prop · GO031D10 · 2001-01-01 00:00:00 — 1999/2000:106 Reformering av domstolsväsendet en handlingsplan) även redogjort för sin syn på det framtida domstolsväsendet ur organisatorisk synvinkel. Regeringen har i skrivelsen redogjort för ett antal organisationsförändringar och för ytterligare planerade organisationsprojekt. har godkänt organisationsförändringarna och de allmänna principerna för förändringsarbetet som regeringen redovisat (bet.1999/2000:JuU22, rskr. 1999/2000:255). De allmänna principer som bildar utgångspunkt vid reformeringen av tingsrättsorganisationen är tillgänglighet, en stärkt beredningsorganisation, förutsättningar för återkommande kompetensutveckling, möjligheter att specialisera verksamheten, möjligheter att rekrytera personal och geografisk samordning med rättsväsendets övriga myndigheter. Den organisatoriska lösningen som godtagits av är att tillskapa större domkretsar. Det kan ske genom att tingsrätter läggs samman, att verksamheten bedrivs i en domkrets (en myndighet) med permanent verksamhet på flera orter eller, i de fall arbetsunderlaget inte bär permanent verksamhet på mer än en ort, genom att tillgängligheten och den lokala förankringen tillgodoses på det sättet att domstolen har tingsställe vid en eller flera orter. I skrivelsen föreslog, såsom tidigare nämnts, regeringen ett antal organisationsförändringar. Efter godkännande har regeringen givit i uppdrag att genomföra de godkända förändringarna. I skrivelsen redovisar regeringen också ett antal pågående organisationsprojekt. Vissa av de projekten har efter utredning, remittering m.m. kommit så långt att regeringen önskar anmäla dessa för . De nu aktuella organisationsförändringarna berör tingsrätterna i Nordvästra (, och Klippan), i (, , , och ), och samt och (se vidare avsnitt 4.8). Regeringen avser att i en skrivelse till anmäla ytterligare organisationsförändringar. 4.5 Insatser 4.5.1 Statliga insatser inom politikområdet Polisväsendet Reformeringen av polisväsendet fortsätter med utgångspunkt i medborgarnas behov och en helhetssyn på rättsväsendets uppgifter och funktion. Det innebär bl.a. en satsning på att fullfölja närpolisreformen och vidareutveckla det problemorienterade arbetet. har tillkännagivit att regeringen bör låta utreda dels frågan om ett oberoende organ för tillsyn över polisens och åklagarnas förundersökningsarbete, dels behovet av specialisering av utredningsverksamheten inom närpolisen (bet. 1999/2000:JuU11, rskr. 1999/2000:211). , Justitiekanslern, , i anledning av brottsutredningen efter mordet på och har väckt frågor om brottsutredningsverksamheten (se avsnitt 4.6.1). Regeringen avser därför att besluta om en översyn av brottsutredningsverksamheten. /, som har utrett frågor om ny organisation och nya metoder för kampen mot grov och organiserad brottslighet, överlämnade sitt betänkande (SOU 2000:25). Kommittén föreslår bl.a. en sammanslagning av . överlämnade regeringen ett förslag till lag om hemlig avlyssning m.m. till Lagrådet. Förslagen i remissen innebär bl.a. att polisen i förundersökningar om mycket grova brott skall få använda buggning, benämnt hemlig avlyssning. Arbetet med att utforma förslag till buggning och andra reformer av de hemliga tvångsmedlen fortsätter. Regeringen har i ett särskilt beslut uppdragit bl.a. åt och Riksåklagaren att utarbeta ett förslag till ett nationellt handlingsprogram för skydd av vittnen, målsägande och andra bevispersoner. Uppdraget skall redovisas . har tillkännagivit att regeringen bör utreda vilka arbetsuppgifter polisen bör ha (bet. 1999/2000:JuU6, rskr. 1999/2000:128). Regeringen avser att låta utreda frågan om renodling av polisarbetet. Uppdraget bör också omfatta frågor om hur behovet av polisresurser i t.ex. glest befolkade områden kan tillgodoses bättre än . i har i den s.k. om renodling av polisarbetet lämnat synpunkter på ansvarsfördelningen för vissa uppgifter som ankommer på polisen. ROPA- rapporten har utvärderats av och är där föremål för vidare överväganden. kommer Rådet att fatta beslut om operativa inträde i . har haft regeringens uppdrag att samordna polisväsendets åtgärder för anslutningen till . Samtliga polismyndigheter har upprättat genomförandeplaner över åtgärder som måste vidtas och har tagit fram en nationell handlingsplan