prop · GP0331 · 2001-10-11 00:00:00 — Avgasdirektiven är utformade på så sätt att vid en fö rsta tidpunkt får typgodkännande inte meddelas om inte fordonen uppfyller vissa krav. Från en andra tidpunkt inträder registrerings-, försäljnings- och ibruktagandeförbud om inte ford onen uppfyller kraven. Föreskrifter om registrering av fordon finns i lagen (2001:558) om vägtrafikregister och förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. I punkterna 6 och 8 avses bl.a. vilka organ som skall besluta om typgodkännande och miljöklassi ndelning. 21 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, om det inte är oförenligt med något av ramdirektiven eller särdirektiven, meddela föreskrifter om eller i enskilda fall besluta om undantag från krav enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Undantag får förenas med särskilda villkor. Vad som sägs i första stycket gäller inte beträffande kraven i 15 19, 24 och 27 §§. I bestämmelsen bemyndigas regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela undantag i den mån detta är möjligt med hänsyn till de EG-rättsliga reglerna. Möjligheten att bevilja undantag är begrän- sade enligt artikel 8 i direktiv /156/EEG och artikel 15 i direktiv /61/EEG. Undantagen skall kunna förenas med särskilda villkor. Bestämmelsen i första stycket har utformats i enlighet med Lagrådets yttrande så att den omfattar även meddelande av individuella undantagsbeslut. Möjligheten att meddela undantag är inskränkt genom bestämmelsen i andra stycket. Undantag skall inte kunna medges från reglerna om ansvaret för fel på fordons utsläppsbegränsande anordningar i 15-19 §§ eller från kraven på bränslen enligt 24 §§. Det sistnämnda följer av att det aktuella EG-direktivet om bränslen inte medger undantag från direktivets krav i något hänseende som är aktuellt för del. 22 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn, prö vning i samband med typgodkännande samt prövning i samband med miljöklassindelning och meddelande av undantag. den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare Prop. 2001/02:31 föreskrifter om avgifternas storlek och beräkning. Regeringen får föreskriva att en myndighet får bestämma att beslut om betalning av avgift enligt denna lag skall gälla även om beslutet överklagas. Enligt denna paragraf ges möjligheter att ta ut avgifter för att fina nsiera tillsyn. Därmed avses avgifter för frivilliga kartläggande unde rsökningar av att bilar uppfyller hållbarhetskraven. Paragrafen motsvarar i huvudsak 9 och 10 §§ bilavgaslagen. När det gäller miljöklassindelning är avsikten att den i de flesta fall skall göras enligt ett förenklat förfarande. Detta förfarande skall inte vara förenat med uttag av avgift. I vissa undantagsfall kan underlaget för miljöklassindelning vara otillräckligt med följd att registrerings- myndigheten måste göra en utredning innan beslut i fråga om miljö- klassindelning kan fattas. I dessa fall skall en avgift kunna tas ut. Enligt paragrafens andra stycke kan regeringen föreskriva om att ett verkställighetsförordnande får meddelas i samband med beslut om påfö rande av avgift utan hinder av att beslutet inte vunnit laga kraft. En redogörelse för avgifter och finansieringsfrågor återfinns i avsnitt 5.8. 23 § Bensin som är avsedd för motordrift eller uppvärmning skall av den som tillverkar eller yrkesmässigt till för in sådan bensin delas in i och tillhandahållas i de miljöklasser som anges i bilaga 2 till denna lag. Dieselbrännolja och fotogen, med undantag för flygfotogen, som är avsedd för motordrift skall av den som tillverkar eller yrkesmä ssigt till för in sådana motorbränslen delas in i och tillha ndahållas i de miljöklasser som anges i bilaga 3 till denna lag. Paragrafen motsvarar nuvarande 14 kap. 22 § första stycket första meningen och andra stycket första meningen . Ändringarna i paragrafen jämfört med motsvarande bestämmelse i har skett endast av språkliga skäl och någon ändring i sak är inte avsedd. De närmare specifikationerna för de olika miljöklasserna följer av bilagorna 2 och 3 till lagen. I avsnitt 5.9 redogörs närmare för reglerna om motorbränslen. 