prop · GP0330 · 2001-10-16 00:00:00 — sätt i alla medlemsstater och att det inte skall spela någon roll i vilken medlemsstat en person söker asyl. 15.1.3 Harmonisering av den europeiska migrationspolitiken Migrationspolitiken omfattar dels bestämmelser som reglerar villkoren för inresa och vistelse (utan koppling till s.k. skyddsfrågor), dels bestämmelser som gäller utvisning, återtagande och olaglig invandring. Migrationspolitiken har behandlats i migrationsgruppen (inresa och vistelse samt återsändande), , reflexion och utbyte i frågor som rör gränspassage och invandring (CIREFI) samt gränsgruppen (transportörsansvar). Vad gäller reglerna för inresa och vistelse var planen att kommissionen, förutom direktivet om familjeåterförening, skulle presentera ytterligare förslag till direktiv. Dessa förslag, som bl.a. gäller arbetstagares och egenföretagares villkor för inresa och vistelse kommer i stället att läggas fram . Mandat för gemenskapsavtal om återtagande Genom Amsterdamfördraget har kompetens tillförts gemenskapen att ingå avtal med tredjeland i fråga om återtagande av personer, s.k. Återtagandeavtal reglerar ansvar och procedur mellan stater när det gäller återtagande av personer som inte har rätt att vistas på den avtalsslutande partens territorium. fram fyra förslag till förhandlingsmandat till rådet. och kommissionen har fått mandat att förhandla fram återtagandeavtal mellan gemenskapen och , , samt . Arbetet med att förhandla kommissionens förslag till direktiv om rätt till familjeåterförening (KOM (2000) 624 slutlig) påbörjades . Förslaget innehåller materiella bestämmelser som reglerar bl.a. vilka anhöriga som kan bli föremål för familjeåterförening, vilka rättigheter dessa skall komma i åtnjutande av och under vilka omständigheter familjeåterförening kan vägras eller ett redan beviljat uppehållstillstånd Förslaget innehåller även formella bestämmelser såsom var och av vem en ansökan skall ges in. uppehållstillstånd som flykting alternativt skyddsbehövande kommer med all sannolikhet inte att omfattas av direktivet, något som stötts av en majoritet av medlemsstater samt av . diskussioner som förts i arbetsgruppen och i den strategiska kommittén Skr. 2001/02:30 för invandring, gränser och asyl kan slutsatsen dras att viljan till harmonisering inom detta område är tämligen liten, varför några större förändringar i de nationella bestämmelserna inte är att vänta. Som exempel kan nämnas oviljan att diskutera rätten till familjeåterförening för andra kategorier anhöriga än dem som ingår i kärnfamiljen. Ömsesidigt erkännande av avlägsnandebeslut Det franska ordförandeskapet presenterade ett förslag till direktiv om ömsesidigt erkännande av beslut om avvisning eller utvisning av medborgare i tredjeland (EGT C 269, 20.9.2000, s. 8). Förslaget syftar till att göra det möjligt för en medlemsstat att verkställa ett beslut om av- eller utvisning som fattats av en annan medlemsstat. I ett område utan inre gränser ökar behovet av samarbete och harmonisering. Detta gäller även för beslut om avlägsnande. Direktivet är ett första steg mot en sådan harmonisering och rådet uttalade stöd för förslaget. Samråd har ägt rum med , varvid nämnden fått information om förslaget. Det franska ordförandeskapet presenterade ett förslag om harmoniserade ekonomiska sanktioner mot de transportörer som till medlemsstaternas territorium befordrar medborgare i tredjeland som saknar de rese- handlingar som krävs för inresa (EGT 269, 20.9.2000, s. 8). Förslaget har behandlats i gränskontrollgruppen. Stadigvarande bosättning av tredjelandsmedborgare Kommissionen kommer att presentera ett direktivförslag om varaktigt bosatt tredjelandsmedborgare ((2000) 127 slutlig). Förslaget kommer att ha två syften. För det första skall det tillnärma medlemsstaternas lagstiftning och praxis gällande beviljandet av en särskild status för varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare. tredjelandsmedborgare som fått denna status i en viss medlemsstat skall ha rätt