som styrdokument för myndigheterna. Flera försöksverksamheter, bl.a. i och , har genomförts för att simulera gränskontroll och samverkan med andra myndigheter ur ett Schengenperspektiv. har installerat en nationell del av SIS (Schengens informationssystem) på och funktions- och kommunikationstester för systemet har påbörjats. Även anslutning för kommunikation vid (det nationella sambandskontoret) pågår och beräknas vara klart . har vidare till regeringen lämnat förslag om orter som bör vara gränsövergångsställen då blir operativ . Inom och flertalet polismyndigheter pågår också förberedelser för de särskilda uppgifter som följer av att är ordförandeland i EU . De nya registren för misstanke- och belastningsuppgifter samt den första etappen av DurTvå, som är ett stöd för förundersökningsprocessen, har tagits i bruk . Det är angeläget att följa hur systemen utnyttjas i polisverksamheten och säkerställa de effektivitetsvinster som systemen möjliggör. Regeringen har tillsatt en särskild utredare för att följa genomförandet av den nya polisregisterlagstiftningen (dir. 1999:99). Lättnaden i sekretessreglerna för bl.a. uppgifter hos har lett till att 142 personer fått tillgång till uppgifter ur . Arbetet med att förstärka samarbetet mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen har fortsatt och lett till framsteg när det gäller utredningen av ett antal grova brott med högerextremistiska förtecken. har arbetat med att kartlägga och granska de svenska säkerhetstjänsternas, bl.a. Säkerhetspolisens, författningsskyddande verksamhet. Från gäller en särskild lagstiftning som ger kommissionen befogenheter utöver vad som tillkommer kommissioner i allmänhet. Uppdraget skall redovisas . Åklagarväsendet inrättade Riksåklagaren på regeringens uppdrag en ny och flexibel organisation för bekämpning av brotten mot miljön. Åklagare och poliser med specialistkompetens skall handlägga miljöbrottsärendena. En enhet hos Riksåklagaren har ett nationellt ansvar för miljöbrottsbekämpningen och biträder dessutom andra åklagarmyndigheter vid handläggningen av komplicerade ärenden om brott mot miljön. Sedan EU-bedrägeridelegationen på uppdrag av regeringen avvecklade sin verksamhet ansvarar för samordningen av de nationella åtgärderna mot EU-bedrägerier m.m. Det är angeläget att förstärker och utvecklar formerna för samverkan mellan de berörda myndigheterna. Dessutom understryker regeringen vikten av att , i samråd med övriga myndigheter, bestämmer vilka åtgärder som är nödvändiga att vidta och vilka stödfunktioner som myndigheterna kan behöva för att åstadkomma en effektivare bekämpning av EU-bedrägerier, fusk och andra oegentligheter med EU-medel. Det är angeläget att myndigheten tillsammans med andra berörda myndigheter vidareutvecklar och förstärker de samlade insatserna mot fusk och andra oegentligheter med EU-medel i landet. trädde den nya trafikförordningen i kraft. I samband med det beslutade Riksåklagaren om nya föreskrifter om ordningsbot för vissa brott. Innebörden av beslutet är att merparten av trafikförseelserna och andra enklare förseelser kan lagföras genom utfärdande av ordningsbot av polisman. Enligt Riksåklagaren kommer det att medföra en minskad ärendeinströmning till åklagarorganisationen. Riksåklagaren har till regeringen redovisat en översyn av 7 kap. . Kapitlet innehåller bl.a. regler om vilka som är allmänna åklagare och om åklagarnas behörighet. Riksåklagaren föreslår vissa lagändringar och följdändringar i andra författningar. Förslaget är remitterat och ärendet bereds inom . Domstolsväsendet För att uppfylla och förverkliga regeringens mål om ökad rättstrygghet och rättssäkerhet för den enskilde, förenkling av det processuella förfarandet samt ökad effektivitet i domstolarna har ett flertal reformer genomförts eller förberetts. En närmare redogörelse av de insatser som gjorts eller förberetts följer nedan. De allmänna domstolarna Utgångspunkten för regeringens insatser i denna del är att så långt som möjligt rationalisera och förenkla det processuella förfarandet och skapa förutsättningar för användandet av ny teknik i domstolarna. Insatserna syftar till att göra domstolarna mer tillgängliga för envar som de processuella reglerna blir mer lättillämpade. Ett flertal reformer har genomförts eller