prop · GO03115 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:115 Asylsökande barns skolgång m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen läggs förslag som innebär att asylsökande barn och barn som beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av 2 kap. 4 a § utlännningslagen (s.k. massflyktingar) får tillgång till utbildning inom det offentliga skolväsendet, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg på i huvudsak samma villkor som gäller för barn som är bosatta i . Detsamma gäller barn som av andra skäl ansökt om uppehållstillstånd i och getts rätt att vistas här medan ansökan prövas. Rätten till utbildning inom och motsvarande skolformer bör inte medföra någon skolplikt. Dessa barn bör tas emot i det offentliga skolväsendet så snart det är lämpligt med hänsyn till barnets personliga förhållanden. Mottagandet bör dock ske senast efter barnets ankomst till . Rätten till gymnasieutbildning bör gälla om studierna påbörjas . I propositionen föreslås en ändring i skollagen (1985:1100) som innebär att regeringen får möjlighet att i förordning meddela föreskrifter även om mottagande i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg av barn som inte räknas som bosatta i . Därmed får regeringen ett bemyndigande att - för barn som inte räknas som bosatta i landet - föreskriva om såväl förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg som utbildning inom det offentliga skolväsendet. Regeringen avser att med stöd av detta bemyndigande meddela föreskrifter om asylsökande barns rätt till förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och utbildning inom det offentliga skolväsendet. Den statliga ersättningen till kommuner för kostnader avseende undervisning i för asylsökande barn m.fl. höjs. Samma ersättning bör lämnas för undervisning i skolformer motsvarande . En statlig ersättning till kommuner införs för allmän förskola för barn i åldern . En statlig ersättning till kommuner införs också avseende förskoleklass för dessa barn. Vidare införs en ersättning till kommuner avseende gymnasieutbildning för asylsökande ungdomar m.fl. Om en fristående skola tar emot en elev som omfattas av förslaget bör bidrag från kommunen till den fristående skolan lämnas med samma belopp som lämnas i statlig ersättning till en kommun. Därför föreslås ändringar i skollagen som innebär att det klart framgår att bidrag för sådana elever lämnas enligt särskilda bestämmelser. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 5 3 Ärendet och dess beredning 9 4 Gällande rätt 9 4.1 Utlänningslagstiftning m.m. 9 4.2 Skolförfattningar 11 4.3 13 5 Mottagande av asylsökande barn 14 6 Tillgång till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg 16 7 Statlig ersättning 23 8 Ekonomiska konsekvenser 25 9 Författningskommentar 26 Bilaga 1 Remissammanställning av promemorian Förskola, skola och skolbarnsomsorg för asylsökande barn (Ds 2000:26) 27 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 33 Rättsdatablad 34 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100). 2 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (1985:1100)1 att 1 kap. 1 §, 2 b kap. 10 b och 10 c §§, 9 kap. 6 , 6 a , 8 a och 8 c §§ samt 15 kap. 5 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 1 § För barn och ungdomar anordnar det allmänna utbildning i form av förskoleklass, grundskola och gymnasieskola samt vissa motsvarande skolformer, nämligen särskola, specialskola och sameskola. Förskoleklassen, , gymnasieskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan bildar det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Dessutom finns särskilda utbildningsformer som anordnas av det allmänna för dem som till följd av sjukdom eller av annat skäl inte kan delta i skolarbetet inom det offentliga skolväsendet. Det allmänna anordnar också pedagogisk verksamhet i form av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. För dessa verksamheter gäller i denna lag endast bestämmelserna i 2 a kap. Det allmänna anordnar också pedagogisk verksamhet i form av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. För dessa verksamheter gäller i denna lag endast bestämmelserna i 2 a kap. och 15 kap. 5 §. 2 b kap. 10 b §2 Hemkommunen skall till en fristående skola som motsvarar lämna bidrag för varje elev som deltar i utbildningen. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till den egna förskoleklassen. Kommunen är dock inte skyldig att lämna bidrag för den del av verksamheten som överstiger eller eller för elev som tas emot före höstterminen det år eleven fyller . Har en elev ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Om bidraget avser en asylsökande elev eller en annan elev som vistas i under liknande omständigheter, skall kommunen i stället för vad som anges i första stycket betala det belopp som regeringen har föreskrivit. 