prop · GO03109 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:109 Skadelidandes rätt att ta del av uppgifter ur nedlagda förundersökningar, m.m. Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att nya bestämmelser införs i 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) innebärande att en skadelidande som är i behov av uppgifter i avslutade förundersökningar för att kunna få anspråk på skadestånd eller på bättre rätt till egendom tillgodosett skall ges möjlighet att trots sekretessen få del av uppgifterna. Denna rätt till insyn föreslås också gälla i andra avslutade brottsutredningar enligt 23 kap. och i avslutade utredningar enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Möjligheten att få del av uppgifter skall gälla även för den som övertagit den skadelidandes rätt. Vidare föreslås en ändring i , som innebär att den underrättelse om att ett beslag kan komma att hävas, som skall sändas till den person som gjort anspråk på beslagtagen egendom, också skall innehålla uppgift om hos vem beslaget gjorts. Möjligheten till undantag från sekretessen i detta fall föreslås uttryckligen framgå av ovan nämnda lagrum i sekretesslagen. Det föreslås också att det införs en bestämmelse enligt vilken polisen på begäran av en enskild som lidit person- eller sakskada vid en trafikolycka, får lämna uppgift om identiteten hos en trafikant som haft del i olyckan. Slutligen föreslås en ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) som innebär att om det uppstår ett överskott vid uppbörd av böter skall överskottet betalas tillbaka till den bötfällde bara om det uppgår till . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 5 2.2 Förslag till lag om ändring i 8 2.3 Förslag till lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) 9 3 Ärendet och dess beredning 10 4 Skadelidandes rätt att ta del av uppgifter ur avslutade förundersökningar m.m. 11 4.1 Den rättsliga regleringen 11 4.1.1 Sekretess i förundersökningar till skydd för allmänna och enskilda intressen 11 4.1.2 Undantag från sekretessen enligt 9 kap. 17 § sekretesslagen 12 5 Överväganden och förslag 13 5.1 Allmänna utgångspunkter 13 5.2 Förbättrade möjligheter för skadelidande att ta del av uppgifter i förundersökningar m.m. 14 5.2.1 En rätt till insyn i avslutade brottsutredningar 14 5.2.2 Förutsättningar för uppgifternas utlämnande 18 5.3 Underrättelser enligt 27 kap. 8 § 20 5.4 En särskild reglering av möjligheten att lämna ut uppgifter till enskilda rörande trafikolyckor 21 6 5 § bötesverkställighetslagen (1979:189) 23 6.1 Bakgrund 23 6.2 Överväganden och förslag 23 7 Kostnader 24 8 Ikraftträdande 24 9 Författningskommentar 25 9.1 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 25 9.2 Förslaget till lag om ändring i 26 9.3 Förslaget till lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) 26 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Brottsoffers möjligheter att få del av uppgifter ur förundersökningar m.m. (Ds 2000:64) ....................................................................... 27 Bilaga 2 Promemorians lagförslag ............................................... ... 29 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna ..................................... 32 Bilaga 4 Sammanfattning av promemorian Förslag till ändring i 5 § bötesverkställighetslagen (1979:189) .................................. 33 Bilaga 5 Promemorians lagförslag ................................................... 34 Bilaga 6 Förteckning över remissinstanserna .................................... 35 Bilaga 7 Lagrådsremissens lagförslag ................................................ 36 Bilaga 8 Lagrådets yttrande .............................................................. 40 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 42 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189). 