att bosätta sig i en annan medlemsstat. Inom kommissionen pågår arbete med att ta fram ett förslag till direktiv om arbetskraftsinvandring till EU. Förslaget avser att reglera villkoren för såväl arbetstagares som egna företagares inresa till och vistelse i en Det planeras antas av kommissionen Förslagets innehåll är ännu osäkert men det kan komma att innehålla en ny typ av tillstånd, uppehållstillstånd - arbetstagare som görs Kriterier för under vilka förutsättningar medlemsstaterna Skr. 2001/02:30 skall kunna utfärda sådana tillstånd fastställs och dessutom kan processuella bestämmelser komma att ingå i förslaget. Cirefi informationsutbyte beträffande olaglig invandring Arbetsgruppen Cirefi (, reflexion och utbyte i frågor om passerandet av gränser och invandring) har som mål att samla in, utbyta och vidarebefordra information om främst olaglig invandring. Syftet med verksamheten är att underlätta samordningen mellan berörda myndigheter och institutioner samt att verka för harmonisering mellan medlemsstaterna inom verksamhetsområdet. I de delar av arbetsgruppens arbete som berör deltar och . Arbetsgruppen har haft dialoger med kandidatländerna samt och . Härvid har information som berör Cirefis verksamhetsområde utbytts mellan arbetsgruppen och de deltagande länderna. har ett stort arbetsområde varit att nå total harmonisering av viseringspolitiken inom EU och , vad avser vilka länders medborgare som skall ha visering och vilka som skall vara befriade från viseringstvång. Den helt dominerande frågan har dock varit förberedelsearbetet inför de nordiska ländernas operativa inträde i , . En betydande del av arbetet har handlat om att tillföra Schengens handböcker angående viseringsärenden de uppgifter som behövs för de nordiska ländernas inträde. har mycket arbete ägnats åt att utveckla de datasystem som behövs i den praktiska hanteringen av viseringsärenden. Förteckningen över tredjeländer vars medborgare måste ha respektive inte behöver visering när de passerar de yttre gränserna av EU och Kommissionen presenterade ett förslag om helt gemensamma listor inom EU och Schengen över länder vars medborgare är befriade från viseringskrav, och över länder för vilka detta krav fort- farande kommer att gälla. Kommissionens förslag innebär att viserings- politiken skall harmoniseras fullt ut, dvs. en positiv lista och en negativ lista som alla medlemsstater är bundna av. skall för att bli operativ medlem i tillämpa dessa regler. Schengens regelverk skall även tillämpas av de stater som skall bli medlemmar i . Däremot betyder inte förslaget någon harmonisering av praxis eller hur bedömningar görs. Det är den enskilda medlemsstaten som beslutar vem som skall beviljas ett visum och riktlinjerna är att normalt resande skall underlättas, som visum behövs som stöd för invandrings- regleringen. av alla ansökningar om visum till Fri rörlighet för anhöriga som i väntan på uppehållstillstånd har en visering för längre vistelse Det franska ordförandeskapet presenterade ett förslag om regler för anhöriga med långtidsviseringar. Genom detta förslag tillerkänns anhöriga, som i väntan på uppehållstillstånd på grund av anknytning har långtidsviseringar, samma rätt till fri rörlighet som övriga här bosatta. Detta förslag innebär dock ingen förändring för eftersom personer med anknytning får uppehållstillstånd direkt och kan röra sig fritt inom Schengenområdet. Frihet för medborgare i tredjeland att resa inom medlemsstaternas Enligt artikel 62 (3) i EG-fördraget skall åtgärder vidtas som anger villkoren för att medborgare i tredjeland skall ha möjlighet att under en tre månaders period resa inom medlemsstaternas territorium. Kommissionen lämnar ett förslag . har möten ägt rum med företrädare för kandidatländerna inom ramen för det samarbete som skall underlätta deras inträde i EU. har tillsammans med , och haft ett samarbete med konsulära myndigheter i , och . blev folkhälsa formellt ett samarbetsområde inom EG genom . Genom ikraftträdandet av Amsterdamfördraget