förbereds. beslutade på regeringens förslag en rad åtgärder för att effektivisera och förenkla domstolsförfarandet för parterna och för de allmänna domstolarna (prop. 1999/2000:26, bet. 1999/2000:JuU10, rskr. 1999/2000:151). Ändringarna rör framför allt handläggningen i tingsrätterna. Reformerna syftar till att renodla och förbättra domstolarnas och domarnas verksamhet. trädde lagen (1999:613) om försöksverksamhet med videokonferens i rättegång i kraft. Lagen möjliggör användandet av videoöverföringsteknik vid handläggningen av mål i allmän domstol. Lagen innebär att parter under vissa förutsättningar får delta i muntlig förhandling inför rätten genom videokonferens men även att bevisning, t.ex. vittnesförhör, kan tas upp genom videokonferens. Regeringen beslutade om direktiv till en särskild utredare om processen i allmän domstol (dir. 1999:62). Utredningen (rättegångsutredning) skall undersöka hur rättegången i tvistemål och brottmål med bibehållen rättssäkerhet kan förbättras. Utredaren har i ett delbetänkande (SOU 2000:70) föreslagit ändring i lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning som innebär att den rättspsykiatriska undersökningen som huvudregel skall genomföras före huvudförhandlingen. har till regeringen redovisat en promemoria Inställda huvudförhandlingar Förslag till åtgärder. I promemorian föreslås vissa lagändringar för att minska problemet med inställda huvudför- handlingar. Promemorian är remitterad och ärendet bereds . En särskild arbetsgrupp, bestående av domare, advokat och åklagare, har sett över forumbestämmelser i syfte att skapa möjligheter för tingsrätter inom ett län att samarbeta genom överlämnande av tvistemål och brottmål mellan domstolarna. Förslagen är remitterade och bereds . I betänkandet Grupprättegång (SOU 1994:151) föreslår att grupptalan skall införas som rättegångsform i . Grupptalan kan förenklat beskrivas som en representativ taleform, där en representant för en grupp som har likartade anspråk kan föra en talan i domstol som blir bindande för hela gruppen utan hinder av att de som ingår i gruppen inte deltagit i rättegången. Regeringen avser att lägga fram en lagrådsremiss om grupptalan /2001. De allmänna förvaltningsdomstolarna De allmänna förvaltningsdomstolarna har varit särskilt arbetstyngda. En minskad måltillströmning i kombination med särskilda insatser för att avgöra äldre mål har emellertid förbättrat situationen framförallt vid länsrätterna. Ur ett medborgarperspektiv är dock situationen fortfarande inte godtagbar. Regeringen kommer därför att i det fortsatta reformarbetet ägna särskild uppmärksamhet åt arbetssituationen vid de allmänna förvaltnings- domstolarna och också initiera nödvändiga åtgärder för att förbättra arbetssituationen vid de allmänna förvaltningsdomstolarna. I promemorian Fortsatt översyn av förvaltningsprocessen En ny princip för prövning i fövaltningsdomstol m.m. (Ds 1997:29), föreslås att regleringen i förvaltningsprocesslagen blir kompletterad med ytterligare regler om talerätt, inhibition och förfarandet vid bifall till ansökan. Vidare föreslås ett nytt av talan. Frågorna bereds inom såvitt avser ändringen i förvaltningsprocesslagen med avsikt att en proposition skall kunna överlämnas till . Regeringen har överlämnat en proposition (prop. 1999/2000:142) till om videokonferens i allmän förvaltningsdomstol, m.m. I propositionen föreslås bl.a. att det på motsvarande sätt som i de allmänna domstolarna på försök införs en möjlighet att använda videokonferens vid hand- läggningen av mål i allmän förvaltningsdomstol. Den yttre organisationen har det blivit allt tydligare att domstolarnas nuvarande organisation inte är riktig anpassad till den omvärld i vilken de har att verka som garanter för rättssäkerhet och rätts- trygghet. Den nuvarande organisationen behöver således ses över. sammanlades med med kansliort i . Regeringen har efter att ställt sig bakom regerings skrivelse (skr. 1999/2000:106 Reformering av domstolsväsendet en handlingsplan, bet. 1999/2000:JuU22, rskr. 1999/2000:255) beslutat följande domkretsreformer. Tingsrätterna i , och bildar en gemensam domkrets med kansliorter i , och . , och tingsrätter bildar en domkrets med kansliorter i och . och läggs samman med kansliort i . Tingsrätterna i bildar