prop · GO033 · 2001-01-01 00:00:00 — Flertalet av de myndigheter som får bidrag för forsknings och utvecklingsinsatser inom kulturområdet har egna forskningsprogram eller liknande. Museologi, eller museivetenskap, är ett tvärvetenskapligt ämne, som utnyttjar kunskap och teori från många skilda områden, både humanistiska, samhällsvetenskapliga och naturvetenskapliga. Den museala processen, från urval och insamling till förmedling av kunskap och upplevelsevärden, studeras inom museologin. Internationellt sett är museivetenskap en egen vetenskapsgren med egen teoribildning. Det finns ett uttalat behov av ökat erfarenhetsutbyte, metodutveckling och forskning inom museiområdet. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att anvisas för detta ändamål. Forskning om kulturarvet, kulturpolitik och kulturmiljö En viktig frågeställning är hur kulturarvsbergreppet skapas och formuleras med utgångspunkt i olika historiska, nationella och politiska förklaringsmodeller och hur detta förmedlas och brukas i ett kulturellt och socialt sammanhang. Kopplingen mellan kulturarvsfrågor och andra ämnesområden (IT, teknik, arkitektur m.fl.) behöver också lyftas fram. Samarbete med universitet och högskolor är betydelsefullt för kulturarvssektorn. I särskilt hög grad gäller detta för som deltar aktivt i utbildning och handledning vid framförallt universiteten i och . Kulturpolitisk forskning är ett tämligen nytt forskningsområde i som är under utveckling. Den kulturpolitiska forskningen är oftast tvärvetenskaplig och kräver insikter i t.ex. politik, pedagogik, marknadsföring, ekonomi och administration. Kulturpolitikens implementerande i övriga politikområden kommer att ställa nya och vidgade krav på utbildning, forskning och utveckling inom detta område. Kulturmiljöns kunskapsinnehåll kan bidra till att lösa problem och svara mot nya utmaningar mot hållbar utveckling. Bevarandet av kulturarvet kräver att praktiska och teoretiska, tekniska/naturvetenskapliga och humanistiska kompetenser kombineras. Kulturmiljön speglar såväl naturförutsättningarna som människans nyttjande av landskapet. Det är angeläget med ytterligare kunskapsuppbyggnad kring sambanden mellan odlingslandskapets omvandling, vården av kulturlandskapet och en biologisk mångfald. Dagens skogsbruk påverkar ofta kulturmiljön negativt och ytterligare forskningsinsatser behövs bl.a. för att utveckla alternativa, mer skonsamma, markberedningsmetoder. Infrastrukturen påverkar kulturmiljön genom bl.a. intrång i kulturmiljöer, barriäreffekter, buller och fysiska skador på kulturarvet genom t.ex. luftföroreningar. Ökad kunskap behövs framförallt avseende metoder för värdering av kulturmiljön i samband med infrastrukturarbete samt luftföroreningarnas inverkan. För att uppnå en hållbar utveckling med hänsyn tagen till kulturvärdena ställs det nya krav på ett tvärvetenskapligt angreppssätt i forskningen, där utvecklingsmöjligheten ligger i gränssnittet mellan naturvetenskap, teknik, humaniora och samhällsvetenskap. Forskning på massmedieområdet Massmedierna spelar en central roll i den moderna demokratin och tillhör våra absolut viktigaste kulturbärare. Behovet av kunskap om massmediernas roll och villkor i samhället har ökat i av snabb teknisk utveckling, globalisering, kommersialisering och koncentration av medieägandet. En förutsättning för väl underbyggda och långsiktigt hållbara politiska beslut, med främsta syfte att garantera yttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald i medierna, är tillgången till en bred och kvalitativ forskning och dokumentation av medieutvecklingen. Den oberoende massmedieforskning som bedrivs vid universitet och högskolor är här av stor betydelse, liksom den kompletterande forskning som initieras utifrån identifierade samhällsbehov. Mediemyndigheternas verksamhet med att ta fram forskning och dokumentation om medieutvecklingen har ökat i omfattning. Radio och TV verket har i uppgift att följa och löpande förse regeringen och andra intressenter med information om utvecklingen inom medieområdet. Ytterligare två myndigheters verksamheter med att följa medieutvecklingen kan särskilt nämnas. och TV ger på regeringens uppdrag ut rapporter om programutbudet i radio och TV. Rådet mot skadliga våldsskildringar () följer utvecklingen vad gäller våldsskildringar i rörliga bildmedier, tar initiativ till studier och publicerar forskningsrapporter i en skriftserie. 