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 17 §2 Sekretess gäller för uppgift om enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om inte annat följer av 18 § 1. i utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål, 2. i angelägenhet, som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott, 3. i angelägenhet som avser registerkontroll och särskild personutredning enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627), 4. i åklagarmyndighets, polismyndighets, skattemyndighets, , eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott, 5. i Statens biografbyrås verksamhet att biträda Justitiekanslern, allmän åklagare eller polismyndighet i brottmål, 6. i register som förs av enligt polisdatalagen (1998:622) eller som annars behandlas där med stöd av samma lag, 7. i register som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister, 8. i register som förs av enligt lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar eller som annars behandlas där med stöd av samma lag, 9. i särskilt ärenderegister över brottmål som förs av åklagarmyndighet, om uppgiften inte hänför sig till registrering som avses i 15 kap. 1 §, 10. i register som förs av enligt lagen (2001:85) om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet eller som annars behandlas där med stöd av samma lag, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men. Sekretess gäller i verksamhet, som avses i första stycket, för anmälan eller utsaga från enskild, om det kan antas att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Utan hinder av sekretessen får en skadelidande, eller den som den skadelidande överlåtit sin rätt till, ta del av en uppgift 1. i en nedlagd förundersökning eller i en förundersökning som avslutats med ett beslut om att åtal inte skall väckas, 2. i en annan brottsutredning som utförts enligt bestämmelserna i 23 kap. och som avslutats på annat sätt än med beslut att väcka åtal, med strafföreläggande eller med föreläggande av ordningsbot, eller 3. i en avslutad utredning enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, om den skadelidande eller den som den skadelidande överlåtit sin rätt till, behöver uppgiften för att kunna få ett anspråk på skadestånd eller på bättre rätt till viss egendom tillgodosett och det inte bedöms vara av synnerlig vikt för den som uppgiften rör eller någon närstående till honom att den inte lämnas ut. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i den särskilda lagstiftningen om unga lagöverträdare och i säkerhetsskyddslagen (1996:627) samt i förordning som har stöd i sistnämnda lag. Utan hinder av sekretessen får uppgift vidare lämnas ut enligt vad som föreskrivs i lagen (1998:621) om misstankeregister, polisdatalagen (1998:622), lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar och i lagen (2001:85) om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet samt i förordningar som har stöd i dessa lagar. Utan hinder av sekretessen får en uppgift också lämnas ut 1. till enskild enligt vad som föreskrivs i den särskilda lagstiftningen om unga lagöverträdare, 2. till enskild enligt vad som föreskrivs i säkerhetsskyddslagen (1996:627) samt i förordning som har stöd i den lagen, 3. enligt vad som föreskrivs i lagen (1998:621) om misstankeregister, polisdatalagen (1998:622), lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar och i lagen (2001:85) om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet samt i förordningar som har stöd i dessa lagar, 4. till enskild enligt vad som föreskrivs i 27 kap. 8 § . Utan hinder av sekretessen får polisen på begäran av en enskild som lidit person- eller sakskada vid en trafikolycka lämna uppgift om identiteten hos en trafikant som haft del i olyckan. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 27 kap. 8 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 27 kap. 8 §1 Om det inte inom den tid som avses i 7 § har väckts åtal eller kommit in någon begäran till rätten om förlängning av tiden eller om det annars inte längre finns skäl för beslag, skall beslaget hävas. Beslag av föremål som någon framställt anspråk på får dock hävas först efter det att en underrättelse om att beslaget kan komma att hävas har sänts till den som framställt anspråket. Om denne medger det, skall dock beslaget hävas . Den som beslaget har gjorts hos behöver inte underrättas. Beslag av föremål som någon har framställt anspråk på får dock hävas först efter det att en underrättelse om att beslaget kan komma att hävas har sänts till den som framställt anspråket. Om denne medger det, skall dock beslaget hävas . Av underrättelsen skall det framgå hos vem beslaget har gjorts. Den som beslaget har gjorts hos behöver inte underrättas. Ett beslag hävs av rätten eller, om beslaget inte har meddelats eller fastställts av rätten, av undersökningsledaren eller åklagaren. När målet avgörs, skall rätten pröva om ett beslag fortfarande skall bestå. Om målet avgörs genom dom, skall andra stycket inte tillämpas. Rätten får i samband med dom besluta om beslag. