prop · GO0366 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:66 Uppehållstillstånd för adopterade Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att en bestämmelse om möjligheten att ge uppehållstillstånd på grund av adoption förs in i utlänningslagen. Vidare föreslås att utlänningsmyndigheterna alltid skall godta den anknytning som uppkommit genom ett beslut om adoption som meddelats av svensk domstol och att svenska domstolar skall inhämta yttrande från i adoptionsärenden som rör utomnordiska medborgare som är eller äldre. Ändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Förslag till lagtext 5 2.1 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 5 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption 8 3 Ärendet och dess beredning 9 4 Gällande rätt 9 4.1 Uppehållstillstånd 9 4.1.1 Uppehållstillstånd på grund av anknytning 10 4.2 Adoption 12 4.2.1 Svenska adoptioner 12 4.2.2 Internationella adoptioner 13 4.3 Uppehållstillstånd och svenskt medborgarskap för adopterade 14 5 Internationella överenskommelser 15 5.1 Konventioner och EU-rätt 15 5.2 Utländska förhållanden 17 6 Utredningens undersökningar 18 6.1 Utgångspunkter 18 6.2 Beslutade adoptioner och beviljade uppehållstillstånd 18 6.3 Yttranden från 19 6.4 Möjligheten för adopterade att få uppehållstillstånd i 19 7 Regeringens överväganden och förslag 21 7.1 Utgångspunkter 21 7.2 Uppehållstillstånd för underåriga och vuxna adopterade 25 7.3 Adoptionsanknytning som godtas i ett ärende om uppehållstillstånd 30 7.4 Domstolarnas beslutsunderlag 33 7.5 Bättre information 35 8 Genomförande och ekonomiska konsekvenser 37 9 Författningskommentar 38 9.1 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 38 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption .39 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Uppehållstillstånd för adopterade (SOU 2000:32).....................................40 Bilaga 2 Lagförslag i betänkandet Uppehållstillstånd för adopterade (SOU 2000:32)...................................................44 Bilaga 3 Remissinstanser...................................................47 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag....................................48 Bilaga 5 Lagrådets yttrande................................................51 Utdrag ur protokoll från regeringssammanträde ............................................................53 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i utlänningslagen, 2. lag om ändring i lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption. 2 Förslag till lagtext 2.1 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 och 5 §§ utlänningslagen (1989:529)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 4 §2 Uppehållstillstånd får ges till 1. en utlänning som är gift med eller sambo till någon som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, om makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, 2. en utlänning som är och ogift och som är eller har varit hemmavarande barn till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, 2 a. en utlänning som är och ogift och som adopterats eller som avses bli adopterad av någon som för adoptionsbeslutet var och som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, om utlänningen inte omfattas av 2 och om adoptionsbeslutet - har meddelats eller avses komma att meddelas av svensk domstol, - gäller i enligt lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption, eller - gäller i enligt lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, 3. en utlänning som på något annat sätt än som avses under 1 och 2 är nära anhörig till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här och som ingått i samma hushåll som den personen, 3. en utlänning som på något annat sätt än som avses i 1-2 a är nära anhörig till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här och som ingått i samma hushåll som den personen, 4. en utlänning som annars har särskild anknytning till , 5. en utlänning som av humanitära skäl bör få bosätta sig i , 6. en utlänning som har fått arbetstillstånd eller som har sin försörjning ordnad på något annat sätt, och 7. en utlänning som önskar vistas här i landet för studier eller besök. Uppehållstillstånd får också ges till en utlänning som 1. är gift med eller sambo till någon som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, utan att makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, eller 2. har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt i eller som har fått uppehållstillstånd för bosättning här, om förhållandet framstår som seriöst och särskilda skäl inte talar mot att tillstånd ges. När en ansökan om uppehållstillstånd grundas på ett beslut om adoption som har meddelats av svensk domstol, skall den anknytning som har uppkommit genom beslutet godtas i ärendet om uppehållstillstånd. Vid prövningen av en ansökan om uppehållstillstånd enligt denna paragraf skall beaktas om utlänningen kan förväntas föra en hederlig vandel. 