har frågan om integrering av hälsoskyddsaspekter i all gemenskapspolitik fått ökad tyngd inom folkhälsoområdet. I artikel 152.1 i EG-fördraget anges inledningsvis att en hög hälsoskyddsnivå skall säkerställas vid utformningen och genomförandet av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder. Vidare skall gemenskapens insatser komplettera den nationella politiken och inriktas på att förbättra folkhälsan, förebygga ohälsa och sjukdomar hos människor och undanröja faror för människors hälsa. När gemenskapen handlar på folkhälsoområdet skall den fullt ut respektera medlemsstaternas ansvar för att organisera och ge hälso- och sjukvård. Frågan om integrering av hälsoaspekter i andra politikområden har lyfts fram . har aktivt verkat för att hälsoaspekter skall integreras och har i utformningen av den framtida folkhälsopolitiken understrukit att en sådan integrering måste ske på ett tidigt stadium. Många av de viktigaste och mest grundläggande bestämningsfaktorerna för hälsa ligger utanför den traditionella folk- hälsopolitiken. har därför poängterat att arbetet med de sociala bestämningsfaktorerna för folkhälsan måste stärkas och ges ökad tyngd. Kommissionen fattade beslut om ett meddelande om den Skr. 2001/02:30 framtida folkhälsostrategin inom Europeiska gemenskapen (KOM (2000) Till meddelandet har ett förslag till program för folkhälsa bilagts. Sammantaget beskriver dessa dokument planerna för hela folkhälsoområdet inklusive hur genomförandet av fördragets krav på en hög hälsoskyddsnivå i all gemenskapspolitik kan utvecklas. I meddelandet om den framtida hälsostrategin inom Europeiska gemenskapen görs en genomgång av bl.a. de aktuella trenderna vad gäller befolkningens hälsotillstånd, vilka utmaningar medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem står inför samt vilka effekter som utvidgningen kan komma att medföra. Vidare betonas att gemenskapens samlade befogenheter i frågor som rör människors hälsa skall utnyttjas för att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå i all gemenskapspolitik. Folkhälsoprogrammet utgör därför enbart en del av gemenskapens samlade ambitioner i frågor som rör hälsa. I meddelandet görs en genomgång av de politikområden som är särskilt relevanta för hälsoutvecklingen inom gemenskapen. Dessutom anges vilka åtgärder som kommissionen avser att vidta för att säkerställa att hälsoaspekter skall beaktas i andra politikområden, bl.a. skall de förslag som är relevanta ur hälsosynpunkt förses med en förklarande text om hur hälsoaspekter har beaktats. Ett femårigt ramprogram för folkhälsoområdet antogs . Inom detta ramprogram pågår åtgärdsprogram inom följande områden: cancer, aids och andra smittsamma sjukdomar, narkotika, hälsoövervakning, förebyggande av personskador, miljörelaterade sjukdomar och sällsynta sjukdomar. Utvärderingar av nuvarande program pågår i vissa fall eller kommer att göras, dels efter halva programtiden, dels efter programmens slut. Kommissionen presenterade ett förslag till nytt program för folkhälsoområdet . Programmet föreslås löpa och få en samlad budget på . Den nuvarande strukturen med flera separata program föreslås ersättas av ett enda sammanhållet program. Programmet föreslås inriktas på tre övergripande åtgärds- områden: -förbättrad information för förbättring av hälsan, -snabba åtgärder vid hälsorisker, -arbete med bestämningsfaktorer för hälsan genom hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder. Den föreslagna inriktningen på förslaget har fått starkt stöd för innehållet och strukturen både av rådet och av . Enligt de beslut som tidigare fattats skulle fyra av de befintliga folkhälsoprogrammen (cancer, aids och andra smittsamma sjukdomar, hälsofrämjande och narkotika) ha löpt ut vid utgången av och ytterligare två program (hälsoövervakning och miljörelaterade sjuk- domar) vid utgången av . Då det nya programmet inte skulle hinna träda i kraft innan utgången av och det fortfarande är osäkert om det kommer att träda i kraft