prop · GP0356 · 2001-11-20 00:00:00 — av nätverksamhet, kan kräva att en standardhöjning av ledningsnätets störningskänsliga delar skall genomföras . därför att utredningen återkommer och preciserar sina förslag i den delen i samband med slutrapporten. avvisar bestämt förslaget om rätt till ersättning vid ela v- brott som varat . Förslaget innebär grundläggande fö r- ändringar i skadeståndsrätten och är helt främmande för svensk rättstr a- dition. Att införa någon form av leveransgaranti är inte ovanligt men sker då genom någon form av avtal eller frivillig överenskommelse mellan kund och leverantör och skall snarare ses som en form av goodwillersät t- ning för utebliven, felaktig eller ej fullgod leverans. anser att utredarens förslag presenteras utan några som helst ingående unde r- sökningar av vare sig de legala eller de rättsekonomiska konsekvenserna. Detta är enligt utomordentligt allvarligt. har gett professorn i civilrätt, , i uppdrag att lämna ett sak- kunnigutlåtande över förslaget. hänvisar till detta yttra n- de. Förslaget innebär att man ålägger STEM att pröva tvister där det är fråga om att ta ställning till om kontrollansvaret föreligger samt om e r- sättningens storlek. Detta utgör ett direkt brott mot gällande grundlag och de konventioner som ingått och som uppställer ett absolut krav på att civilrättsliga tvister skall prövas av domstol. Förutom de juridiska invändningarna anser att lika stor ersättning till alla ku n- der är direkt orättvist. Vidare påtalar att ett av motiven till att införa avbrottsersättning är att ge nätföretagen incitament att snabbare åtgärda avbrott. För att detta skall ge företagen riktiga signaler måste tiderna vara sådana att det finns realistiska möjligheter att åtgärda felen. Att utge ersättning är inte realistiskt, eftersom detta ofta är för kort åtgärdstid i samband med väderrelaterade störningar som t.ex. snöoväder, menar . Om någon kund trots vidtagna åtgärder blir utan el anser istället att det är rimligt att någon form av frivillig ersättning kan utgå. grundinställning är att varje företag bör utforma på vilket sätt dess ku n- der bör kompenseras för utebliven leverans. Utgångspunkten är att varje företag utformar ett regelverk som kan tillämpas fr.o.m. För att ge en tänkbar modell som ger riktlinjer för ersättningens storlek kommer Svensk energi att peka på en modell som utgår från att nättariffens fasta del reduceras. Reduktionen föreslås stå i proportion till Modellen som utgör en principskiss bör kompletteras med bestämmelser om ex. force majeure. Med utgångspunkt i de erfarenheter som görs är Svensk Energi beredda att utforma en branschrekommendation om hur en good- willersättning bör utformas. STEM tar upp konsekvenserna för myndigheten av att de föreslås få i uppgift att pröva tvister om avbrottsersättning. STEM bedömer att utifrån föregående vinters elavbrott, då ca 120 000 kunder drabbades av ela v- brott, skulle en tvistefrekvens på leda till ca 1 200 ärenden för my n- STEM bedömer att detta skulle innebära ca (ca tre årsarbetskrafter) för att administrera ärendena. höll emellertid att det är svårt att bedöma hur stor tvistefrekvens som kan komma att uppstå. Som jämförelse tog STEM upp att de avslutar ca Vad gäller administrationen av det för e- slagna statsbidragssystemet för ombyggnad av elledningsnätet menar STEM att ca 1-2 årsarbetskrafter behövs. När det gäller utredningens förslag om att STEMs tillsyn även bör inbegripa krav på elnätsstandard menade myndigheten att det inte är möjligt med nuvarande bestämme l- STEM framhöll även att den pågående elnätsutredningen ej har tagit STEM anser att det därför är viktigt att utredningen åte r- kommer och preciserar förslagen om lagändringar om detta. ÖCB framhöll att de ännu inte kunnat kontrollera beräkningarna av a v- ÖCB ansåg även att avgiftens konstruktion med avgift per kWh kan slå fel i och med att stora förbrukare egentligen inte kan dra nytta av ersättningen. ÖCB menade att konstruktionen av