marginaliserade gruppers ökade ekonomiska medverkan i samhället, e) ökat sparande och ökade investeringar i landet, f) utbildning och utveckling av mänskliga resurser, g) balanserad regional och lokal utveckling, h) produktion av varor och tjänster som är bättre anpassade till lokala marknadsbehov, i) förbättrad kvalitet vad gäller arbete och arbetsvillkor som kan bidra till bättre livskvalitet samt ge ett stort antal människor tillgång till social trygghet, j) att stimulera till innovation, entreprenörskap, teknisk utveckling och forskning, k) tillträde till inhemska och internationella marknader, och l) att främja goda relationer mellan arbetsgivare och arbetstagare. För att främja små och medelstora företags grundläggande roll, som anges i punkt 2, bör medlemsstaterna besluta om lämpliga åtgärder och mekanismer för kontroll av efterlevnad för att säkra arbetstagarnas intressen i sådana företag genom att tillhandahålla dem det grundläggande skydd som andra relevanta instrument ger tillgång till. Bestämmelserna i denna rekommendation gäller alla sektorer i näringslivet och alla typer av små och medelstora företag, oavsett ägandeform (t. ex. privata och offentliga företag, kooperativ, handelsbolag, familjeföretag och enskilda firmor). POLITISKT OCH JURIDISKT RAMVERK 5. För att skapa en gynnsam miljö för tillväxt och utveckling av små och medelstora företag bör medlemsstaterna: a) anta och genomföra lämplig skatte-, penning- och arbetsmarknadspolitik som främjar en optimal ekonomisk miljö (i synnerhet vad beträffar inflation, ränte- och valutakurser, beskattning, sysselsättning och social stabilitet), b) införa och tillämpa lämpliga juridiska bestämmelser i synnerhet vad beträffar egendomsrättigheter, inklusive immateriell egendom, lokalisering av nyetableringar, efterlevnad av kontrakt, lojal konkurrens samt adekvat social- och arbetsmarknadslagstiftning, c) göra entreprenörskap mer attraktivt genom att undvika politiska och rättsliga åtgärder som missgynnar dem som önskar bli företagare. De åtgärder som hänvisas till i punkt 5 bör kompletteras med en politik som främjar effektiva och konkurrenskraftiga små och medelstora företag, som kan ge produktiv och varaktig sysselsättning under adekvata sociala förhållanden. För detta ändamål bör medlemsstaterna överväga politiska riktlinjer vilka: 1) skapar villkor som: a) ger alla företag, oavsett storlek eller typ: (i) lika möjligheter, i synnerhet vad beträffar tillgång till kredit, utländsk valuta och importerade insatsvaror och tjänster; samt (ii) rättvis beskattning b) säkerställer icke diskriminerande tillämpning av arbetsmarknadslagstiftning för att höja kvaliteten på sysselsättningen i små och medelstora företag, c) uppmuntrar små och medelstora företag att respektera internationella arbetsnormer som gäller barnarbete. 2) tar bort hinder för utveckling av små och medelstora företag, som i synnerhet kan uppstå genom: a) svårigheter att få tillträde till kredit- och kapitalmarknader, b) låg kompetensnivå inom områdena teknik och företagsledning, c) otillräcklig information, d) låga produktivitets- och kvalitetsnivåer, e) otillräckligt tillträde till marknader, f) svårigheter med tillgång till ny teknik, g) bristfällig infrastruktur för transporter och kommunikationer, h) olämpliga, inadekvata eller överdrivet betungande krav vad gäller registrering, tillståndsgivning, rapportering och annan administration, inklusive sådana som är till hinder för att anställa personal, utan att detta menligt inverkar på anställningsvillkor, effektiviteten i yrkesinspektion eller systemet för att övervaka arbetsvillkor och därtill hörande frågor, i) otillräckligt stöd till forskning och utveckling, j) svårigheter med tillträde till offentliga och privata upphandlingsmöjligheter. 3) omfattar specifika åtgärder och stimulansåtgärder som är ämnade att hjälpa och uppgradera den informella sektorn till att bli del av den formella sektorn. Med utsikt att utforma en sådan politik bör medlemsstaterna, där så är lämpligt: 1) samla in nationella data om sektorn för små och medelstora företag, bland annat om kvantitativa och kvalitativa sysselsättningsaspekter, som man säkerställer att detta inte leder till en onödig administrativ börda för små och medelstora företag, 2) vidta en omfattande översyn av befintliga politiska riktlinjers och förordningars inverkan på små och medelstora företag, med särskild betoning på den inverkan strukturanpassningsprogram har när det gäller att skapa nya arbetstillfällen, 3) se över arbetsmarknads- och sociallagstiftning, i samråd med de mest representativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna, för att fastställa huruvida: a) sådan lagstiftning motsvarar små och medelstora