24 § Bensin som är avsedd för motordrift och som omfattas av nr 2710 00 27, 2710 00 29, 2710 00 32, 2710 00 34 eller 2710 00 36 i Kombinerade nomenklaturen (KN-nr) enligt förordningen (EEG) 2658/87, men som inte uppfyller miljöspecifikationerna i miljöklass 2, får inte saluföras. Dieselbrännolja som omfattas av nr 2710 00 66 i Kombinerade nomenklaturen (KN-nr) enligt förordningen (EEG) 2658/87 och som är avsedd att användas i sådana moto rfordon som avses i direktiv 70/220/EEG och 88/77/EEG, men som inte uppfyller miljöspecifika- Prop. 2001/02:31 tionerna för miljöklass 3, får inte saluföras. Paragrafen motsvarar nuvarande 14 kap. 22 § första stycket andra meningen och andra stycket andra meningen . Inte heller här är någon ändring i sak avsedd jämfört med nuvarande reglering. Bestämmelsen innebär ett förbud mot saluförande av bränslen med sämre miljöegenskaper än sådan som uppfyller den EG-rättsliga minimi- nivån. Detta medför att försäljning av s.k. blyad bensin är förbjuden. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot förbudet döms enligt 27 § till böter eller fängelse i högst . 25 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen motsvarar 4 § bilavgaslagen. Enligt denna paragraf bemyndigas regeringen att utse tillsyns- myndighet. är det som är tillsyns- myndighet. 26 § får besluta om sådana kontroller som avses i 13 och 14 §§. får förelägga tillverkare av tunga lastbilar, tunga bussar eller motorer till sådana fordon att medverka till de kontroller som avses i 13 § första stycket eller att fullgöra de skyldigheter som framgår av 9 § första stycket och 10 §. Föreläg- gandet får fö renas med vite. Enligt denna paragraf bemyndigas typgodkännandemyndigheter att besluta om särskilda hållbarhetskontroller för tunga fordon. Föreläg- ganden till tillverkare av dessa skall, till skillnad från vad som blir fallet med lätta bilar, få förenas med vite. 27 § Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot förbudet att saluföra bensin eller dieselbrännolja enligt 24 §, döms till böter eller fängelse i högst . Bestämmelsen ersätter nuvarande 29 kap. 8 § 21 a p. . Genom bestämmelsen straffbeläggs överträdelse av förbudet mot försälj- ning av bränslen med sämre miljöspecifikationer än vad som föreskrivs i 24 §. 28 § En förvaltningsmyndighets beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdo mstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen motsvarar i huvudsak 11 § bilavgaslagen. De beslut som kan komma att överklagas enligt lagen är exempelvis typgodkännandemyndighetens beslut om att vägra godkä nna en fordons- typ eller att återkalla ett godkännande, myndighetens beslut om undan- tag, samt beslut rörande miljöklassindelning. I avsnitt 5.10 redogörs närmare för överklagandeförfarandet. 1.Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs bilavgaslagen (1986:1386). 2.Avgasreningskrav enligt äldre bestämmelser skall gälla för motorfordon och motorer som typgodkänts före lagens ikraftträdande. 3.Äldre bestämmelser om miljöklassindelning skall gälla för de bilar som delats in i en miljöklass före lagens ikraftträdande. 4.Vad som föreskrivits i 13, 14 och 26 §§ skall även gälla personbilar, lätta bilar och bussar med en totalvikt av högst som har typgodkänts enligt rådets direktiv /220/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning mot luftförorening genom avgaser från motorfordon, i dess lydelse innan och rådets direktiv /69/EG av om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv /220/EEG. 5.I fråga om bilar som har tagits i bruk före lagens ikraftträdande gäller äldre bestämmelser om tillverkarens ansvar gentemot bilägaren. Genom lagens ikraftträdande upphävs bilavgaslagen. Angående ikraft- trädandebestämmelserna, se avsnitt 8. Fjärde punkten har utformats i enlighet med Lagrådets yttrande så att en hänvisning även sker till 26 §, dvs. att det övergångsvis finns möjlighet att meddela vitesförelägganden. 