elberedskapsavgiften bör kunna vara en förebild i dessa överväganden. ÖCB framhöll vidare att avbrottsersättningen har karaktären av sk a- destånd utan anknytning till verklig skada, vilket ur juridisk synpunkt kan ses som märkligt. ÖCB menade att utredningen bör se över detta. anser att en avbrottsersättning är ett indirekt bra sätt att fastställa acceptabel leveranssäkerhet och styra nätägarna att geno m- föra de investeringar som behövs för att minska avbrottskänsligheten. Dock bör den högsta ersättningens berättigande övervägas ytterligare. Korta avbrott upp bör undantas eftersom sådana avbrott oftast har liten påverkan på abonnenterna. Elbruk avvisar förslaget och anser att en eventuell avbrottsersättning bör regleras i avtal mellan kund och leverantör, och inte genom särskilda Kollektiva avbrottsersättningar kan generera höjda nätavgifter, och då är inget vunnet för kunden. tillstyrker förslaget om avbrottsersättning och anser att ersättningsnivåerna är rimliga för privatkunder. skyldigheter för nätföretagen att ersätta kunderna vid elavbrott ger ett starkt incitament att förbättra ledningsnäten. Konsumentråd instämmer i utredningens förslag om att ko n- sumenterna bör ha rätt till lagstadgad avbrottsersättning . SvK har ingen erinran mot att en utökad rätt till ersättning vid elavbrott SvK menar att en sådan rätt bör hanteras inom ramen för avtal mellan det lokala nätföretaget och kunden. SvK menar att en förutsät t- ning för att i svensk rätt införa ett straffskadestånd, vilket utredningens förslag innebär, bör vara att det föregåtts av en grundlig juridisk och Eftersom en sådan analys saknas avstyrker SvK fö r- SvK påtalar vidare att förslaget om att nätmyndigheten skall pröva den föreslagna ersättningen vid elavbrott står i strid med den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de SvK framhåller vidare att det tydligt bör anges om och i vilken utsträckning kraven på ersättning skall gälla regionnät SvK är tveksamt till om kraven bör omfatta sådana lednin g- ar, som är betydligt mindre väderkänsliga och ifrågasätter om det är m o- tiverat att genomföra sådana kostsamma investeringar. även att huruvida force majeure eller annan grund för att undgå ansvar skall kunna åberopas av innehavare i överliggande nät ej framgår av fö r- SvK framhåller också att utredningens förslag i kombination med det förslag om grupptalan som föreligger, vid ett genomförande skulle innebära en avsevärd ökning av antalet skadeståndsprocesser i allmän Villaägarna tillstyrker utredningens förslag om införande av avbrott s- försäkring vid långa avbrott enbart under förutsättning att det finns en beredskap för att säkerställa oförändrad slutkostnad i konsumentledet. Förbundet menar att en förändring av skadeståndsreglerna inte är till förmån för konsumenterna. anför att de saknar ett resonemang i u t- redningen om vad som skall anses vara ett godtagbart elavbrott. det anser vidare att den föreslagna ersättningen bör vara högre eftersom den förutom att fungera som kundersättning också bör fungera avskräc k- ande för nätäg aren. Jämtkraft anser att ett avgiftssystem skulle slå helt fel. t.o.m. kunna vara lönsamt att strunta i att förnya nät med ett fåtal kunder och i stället betala ersättning. Det går att göra en mycket bättre insats för kunderna om pengarna läggs på att få ner antalet korta elavbrott i stället för på dyra administrativa system som skall hålla reda på ersättningar till ett fåtal kunder. FOI anser att för det fall lagstiftning vidtas för att öka säkerheten i n ä- ten bör inte ersättningsbeloppen fastställas i lag (förslagets § 8). LRF anser att förslaget är bra. LRF anser att ellagen bör förtydligas a v- seende ekonomiskt ansvar för nätägare som innebär att dessa utan dröj s- mål kompenserar de nätkunder som drabbats av oplanerade strömavbrott anser att en lagfäst rätt till avbrottsersättning i sig Två synpunkter som framförs är dels att ersättningen borde vara högre än i förslaget för att fungera avskräckande