5 §3 En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i skall ha utverkat ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Detta gäller dock inte om 1. utlänningen kan beviljas uppehållstillstånd här med stöd av 4 a § eller har rätt till uppehållstillstånd här enligt 3 kap. 4 §, 2. utlänningen av humanitära skäl bör få bosätta sig här, 3. en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som getts en utlänning med familjeanknytning med stöd av 4 § andra stycket, eller 4. det annars finns synnerliga skäl. En utlänning får beviljas uppehållstillstånd trots vad som sägs i första stycket En utlänning får beviljas uppehållstillstånd trots vad som sägs i första stycket om - om utlänningen enligt 4 § första stycket 1, 2, 3 eller 4 eller 4 § andra stycket 1 eller 2 har stark anknytning till en person som är bosatt i , och - om det inte skäligen kan krävas att utlänningen återvänder till ett annat land för att ge in ansökan där. - utlänningen enligt 4 § första stycket 1, 2, 2 a, 3 eller 4 eller 4 § andra stycket 1 eller 2 har stark anknytning till en person som är bosatt i , och - det inte skäligen kan krävas att utlänningen återvänder till ett annat land för att ge in ansökan där. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Ansökan om adoption prövas enligt svensk lag. Avser ansökningen barn , skall särskilt beaktas, huruvida sökande eller barnet genom medborgarskap eller hemvist eller på annat sätt har anknytning till främmande stat och det skulle medföra avsevärd olägenhet för barnet, om adoptionen ej blir gällande där. Rätten skall inhämta yttrande från , när den som adoptionen avser är utomnordisk medborgare och eller äldre. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Efter beslut av regeringen tillkallade statsrådet f.d. överdirektören som särskild utredare med uppdrag att ta ställning till vilken betydelse en adoption av en vuxen person bör ha vid bedömningen av ett ärende om uppehållstillstånd för den adopterade och även ta ställning till hur administrativa frågor kring detta skall lösas samt att utreda vissa likartade frågor som rör adoption av barn. Utredningen, som antog namnet Utredningen om uppehållstillstånd vid adoption (UD 1999:01), lade fram betänkandet Uppehållstillstånd för adopterade (SOU 2000:32). En sammanfattning av betänkandet och utredningens lagförslag finns i bilagorna 1 och 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådets synpunkter berörs i avsnitten 7.2 och 7.4 samt i författningskommentaren. 4 Gällande rätt 4.1 Uppehållstillstånd Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt har en principiell rätt till uppehållstillstånd. Bestämmelser om detta finns i 3 kap. utlänningslagen (1989:529, UtlL). Andra möjligheter att få uppehållstillstånd i regleras i 2 kap. UtlL. De bestämmelserna är inte formulerade så att de ger en absolut rätt till uppehållstillstånd utan i stället anges att uppehållstillstånd får ges under angivna förutsättningar. I huvudsak gäller de nuvarande reglerna, som finns i 2 kap. 4 § UtlL, (prop. 1996/97:25, bet. 1996/97:SfU5, rskr. 1996/97:80). Vissa ändringar trädde i kraft (prop. 1999/2000:43, bet. 1999/2000:SfU9, rskr. 1999/2000:159). En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i skall som huvudregel ha ordnat uppehållstillståndet före inresan hit. När ansökan om uppehållstillstånd skall prövas skall man vidare beakta om utlänningen kan förväntas föra en hederlig vandel. 