10.9 Ungdom, idrott och folkrörelsefrågor 10.9.1 Ungdomsforskning I till svensk ungdomsforskning (2000) konstateras att har följt de riktlinjer som lades fram i propositionen Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5), och att ungdomsforskningen utvecklats och fått en höjd kvalitet. har utöver att bevilja bidrag till olika projekt bl.a. anordnat konferenser, tillsatt två tjänster inom ungdomsforskningen samt initierat en omvandling av de regionala ungdomsforskningscentra till nätverksbildningar. I utvärdering föreslås att det skapas ett samlat nationellt nätverk för ungdomsforskningen. utvärdering visar också att HSFRs stöd till ungdomsforskning har koncentrerats till forskning inom sociologi och pedagogik medan flera discipliner saknas helt. Vidare har de nationella nätverken påtalat att tvärvetenskapligheten minskat inom ungdomsforskningen och att det saknas longitudinella forskningsprojekt som belyser ungas situation. Omvandlingen av ungdomsforskningscentren till fem nationella nätverk i kombination med en neddragning av resurser för administration av varje nätverk har inneburit att möjligheterna att driva nätverken försämrats. Inom ramen för ett nationellt nätverk skulle det vara möjligt att inrymma flera olika tematiska inriktningar, som skulle kunna fungera som mindre och specialiserade nätverksbildningar. Regeringen anser att ungdomsforskningen haft en positiv utveckling . är emellertid kunskapsunderlaget otillräckligt inom många ungdomsfrågor, bl.a. vad gäller villkoren för s.k. marginaliserade ungdomar och ungdomars egen organisering. Det är angeläget att prioritera forskning om marginaliserade ungdomars villkor liksom forskning om olika åtgärder och metoder som syftar till att förbättra villkoren för dessa ungdomar. Ansvaret för ungdomsforskningen bör i fortsättningen ligga på det nya för arbetsliv och sociala frågor. Det ankommer på rådet att efter samråd med berörda intressenter besluta om hur arbetet med ungdomsforskningen skall organiseras. Regeringen förutsätter att ungdomsforskningen hanteras på ett likartat sätt i rådet som i den tidigare organisationen. 10.9.2 Forskning inom idrottsområdet På nationell nivå har ) till uppgift att initiera, samordna och stödja forskning om idrott. Idrott ges därvid en vid definition och omfattar både tävlingsidrott, motion, rekreation, friskvård och rehabilitering. Av CIF:s nuvarande budget om används till forskningsprojekt och anställningar. Anslag kan ges till ca 70 80 projekt . har i sitt budgetunderlag för noterat att medlen till idrottsforskning utgör av det statliga anslaget till idrotten vilket är en ringa andel i jämförelse med de medel som avsätts för forskning inom andra samhällssektorer. En bidragande orsak till svensk idrotts starka internationella position är vår idrottsforskning. Idrottsforskning är både mångvetenskaplig och tvärvetenskaplig. Den innefattar studier av människans motoriska och fysiska prestationsförmåga, förändringar i och påverkan på idrottslig förmåga samt hur individen påverkas socialt, psykiskt och kroppsligt av olika idrottsaktiviteter. Den kunskapsutveckling som sker inom idrottsforskningen har betydelse inom områden som folkhälsa, livsstil, etik, demokrati och mänsklig prestationsförmåga. De resultat som idrottsforskningen genererar används av många olika verksamheter och organisationer förutom av den organiserade idrottsrörelsen. Forskning rörande bredd och motionsidrott samt idrottens samhälleliga betydelse, såsom forskning avseende idrottsjuridik och idrottsekonomi, är efterfrågad men resurser saknas för dessa ändamål. För att tillmötesgå behovet av resurser inom idrottsforskningen, i första hand genom att ställa ökade medel till CIF:s disposition för forskningsprojekt, bör ökade resurser tillföras idrottsforskningen genom omfördelning inom ramen för anslaget Statens stöd till idrotten. 