före utgången av beslutade rådet och att dessa program skall förlängas till utgången av . påbörjades förhandlingarna i rådet och om ett nytt direktiv om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror. Förslaget bygger på tre befintliga inre marknadsdirektiv om tjärhalten i cigaretter, om tobak för användning i munnen och om märkning av tobaksvaror (direktiv /622/EEC, 92/41/EEC och 90/239/EEC). Det innebär en modernisering och förstärkning av den gällande lagstiftningen för produktreglering av tobaksvaror. Direktivets syfte är att harmonisera nationella begränsningar och regleringar när det gäller varningstexter, innehållsdeklaration och maximinivåer av tjära, nikotin och kolmonoxid. En gemensam ståndpunkt om direktivet antogs av rådet och en förlikningsprocess med Europa- parlamentet kunde därefter initieras under det franska ordförandeskapet . gav rådet kommissionen ett förhandlingsmandat för den internationella förhandlingen om WHO:s ramkonvention om tobaks- kontroll. Kommissionen har enligt detta mandat rätt att föra gemenskapens talan i de områden som omfattas av gemenskaps- kompetens. Kommissionen utarbetar förhandlingsståndpunkterna i nära samarbete med hälsoministerrådets arbetsgrupp. genomfördes ett förberedande arbetsgruppsmöte om WHO:s ramkonvention och hölls det första mellanstatliga förhandlingsmötet om ramkonventionen. ogiltigförklarade direktivet om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar när det gäller reklam och sponsring till förmån för tobaksvaror. Domstolen ansåg att direktivet, som antogs på grundval av de dåvarande inre marknads- artiklarna 100 a, 57.2 och 66 (nuvarande 95, 47.2 och 55) i EG-fördraget, saknade stöd i fördraget. hade väckt talan i och yrkat på att direktivet skulle ogiltigförklaras. hade bl.a. gjort gällande att direktivet i själva verket var en åtgärd avsedd att skydda folkhälsan och att dess eventuella verkningar på den inre marknaden enbart var underordnade. erinrade om att i fördraget undantas harmonisering av medlemsstaternas lagar för att skydda och förbättra människors hälsa. Snarare än att syftet var att öka den inre marknadens funktion så var det direktivet ämnat för folkhälsans skull. uttalade emellertid att fördragets bestämmelser när det gäller den inre marknaden skulle kunna möjliggöra vidtagandet av partiella åtgärder som förbjuder vissa former av reklam och sponsring. har som ett led i förberedelserna inför ordförandeskapet i EU tagit flera olika initiativ på alkoholområdet. Genom EU:s folkhälso- program har det varit möjligt att iscensätta två länderjämförande studier om alkohol (ECAS I och II). Dessa studier pågick . I den första studien jämförs utvecklingen av alkoholkonsumtion, alkoholskador och alkoholpolitik . Den andra studien syftar till att lämna förslag på indikatorer på alkoholområdet. Ett omfattande arbete har också varit att förbereda Världs- hälsoorganisationens (WHO) europeiska ministerkonferens om unga och alkohol som är en del av officiella mötesprogram under ordförandeskapet i Europeiska unionen. hölls två internationella möten som förberedelse inför . Ett möte i för WHO:s nationella kontaktpersoner, representanter från kommissionen, och , och ett internationellt förberedande ungdomsmöte i . presenterade kommissionen ett förslag till rekommendation om unga och alkohol till rådet (KOM (2000) 736 slutlig). Rekommendationen innehåller dels en uppmaning till EU:s medlemsstater att initiera och utveckla sitt hälsofrämjande arbete riktat till unga människor och dels en uppförandekod riktad till producenter av och detaljhandlare med alkohol. Vid ett möte godkände unionens strategi för narkotikafrågor. Strategin omfattar hela EU:s verksamhet som berör narkotikafrågor . godkände rådet en handlingsplan som omvandlar strategin till konkreta handlingar. Handlingsplanen ger en vägledning för Europeiska unionens åtgärder för att följa för narkotikafrågor och ger en solid grund för de utvärderingar av för narkotikafrågor som kommissionen har