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) Härigenom föreskrivs att 5 § bötesverkställighetslagen (1979:189) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 § Uppkommer överskott vid uppbörd, får det avräknas på andra böter som den bötfällde är skyldig att betala. I den mån avräkning ej sker, skall överskott återbetalas. Endast överskott som uppgår till skall återbetalas. Beloppet skall avrundas till närmaste lägre hela krontal. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning () gav regeringsrådet i uppdrag att biträda departementet med att utreda frågan om bl.a. brottsoffers möjligheter att få del av uppgifter i förundersökningar med hänsyn till innehållet i 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100). Bakgrunden till uppdraget var de försämrade möjligheterna att få del av uppgifter ur förundersökningar som bl.a. brottsoffer erfarit till följd av att sekretessen för sådana uppgifter skärpts genom en ändring i 9 kap. 17 § sekretesslagen, som trädde i kraft . redovisade sitt uppdrag i departementspromemorian Brottsoffers möjligheter att få del av uppgifter ur förundersökningar m.m. (Ds 2000:64). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1 och dess lagförslag i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju 2000/6409). Med anledning av en skrivelse från har inom upprättats en promemoria om återbetalning av överskott på bötesbelopp. Promemorian finns i bilaga 4 och dess lagförslag i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju 1999/573). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Regeringen har följt Lagrådets yttrande. Härutöver har hänsyn tagits till den ändring av 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) som träder i kraft (SFS 2001:86). 4 Skadelidandes rätt att ta del av uppgifter ur avslutade förundersökningar m.m. 4.1 Den rättsliga regleringen 4.1.1 Sekretess i förundersökningar till skydd för allmänna och enskilda intressen Sekretess i förundersökningar till skydd för allmänna intressen I 5 kap. sekretesslagen finns regler till skydd för det allmännas brottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet. Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till bl.a. förundersökning i brottmål. Den sekretess som enligt paragrafen gäller under förundersökning omfattar även åklagar-, polis-, skatte- och tullmyndighets samt arbete i övrigt för att bl.a. förebygga brott. Sekretess gäller endast om följden av att uppgifterna lämnas ut kan antas bli att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas. Även uppgifter i en avslutad eller nedlagd förundersökning kan hemlighållas med stöd av bestämmelsen. Sekretess i förundersökningar till skydd för enskilda intressen I 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) finns regler om sekretess i förundersökning m.m. till skydd för enskilda intressen. Enligt paragrafen gäller sekretess - om inte annat följer av 9 kap. 18 § - för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden i ett antal myndigheters olika verksamheter som har anknytning till brottsutredningar av olika slag. Sålunda gäller sekretess i bl.a. utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål (punkt 1), i angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott (punkt 2), i angelägenhet som avser registerkontroll och särskild personutredning enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627) (punkt 3) samt i åklagarmyndighets, polismyndighets, skattemyndighets, , eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott (punkt 4). genomfördes genomgripande förändringar i lagstiftningen rörande polisens register (prop. 1997/98:97, bet. 1997/98:JuU20 rskr. 1997/98:276). I samband med dessa ändringar ändrades också bestämmelsen i 9 kap. 17 § sekretesslagen. Ändringen innebar att skaderekvisitet i paragrafens första stycke ändrades från ett s.k. rakt till ett s.k. omvänt skaderekvisit. Vid ett rakt skaderekvisit gäller sekretess endast om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Vid ett omvänt skaderekvisit gäller sekretess om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att utlämnandet vållar skada eller men för den enskilde, dvs. presumtion råder för sekretess. Bakgrunden till lagändringen var följande. Personuppgiftslagen (1998:204), som trädde i kraft , innebar att polisen fick möjlighet till automatiserad handläggning av förundersökningar och andra utredningar. Regeringen fann inte skäl att inom ramen för den nya polisregisterlagstiftningen begränsa polisens rätt att utnyttja denna möjlighet (prop. 