företags behov och säkerställer adekvat skydd och adekvata arbetsvillkor för arbetstagarna, b) det finns ett behov av ytterligare åtgärder när det gäller socialt skydd, såsom frivilliga system, kooperativa satsningar och andra, c) sådant socialt skydd utsträcks till att omfatta arbetstagare i små och medelstora företag och det finns adekvata bestämmelser för att säkerställa att man följer socialförsäkringsbestämmelser på områden som sjukvård, ersättning vid sjukdom, arbetslöshet, ålderdom, arbetsskada, moderskap, invaliditet och ersättning till efterlevande samt familjetillägg. I tider av ekonomiska svårigheter, bör regeringar eftersträva att tillhandahålla kraftfullt och effektivt stöd till små och medelstora företag samt deras arbetstagare. I utformningen av denna politik: 1) kan medlemsstaterna, utöver de mest representativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna, konsultera andra berörda och behöriga parter i förhållande till vad de anser lämpligt, 2) bör medlemsstaterna ta hänsyn till övrig politik på områden som skatte- och penningfrågor, näringspolitik, sysselsättning, arbetsmarknad, socialt skydd, jämställdhet, arbetsmiljö samt kapacitetsuppbyggnad genom praktisk och teoretisk utbildning, 3) bör medlemsstaterna inrätta mekanismer för att granska denna politik, i samråd med de mest representativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna, och för att uppdatera den. UTVECKLING AV EN FÖRETAGSKULTUR 10. Medlemsstaterna bör vidta åtgärder, utarbetade i samråd med de mest representativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna, för att skapa och stärka en företagskultur som gynnar initiativ, företagsetablering, produktivitet, miljömedvetenhet, kvalitet, goda relationer på arbetsmarknaden och adekvat social praxis som är rättvis. I detta hänseende bör medlemsstaterna överväga: 1) att gynna utvecklingen av företagaranda, genom systemet och programmen för praktisk och teoretisk utbildning och entreprenörskap kopplade till arbetsplatsbehov och hur man uppnår ekonomisk tillväxt och utveckling, med särskild betoning på vikten av goda relationer mellan arbetsmarknadens parter och de mångahanda yrkes- och företagsledningskvalifikationer som man har behov av i små och medelstora företag, 2) att med lämpliga medel söka uppmuntra till en mer positiv attityd gentemot risktagning och misslyckade företagsförsök genom att erkänna deras värde som en erfarenhet man kan dra lärdom av, som man erkänner vilken inverkan de har på företagare och arbetstagare, 3) att uppmuntra en livslång inlärningsprocess för alla kategorier av arbetstagare och företagare, 4) att utforma och genomföra, med full medverkan av de berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna, medvetandekampanjer för att främja: a) respekt för lagstyre och arbetstagares rättigheter, bättre arbetsvillkor, högre produktivitet och förbättrad kvalitet på varor och tjänster, b) rollmodeller och belöningssystem för företagande, med vederbörlig hänsyn tagen till kvinnors specifika behov samt behoven hos missgynnade och marginaliserade grupper. UTVECKLING AV EN EFFEKTIV INFRASTRUKTUR FÖR TJÄNSTER 11. För att öka tillväxten, potentialen för att skapa nya arbetstillfällen samt konkurrensförmågan i små och medelstora företag, bör hänsyn tas till vilka direkta och indirekta stödtjänster som existerar eller är tillgängliga för dem och deras arbetstagare, bland annat: a) hjälp före och under starten av företag och till utveckling av företag, b) utarbetande och uppföljning av affärsplan, c) företagskuvöser, d) informationstjänster, inklusive råd beträffande statlig politik, e) rådgivnings- och utredningstjänster, f) höjning av företagslednings- och yrkeskompetens, g) främjande och utveckling av företagsbaserad utbildning, h) stöd till arbetsmiljöutbildning, i) hjälp till att uppgradera läs-, skriv- och räknefärdigheterna, datakompetensen och grundutbildningen hos företagsledare och anställda, j) tillgång till energi, telekommunikationer och fysisk infrastruktur såsom vatten, elektricitet, lokaler, transporter och vägar, som tillhandahålles direkt eller genom mellanhänder i den privata sektorn, k) hjälp att förstå och tillämpa arbetsmarknadslagstiftning, inklusive bestämmelser om rättigheter för arbetstagare, samt när det gäller utveckling av mänskliga resurser och att främja jämställdhet, l) tjänster inom juridik, bokföring och ekonomi, m) stöd till innovation och modernisering, n) teknisk rådgivning, o) råd om effektiv användning av informations- och kommunikationsteknik i affärsverksamheten, p) tillträde till kapitalmarknader, kredit- och lånegarantier, q) råd om hantering av ekonomi, krediter och skulder, r) främjande av export och handelsmöjligheter