en gemensam domkrets med kansliorter i och . och tingsrätter läggs samman med kansliort i . En reformering av domstolarnas organisation väcker inte bara organisatoriska frågor. Även frågan om domstolarnas och domarnas konstitutionella ställning aktualiseras av reformarbetet. En viktig fråga som också måste beaktas i reformarbetet är ordinarie domares förflyttningsskydd liksom omfattningen av domarnas tjänstgöringsskyldighet. Mot bakgrund av reformarbetets vikt och betydelse kommer regeringen att även fort- sättningsvis återkommande anmäla de förändringar som planeras för . Den inre organisationen med en förändrad berednings- organisation har bedrivits vid ett stort antal tingsrätter. Försöket regleras i förordningen (1997:139) om försöksverksamhet vid vissa tingsrätter. Syftet är att renodla domarens arbete och dessutom få en förstärkt beredningsorganisation. Regeringen kommer att permanenta dessa bestämmelser med en generell tillämpning. Genom särskilda tidsbegränsade förordningar har hovrätterna och kammarrätterna givits en möjlighet att pröva andra beredningsformer än det traditionella rotelsystemet. Förordningarna är en följd av domstolarnas egna initiativ. I budgetpropositionen gavs en mer tydlig roll i det fortsatta reformarbetet. skall ha en både drivande och stödjande roll och regeringen uttalade också att reformarbetet skall bedrivas i nära samverkan med domstolarna och domstolspersonalen (prop. 1998/99:1, utg.omr. 4 s. 76). Arbete pågår med utveckling av arbetsmetoder, organisation och IT. Ett modernt IT-stöd är avgörande för en effektiv domstolsverksamhet. slutfördes införandet av det databaserade målhanteringssystemet (MÅHS) vid tingsrätterna. arbetar emellertid med att utveckla en ny samlad IT- strategi för domstolsväsendet. Denna strategi innefattar även ett nytt verksamhetsstödjande system för domstolsväsendet. De pågående reformerna av domstolsväsendet innebär förändringar för de anställda vid domstolarna. Regeringen understryker vikten av att den kompetens som den nuvarande personalen besitter tillvaratas, så att negativa effekter för såväl personalen som verksamheten kan undvikas så långt som möjligt. försöker på olika sätt undvika att det pågående reformarbetet får negativa konsekvenser för personalen och verksamheten. Vid varje förändring som påverkar domstolsanställda informerar verket berörd personal om de regler som gäller och om den hjälp de kan få av m.fl. uppgift är i första hand att genom individuellt stöd hjälpa övertaliga arbetstagare till nytt arbete. Förändringsarbetet har helt naturligt väckt oro på många håll och en angelägen uppgift för är att noga följa utvecklingen för att kunna sätta in rätt åtgärder. planerar därför verket att skicka ut en s.k. medarbetarenkät som ställer frågor om arbetsmiljön till samtliga som arbetar i domstolsväsendet. Syftet med enkäten är att ta reda på vilka behov som finns inom verksamhetsområdet och vilka frågor man måste arbeta mera med. genomför enkäten i samarbete med de fackliga organisationerna. Avsikten med enkäten är att den skall återkomma med viss regelbundenhet. Kriminalvården Regeringen gav () i uppdrag att granska kriminalvårdens resursutnyttjande. RRV redovisade rapporten 1999:27 Effektivare kriminalvård en hinderanalys. I rapporten pekade verket på ett antal hinder för ett effektivt resursutnyttjande inom dagens kriminalvårdsorganisation. Med anledning av rapporten gav regeringen i uppdrag att redovisa de åtgärder som genomförts, påbörjats eller planerats till följd av RRV:s förslag. redovisade arbetet med regeringens uppdrag och framhöll då att man i stort delade RRV:s bedömningar och att man hade vidtagit eller avsåg att vidta åtgärder som ligger i linje med förslagen. Bland dessa kan nämnas att kriminalvården avstått från att utveckla ett helt nytt IT-system och istället beslutat att utveckla det befintliga systemet. Regeringen beslutade vidare, bland annat med anledning av RRV:s förslag och efter dialog med kriminalvården, att regionmyndigheterna inom kriminalvården genom en ändring av myndighetens instruktion skall upphöra och ersättas med en ny organisation för uppföljning och tillsyn. Arbetet med att implementera den nya organisationen pågår . Transporttjänsten omfattades inte av RRV:s granskning som redovisades . Regeringen avser att uppdra åt RRV att granska även denna verksamhet. 