10 c §3 Hemkommunen skall till en fristående skola som motsvarar särskolan lämna bidrag för varje elev som deltar i utbildningen. Om skolan inte kommer överens om annat med elevernas hemkommuner, skall kommunerna betala det belopp som regeringen beslutat. Om bidraget avser en asylsökande elev eller en annan elev som vistas i under liknande omständigheter, skall kommunen i stället för vad som anges i första stycket betala det belopp som regeringen har föreskrivit. 9 kap. 6 § En godkänd fristående skola som motsvarar skall av förklaras berättigad till sådant bidrag som avses i tredje stycket. Förklaring skall dock inte lämnas, om skolans verksamhet skulle innebära påtagliga negativa följder för skolväsendet i den kommun där skolan är belägen eller skolan tar ut avgifter i strid med 7 §. För att en nystartad skola skall ha rätt till bidrag gäller att skolan har ansökt om att bli godkänd före kalenderåret innan skolan startar. Motsvarande gäller, om en skola har godkänts för utbildning för vissa årskurser och ansöker om att bli godkänd för ytterligare årskurser. För varje elev som genomgår utbildning motsvarande den som ges i lämnas bidrag av hemkommunen. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundskolorna. Om en elev har ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Vad som sägs i första-tredje styckena gäller inte de fristående skolor för vilka regeringen har beslutat om statsbidrag genom särskilda föreskrifter eller andra särskilda beslut och inte heller skolor, för vilka huvudmannen skriftligen har avstått från medelstilldelning. Kommunens skyldighet enligt tredje stycket gäller inte, om statsbidrag lämnas för en utlandssvensk elevs utbildning. Vad som sägs i första-tredje styckena gäller inte de fristående skolor för vilka regeringen har beslutat om statsbidrag genom särskilda föreskrifter eller andra särskilda beslut och inte heller skolor, för vilka huvudmannen skriftligen har avstått från medelstilldelning. Kommunens skyldighet enligt tredje stycket gäller inte, om statsbidrag lämnas för en utlandssvensk elevs utbildning. Om bidraget avser en asylsökande elev eller en annan elev som vistas i under liknande omständigheter, skall kommunen i stället för vad som anges i tredje stycket betala det belopp som regeringen har föreskrivit. 6 a § En godkänd fristående skola som motsvarar särskolan skall av förklaras berättigad till sådant bidrag som avses i tredje stycket. Förklaring skall dock inte lämnas, om skolans verksamhet skulle innebära påtagliga negativa följder för skolväsendet i den kommun där skolan är belägen eller skolan tar ut elevavgifter som strider mot 7 §. För att en nystartad skola skall ha rätt till bidrag gäller att skolan har ansökt om att bli godkänd före kalenderåret innan skolan startar. Motsvarande gäller, om en skola har godkänts för utbildning för vissa årskurser och ansöker om att bli godkänd för ytterligare årskurser. Om den fristående skolan inte kommer överens om annat med elevernas hemkommuner, skall dessa erlägga det belopp som regeringen beslutat. . Om bidraget avser en asylsökande elev eller en annan elev som vistas i under liknande omständigheter, skall kommunen i stället för vad som anges i tredje stycket betala det belopp som regeringen har föreskrivit. 8 a § För varje elev som genomgår sådan utbildning som avses i 8 § lämnas bidrag av hemkommunen. Kommunens skyldighet gäller endast utbildning för sådana elever som hemkommunen var skyldig att erbjuda gymnasieutbildning då utbildningen började. Kommunens skyldighet att lämna bidrag till skolan gäller inte, om statsbidrag lämnas för en utlandssvensk elevs utbildning. Om den fristående skolan inte kommer överens om annat med elevernas hemkommuner, skall dessa erlägga det belopp som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämt har föreskrivit. Om bidraget avser en asylsökande elev eller en annan elev som vistas i under liknande omständigheter, skall kommunen i stället för vad som anges i tredje stycket betala det belopp som regeringen har föreskrivit särskilt. 8 c § För varje elev som genomgår sådan utbildning som avses i 8 b § lämnas bidrag av hemkommunen. Kommunens skyldighet gäller endast utbildning för sådana elever som hemkommunen var skyldig att erbjuda utbildning i gymnasiesärskolan då utbildningen började. Om den fristående skolan inte kommer överens om annat med elevernas hemkommuner, skall dessa betala det belopp som regeringen beslutat. Om bidraget avser en asylsökande elev eller en annan elev som vistas i under liknande omständigheter, skall kommunen i stället för vad som anges i andra stycket betala det belopp som regeringen har föreskrivit. 