på nationella och internationella marknader, s) marknadsundersöknings- och marknadsföringshjälp, t) assistans vid utformning, utveckling och presentation av produkter, u) kvalitetssäkring, inklusive provning och mätning, v) förpackningstjänster, w) miljösäkringstjänster. Så långt möjligt bör de stödtjänster som åberopas i punkt 11 utformas och tillhandahållas för att säkerställa optimal relevans och effektivitet, genom sådana åtgärder som att: a) anpassa tjänsterna och tillgången till dem till små och medelstora företags specifika behov, med hänsyn tagen till rådande ekonomiska, sociala och kulturella förhållanden samt skillnader vad gäller storlek, sektor och utvecklingsstadium, b) säkerställa aktiv medverkan av små och medelstora företag samt de mest representativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna när det gäller att fastställa de tjänster som skall erbjudas, c) engagera den offentliga och privata sektorn i utförandet av sådana tjänster genom till exempel arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, halvoffentliga organisationer, privata konsulter, teknologiparker, företagskuvöser och de små och medelstora företagen själva, d) decentralisera utförandet av tjänsterna och därigenom föra dem fysiskt så nära de små och medelstora företagen som möjligt, e) göra det lätt att få tillgång till ett integrerat urval av effektiva tjänster genom arrangemang med en kontaktpunkt eller hänvisningsservice, f) rikta in sig på att de som tillhandahåller tjänsterna kan bli självförsörjande genom en rimlig kostnadstäckning från små och medelstora företag samt andra källor, på ett sådant sätt att man undviker konkurrensstörning på marknaderna för sådana tjänster och att man höjer små och medelstora företags potential att skapa nya arbetstillfällen, g) säkerställa yrkesmässighet och ansvar i ledningen för tjänsternas utförande, h) inrätta mekanismer för kontinuerlig kontroll, utvärdering och uppdatering av tjänsterna. Tjänsterna bör utformas för att omfatta tillvägagångssätt som höjer produktiviteten och främjar effektiviteten samt hjälper små och medelstora företag att upprätthålla konkurrenskraften på inhemska och internationella marknader, under det att man förbättrar arbetsrutinerna och arbetsvillkoren. Medlemsstaterna bör underlätta små och medelstora företags tillträde till finansiering och kredit på tillfredsställande villkor. I detta sammanhang: 1) bör kredit- eller andra finansieringstjänster så långt möjligt tillhandahållas på kommersiella villkor för att säkerställa långsiktigheten, utom i fall med särskilt sårbara grupper av företagare, 2) bör ytterligare åtgärder vidtas för att förenkla administrativa rutiner, reducera transaktionskostnader och klara av problem som hänger samman med otillräcklig säkerhet, till exempel genom att inrätta icke-statliga finansieringsinstitut och institutioner för utvecklingsfinansiering inriktade på att lindra fattigdom, 3) kan små och medelstora företag uppmuntras att organisera sig i ömsesidiga sammanslutningar, 4) bör man uppmuntra inrättandet av riskkapital- och andra organisationer, som specialiserar sig på hjälp till nyskapande små och medelstora företag. Medlemsstaterna bör överväga lämpliga politiska riktlinjer för att förbättra alla sysselsättningsaspekter i små och medelstora företag genom att säkerställa icke-diskriminerande tillämpning av arbetsmarknads- och sociallagstiftning till skydd för arbetstagarna. Medlemsstaterna bör dessutom: 1) där så är lämpligt, underlätta utvecklingen av organisationer och institutioner som effektivt kan stödja små och medelstora företags tillväxt och konkurrensförmåga. I detta hänseende bör samråd med de mest representativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna övervägas, 2) överväga lämpliga åtgärder för att främja samarbetsbanden mellan små och medelstora företag samt större företag. I detta sammanhang bör åtgärder vidtas för att trygga de små och medelstora företagens samt deras anställdas rättmätiga intressen, 3) överväga åtgärder för att främja att band knyts mellan små och medelstora företag för att uppmuntra till utbyte av erfarenheter samt att dela resurser och risker. I detta sammanhang kan små och medelstora företag uppmuntras till att forma strukturer såsom konsortier, nätverk samt produktions- och tjänstekooperativ, med hänsyn tagen till arbetsgivar- och arbetstagarorganisationers viktiga roll, 4) överväga specifika åtgärder och stimulansåtgärder för personer i utvalda kategorier av befolkningen som önskar starta eget företag, såsom kvinnor, långtidsarbetslösa, personer som drabbats av strukturanpassningar eller restriktiv eller diskriminerande praxis, personer med funktionshinder, demobiliserad militär personal, unga