9.2Förslaget till lag om ändring i 29 kap. 8 § Ändringen i paragrafen motiveras av att 14 kap. 22 § upphävs och att bestämmelsen om förbud mot att saluföra motorbränslen som inte uppfyller de EG-rättsliga baskraven flyttas till 24 § lagen om motorfordons avgasrening och motorbränslen. Detta medför att straffstadgandet för brott mot försäljningsförbudet flyttas till 27 § lagen om motorfordons avgasrening och motorbränslen. 9.3 Förslaget till lag om ändring i fordonsskattelagen Prop. 2001/02:31 (1988:327) Ändringen är en följdändring till förslaget om ett nytt miljöklassy stem eftersom beteckningarna miljöklass 1 E och 1 H ersätts av miljö klass El och miljöklass Hybrid, se avsnitt 5.3. Angående ikraftträdande och övergångsbestämmelser, se avsnitt 8. 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi 2 kap. 5 § Ändringarna i paragrafen följer av att de bilagor till som innehåller bestämmelser om kraven för miljöklassning av bränslen öve rförs till lagen om motorfordons avgasrening och om motorbränslen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Angående ikraftträdande, se avsnitt 8. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och avgaser från mobila mask iner Ett nytt tredje stycke införs. Bestämmelsen möjliggör att all den utrus t- ning som omfattas av bullerdirektivets krav kan regleras med stöd av lagen. Enbart sådana föreskrifter som behövs till följd av medlemskapet i EU kan föreskrivas med stöd av bemyndiga ndet. I första punkten görs en språklig justering genom att från mobila maskiner tas bort. Den informationen framgår redan av paragrafens inledande sats. Bullerdirektivet innehåller krav på EG-försäkran om överensstäm- melse och förfarandet för bedömning av överensstämmelse vilket bör ingå i regeringens bemyndiganden i 4 §. Detta bemyndigande blir en ny sjunde punkt. En justering görs även av bemyndigandet om märkning så att regeringen kan föreskriva vilken utrustning som omfattas av buller- märkning. är bemyndigandet begränsat till märkning av motorer. Denna ändring är en följdändring till ändringen i 4 §. De som tillve rkar, importerar eller saluför maskiner ska även ha ansvar för att de krav är uppfyllda som framgår av punkterna 7 och 8. Denna ändring är en följdändring till ändringen i 4 §. Angående ikraftträdande, se avsnitt 8. Sammanfattning av betänkandet Avgasrening 2000 (SOU 2000:12) Utredningsuppdraget innebär i huvudsak en översyn av gällande bilavgaslagstiftning i anledning av nya EG-bestämmelser som gäller för avgasområdet . Utredningen skall enligt direkt iven framförallt avse frågor om tillverkaransvar, tillsyn och kontroll samt miljöklassystemet. Översynen har lett till förslag om en ny lag om motorfordons avgasrening och en ny lag om avhjälpande av fel på bilars avgasreningssystem, vilka ersätter bilavgaslagen (1986:1386), samt en följdän dring i fordonsskattelagen (1988:327). De ändringar som föreslås är i huvudsak följande. Lagen om motorfordons avgasrening omfattar liksom bilavgaslagen bilar, motorcyklar och mopeder. Lagen föreslås innehålla bestämmelser om krav på motorfordons avgasrening närmare preciserade i följd- lagstiftningen, om typgodkännandeförfarandet och om miljöklass- indelning av bilar. I lagen införs vidare en bestämmelse om fordonsägarens a nsvar för att hans fordon är i godkänt skick, något som framgår indirekt i nu gä llande lagstiftning. Vidare framgår tillverkarens ansvar för av honom til lverkade fordon. Det civilrättsliga ansvaret gentemot enskilda bilägare som åligger tillverkaren har överförts på vissa säljare av bilar och tagits in i lagen om avhjälpande av fel på bilars avgasreningssystem. Genom de nya EG-reglerna, som innebär ett utvidgat tillverkaransvar för lätta bilar, har