10.9.3 Forskning om folkrörelser Forskning om folkrörelser berör många akademiska discipliner, bland annat statsvetenskap, national och företagsekonomi, kulturgeografi, sociologi och socialt arbete. I begreppet folkrörelser inbegrips i detta sammanhang alla typer av verksamheter som kan räknas till "den tredje sektorn" eller "den sociala ekonomin", det vill säga verksamhet i föreningar, kooperativ, allmännyttiga stiftelser, ömsesidiga företag, lokala utvecklingsgrupper och liknande. Genom forskningspolitiska beslut ställde sig bakom förslaget att låta utarbeta ett handlingsprogram för forskning om ideell verksamhet. I rapporten för forskning om ideell verksamhet (Ds 1995:30) föreslås att tre forskningsfält prioriteras. Det gäller förutsättningarna för att ideell verksamhet skall uppstå och utvecklas. Det gäller vidare forskning om den ideella verksamhetens organisation. Det tredje forskningsfältet är folkrörelsers och ideella verksamheters betydelse för människor, bygder, samhällsliv och näringsliv. Välfärd, demokrati, arbete och företagande samt lokal utveckling kan pekas ut som viktiga forskningsteman, vad gäller samtliga tre fält. Forskningen inom folkrörelseområdet bör medge möjligheter till internationella jämförelser samt präglas av demokratiska aspekter och ett genusperspektiv. Finansieringen av folkrörelseforskningen sker genom olika forskningsråd och andra forskningsfinansiärers försorg. Det saknas emellertid en heltäckande och ingående kartläggning av forskningen om folkrörelser enligt ovan. Det kan finnas anledning att samla stödet till folkrörelseforskningen, så att en forskningsfinansiär får huvudansvaret med bättre möjligheter till överblick och samordning inom forskningsområdet. För att få underlag till en sådan förändring avser regeringen att ta initiativ till en kartläggning och utvärdering av folkrörelseforskningen och stödet till denna forskning. 10.10 Integration, mångfald, storstad och nationella minoriteter Integration och mångfald i forskningen Integrationspolitiken som lades fast i propositionen , framtiden och mångfalden från invandrarpolitik till integrationspolitik (prop. 1997/98:16) innebär ett förändrat synsätt där integration uppfattas som en ömsesidig, nyskapande och utvecklande process som omfattar hela samhället. Som en konsekvens av integrationspolitiken måste ett integrations- och mångfaldsperspektiv genomsyra forskningen. Ett integrations och mångfaldsperspektiv bidrar till förståelse om värderingars betydelse för problemval m.m. För integrationen är individers möjligheter till egen försörjning, utbildning, inflytande och delaktighet i samhälleliga processer de mest centrala områdena. Därför är det viktigt att forskningen särskilt inriktas på dessa forskningsområden. Regeringen har beslutat om direktiv för en särskild utredare som skall beskriva och analysera fördelningen av makt och inflytande inom olika delar av det svenska samhället ur ett integrationspolitiskt perspektiv (dir. 2000:57) Andra viktiga forskningsområden är etniska relationer rasism och etnisk diskriminering. Som ett första steg i en nationell handlingsplan har regeringen bl.a. uppdragit åt att vidta åtgärder för att utveckla ett strategiskt och långsiktigt arbete mot rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering. Ökade kunskaper behövs både om mekanismerna bakom främlingsfientlighet och diskriminering och om arbetsmetoder. Storstadspolitik beslutade om mål och inriktning för storstadspolitiken (prop. 1997/98:165, bet.1998/99:AU2, rskr 1998/99:34). I enlighet med storstadspropositionen inrättade regeringen en storstadsdelegation med ansvar för att utveckla och samordna den nationella storstadspolitiken. Storstadspolitiken innehåller