människor inklusive dem med högskole- eller universitetsexamen, äldre arbetstagare, etniska minoriteter samt ur- och stambefolkningar. Att i detalj fastställa dessa kategorier bör ske med hänsyn tagen till nationella samhällsekonomiska prioriteringar och omständigheter, 5) överväga särskilda åtgärder för att förbättra kommunikation och förbindelser mellan statliga organ och små och medelstora företag samt de mest representativa organisationerna för sådana företag, för att förbättra effektiviteten i statlig politik som syftar till att skapa nya arbetstillfällen, 6) uppmuntra stöd till kvinnliga företagare, som ett erkännande av kvinnors ökande betydelse i ekonomin, genom åtgärder utformade specifikt för kvinnor som är eller som önskar bli företagare. V. ARBETSGIVAR- OCH ARBETSTAGARORGANISA-TIONERNAS ROLL 17. Organisationer för arbetsgivare eller arbetstagare bör överväga att bidra till utvecklingen av små och medelstora företag genom att: a) inför myndigheterna lägga fram de frågor som små och medelstora företag eller deras arbetstagare har, i förhållande till vad som är lämpligt, b) tillhandahålla direkta stödtjänster på områden som utbildning, rådgivning, lättare tillgång till kredit, marknadsföring, råd om partsrelationer på arbetsmarknaden och att främja förbindelser med större företag, c) samarbeta med nationella, regionala och lokala institutioner samt med mellanstatliga regionala organisationer som tillhandahåller stöd till små och medelstora företag på områden som utbildning, rådgivning, start av företag och kvalitetskontroll, d) delta i råd, projektgrupper och andra organ på nationella, regionala, och lokala nivåer som inrättats för att handlägga viktiga ekonomiska och sociala frågor, inklusive politiska riktlinjer och program som påverkar små och medelstora företag, e) främja och ta del i utvecklingen av ekonomiskt gynnsam och socialt framstegsvänlig omstrukturering (genom sådana åtgärder som omskolning och att främja egenföretagande) med lämpliga sociala skyddsnät, f) delta i arbetet för att främja utbyte av erfarenheter och att upprätta förbindelser mellan små och medelstora företag, g) delta i övervakning och analys av sociala och arbetsmarknadsrelaterade frågor som påverkar små och medelstora företag när det gäller sådana områden som anställningsvillkor, arbetsförhållanden, socialt skydd och yrkesutbildning samt att främja korrigerande åtgärder där så behövs, h) delta i aktiviteter för att höja kvalitet och produktivitet, samt att främja etiska normer, jämställdhet mellan könen och icke-diskriminering, i) genomföra studier av små och medelstora företag, samla in statistisk och annan information som är relevant för sektorn, inklusive statistik uppdelad på kön och ålder, samt att dela med sig av denna information och erfarenheter av bästa praxis till andra nationella och internationella arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, j) tillhandahålla tjänster och råd om arbetstagares rättigheter, arbetsmarknadslagstiftning och socialt skydd för arbetstagare i små och medelstora företag. Små och medelstora företag och deras arbetstagare bör uppmuntras till att vara företrädda på ett adekvat sätt, så att föreningsfriheten respekteras till fullo. I detta sammanhang bör arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna överväga att utöka sitt medlemsunderlag till att omfatta små och medelstora företag. INTERNATIONELLT SAMARBETE 19. Ett ändamålsenligt internationellt samarbete bör uppmuntras på följande områden: a) fastställande av gemensamma tillvägagångssätt för att samla in jämförbara data till stöd för utformning av politiska riktlinjer, b) utbyte av information, uppdelad på kön, ålder och andra relevanta variabler, om bästa praxis när det gäller politiska riktlinjer och program för att skapa arbetstillfällen och för att höja kvaliteten på sysselsättningen i små och medelstora företag, c) upprättande av förbindelser mellan nationella och internationella organ och institutioner som är involverade i utvecklingen av små och medelstora företag, inklusive arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, för att underlätta: (i) utbyte av personal, erfarenheter och idéer, (ii) utbyte av utbildningsmaterial, utbildningsmetoder och referensmaterial, (iii) sammanställning av forskningsresultat och andra kvantitativa eller kvalitativa data, uppdelade efter kön och ålder, rörande små och medelstora företag och deras utveckling, (iv) upprättande av internationella partnerskap och allianser av små och medelstora företag, entreprenadavtal och andra kommersiella förbindelser, (v) utveckling av nya mekanismer som utnyttjar modern informationsteknik, för utbyte av information mellan regeringar, arbetsgivarorganisationer