15 kap. 5 § I fråga om mottagande i det offentliga skolväsendet av elever som inte räknas som bosatta i riket gäller föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om mottagande i det offentliga skolväsendet av elever som inte räknas som bosatta i . Detsamma gäller mottagande av barn i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning gav regeringen en särskild arbetsgrupp inom i uppdrag att utreda frågor kring asylsökande barns skolgång m.m. I uppdraget skulle bl.a. konsekvenserna av att asylsökande barn erbjuds förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och förskoleklass belysas och redovisas. Vidare ingick i uppdraget att utreda konsekvenserna av att asylsökande barn ges samma rätt till grundskola och gymnasieskola (och motsvarande skolformer) som barn bosatta i . Med hänvisning till socialförsäkringsutskottets tillkännagivande vid behandlingen av regeringens skrivelse 1998/99:9 Migration och asylpolitik (bet. 1998/99:SfU5) ingick i uppdraget även att göra en kartläggning av hur många asylsökande barn och ungdomar som utnyttjar den till buds stående undervisningen samt vad som i resurshänseende krävs för att de skall kunna tillgodogöra sig gymnasial undervisning. Även orsakerna till att utbildningen inte utnyttjas skulle analyseras. Gruppens arbete redovisades i departementspromemorian Förskola, skola och skolbarnsomsorg för asylsökande barn (Ds 2000:26). Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 1. Förslagen i denna proposition har utformats i samarbete med och . 4 Gällande rätt 4.1 Utlänningslagstiftning m.m. Uppehållstillstånd och asyl En utlänning som vistas i mer än skall i princip ha uppehållstillstånd (1 kap. 4 § utlänningslagen [1989:529], UtlL). Uppehållstillstånd innebär enligt 2 kap. 2 § UtlL tillstånd att resa in i och vistas i (tidsbegränsat uppehållstillstånd) eller utan tidsbegränsning (permanent uppehållstillstånd). I 3 kap. UtlL ges bestämmelser om skyddsbehövande. En utlänning som är flykting eller skyddsbehövande i övrigt har rätt till uppehållstillstånd, utom i vissa särskilt angivna undantagsfall. Med asyl avses uppehållstillstånd som beviljas en utlänning därför att han är flykting (3 kap. 1 § UtlL). Som flykting betraktas en utlänning som befinner sig utanför det land, som han är medborgare i, därför att han känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska uppfattning, och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av detta lands skydd (3 kap. 2 § UtlL). Med asylsökande avses således en person som ansöker om sådant uppehållstillstånd. Utöver flyktingar finns skyddsbehövande i övrigt som i annat fall lämnat det land, som han eller hon är medborgare i, t.ex. därför att denne känner välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för tortyr, på grund av väpnad konflikt behöver skydd eller på grund av sitt kön eller homosexualitet känner välgrundad fruktan för förföljelse (3 kap. 3 § UtlL). När en person som skall betraktas som skyddsbehövande i övrigt ansöker om uppehållstillstånd skall ansökan handläggas som en asylansökan. För utlänningar i en massflyktsituation finns särskilda bestämmelser. Regeringen får enligt 2 kap. 4 a § UtlL i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om att den som söker uppehållstillstånd med stöd av 3 kap. samma lag och som bedöms ha ett tillfälligt behov av skydd här i landet får ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Sådant uppehållstillstånd får beviljas för en sammanlagd tid av högst . Om ett program för att förbereda återvändandet har inletts , får uppehållstillståndet förlängas . Sådana föreskrifter har meddelats , nämligen i samband med krigshändelserna i provinsen i . I lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA) ges bestämmelser om sysselsättning för och bistånd till asylsökande utlänningar m.fl. Lagen omfattar enligt 1 § första stycket 1 asylsökande enligt 3 kap. 2 eller 3 § UtlL, enligt 1 § första stycket 2 utlänningar i en massflyktsituation enligt 2 kap. 4 a § UtlL och enligt 1 § första stycket 3 utlänningar som ansökt om uppehållstillstånd i och av särskilda skäl medgetts rätt att vistas här medan ansökan prövas. De utlänningar som omfattas av bestämmelserna i är inte folkbokförda i och har inte rätt till de skilda förmåner som de som betraktas som bosatta i har. Folkbokföring