1997/98:97 s. 70 f.). Förändringarna innebar således att rätten för polisen att utnyttja datorstöd utvidgades väsentligt. Enligt den äldre lagstiftningen hade det inte varit tillåtet att behandla uppgifter i exempelvis förundersökningar med hjälp av automatisk databehandling annat än med Datainspektionens tillstånd. Uppgifter som ingår i automatiserade behandlingar blir emellertid mer känsliga ur integritetssynpunkt än motsvarande uppgifter som behandlas manuellt. Mot den bakgrunden ansåg regeringen att sekretessen till skydd för den enskildes personliga och ekonomiska förhållanden i det allmännas brottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet borde gälla med ett omvänt skaderekvisit. Bestämmelsen i 9 kap. 17 § sekretesslagen ändrades i enlighet med detta. Regeringen fann alltså inte skäl att i sekretesshänseende göra någon uppdelning av olika slags uppgifter, vilket innebär att samma sekretesskydd gäller för uppgiften oavsett om den finns i ett register eller är representerad på annat sätt (prop. s. 71). Enligt paragrafens andra stycke gäller sekretess i den verksamhet som avses i första stycket också för anmälan eller utsaga från enskild. Skaderekvisitet i andra stycket begränsar sekretessen så att den gäller endast om det kan antas att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs, dvs. ett rakt skaderekvisit. Enligt tredje stycket i paragrafen finns vissa möjligheter att lämna ut uppgifter oberoende av sekretess (jfr 1 kap. 2 § sekretesslagen). 4.1.2 Undantag från sekretessen enligt 9 kap. 17 § sekretesslagen I 9 kap. 18 § sekretesslagen finns vissa väsentliga undantag från sekretessen enligt 9 kap. 17 §. Enligt 9 kap. 18 § första stycket 1 gäller sekretessen inte åklagarens beslut huruvida åtal skall väckas, beslut om att förundersökning inte skall inledas samt beslut om att förundersökning skall läggas ned. Enligt punkt 2 är handläggningen i ärenden om strafföreläggande eller föreläggande om ordningsbot inte underkastade sekretess och enligt punkt 3 gäller detsamma uppgift som avser omhändertagande enligt 13 § andra stycket polislagen (1984:387). Vilka uppgifter om den misstänkte som blir offentliga när beslut fattas om att en förundersökning skall läggas ned eller om att åtal inte skall väckas m.m. skiftar till följd av olika datasystem och rutiner. I vissa fall anges den misstänktes fullständiga identitet i beslutet och i andra fall endast den misstänktes namn. Det förekommer också brottsutredningar där inga uppgifter alls lämnas om den misstänkte. De uppgifter som en skadelidande kan få tillgång till om den misstänkte genom att ta del av beslut enligt 9 kap. 18 § första stycket 1 sekretesslagen varierar således. 5 Överväganden och förslag 5.1 Allmänna utgångspunkter Regeringens förslag: Särskilda regler med rätt för skadelidande att få del av uppgifter i brottsutredningar införs. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot förslagen. anser emellertid att förslagen borde vara mer långtgående i vissa avseenden. menar att det är mycket angeläget att frågan om såväl den misstänktes som målsägandens insyn i förundersökningsförfarandet får sin lösning. Då dessa frågor hänger samman anser myndigheten att ett helhetsgrepp bör tas på problemkomplexet och att det därför är tveksamt att nu vidta de begränsade ändringar som föreslagits. Även Riksåklagaren pekar på behovet av en helhetslösning i fråga om den misstänktes och målsägandens rätt till insyn i förundersökningen. Vad gäller målsägandens rätt till insyn menar vidare att flera frågor som nära anknyter till målsägandens rätt att framställa enskilt anspråk har lämnats obehandlade i promemorian. Detta gäller inte minst frågorna om insyn till stöd för att väcka enskilt åtal och att begära överprövning. Skälen för regeringens förslag: Det har kunnat konstateras att ändringen i 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100), som trädde i kraft , har medfört försämrade möjligheter för skadelidande att ta del av uppgifter i förundersökningar som de kan ha behov av för att kunna ta till vara sin rätt. Enligt har lagändringen bl.a. fått till följd att enskildas intresse av en effektiv och rationell skadereglering allvarligt försvårats. Enligt förbundet har det bl.a. skapats stora svårigheter för försäkringsbolagen att i många fall ta ställning i ersättningsfrågan. Den uppkomna situationen är enligt regeringens mening oacceptabel för den enskildes vidkommande. och Riksåklagaren har gett uttryck för