utlovat. Handlingsplanen riktar sig inte bara till Europeiska unionens institutioner och organ utan ger också en övergripande politisk ram till stöd för nationella åtgärder. skedde en rad förändringar som påverkat smittskydds- situationen såväl inom EU som globalt. Människors alltmer omfattande resande till främst sydliga och tropiska länder, den ökade invandringen och handeln med livsmedel är några av de faktorer som har betydelse i sammanhanget. Nya allvarliga infektionssjukdomar har uppträtt eller kunnat identifieras. har redan kända sjukdomar återuppstått, uppträtt i nya regioner eller uppträtt på ett förändrat sätt. En alltför omfattande användning av antibiotika medför att bakterier blir resistenta mot läkemedel. Detta kan leda till att svårbehandlade infektioner sprids inom befolkningen, vilket kan ge upphov till svårt Skr. mänskligt lidande och höga sjukvårdskostnader. Rådet och fattade beslut om att inrätta ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll har arbetet inom nätverket utvecklats. Den epidemiologiska situationen vad gäller variant var föremål för diskussion inom hälsorådet . Diskussionen mynnade ut i att rådet ställde sig bakom en resolution. presenterade kommissionen ett förslag till direktiv (KOM (2000) 816 slutlig) om fastställande av höga kvalitets- och säkerhetsstandarder för insamling, bearbetning, förvaring och distribution av helblod och blodkomponenter. Direktivförslaget syftar till att garantera en hög hälsoskyddsnivå för människorna i gemenskapen genom att reglera alla procedurer i blodtransfusionskedjan, från givare till mottagare. Eftersom det redan finns bindande lagar inom EG när det gäller läkemedel som innehåller helblod och blodkomponenter är avsikten att komplettera redan gällande lagstiftning så att det finns ett heltäckande regelverk för blod och blodprodukter oavsett om de är avsedda för transfusion eller läkemedelstillverkning. Arbetet påbörjades på kommissionens uppdrag. Det genomfördes ett större möte på med representanter för medlemsstater och övriga intressenter, och därefter lämnades en rapport till kommissionen. Syftet med projektet var att sammanfatta kunskapsläget vad gäller kost, fysisk aktivitet och hälsa, och utifrån detta föreslå kommissionen riktlinjer för hälsosam kost och en aktiv livsstil. Vidare redovisades förslag till strategier för hur dessa riktlinjer skulle föras ut till olika målgrupper inom EU:s medlemsstater. Inför och under sitt ordförandeskap tog initiativ till att synliggöra matfrågorna som en av de viktigaste bestämningsfaktorerna för hälsa i dagens . På fransk inrådan tillsattes en internationell expertgrupp som utarbetade en underlagsrapport. Kost lyftes även fram vid mötet om hälsodeterminanter i , under det portugisiska ordförandeskapet. Detta arbete ledde fram till att en rådsresolution om kost och hälsa enhälligt togs av hälsorådet . En vitbok om livsmedelssäkerhet presenterades . Ett av förslagen var att inrätta en europeisk livsmedelsmyndighet (Authority) med främst rådgivande funktion till kommissionen. I vitboken nämndes vidare att ett förslag till en gemensam nutritionspolitik skulle läggas fram. Inom ramen för det svenska ordförandeskapsprogrammet framhölls att på olika sätt avser att verka för en effektiv inre marknad i konsumenternas intresse. sammanfördes inre marknads-, konsument- och turistfrågorna till ett och samma råd. Före rådsmötena har samråd skett med och avstämning gjorts med lagutskottet. De nordiska konsumentministrarna kom överens om att verka för att en generalklausul om god marknadssed införs inom EU. antog riktlinjer om konsumentskydd i samband med elektronisk handel. Riktlinjerna behandlar bland annat frågan om god affärssed och tillbörlig marknadsföring. genomförde de regler i teledataskyddsdirektivet (97/66/EG) och distans- avtalsdirektivet (97/7/EG) som rör obeställd reklam, genom ett tillägg i marknadsföringslagen (1995:450, prop. 1999/2000:40). 