Enligt skollagen (1985:1100) gäller som huvudregel ett krav på att ett barn skall vara bosatt i för att ha tillgång till förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, och utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Med begreppet bosatt bör enligt förarbetena till skollagen (prop. 1985/86:10 s. 81) avses barn som enligt (numera) folkbokföringslagen (1991:481) rätteligen skall vara folkbokförda här. Som huvudregel gäller att den som efter inflyttning kan antas under sin normala livsföring komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila i landet under skall folkbokföras där han är att anse som bosatt (3 § folkbokföringslagen). För utlänningar finns dock undantag från denna huvudregel. En utlänning som är skyldig att ha uppehållstillstånd skall inte folkbokföras om han saknar sådant tillstånd. Som skäl för detta undantag anfördes i motiven till folkbokföringslagen (prop. 1990/91:153 s. 91) att många skäl talar mot att en utlänning vars rätt att stanna i landet ännu inte avgjorts blir registrerad som bosatt här. Exempelvis kan det faktum att en person folkbokförs komma att uppfattas, både av honom själv och av andra, som ett bevis på att han godkänts som invandrare. 4.2 Skolförfattningar Som nämnts i avsnitt 4.1 gäller som huvudregel ett krav på att ett barn skall räknas som bosatt i för att ha tillgång till förskoleverksamhet, utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom samt skolbarnsomsorg. Med begreppet bosatt avses den som är folkbokförd i landet. Även den som inte är folkbokförd i men som kan härleda en rätt till barnomsorg eller utbildning från EG-rätten är att betrakta som bosatt i landet. Förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och förskoleklass Varje kommun svarar för att barn som är bosatta i och som stadigvarande vistas i kommunen erbjuds förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg (2 a kap. 1 § skollagen). En motsvarande bestämmelse finns för förskoleklassen (2 b kap. 2 § skollagen). Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg skall tillhandahållas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov (2 a kap. 6 § skollagen). Grundskola och motsvarande skolformer Barn som är bosatta i landet har skolplikt enligt bestämmelserna i 3 kap. skollagen. Skolplikten motsvaras av en rätt att få utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom (3 kap. 1 § skollagen). Av 2 kap. 21 § regeringsformen framgår att alla barn som omfattas av den allmänna skolplikten har rätt att kostnadsfritt erhålla grundläggande utbildning i allmän skola. Barn skall fullgöra skolplikten i , särskolan eller specialskolan. Skolplikten får också fullgöras enligt vad som föreskrivs i 8-10 kap. skollagen, dvs. i sameskolan, fristående skolor eller särskilda utbildningsformer (3 kap. 2 § skollagen). Av 3 kap. 3 § skollagen följer att barn i allmänhet skall tas emot i . Barn som bedöms inte kunna nå upp till kunskapsmål därför att de är utvecklingsstörda skall tas emot i särskolan. Barn som inte kan gå i eller särskolan därför att de är döva eller hörselskadade skall tas emot i specialskolan. Undervisning av asylsökande barn I 15 kap. 5 § skollagen anges att det i fråga om mottagande i det offentliga skolväsendet av elever som inte räknas som bosatta i riket gäller föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen har använt sig av möjligheten att meddela föreskrifter om mottagande i av asylsökande barn. I 6 kap. 2 § första stycket grundskoleförordningen (1994:1194) har regeringen föreskrivit följande. Barn som vistas i i avvaktan på beslut i ett ärende om uppehållstillstånd eller under liknande omständigheter och som skulle fullgöra sin skolplikt i , om de var bosatta i landet, skall tas emot i i den kommun där de vistas. De skall tas emot så snart skolgång är lämplig för dem med hänsyn till deras personliga förhållanden. I förordningen (SKOLFS 1993:21) om undervisning av asylsökande barn har regeringen föreskrivit särskilt om detta. Förordningen innebär att asylsökande barn under det första läsåret skall få undervisning i och på sitt modersmål samt i svenska som andraspråk, matematik och orienteringsämnen under sammanlagt minst 15 schemalagda veckotimmar. Efter det första läsåret skall en successiv ökning ske av antalet ämnen och veckotimmar. Asylsökande barn som vistas på en mottagningsenhet får dock ges undervisning i svenska som andraspråk, matematik och orienteringsämnen under sammanlagt minst 10 schemalagda veckotimmar. Undervisningen bör inledas efter barnets ankomst till och får pågå i denna mindre omfattning högst . Utöver den