uppfattningen att det vore att föredra att ett samlat grepp togs på frågan om misstänktas och målsägandes rätt till insyn i förundersökningar och att det därför är tveksamt om det är lämpligt att vidta begränsade ändringar på det sätt som föreslagits. Regeringen delar i princip uppfattningen att en helhetslösning hade varit att föredra. Ett alternativ kunde därför ha varit att lämna frågan om skadelidandes rätt till insyn i dess helhet till den sekretessutredning som tillsattes 1998 och i vars uppdrag bl.a. ingår att göra en allmän översyn av sekretesslagen (direktiv 1998:32, Offentlighetsprincipen och IT samt översyn av sekretesslagen m.m.). Uppdraget i den delen skall redovisas . Enligt regeringens bedömning är emellertid den situation som uppkommit av så akut karaktär att det inte vore rimligt att avvakta resultatet av utredningens arbete och därmed försvåra för enskilda att ta till vara sin rätt. Sammanfattningsvis finner således regeringen det motiverat att nu föreslå en begränsad reform för att utvidga skadelidandes rätt till insyn i förundersökningsförfarandet m.m. i vissa avseenden. 5.2 Förbättrade möjligheter för skadelidande att ta del av uppgifter i förundersökningar m.m. 5.2.1 En rätt till insyn i avslutade brottsutredningar Regeringens förslag: En skadelidande skall under vissa förutsättningar, utan hinder av sekretess, få ta del av uppgifter i en förundersökning som lagts ned eller avslutats med ett beslut om att åtal inte skall väckas. Möjligheten till insyn skall också gälla i andra brottsutredningar som utförts enligt 23 kap. och som avslutats på annat sätt än med beslut om väckande av åtal, med strafföreläggande eller med att ordningsbot förelagts. Dessutom skall en skadelidande ha rätt att ta del av uppgifter i en avslutad utredning enligt 31 § lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Möjligheten att få del av uppgifterna skall gälla även den som övertagit den skadelidandes rätt. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att möjligheten till insyn skall gälla målsäganden och tillkomma denne personligen. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna tillstyrker eller har ingen invändning mot utformningen av förslaget. , och anser emellertid att insyn även bör ges i pågående förundersökningar. Hovrätten för uttalar tveksamhet till den regel om sekretessgenombrott som föreslås i 9 kap. 17 § tredje stycket 2 sekretesslagen (1980:100), vilken tar sikte på s.k. förutredningar, primärutredningar och förenklade utredningar, mot bakgrund av den oklarhet som hovrätten anser råda i fråga om vilken sekretess som rent faktiskt gäller i dessa fall. Samma invändning görs beträffande 9 kap. 17 § tredje stycket 3, som avser vissa utredningar enligt lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Enligt hovrätten kan det i och för sig ifrågasättas om inte uppgifter i nu nämnda utredningar kan antas omfattas av sekretessen i 9 kap. 17 § första stycket 1 sekretesslagen, varför det inte skulle behövas någon annan sekretessbrytande regel än den som föreslås i 9 kap. 17 § tredje stycket 1. anser att rätt till insyn också bör tillerkännas den som övertagit målsägandes rätt. Skälen för regeringens förslag: Som har konstaterats i föregående avsnitt finns ett behov av att förbättra skadelidandes möjligheter att ta del av uppgifter ur brottsutredningar för att kunna ta till vara sin rätt till skadestånd m.m. De av utredningen föreslagna lagändringarna är enligt regeringens mening i huvudsak väl avvägda och utgör en lämplig väg att åstadkomma en reform. Vad avser terminologin föreslås i promemorian att målsäganden är den som skall ges rätt till insyn. Enligt 20 kap. 8 § är målsägande den mot vilken ett brott blivit begånget eller som har blivit förnärmad av brottet eller lidit skada av det. Enligt regeringens bedömning kan användningen av detta begrepp i förevarande sammanhang leda till vissa oklarheter och eventuellt även till icke avsedda konsekvenser. En förundersökning kan läggas ned på grund av att den misstänkta gärningen visat sig inte utgöra brott. I den situationen finns det inte längre någon misstänkt och inte heller någon målsägande. I promemorian konstateras dock att det är i sin tidigare egenskap av målsägande som den skadelidande begär att få ta del av uppgifter i utredningen och att användningen av begreppet därför inte torde vålla något problem. Man kan emellertid tänka sig andra situationer där användningen av begreppet målsägande kan förorsaka oklarhet.