för nätägaren, dels att det finns en risk att nätägaren hellre betalar ut ersättning än vidtar åtgärder för att förbättra sina nät. KO ställer sig positivt till förslaget om en schabloniserad avbrottse r- De indikationer verket fått genom konsumentkontakter är att den skadeståndsregel som finns i ellagen inte alltid fungerar i praktiken. Det händer att nätföretag vid avbrott direkt hänvisar konsumenterna till försäkringsbolagen utan att ta ställning till ett eventuellt eget ansvar. Konsumenterna får inte heller alltid självrisken ersatt. Verket kan ko n- statera att förslaget innebär ett avsteg från skadeståndsrättsliga principer men anser ändå att det skulle vara en fördel att införa en sådan regel. skulle underlätta hanteringen av ersättning och sannolikt minska antalet Det är däremot av stor vikt att en sådan regel inte hindrar de ko n- sumenter som vid avbrott drabbas av skador till större värden att kräva skadestånd enligt skadeståndslagen. RRV stöder förslaget att stärka elnätsföretagens incitament att förbättra leveranssäkerheten genom att ge elkonsumenterna bättre möjlighet att få kompensation vid elavbrott. Verket saknar dock underlag för att bedöma om det föreslagna ersättningssystemet är optimalt utformat. ser även en fylligare utredning av de administrativa och kostnadsmässiga konsekvenserna av att införa ersättningssystemet. medföra en tillströmning av ärenden hos STEM i de fall där oenighet råder mellan kund och nätföretag huruvida ersättning skall betalas ut e l- Sammanfattning av Värme- och gasmarknadsutred- ningens delbetänkande Effektiva värme- och miljölösningar (SOU 1999:5) Kommunernas befogenheter regleras genom ett antal grundläggande be- stämmelser i kommunallagen. Lokaliseringsprincipen innebär i grunden att en åtgärd måste vara knuten till kommunens eget område eller dess invånare för att den skall anses laglig. Likställighetsprincipen innebär att det inte är tillåtet för kommuner att särbehandla vissa ko m- munmedlemmar eller grupper av kommunmedlemmar på annat än o b- jektiv grund. Självkostnadsprincipen innebär att kommuner inte får ta ut högre avgifter än som svarar mot kostnaderna för de tjänster eller nytti g- heter som kommunen tillhandahåller. I samband med reformeringen av elmarknaden infördes bestämmelser som innebar undantag från de grundläggande kommunalrättsliga princ i- perna. produktion och handel med el (i privaträttslig form) undantogs från lokaliseringsprincipen och skall också bedrivas på a f- färsmässig grund i stället för med iakttagande av självkostnadsprincipen och likställighetsprincipen. I huvudsak genomfördes förändringarna i regelverket för att kommunala elbolag skulle få samma konkurrensföru t- sättningar som övriga företag på marknaden och därmed minska risken för att slås ut. Även distribution av fjärrvärme och naturgas (i privaträtt s- lig form) undantogs (med vissa undantag) från självkostnads- och li k- ställighetsprinciperna. Däremot omfattas de senare företagen fortfarande av kommunallagens lokaliseringsprincip. Undantaget från självkostnads- och likställighetsprinciperna geno m- fördes för att konkurrensneutraliteten mellan de olika energislagen skulle kunna upprätthållas och inte primärt för att öka konkurrensen mellan t.ex. olika värmeföretag. Det finns begränsade tekniska möjligheter för handel med fjärrvärme inom en kommun eller inom ramen för ett ledningsnät. Det kan i och för sig inte uteslutas att införandet av konku r- rens på fjärrvärmeområdet skulle kunna vara ändamålsenligt. Att anal y- sera förutsättningarna för sådana system ligger dock utanför ramen för utredningens uppdrag. Enligt utredningens bedömning kan det finnas anledning att se över denna fråga. Det gäller även hur kraftvärmen p å- verkas av de kommunalrättsliga principerna. Utredningens huvuduppgift är att analysera om lokaliseringsprincipen förhindrar eller försvårar uppbyggnaden av effektiva värmeförsörjning s- system som omfattar flera kommuner. Enligt vår bedömning är möjli