två mål avseende dels tillväxt, dels segregation. Genom storstadspropositionen har fått en politik för storstäder. På motsvarande sätt är frågor på väg att få en mer framträdande roll inte bara inom utan även i nordiska sammanhang och inom EU. Internationellt sett ter sig frågor kring städers utveckling starkare förankrade i olika forskningsdiscipliner än vad som varit fallet i . För möjligheter att utveckla den nationella storstadspolitiken är forskningen kring storstädernas villkor av stor vikt. Forskning om nationella minoriteter Genom beslut med anledning av propositionen Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:KU6, rskr. 1999/2000:69) har en grund lagts för en samlad svensk minoritetspolitik till skydd för de nationella minoriteterna i ; samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. De språk som omfattas är samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. Av dessa har samiska, finska och meänkieli en historisk och geografisk bas, vilket innebär krav på mer långtgående åtgärder för dessa språk. Som en konsekvens av minoritetspolitiken är det angeläget att forskning i minoritetsspråk och om de nationella minoriteterna fortsätter och kan utvecklas. Det är därför väsentligt att den forskning som sker i samiska, finska och meänkieli bedrivs vidare. Det finns vidare ett behov av forskning i chib och jiddisch samt om de nationella minoriteternas kultur, religion och historia. Regeringen vill i sammanhanget peka på vad som sagts om forskning inom s.k. småämnen i avsnitt 7.2. 10.11 Forskning kring transporter, emission, arbetsliv, turism, konkurrens, regionalpolitik etc. Transport- och emissionsforskning Ett effektivt transportsystem är en förutsättning för att andra verksamheter ska fungera och att ambitioner inom andra politikområden ska kunna nås. Kommunikationsforskningsberedningen (KFB), respektive är de mest betydelsefulla statliga finansiärerna av transportforskning. Av KFBs budget var ca 100 miljoner att hänföra till transportforskning. satsade ca och ca . Teknisk framsyn pekar ut några viktiga förändringstendenser som bör påverka framtida prioriteringar inom området. Mot bakgrund av dessa och den forskningsstrategi som KFB tagit fram för svensk transportforskning kan följande strategiska områden pekas ut. Modern transporttelematik, eller ITS (), skapar mycket påtagliga möjligheter att effektivisera transportsystemet. Förmågan att dra nytta av dessa möjligheter är avgörande för transportsektorns utveckling. Expanderande storstadsregioner ställer krav på ökad transportkapacitet. Det finns en oro att undermåliga transporter i tillväxtregionerna kan hämma den ekonomiska tillväxten, inte bara på regional utan också på nationell nivå. är det förknippat med stora problem att anlägga ny infrastruktur. Genom industrins internationalisering och genom EU-medlemsskapet befinner sig transportsektorn i en snabb internationaliseringsprocess. Transportmarknaden öppnas för internationell konkurrens. Frågor för forskningen att lösa är hur svenska regelsystem bör utformas för att möta denna utveckling och hur svenska transportföretag bör agera för att skapa sig en stark position på framtidens europeiska transportmarknad. Transportpolitiken innebär en stark betoning på trafiksäkerhet, vilket bl.a. kommit till uttryck i den s.k. "nollvisionen", ska ingen dödas eller skadas allvarligt i trafiken. Det har visat sig svårt att uppnå det etappmål för vägtrafikolyckor som ställts upp. Ytterligare kunskapsunderlag behövs och det finns behov av metod- och teoriutveckling. Trafiksäkerhetsforskningen bör i ökad utsträckning få en mer trafikslagsövergripande inriktning. Det behövs mer kunskap om hur olika slag av åtgärder kan kombineras och vilka effekter de får på trafiksäkerheten. Inom trafiksäkerhetsforskningen råder det ett gap mellan kunnande och implementering. Implementeringsforskning framstår därför som angelägen. Teknisk framsyn framhåller att rena fordon kommer att kunna minska miljöstörningarna radikalt . Det kommer dock att dröja avsevärt längre innan alla fordon i fordonsparken utgörs av s.k. nollemissionsfordon. lämnade sitt betänkande . Där föreslås ett långsiktigt program för att kraftsamla och stärka de svenska insatserna inom emissionsforskningen. Härigenom skapas en bred plattform för samverkan mellan staten och näringslivet (fordonsindustrin, petroleum- branschen, och tillverkare av arbetsmaskiner). Frågan om emissionsforskning bereds inom . Arbetslivsforskning Forskning och utveckling inom arbetslivsområdet syftar till att bidra till en förnyelse av arbetslivet genom effektivare former för arbetsorganisation, en ökad tillgänglighet till arbetsmarknaden och en förbättrad arbetsmiljö med minskad risk för ohälsa och olycksfall i arbetslivet. Utmärkande för arbetslivsforskningen är samverkan med arbetsmarknadens parter och övriga sektorsintressenter. Arbetslivsforskningen bedrivs i internationellt samarbete med ett omfattande kunskaps och erfarenhetsutbyte. har antagit regeringens förslag i Forskning för framtiden en ny organisation för forskningsfinasiering (prop. 1999/2000:81) att gälla från . Beslutet innebär att verksamheten vid delas mellan det nya Verket för innovationssystem som beskrivs i avsnitt 7.5 och det nya för arbetsliv och socialvetenskap som beskrivs i avsnitt 7.3. fortsätter att vara en myndighet som utför forskning, utveckling och utbildning inom området. Mycket tyder på att det parallellt med en mer traditionell varu- och tjänsteproduktion håller på att växa fram en ny typ av ekonomiskt system. Det är delvis ett nytt arbetsliv, nya krav på arbetsorganisationer och ledarskap och en förändrad arbetsmarknad som växer fram. Forskning och utveckling inom arbetslivssektorn måste ta dessa fundamentala förändringar som utgångspunkt. har forskningen inom arbetslivsområdet främst skett med utgångspunkt i relationen mellan arbetsgivare och arbetstagare. I då gränsen mellan egenföretagande, tillfälliga arbetskontrakt och fast löneanställning blir mer flytande är en sådan utgångspunkt otillräcklig. Arbetslivsforskningen bör även i ökad utsträckning utgå från en helhetssyn på processen att utveckla teknik, produkter, tjänster och verksamheter. I denna helhetssyn ligger idén om att skapa förutsättningar för ett hållbart arbetsliv som förenar en effektiv produktion och nödvändig tillväxt med goda och utvecklande arbetsvillkor. Samhällsekonomiska aspekter, som till exempel de ökade kostnaderna för sjukförsäkringen, har en central bäring i begreppet ett hållbart arbetsliv. Exempel på relevanta forskningsområden inom arbetslivsområdet är kunskapsbildning och lärande, arbetslivet och den nya tekniken, globala förändringar och mångfald, stress och egenkontroll, utvecklingsprocesser i företag och regioner, arbetsmiljöutveckling och förebyggande insatser, jämställdhetens nya förutsättningar samt nya och gamla obalanser på arbetsmarknaden som t.ex. bristande matchning vad gäller kompetens på arbetsmarknaden. uppgift är att bedriva och främja forskning, utbildning och utvecklingsprojekt som rör arbetsliv och relationerna på arbetsmarknaden. Institutet skall därvid samverka med andra myndigheter, vetenskapliga institutioner, universitet och högskolor inom och utom landet. Institutet skall bedriva FoU som håller god vetenskaplig kvalitet, är mångvetenskaplig och äger relevans för problem och utvecklingstendenser i arbetslivet. En ökad samverkan mellan forskare och näringsliv är nödvändig. En väsentlig del i institutets verksamhet är att sprida information och kunskaper samt bedriva utbildning riktad mot grupper som kan påverka arbetslivets utveckling och föra kunskap vidare för praktisk tillämpning. Ett nära samarbete tillsammans med universitet och högskolor ökar institutets möjlighet till flexibilitet och förmåga att bättre möta nya behov inom arbetslivet. Detta samarbete bör därför vidareutvecklas. Institutet bör dock inte finansiera annan forskning och utveckling än den där de aktivt deltar med egen personal. I