4.1.1 Uppehållstillstånd på grund av anknytning I 2 kap. 4 § UtlL sägs att uppehållstillstånd får beviljas för en viss närmare angiven anhörigkrets. I annat fall hade det varit nödvändigt att i lagen göra undantag för en rad situationer där det - trots att det rör sig om familjemedlemmar - inte alltid finns skäl att bevilja uppehållstillstånd. När det gäller familjeåterförening den i bosatta personen har uppehållstillstånd eller är bosatt här utan att behöva tillstånd. En utlänning som beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för en kortare vistelse här är inte en sådan anhörig som avses i paragrafen (prop. 1996/97:25 s. 285 och Wikrén/Sandesjö, Utlänningslagen med kommentarer, 1999, s. 65 f.). Enligt lagstiftning som trädde 1997 sänktes åldersgränsen till för uppehållstillstånd för ogifta barn som önskar återförena sig med sina föräldrar. Vidare bedömdes att det var en rimlig avvägning att anhöriga utanför kärnfamiljen inte skulle beviljas uppehållstillstånd i i samma utsträckning som . Här syftades främst på kategorier som föräldrapar, ensamstående föräldrar och "sista-länken-fall". Med "sista-länken-fall" avsågs en person vars samtliga nära släktingar var bosatta i . Uppehållstillstånd kan beviljas den som är och ogift och som är eller har varit hemmavarande barn till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här (2 kap. 4 § första stycket 2 UtlL). Regeringen framhöll i prop. 1996/97:25 att minderåriga barn har en principiell rätt till uppehållstillstånd om någon förälder är bosatt i . har också i ett vägledande avgörande ansett att ett utländskt barn som är och ogift och som är eller har varit hemmavarande barn till en här i bosatt legal vårdnadshavare i princip har en ovillkorlig rätt att få återförena sig med denne här i landet (Utlänningslagen - Vägledande beslut, UN 342-97). Samlingen av beslut finns tillgänglig via webbplats . Uppehållstillstånd kan också beviljas en nära anhörig som ingått i samma hushåll som den i bosatta personen (2 kap. 4 § första stycket 3 UtlL). 1996/97:25 (s. 113) uttalades följande. "Regeringen bedömer att en rimlig avvägning är att anhöriga utöver kärnfamiljen i princip skall ha rätt till uppehållstillstånd här endast om de i hemlandet ingått i samma hushållsgemenskap som den härvarande. En sådan avvägning torde också ligga i linje med tolkning av stadgande (artikel 8) om skydd för familjelivet även om praxis inte innehåller någon uttömmande definition av familjebegreppet. Det kan här röra sig om hemmavarande, ogifta barn eller om föräldrar som i hemlandet tagits om hand av något barn. Särskild hänsyn måste tas till att det i många kulturer är mer eller mindre omöjligt för ensamstående kvinnor att leva i en egen bostad. De är i stället hänvisade till att bo tillsammans med någon manlig släkting. Det kan därför inte uteslutas att till den krets av anhöriga som bör beviljas uppehållstillstånd på grund av att de ingått i samma familjegemenskap kan hänföras exempelvis en äldre, ensamstående faster. Gemensamt för de släktingar som kan komma i fråga för uppehållstillstånd på grund av tidigare hushållsgemenskap måste vidare vara att det också finns någon form av beroendeförhållande, som gör det svårt för släktingarna att leva åtskilda. Det innebär att det måste krävas att de levt i samma hushåll före den härvarandes flyttning till och att ansökan om familjeåterförening görs relativt snart efter det att den härvarande bosatt sig här. Om dessa förutsättningar inte är uppfyllda torde det vara svårt att visa att något beroendeförhållande förelegat. Självfallet måste dock hänsyn tas till att praktiska svårigheter kan ha medfört att det inte varit möjligt för släktingen utomlands att ge in ansökan om uppehållstillstånd efter det att den härvarande bosatt sig här." Utlänningar som på annat sätt har särskild anknytning till kan beviljas uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL. 1996/97:25 s. 285 sägs att genom den precisering som gjorts i punkterna 1-3 av vilket släktskap som skall ligga till grund för uppehållstillstånd i , kan det i undantagsfall bli nödvändigt att bevilja uppehållstillstånd med stöd av punkten 4 för vissa anhöriga som inte helt uppfyller kraven för tillstånd enligt punkterna 1-3. Det kan exempelvis röra sig om en anhörig till en skyddsbehövande som i undantagsfall, när det finns synnerliga skäl, bör kunna beviljas uppehållstillstånd. Härtill kommer ett uttalande i prop. 1983/84:144 om utlännings- och flyktingpolitiken s. 75, om att hänsyn i möjlig mån bör tas till fall där udda och ömmande omständigheter åberopas. Detta uttalande har ansetts ha fortsatt giltighet. Enligt den tidigare lagstiftningen innebar begreppet "annan särskild anknytning till " något annat än släktanknytning. Det kunde vara fråga om en tidigare längre vistelse i eller om svenskt ursprung. I avsaknad av förarbetsuttalanden får det antas att någon ändring härav inte varit avsedd (jfr Wikrén/Sandesjö, Utlänningslagen med kommentarer, 1999, s. 70). Före fick uppehållstillstånd ges till en utlänning som var nära anhörig till en i bosatt person. Enligt tidigare praxis hade en förhållandevis vid krets av anhöriga rätt att invandra till om de i