g- heterna till överföring av fjärrvärme mellan kommuner starkt begränsade av lönsamhetsskäl. Fjärrvärme har störst konkurrenskraft i områden med tät bebyggelse. Det kan dock i stället, eller som ett komplement, bli fråga om att ett kommunalt energibolag köper upp bolag i en annan kommun. Orsaken kan t.ex. vara rationaliseringsvinster och kompetensförsörjning. Det är nödvändigt att diskutera fjärrvärmens roll inom energipolitiken. Statsmakterna har stött utbygganden av fjärrvärmen. ken har främst varit miljöskäl. beslutade om ett nytt energipolitiskt program som bl.a. omfattar insatser för att stödja fjär r- Det är väsentligt att lagstiftningen för den kommunala fjärrvärmever k- samheten inte strider mot intentionerna i energipolitiken eller försvårar uppfyllandet av dess mål. Utbyggnaden av fjärrvärme har förbättrat mi l- jön och lett till en allt högre användning av förnybara bränslen. viktigt att denna utveckling kan fortsätta så långt det är ekonomiskt lö n- Detta talar för att restriktioner som förhindrar eller försvårar up p- bygganden av effektiva värmeförsörjningssystem bör tas bort. Enligt den underlagsrapport som genomförts på uppdrag av utrednin g- en, och som baseras på ett begränsat antal energiföretag, anser flertalet av de intervjuade representanterna för företagen att kommunala fjärrvärm e- företag bör få undantag från kommunallagens lokaliseringsprincip. len är bl.a. skalfördelar och miljöskäl. Ett undantag från kommunallagens lokaliseringsprincip är naturligtvis En principiell fråga är om kommunernas möjligheter att bedriva näringsverksamhet bör underlättas ytterligare. Det är uppe n- bart att ett sådant förfarande kan leda till ett antal mindre önskvärda ko n- Gällande lagstiftning innehåller att antal restriktioner som påverkar eller reglerar kommunernas möjligheter att bedriva eller utöka sin nä r- Vad gäller fjärrvärme finns det emellertid mycket som pekar på att ett begränsat undantag från lokaliseringsprincipen kan vara En strikt tolkning av lokaliseringsprincipen skulle i vissa fall kunna motverka effektiva värme- och miljölösningar och därmed framför allt motverka intentionerna i energipolitiken. Vi föreslår därför att ko m- munala fjärrvärmeföretag bör undantas från lokaliseringsprincipen. En förutsättning för undantaget från lokaliseringsprincipen är dock att ett kommunalt fjärrvärmeföretags verksamhet utanför den egna komm u- nen bedrivs i geografisk närhet till dess verksamhet inom kommunen. Undantag från lokaliseringsprincipen gäller endast om syftet är att uppnå en ändamålsenlig fjärrvärmeverksamhet. Med fjärrvärmeverksamhet a v- ses produktion av hetvatten och distribution av vattnet i ett rörledning s- system för kollektiv uppvärmning av byggnader. En naturlig följd av gällande lagstiftning är att ett kommunalt fjärrvärmeföretag skall bedriva sin fjärrvärmeverksamhet i den egna kommunen för att omfattas av ett undantag från lokaliseringsprincipen. Undantaget från lokaliseringsprincipen bör gälla under förutsättning att verksamheten bedrivs i ett sådant företag i praktiken vanligen ett akti e- bolag som avses i 3 kap. 16-18 §§ kommunallagen. bestämmelser är bl.a. att en verksamhet som bedrivs på affärsmässig grund bör utnyttja en associationsform som är avsedd för sådan ver k- Likartade organisatoriska förutsättningar gäller då för verksa m- heten oavsett ägarskap. Det är viktigt att möjligheten att frångå grundläggande kommuna l- rättsliga principer begränsas till sådan verksamhet som har nämnts. Det är också viktigt att verksamheten hålls klart åtskild från annan ko m- munal verksamhet så att konkurrenssnedvridande effekter undviks. anser därför att verksamhet som bedrivs med undantag från lokalis e- ringsprincipen skall redovisas särskilt. Detta är enbart en anpassning till nu gällande lagstiftning. fjärrvärmeverksamhet som bedrivs i privaträttslig form och då med undantag från självkostnads- och li k- ställighetsprinciperna skall enligt nuvarande lagstiftning redovisas sä r- Ett