linje med att samverka med arbetslivets praktiker och att föra ut kunskap till arbetslivet har etablerat regionala centra. Dessa drivs i nära samverkan med regionala högskolor. Etableringarna är reglerade i avtal mellan institutet, kommuner, landsting och regionala högskolor. Institutets verksamhet kan delas in i områdena arbetsmiljö, arbetsorganisation och arbetsmarknad. Frågorna inom dessa områden går dock ofta in i varandra. Arbetsmiljöområdet dominerar institutets verksamhet. Med utgångspunkt från arbetslivets utveckling bör det ske en tydlig förskjutning mot en ökad andel forskning och utveckling inom området arbetsorganisation. Provnings- och mätteknisk forskning och utveckling Teknisk forskning och utveckling av mät och provningsmetoder utförs bl.a. av helstatliga AB Provnings och (). Området har hög prioritet i EU samarbetet och i EU:s forskningsprogram. Genom kvalificerad provnings och mätteknik uppnås stärkt industriell konkurrenskraft och bättre förutsättningar för tillämpning av ny teknik, produktutveckling och kvalitetssäkring. Kunskap genereras som är värdefull vid utveckling av internationella regler och standarder avseende hälsa och säkerhet och god miljö. De branschövergripande tillämpningarna ges också goda effekter i forskarutbildning och annan kompetensutveckling, bl.a. hos små och medelstora företag. SP svarar också för huvuddelen av den fysikaliska primärmetrologin i , dvs tillhandahållandet av spårbara kalibreringar där hög komplexitet och noggrannhet efterfrågas. Kunskaper inom metrologin används för tillämpningar som har stor ekonomisk och även mänsklig betydelse. Provnings och mätteknik är väsentliga storheter i FoU processen, inte minst för att föra forskningsresultat till nyttig användning. Omfattningen av teknisk utvärdering, certifiering och systembedömning ökar inom allt fler områden. Regeringen avser att även fortsättningsvis skapa sådana förutsättningar att provnings och mätteknisk verksamhet samt metrologi ges en stark och behovsinriktad ställning i näringslivsinriktad FoU. Verksamheten bör inriktas på sådana områden som stärker landets tekniska utveckling, konkurrenskraft/kvalitet, utveckling av små och medelstora företag, säkerhet, hälsa/arbetsmiljö, energi, miljö/kretslopp samt mätteknisk kompetens. Geovetenskaplig forskning och utveckling geologiska undersökning (SGU) har ett övergripande ansvar inom det geovetenskapliga området. Uppdraget är att stödja tillämpad geovetenskaplig forskning och riktad grundforskning. SGU har landets mest omfattande databaser med geologisk information och en stor forskningskapacitet. För att lösa geologiska samhällsproblem och för att på ett effektivt sätt använda det geologiska materialet är det dock nödvändigt att samarbeta med universitet och högskolor för tillgodogörande av dess kunskapsmassa och högkvalitativa, moderna utrustning. En internationell grupp har utvärderat SGU:s stöd till geovetenskaplig forskning 1999 med goda vitsord för geologisk och vetenskaplig relevans. Det samlade utfallet av stödet är större än anslagets enprocentiga andel av all geovetenskaplig forskning. Tillgången på kompetent personal samt forskning och utveckling är avgörande för att verksamheten inom gruv- och mineralsektorerna fortsättningsvis skall ha en god position i den globala konkurrensen och bidra till hållbar utveckling. För detta krävs en satsning mot dessa basindustrier genom långsiktiga utvecklingsinsatser för forskning och utbildning. För att stödja de projekt för hållbar utveckling och kompetensutveckling inom gruvnäringen som planeras i Norr- och avser regeringen att öka SGU:s anslag för geovetenskaplig forskning med . I kap 8.2 redovisas en insats för malmgeologi vid Turismforskning Turistdelegationen har regeringens uppdrag att arbeta med kunskapsutveckling avseende turism. I det handlingsprogram som myndigheten utarbetat och som utgör en grund för arbetet med att utveckla den svenska turistnäringen är kompetensutveckling ett av de områden där insatser krävs.