typgodkännandemyndigheten fått en framträdande roll och handhar exklusivt uppföljningen av de bilar som myndigheten godkänt bl.a. genom hållbarhetskontroller. I lagen om motorfordons avgasrening har därför tagits in regler om typ- godkännandefö rfarandet, som i vissa delar finns i fordonskungörelsen (1972:595). Efter den översyn som pågår av kungörelsen kan eventuellt reglerna om fö rfarandet i stället tas in i den nya fordonslagstiftningen. Med hänsyn till typgodkännandemyndighetens nya roll har utredningen haft en avsikt att precisera vilka uppgifter som är uppgifter för en typgodkännandemyndighet och vilka som utgör tillsynsuppgifter. Det svenska tillverkaransvaret för lätta bilar har ersatts av ett gemensamt tillverkaransvar inom EU. Detta medför som framgår av för egående stycke att myndigheter i inte kan genomföra hållbarhetskontro ller som . Utredningen föreslår dock att kartläggande undersö kningar på frivillig basis skall bedrivas i . Inledningsvis bör dessa ske i samma omfattning som . Om behovet av sådana kontroller minskar p.g.a. att det europeiska samarbetet utvecklas i fråga om kontroller och fordonens kvalitet medger det, bör omfattningen av kontroller omprövas. bör verka för att en samordning av kontroller för fordon i bruk kommer till stånd mellan olika medlemsländer. Det för särskilda tillverkaransvaret för tunga bilar bör fi nnas kvar i avvaktan på att ett sådant ansvar införs även inom EU o mkring . Ersättningskatalysatorer som tillverkats av andra än fordons- tillverkare kan typgodkännas separat. Utredningen gör den bedömningen att samma behov finns i fråga om reservdelar och tilläggsutrustning i ö vrigt. bör verka för att ett sådant förfarande införs inom EU. Utredningen föreslår att det skall bli straffbelagt att ändra på eller på annat sätt göra ingrepp i de utsläppsbegränsande anordningarna på ett motorfordon så att fordonet inte längre uppfyller av myndighet go dkänt utförande. Det bör även vara förbjudet för en ägare till ett moto rfordon att låta någon göra sådana ändringar i fordonet. Vidare förslås att det skall bli straffbart att bruka ett fordon med vetskap om att det har ändrats på sådant sätt. Bestämmelsen avser främst s.k. trimning av motorfordon. Den som bryter mot bestämmelsen skall kunna dömas till böter eller fängelse . Genom straffbestämmelsen påverkas även möjligheterna att marknadsföra s.k. trimchips på ett fe laktigt sätt. Bestämmelserna om bilägarens rätt att av tillverkaren få ett kostnadsfritt avhjälpande av fel på bilens avgassystem tas in i en ny lag, lagen om avhjälpande av fel på vissa bilars avgasreningssystem. Ansvaret kommer enligt den nya lagen enbart att omfatta lätta bilar, dvs. personbilar, lätta lastbilar samt bussar under . Det föreslås att ansvaret i fortsättningen skall ligga på den näringsidkare som i sin yrkesmässiga näring sverksamhet har släppt ut bilen på den svenska marknaden i stället för på tillverkaren. Näringsidkaren skall var skyldig att lämna bilägaren info rmation om dennes rättigheter enligt lagen. Bilägaren skall som tidigare utan egen kostnad kunna vända sig till en fristående verkstad för repar ation av fordonet. Det nuvarande miljöklassystemet med tre klasser miljökla sser vars beteckningar utgår från det år som tillämpas vid nya typgodkännanden inom EU, exempelvis miljöklass 2000 och miljöklass 2005. Ytterligare miljöklasser kan införas för bilar med särskilt låga u tsläpp av föroreningar. Miljöklassystemet bör dock utvecklas så att hä nsyn kan tas till bilens bränsleförbrukning i förhållande till dess transpor tkapacitet. bör därför få i uppdrag att utveckla miljö klassystemet främst så att det kan kombineras med en parameter för ko ldioxid. Miljöklassindelningen skall i fortsättningen beslutas av Vägve rket i samband med registrering av fordonen. Någon särskild ansökan om indelning i miljöklasser skall således inte längre göras till AB . Eftersom miljöklasserna är kopplade till