eventuellt undantag från självkostnadsprincipen för kommunala naturgasföretag kommer att behandlas i vårt slutbetänkande. även de följdändringar i ellagen som kan bli en konsekvens av vårt ovan Sammanställning av remissyttranden över Värme- och gasmarknadsutredningens delbetänkande Effekti- va värme- och miljölösningar (SOU 1999:5) Värme- och gasmarknadsutredningens delbetänkande har tillställts 32 remissinstanser. Efter remiss har yttrande avgetts av följande remissi n- stanser. Hovrätten för Nedre ( HovR), Kammarrätten i (KamR), (), (), , (), Statskontoret, Naturvårds- verket, (), (), (), kommun, kommun, , , , kommun, kommun, , kommun, (Fjärrvärmeför e- ningen), , (), (), , s- ägareförbund, (Villaägarnas) och Hyresgäste r- nas Riksfö rbund (HRF). och har me d- delat att de avstått från att yttra sig. Flertalet remissinstanser, bl.a. , är positiva till utredningens förslag om undantag från lokaliseringsprincipen för kommunala fjär r- värmeföretag. ser ett undantag från lokaliseringsprincipen som ett led i att möjliggöra effektiva och miljövänliga energilösningar men anser att den förslagna lydelsen är alltför snäv. föreslår en fo r- mulering som innebär att teknisk utveckling av nya mer effektiva distri- butionsformer ej hindras eller som innebär att andra tillämpningar av fjärrvärme än byggnadsuppvärmning faller utanför tillämpningen. l- mers föreslår att ellagen 7 kap. 1 § bör lyda Med fjärrvärmeverksamhet avses produktion och distribution av värmeenergi för uppvärmning av byggnader, industriella processer och dylikt. anser att det kan vara rimligt att undanta kommu- nal fjärrvärmeverksamhet från lokaliseringsprincipen för att skapa föru t- sättningar för konkurrens inom området. Kommunen framhåller även fjärrvärmens betydelse för miljön och att de restriktioner som hindrar eller försvårar en fortsatt utveckling av effektiva fjärrvärmesystem bör tas bort. Kommunen framhåller dock att det är viktigt att avsteg från de kommunalrättsliga principerna analyseras noggrant och bör hanteras med stor restriktivitet. har inga erinringar mot utredningens förslag att göra det möjligt att bedriva fjärrvärmeverksamhet utanför den egna komm u- nen. STEM instämmer i förslaget att kommunala fjärrvärmeföretag bör u n- dantas från lokaliseringsprincipen. STEM anser dock att undantaget bör vara fullständigt, utan krav på geografiska begränsningar. att kommunala fjärrvärmeföretag bör få samma möjligheter att driva sin verksamhet som övriga företag på markn aden. anser att de kommunala fjärrvärmeföretagen bör ges samma affärsmässiga förutsättningar som övriga aktörer på energimar k- naden och därför bör undantas från lokaliseringsprincipens krav utan kommun anser att de kommunala fjärrvärmeföretagen bör undantas från lokaliseringsprincipens krav utan geografiska inskrän k- Kommunen framhåller att konkurrensen om kunderna skärps allt mer efter elmarknadens avreglering och att företagen i allt högre grad konkurrerar med helhetslösningar. Kommunen menar att de kommunala fjärrvärmeföretagen bör ges samma affärsmässiga förutsättningar som statliga och privata konkurrenter. , , , och kommuner anser att undantag från lokaliseringsprincipen bör göras utan geografiska kommun anser att nuvarande situation sne d- vrider konkurrensen genom att de privata eller statliga energiföretagen kan konkurrera på hela marknaden. kommun ser inga risker med att ha ett undantag utan begränsningar, utan menar att det bör stärka ko n- kurrensen att de kommunala energibolagen får samma konkurrensvillkor som statliga och privata bolag. kommun framhåller att miljö- och hälsoskäl är avgörande för att stödja ett undantag från lokalisering s- principen, då det möjliggör större anläggningar som kan bära investe r- ingar i bra reningsutrustning. anser att de kommunala fjärrvärmeföretagen bör undantas från lokaliseringsprincipens krav utan att en geografisk b e- gränsning innebär att de kommunala fjärrvärmeföretagen inte ges samma förutsättningar som företag med andra