nu nämnda undervisningen skall det också anordnas undervisning i skapande verksamhet och idrott under sammanlagt minst 5 schemalagda veckotimmar. får efter samråd med kommunen svara för den undervisningen. Av 28 a § förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. framgår att en kommun har rätt till ersättning för kostnader avseende grundskoleundervisning för barn till utlänningar som avses i 1 § första stycket 1 och 2 samt 8 § andra och tredje styckena lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Ersättning får betalas med högst per barn och år för barn som vistas på en mottagningsenhet eller i en kommun. Ersättningen skall reduceras med beloppet för kostnaden för den skolverksamhet som en mottagningsenhet själv ansvarar för och som anordnas enligt förordningen om undervisning av asylsökande barn. får efter särskild prövning betala ersättning för extra kostnader för elever med särskilt behov av stöd och för andra extraordinära kostnader för skolverksamhet. Gymnasieskola och gymnasiesärskola Rätten till gymnasieutbildning gäller endast ungdomar som är bosatta i landet om inte regeringen föreskriver annat (5 kap. 1 § tredje stycket skollagen). Regeringen har i 11 kap. gymnasieförordningen (1992:394) meddelat föreskrifter om mottagande i gymnasieskolan av elever som inte är bosatta i landet. Utländska sökande som kommer från andra länder än de nordiska och som inte är bosatta i får tas emot i mån av plats, under förutsättning att de har erforderlig grundutbildning och att de hör till rätt ålderskategori. 4.3 ratificerade FN:s konvention om barnets rättigheter - - efter beslut i . Genom ratificeringen har påtagit sig en folkrättslig förpliktelse att följa konventionens bestämmelser. sätter barnets mänskliga rättigheter, intressen och behov i centrum. Den genomsyras av tanken att barn skall respekteras. Genomgående är också tanken att samhällets insatser skall utgå från vad som är bäst för barnet. Konventionen omfattar alla barn , om inte barnet blivit myndigt tidigare enligt den lag som gäller för barnet. innehåller olika slags rättigheter. Det är dels fråga om rättigheter som kan hänföras till kategorin medborgerliga och politiska rättigheter, dels ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Därutöver tar konventionen särskild hänsyn till barnets utsatthet och sårbarhet vilket kommer till uttryck i rättigheter som syftar till att ge barnet skydd mot övergrepp och utnyttjande. De olika rättigheterna har delvis olika karaktär. De medborgerliga och politiska rättigheterna skall förverkligas av alla stater oavsett utvecklingsnivå. Förverkligandet av de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna är beroende av den enskilda statens resurser. I artikel 2 slås fast att konventionsstaterna skall respektera och tillförsäkra varje barn inom deras jurisdiktion de rättigheter som anges i konventionen utan åtskillnad av något slag. Vidare anges att konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att barnet skyddas mot alla former av diskriminering eller bestraffning på grund av föräldrars, vårdnadshavares eller familjemedlemmars ställning, verksamhet, uttryckta åsikter eller tro. Artikel 3 innebär att vid alla åtgärder som rör barn skall barnets bästa komma i främsta rummet. Genom artikel 4 förbinder sig konventionsstaterna att vidta alla lämpliga åtgärder, bl.a. lagstiftningsåtgärder, för att genomföra de rättigheter som erkänns i konventionen. Av artikeln framgår att när det gäller ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter skall utgångspunkten vara att åtgärderna skall vidtas med utnyttjande till det yttersta av statens tillgängliga resurser. Artikel 22 fastslår konventionsstaternas skyldigheter när det gäller flyktingbarn. Av punkt 1 framgår att med flyktingbarn avses både sådana barn som söker flyktingstatus och sådana som anses som flyktingar enligt tillämplig internationell eller nationell rätt och tillämpliga förfaranden. Konventionsstaternas åliggande består i att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att flyktingbarn erhåller lämpligt skydd och humanitärt bistånd vid åtnjutandet av de rättigheter i konventionen som är tillämpliga när det gäller dessa barn. Särskilda bestämmelser om rätt till barnomsorg och utbildning finns bl.a. i artiklarna 18 och 28. Av artikel 18 framgår bl.a. att konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att ett barn till förvärvsarbetande föräldrar har rätt att åtnjuta den barnomsorg som barnet är berättigat till. Barnets rätt till utbildning behandlas i artikel 28. I punkt 1 erkänner konventionsstaterna denna rätt.