skattelagstiftningen föreslås en följdändring i fordonsskattelagen på grund av de nya betec kningar. Det nya miljöklassystemet för bilar bör inte leda till några ändringar av miljöklasserna för bränslen eftersom detta system har fungerat bra. Systemet med miljöklasser för arbetsmaskiner bör dock ändras så att det har samma konstruktion som föreslås för bilar. Finansiering av de kartläggande undersökningarna av hållbarheten som kommer att bedrivas av tillsynsmyndigheten bör ske genom en avgift som tas ut vid registreringen av alla bilar som registreras i . Avgift skall inte tas ut för äldre bilar som inte kan antas bli föremål för sådana undersökningar. Det förenklade förf arandet vid miljöklassindelningen behöver inte avgiftsfinansieras. I de fall det krävs ytterligare utredning för att dela in en bilmodell i en mi ljöklass skall dock en avgift kunna tas ut. beslut liksom beslut om överklagas till allmän förvaltnings- domstol med prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Förslagen i betänkandet förväntas inte få några nämnvärda ekon omiska Det förenklade förfarandet vid miljö- klassning i nnebär dock en viss besparing för staten och enskilda. Förslagen bör få posit iva effekter på miljön. Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft , då Förslag till lag (2000:000) om motorfordons avgasrening Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag syftar till att förebygga att motorfordon skadar eller orsakar olägenheter för människors hälsa eller för miljön genom utsläpp av avgaser och andra föroreningar. Bestämmelser i övrigt i fråga om fordons beskaffenhet och utrus tning och kontroll av fordon finns i fordonskungörelsen (1972:595). 2 § I denna lag avses med intyg om överensstämmelse : intyg av fordonstillverkaren om att ett fordon stämmer överens med den godkända fordonstypen, tillverkare: den person som inför den ansvariga myndigheten ansvarar för samtliga delar av förfarandet vid typgodkännande och för produktionsöverensstämmelse; det är inte nödvändigt att denne person skall vara direkt engagerad i samtliga stadier av produktionen av det fordon, det system, den komponent eller den separata tekniska enhet som typgodkännandet avser, utsläppsbegränsande anordningar : de komponenter i en bil som styr eller begränsar utsläpp av avgaser och andra föror eningar. I övrigt har beteckningarna i denna lag samma betydelse som i lagen (2000:000) om vägtrafikdefinitioner. 3 § Motorfordon skall vara så konstruerade och utrustade att de under normal livslängd och vid normal användning inte släpper ut mer avg aser och andra föroreningar än vad som kan godtas från hälso- och miljö skyddssynpunkt. 4 § Ett nytt motorfordon som har godkänts enligt rådets direktiv /156/EEG34 av om tillnärmning av medlems- staternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa och rådets direktiv /61/EEG35 av om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon och som är åtföljt av ett intyg om överensstämmelse eller som godkänts enligt särdirektiv till nämnda direktiv skall anses stämma överens med kraven i denna lag eller föreskrifter som utfä rdats med stöd av lagen. EGT L 42, 23.2.1970, s. 1 (Celex 370L0156). EGT L 225, 10.8.1992, s. 72 (Celex 392L0061). 5 § Bilar skall delas in i miljöklasser i enlighet med de avgasnivåer som beslutas inom Europeiska gemenskapen vad gäller förbrännings- motordrivna bilar enligt bilaga till denna lag. Ytterligare miljöklasser får finnas för 1.bilar som är inrättade för att drivas enbart med elektricitet från batterier (elbilar), 2.bilar som är inrättade för att drivas med antingen elektricitet eller med förbränningsmotor (hybridbilar) samt 3.andra bilar med särskilt låga utsläpp av föroreningar. En bil hänförs till den miljöklass som anges av tillverkaren om den uppfyller utsläppskraven för den angivna miljöklassen. Om en bil har hänförts till en miljöklass utan att uppfylla kraven för denna, skall bilen hänföras till den miljöklass vars krav den uppfyller. Ansvar för att gällande krav uppfylls 6 § Tillverkare av motorfordon eller motorer till dessa ansvarar för att fordonen uppfyller gällande avgasreningskrav. 