17.1.1 Affärskommunikation på den inre marknaden Arbetet med uppföljningen av den grönbok om affärskommunikation som kommissionen presenterade fortsatte även i en särskild arbetsgrupp under kommissionen. Expertgruppen har mötts ett flertal gånger . Diskussionen har framför allt rört regleringen av kombinationserbjudanden inom EU. 17.2Finansiella tjänster till konsumenter 17.2.1Direktivförslaget om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter beslutades direktiv /7/EG om konsumentskydd vid distansavtal. Detta direktiv är inte tillämpligt på finansiella tjänster. lade kommissionen fram ett förslag om ett direktiv om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av rådets direktiv /619/EEG, 97/7/EG och 98/27/EG. Direktivförslaget syftar bl.a. till att underlätta de finansiella tjänsternas fria rörlighet och att stärka konsumentskyddet och gäller exempelvis köp av finansiella tjänster på telefon, över Internet eller liknande. synpunkter som framförts bl.a. av och rådet Skr. 2001/02:30 presenterade kommissionen ett ändrat direktivförslag (KOM (1999) 385 slutlig) (se vidare om direktivförslagets innehåll i avsnitt 11.2 Finansiella tjänster). Förslaget behandlades vid två rådsmöten. 17.3.1 Översyn av produktsäkerhetsdirektivet Arbetet med översynen av det allmänna produktsäkerhetsdirektivet (92/59/EEG), som genomförts i svensk lagstiftning genom produktsäkerhetslagen (1988:1604), har fortgått . Kommissionen har gjort en övergripande översyn och bedömning av direktivets genomförande och praktiska tillämpning (KOM (2000) 139 slutlig). Översynen visar att det finns svagheter i direktivets bestämmelser, som gjort det svårt att uppnå vissa av direktivets mål. Det har bland annat uppmärksammats att vissa konsumentskyddsbehov inte tillgodoses tillräckligt. Kommissionens förslag syftar bland annat till en mer effektiv marknadskontroll och ett förbättrat samarbete mellan medlemsstaternas tillsynsmyndigheter samt mellan dessa och kommissionen. Ett europeiskt nätverk för produktsäkerhet föreslås bli etablerat. Kommissionen föreslår vidare att kraven på producenter och distributörer att informera om farliga varor skärps och att kommissionen får förbättrade möjligheter att ingripa mot farliga varor bland annat genom ett förfarande om exportförbud. Kommissionen föreslår också att en rådgivande kommitté för produktsäkerhet inrättas. Direktivförslaget har behandlats av rådsarbetsgruppen för konsumentskydd och information. lämnade sitt yttrande över kommissionens förslag . En politisk överenskommelse om direktivet träffades av rådet senare samma månad. Frågan hade redovisats för . ser positivt på majoriteten av kommissionens förslag och avser att under ordförandeskapet arbeta hårt för att ett nytt produkt- säkerhetsdirektiv skall kunna antas . lade kommissionen fram en grönbok om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister (produktansvar), (KOM (1999) 396 slutlig). Ett stort antal synpunkter på grönboken har givits in till kommissionen. Med ledning av synpunkterna har kommissionen för avsikt att presentera en rapport, eventuellt i kombination med förslag till ändringar i direktivet. 17.5 Konsumenterna och miljön Ett direktiv om tillgång till konsumentinformation om bränsleekonomi och koldioxidutsläpp vid marknadsföring av nya personbilar antogs av och rådet (1999/94/EG). Direktivet skall vara genomfört . Genom direktivet ställs krav på information om bränsleekonomi och koldioxidutsläpp för nya bilar som utbjuds till försäljning eller uthyrning. Syftet är att konsumenterna skall kunna göra väl underbyggda val inför köp. 5.1 Förordning om miljömärkning antog rådet en ny förordning för tilldelning av miljömärke, EU-blomman (1980/2000/EG). I förordningen läggs stor tyngd på samordning och samarbete mellan EU-blomman och existerande nationella miljömärkningsprogram. Icke-statliga miljö- organisationer och konsumentorganisationer skall ha en viktig roll i arbetet med att utarbeta och föreslå kriterier. Vidare har nya arbetsformer etablerats på så sätt att en europeisk miljömärkningsnämnd, EUEB, inrättats.