och arbetstagarorganisationer om erfarenheter man gjort när det gäller att främja små och medelstora företag, d) internationella möten och diskussionsgrupper beträffande tillvägagångssätt för att skapa arbetstillfällen genom utveckling av små och medelstora företag, inklusive stöd till kvinnlig företagsetablering. Liknande tillvägagångssätt för att skapa arbetstillfällen och etablera företag kommer att vara till hjälp för missgynnade och marginaliserade grupper, e) systematisk forskning i en rad sammanhang och länder om faktorer som är avgörande för att lyckas med att främja små och medelstora företag som är både effektiva och kapabla att skapa arbetstillfällen med goda arbetsförhållanden och adekvat socialt skydd, f) ökad tillgång för små och medelstora företag samt deras arbetstagare till nationella och internationella databaser om sådana ämnen som sysselsättningstillfällen, marknadsinformation, lagar och förordningar, teknologi och produktstandard. Medlemsstaterna bör främja innehållet i denna rekommendation hos andra internationella organ. Medlemsstaterna bör även vara öppna för samarbete med dessa organ, där så är lämpligt, när man utvärderar och genomför bestämmelserna i denna rekommendation, och ta hänsyn till den framträdande roll har när det gäller att arbeta för att nya arbetstillfällen skapas i små och medelstora företag. Convention (No. 182) concerning the Prohibition and Immediate Action for the Elimination of the Worst Forms of of the , Having been convened at by the Governing Body of the International Labour Office, and having met in its Eighty-seventh Session on 1 1999, and Considering the need to adopt new instruments for the prohibition and elimination of the worst forms of child labour, as the main priority for national and international action, including international cooperation and assistance, to complement the Convention and the Recommendation concerning Minimum for Admission to Employment, 1973, which remain fundamental instruments on child labour, and Considering that the effective elimination of the worst forms of child labour requires immediate and comprehensive action, taking into account the importance of free basic education and the need to remove the children concerned from all such work and to provide for their rehabilitation and social integration while addressing the needs of their families, and Recalling the resolution concerning the elimination of child labour adopted by the at its 83rd Session in 1996, and Recognizing that child labour is to a great extent caused by poverty and that the long-term solution lies in sustained economic growth leading to social progress, in particular poverty alleviation and education, and Recalling the Convention on the Rights of the Child adopted by the United Nations General on , and Recalling the and Rights at Work and its Follow-up, adopted by the at its 86th Session in 1998, and Recalling that some of the worst forms of child labour are covered by other international instruments, in particular the Forced Labour Convention, 1930, and the United Nations Supplementary Convention on the Abolition of Slavery, the , and Institutions and Practices Similar to Slavery, 1956, and Having decided upon the adoption of certain proposals with regard to child labour, which is the fourth item on the agenda of the session, and Having determined that these proposals shall take the form of an international Convention; adopts this seventeenth day of one thousand nine hundred and ninety-nine the following Convention, which may be cited as the Worst Forms of Child Labour Convention, 1999. Article 1 Each Member which ratifies this Convention shall take immediate and effective measures to secure the prohibition and elimination of the worst forms of child labour as a matter of urgency. Article 2 For the purposes of this Convention, the term "child" shall apply to all persons under the age of 18. Article 3 For the purposes of this Convention, "the term the worst forms of child labour" comprises: (a) all forms of slavery or practices similar to slavery, such as the sale and trafficking of children, debt bondage and serfdom and forced or compulsory labour, including forced or compulsory recruitment of children for use in armed conflict; (b) the use, procuring or offering of a child for prostitution, for the production of pornography or for pornographic performances; (c) the use, procuring or offering of a child for illicit activities, in particular for the production and trafficking of drugs as defined in the relevant international treaties; (d) work which, by its nature or the circumstances in which it is carried out, is likely to harm the health, safety or morals of children. Article 4 1.