hemlandet tillhört samma familjegemenskap som den härvarande eller om det rörde sig om en anhörig som kunde betecknas som "sista länk", dvs. en person vars samtliga nära släktingar var bosatta i . Enligt den tidigare lagstiftningen och rättstillämpningen kunde adopterade vuxna betraktas som en s.k. "sista länk" och beviljas uppehållstillstånd på denna grund (jfr Sandesjö/, Utlänningsärenden - Praxis, 1995, UN-205). Det huvudsakliga materiella innehållet i 2 kap. 4 § UtlL i dess nu gällande lydelse har gällt . Vissa ändringar i paragrafen trädde i kraft (prop. 1999/2000:43, bet. 1999/2000:SfU9, rskr. 1999/2000:159). Ändringarna har gjorts för att ordningen med uppskjuten invandringsprövning för den som åberopar en etablerad anknytning till en make, maka, sambo eller blivande sådan, tydligt skall framgå av lagstiftningen. Regeringen beslutade om direktiv till en parlamentarisk kommitté som skall utreda utlänningslagens bestämmelser om anhöriginvandring (dir. 2000:36). 4.2 Adoption 4.2.1 Svenska adoptioner De grundläggande bestämmelserna om adoption finns i 4 kap. (FB). I ett adoptionsförhållande kallas den som adopterar adoptanten. Den som adopteras benämns adoptivbarnet. För adoption krävs tillstånd från domstol. Adoptionen uppkommer genom att domstolen ger sitt tillstånd (se 4 kap. 1 § FB). Både barn och vuxna kan adopteras. Enligt huvudregeln skall sökanden ha fyllt för att kunna adoptera. Om adoptionen gäller ett eget barn, makes barn eller makes adoptivbarn eller om det annars finns synnerliga skäl, kan adoption medges så snart adoptanten fyllt (se 4 kap. 1 § FB). Det finns varken några åldersgränser för adoptivbarnet eller regler om någon minsta åldersskillnad mellan adoptanten och adoptivbarnet. Domstolen skall inhämta upplysningar om bl.a. adoptivbarnet och den som vill adoptera (se 4 kap. 10 § FB). När den som adopteras är betonas det i prop. 1980/81:112 s. 15 att det kan vara lämpligt att domstolen inhämtar yttrande från någon annan myndighet som kan tillföra ärendet upplysningar av värde, t.ex. arbetsmarknads- eller utbildningsmyndigheter eller - när en medborgare i ett utomnordiskt land skall adopteras - (tidigare ) Enligt propositionen kan verkets inställning behöva inhämtas även i fall då den som skall adopteras är . Det gäller särskilt om det finns anledning att misstänka att adoptionen syftar till att kringgå gällande invandringsbestämmelser. Domstolen prövar om det är lämpligt att adoptionen genomförs. Adoptionen måste vara till fördel för barnet. Adoptanten skall ha uppfostrat barnet eller vilja uppfostra det eller skall det annars med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och barnet finnas särskild anledning till adoptionen (4 kap. 6 första stycket FB). Att sökanden har uppfostrat eller vill uppfostra barnet förutsätter i regel att barnet är . Även när det i andra fall finns anledning att genom en adoption befästa ett personligt förhållande mellan sökanden och adoptivbarnet bör det normalt vara fråga om ett förhållande av väsentligen samma innehåll som det som föreligger mellan biologiska föräldrar och deras barn. En allmän önskan att bereda någon möjlighet att vistas i för att han eller hon skall få bättre levnadsvillkor är inte ensamt skäl för en adoption. Inte heller är det grund för att tillåta adoptionen om den inte har något annat syfte än att göra det möjligt för den som skall adopteras att få uppehållstillstånd i (jfr prop. 1980/81:112 om samtycke och tillstånd till adoption, s. 14). I utredningens betänkande Uppehållstillstånd för adopterade finns en redovisning av ett antal domstolsreferat rörande lämplighetsprövningen vid adoption (SOU 2000:32 s. 36 ff.). Beträffande den adopterades ställning efter adoptionen skiljer man mellan svaga och starka adoptioner. En svag adoption innebär att en viss rättslig anknytning behålls mellan adoptivbarnet och hans eller hennes biologiska släkt. Det kan även finnas en möjlighet att häva en sådan adoption. I tillämpas dock stark adoption. Då upphör de rättsliga banden med de biologiska föräldrarna helt. Adoptivbarnet ärver adoptanten och adoptantens släkt, och omvänt. Om en make adopterar den andre makens barn eller adoptivbarn skall barnet dock anses som makarnas gemensamma. 