7 § Den som äger ett motorfordon är skyldig att underhålla och handha fordonet på ett sådant sätt att de utsläppsbegränsande anordningarna motsvarar av myndighet godkänt utförande och fungerar under brukandet. 8 § En fordonstyp, en motortyp, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet kan typgodkännas i fråga om avgaser. Ett sådant godkännande innebär att relevanta krav enligt särdirektiv till direktiven /156/EEG eller 92/61/EEG eller enligt nationella krav är uppfyllda. 9 § Den myndighet som regeringen bestämmer (typgodkännande- myndigheten) får utfärda typgodkännande i fråga om avgaser. 10 § Tillverkaren är skyldig att medverka till den kontroll som behövs i anledning av ett typgodkännande. Tillverkaren är skyldig att utan ersättning till typgodkännande- myndigheten lämna de upplysningar samt tillhandahålla de fordon, fordonsdelar, handlingar och den utrustning som behövs för kontrollen. Myndigheten har även rätt till tillträde till en fabrik eller annan anläggning och får där göra undersö kningar. 11 § Om typgodkännandemyndigheten finner att de utsläpps- begränsande anordningarna hos bilar inte uppfyller de krav som gäller för fo rdons- eller motortypen, får myndigheten förelägga tillverkaren att lägga fram en åtgärdsplan för att avhjälpa bristerna. 12 § Om typgodkännandemyndigheten finner att fordon, motorer, system, komponenter eller separata tekniska enheter inte längre stämmer överens med den typ den har godkänt, får myndigheten återkalla godkännandet. 13 § skall även se till att åtgärdsplaner för att avhjälpa brister i utsläppsbegränsande anordningar som beslutats av en annan typgodkännandemyndighet inom Europeiska gemenskapen genomförs i . Särskilda bestämmelser för tunga fordon 14 § Tillverkare av i registrerad tung lastbil eller buss med en totalvikt över eller av fordonets motor har, om fordonet eller motorn typgodkänts av en myndighet i annat land än , skyldighet att medverka till de kontroller som erfordras för att unders ö ka att fordonet eller motorn uppfyller de krav som gäller enligt denna lag eller de föreskrifter som utfärdats med stöd av lagen. Typgodkännande- myndigheten får besluta om sådana kontroller. Vad som föreskrivs i 10 § andra stycket och 11 § gäller även för s ådant fordon eller sådan motor som avses i första stycket. Förelägganden till tillverkare av ett sådant fordon eller en sådan motor att medverka till kontroller som avses i första stycket eller att fullgöra de skyldigheter som framgår av 10 § andra stycket och 11 § får fö renas med vite. 15 § I fråga om tunga lastbilar och bussar med en totalvikt över som tillverkats utomlands svarar den som yrkesmässigt för in bilar till för tillverkarens räkning solidariskt med tillverkaren för de förpliktelser som tillverkaren har enligt denna lag eller enligt för eskrifter som meddelats med stöd av lagen. Tillverkaren är inte ansvarig för fordon som förts in i av någon annan än tillverkaren eller den som annars för in fordon i för tillverkarens räkning. 16 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. 17 § I fråga om utsläpp av avgaser och andra föroreningar från motor- fordon får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om 1.begränsning av utsläpp av avgaser och andra föroreningar från motorfordon, 2.motorfordons och motorers utrustning, hållbarhet, funktion, installation eller beskaffenhet i övrigt, 3.skyldighet att underhålla utrustning som begränsar utsläpp, 4.skyldighet att använda visst bränsle, 5.tillsyn och annan kontroll, 6.förfarandet i samband med typgodkännande och godkännande av förslag till åtgärdspl aner, 7.ibruktagande och försäljning av fordon och motorer till dessa samt 8.förfarandet i samband med miljöklassindelning av bilar.