ägare. Föreningen anser att detta kan inverka menligt på utbyggnaden av fjärrvärmen och att det därmed kan motverka den förda miljö- och energipolitiken. det är förvånande att utredningen inte lägger större vikt vid de krav på resurser som och ställs på fjärrvärmeföretagen. det menar att de s.k. skalfördelarna i verksamheten omfattar många fler och viktigare faktorer än den geografiska. LO menar att en begränsat undantag från lokaliseringsprincipen kan bli alltför godtycklig och kan komma att hämma ett samhällsekonomiskt optimalt utnyttjande av fjärrvärmen. LO delar därför synpunkterna i det särskilda yttrandet av de fackliga företrädarna. Även TCO delar dessa synpunkter och menar att begreppet geografisk närhet inte är tydligt. instämmer i utredningens faktabeskrivningar och i den analys som gjorts av lokaliseringsprincipen, med tillägg för de särskilda synpunkter som lämnats av sakkunniga , , och . Även HRF ansluter sig till detta yttrande. HRF menar således att un- dantaget från lokaliseringsprincipen inte skall kopplas samman med nå- got krav på geografisk närhet och att de kommunala fjärrvärmeföretagen ska verka på samma premisser som de privata och statliga företagen. KO, och har inget att erinra emot utredningens förslag att införa ett begränsat undantag från lokalisering s- principen för kommunala fjärrvärmebolag. vikten av att göra en strategisk miljöbedömning av planerna vid ett sa m- gående eller uppköp av en annan kommuns värmeproduktion. bygdsverket menar att miljöskäl är det starkaste motivet för ett undantag. Verket menar dock att undantag endast bör gälla om syftet är att uppnå HovR och KamR har inget att erinra mot den föreslagna lagändringen. HovR framhåller emellertid att varken ellagens rubrik eller bestämme l- sen i 1 kap. 1 § om lagens tillämpningsområde antyder att lagen reglerar annat än företeelser med anknytning till elektricitet. detta bör komma till uttryck i samband med den föreslagna lagän dringen. KKV avstyrker förslaget om ett villkorat generellt undantag från lokal i- seringsprincipen för kommunala fjärrvärmeföretag. KKV saknar en u t- redning om förutsättningarna att få till stånd en väl fungerande konku r- rens såväl mellan energislagen som mellan aktörer inom vissa delar av KKV beklagar att utredningen valt en så snäv avgränsning av uppdraget, då exempelvis frågan om separation av vä r- meproduktion och värmedistribution hade varit värdefull att belysa. menar därför att frågan om vilka rättsprinciper som skall gälla i framt i- den är ryckt ur sitt sammanhang och därmed för tidigt väckt. håller vidare att finns möjligheter för kommuner att samarbeta via entreprenadavtal, kommunalförbund, eller gemensamma bolag. menar att några övertygande argument för att lokaliseringsprincipen skulle försvåra för kommuner med angränsande nät att finna ändamål s- enliga former för rationaliseringsåtgärder till nytta för respektive kun d- kollektiv inte har presenterats av utredningen. KKV anser att utredning- ens förslag innebär att de kommunala fjärrvärmeföretagen i vissa häns e- enden likställs med övriga aktörer på området. KKV menar att detta i n- nebär att åtskillnaden mellan vad som benämns sedvanlig affärsverksamhet och det egentliga näringslivet i praktiken suddas ut på det berörda området. Statskontoret anser att underlaget till förslaget om undantag från lok a- liseringsprincipen för fjärrvärmeverksamhet i kommunala företag inte uppfyller de krav som bör ställas på ett beslutsunderlag i denna fråga. Statskontoret menar att alternativ till undantag från lokaliseringsprinci- pen, såsom kommunalförbund, avtal och gemensamt ägda bolag, inte analyseras alls eller mycket kortfattat. Statskontoret menar vidare att jämförelsen med förhållandena på elmarknaden inte är relevant eftersom det där är frågan om en i stort sett fungerande konkurrensmarknad. kontoret föreslår att om ett undantag från lokaliseringsprincipen ändå beslutas bör avgränsningen bli något snävare och ändras till i omedelbar