4.2.2 Internationella adoptioner När det gäller internationella adoptioner finns det särskilda bestämmelser i lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption - lag - och i lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner - lag. Förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap innehåller bestämmelser avseende internordiska förhållanden. Enligt lag gäller ett utländskt adoptionsbeslut automatiskt i om adoptanten/adoptanterna var medborgare eller hade hemvist i den främmande staten när adoptionsbeslutet meddelades. Om den utländska adoptionen gäller ett adoptivbarn som var svensk medborgare eller hade hemvist i krävs att den godkänns av för internationella adoptionsfrågor () för att adoptionen skall gälla här. Ett utländskt adoptionsbeslut får dock inte erkännas om detta skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen, dvs skulle strida mot ordre public (6 §). En adoption som inte syftar till att upprätta en verklig familjeanknytning mellan adoptanten och den adopterade torde klart kunna betecknas som stridande mot svensk rättsuppfattning. Om en utländsk medborgare med hemvist i i sitt hemland adopterar en vuxen person uteslutande i tanke att därmed underlätta för honom eller henne att få uppehållstillstånd och arbetstillstånd i och på svenskt medborgarskap bör adoptionen inte gälla här (prop. 1971:113 s. 48). I princip har adoptivbarn samma rättsliga ställning som biologiska barn. Enligt motivuttalanden kan det dock t.ex. vid tillämpningen av medborgarskaps- och utlänningslagstiftningen finnas utrymme för en mer nyanserad bedömning av familjeanknytningens styrka i det enskilda fallet. Om det finns anledning att anta att adoptionen har kommit till stånd huvudsakligen för att den adopterade skall få en gynnsammare behandling i just det ärende som är i fråga bör detta kunna beaktas, även om adoptionen i sig inte strider mot ordre public (jfr a. prop. s. 37 f.). En grundtanke bakom lag och den bakomliggande är att ansvaret för adoptioner skall delas mellan ursprungs- och mottagarlandet. Principen om barnets bästa skall vara vägledande. Mottagarlandet skall bl.a. ha fastställt att de samtycken som behövs har lämnats, att de blivande adoptivföräldrarna är lämpliga och att adoptivbarnet har eller kommer att få tillstånd att resa in i landet och bosätta sig där. En genomförd adoption skall erkännas enligt de andra konventionsstaternas lagstiftning. Genom erkännandet godkänns a) det rättsliga barn-föräldraförhållandet mellan barnet och dess adoptivföräldrar, b) adoptivföräldrarnas föräldraansvar för barnet, och c) att det tidigare rättsliga förhållandet mellan barnet och dess biologiska föräldrar har upphört, om adoptionen har denna verkan i den fördragsslutande stat där den ägde rum. 4.3 Uppehållstillstånd och svenskt medborgarskap för adopterade Varken i lagtexten i utlänningslagen eller i motivuttalanden nämns något om adopterades möjligheter att få uppehållstillstånd. Utgångspunkten bör dock vara att adoptivbarn i princip skall ha samma ställning som biologiska barn i frågor om uppehållstillstånd. Barn får beviljas uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 2 UtlL om barnet är ogift och är eller har varit hemmavarande barn till en person som är bosatt i . I praxis omfattas både biologiska och adopterade barn av lagrummet. Om den adopterade har varit hemmavarande barn till de i bosatta adoptivföräldrarna under bosättning utomlands, kan uppehållstillstånd ges enligt denna bestämmelse. Adopterade barn som inte uppfyller kravet på att ha varit hemmavarande barn till i bosatta adoptivföräldrar beviljas i regel uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL på grund av att de har särskild anknytning till . Utlänningsmyndigheterna har olika uppfattning om vilken punkt i lagstiftningen som skall tillämpas för vissa adopterade som är . Detta gäller när det inte är fråga om ett tidigare sammanboende utomlands men väl ett sammanboende i i samband med att adoptionen meddelas. En sådan situation kan uppstå när ett tilltänkt adoptivbarn först beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL och sedan adopteras genom beslut vid svensk domstol. När ansökan om permanent uppehållstillstånd görs har barnet oftast varit bosatt hos adoptivföräldrarna . har i flera sådana fall beviljat adoptivbarnet uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 2 UtlL. Vid tycks emellertid - oavsett omständigheterna i ärendet - i regel underåriga adoptivbarn beviljas uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL. Vuxna barn får beviljas uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 3 UtlL om barnet och de i bosatta föräldrarna tidigare ingått i samma hushåll. Enligt förarbetena (prop. 1996/97:25 s. 113) måste det dessutom finnas någon form av beroendeförhållande som gör det svårt för släktingarna att leva åtskilda.