4.5.2 Insatser utanför politikområdet Storstadspolitiken 2002 satsas inom ramen för storstadspolitiken. I enlighet med regeringens storstadsproposition, som antogs av , används dessa medel för insatser i särskilt utsatta bostadsområden i sju storstadskommuner och som överenskoms i lokala utvecklingsavtal med respektive kommuner. Ett av de långsiktiga målen för storstadspolitiken är att alla stadsdelar i storstäderna skall uppfattas som trygga av sina invånare och utgöra goda och hälsosamma livsmiljöer. Inom ramen för storstadsarbetet ges det brottsförebyggande arbetet framöver ökad tyngd. Enligt de riktlinjer som regeringen gett är en av Brottsförebyggande rådets prioriterade uppgifter är att utveckla stödet till det brottsförebyggande arbetet i de mest brottsbelastade storstadsområdena. Särskilda utbildnings- och stödinsatser görs också för de kommuner som slutit lokala utvecklingsavtal med staten. Lokala brottsförebyggande råd Lokala brottsförebyggande råd inrättas efter hand i alltfler kommuner. De finns nu i ca 175 kommuner jämfört med endast ca 30 och ca 50 . I många av dessa har också ett aktivt arbete för att förebygga brott påbörjats. I enlighet med regeringens intentioner i det nationella brottsförebyggande programmet finns nu bättre förutsättningar och i över hälften av landets kommuner en grundstruktur för att kunna bedriva ett strategiskt förebyggande arbete riktat mot i första hand den brottslighet som drabbar människor i deras vardag. Om dessa förutsättningar och den struktur som byggts upp utnyttjas fullt ut innebär det att brott kan förebyggas mer effektivt. Rättsväsendet har här en pådrivande och stödjande roll. Det lokala brottsförebyggande arbetet inom andra utgiftsområden, av kommuner, frivilligorganisationer, näringslivet och enskilda i samverkan kan ge direkt effekt på brottsligheten i mindre områden. 4.6 Resultatbedömning 4.6.1 Polisväsendet De övergripande målen för polisväsendet är att tillförsäkra den enskilde rättstrygghet och rättssäkerhet, förebygga och upptäcka brott samt se till att den som har begått brott identifieras och lagförs. Polisväsendets resultat skall bedömas mot bakgrund av de verksamhetsmål som ställdes upp för polisverksamheten: - Kampen mot våldsbrott, narkotikabrott och ekonomisk brottslighet (inklusive miljöbrott) skall prioriteras. Särskild uppmärksamhet skall ägnas den grova och gränsöverskridande brottsligheten, den mc-relaterade brottsligheten, brott med rasistiska inslag, våld mot kvinnor samt övergrepp mot barn. Insatserna mot vardagsbrottsligheten skall öka. - För att utveckla och förbättra det brottsförebyggande arbetet skall polisen samverka med dem som berörs av brottsligheten eller kan påverka den. - Brottsutredningsverksamheten skall bli effektivare. Produktiviteten och kvaliteten i utredningsverksamheten skall öka. - Polismyndigheterna skall anpassa utryckningsresurserna till normala variationer i behovet, använda dem problemorienterat och planera utryckningsverksamheten så att den inte stör utvecklingen av närpolisverksamheten. - Polisens stöd till brottsoffer skall förbättras. - Gränskontrollen skall förstärkas och effektiviseras. Sådana åtgärder skall genomföras som medför att kan inträda som operativ medlem i . - Polisen skall medverka till att uppnå de nationella trafiksäkerhetsmålen om färre skadade och dödade i trafiken. Det problemorienterade arbetssättet Resultat fortsatte att bedriva utbildning i problemorienterat polisarbete. Kontaktpersoner i polismyndigheterna har fått fortsatt stöd och vidareutbildning. Många polismyndigheter har också genomfört egna utbildningsinsatser i ämnet. Polismyndigheterna i och har på uppdrag utvecklat det problemorienterade arbetssättet. De har bl.a. framställt en handbok som är avsedd att ligga till grund för vidareutvecklingen av det problemorienterade polisarbetet i landet. BRÅ har bidragit med bl.a. tre idéskrifter om lokalt brottsförebyggande arbete. En av dem, Kartläggning, problemanalys och prioriteringar (1999:13) belyser det problemorienterade arbetet, särskilt delmomenten kartläggning och analys. Skriften redovisar idéer och uppslag som underlättar arbetet och visar hur metoderna kan anpassas till de lokala förutsättningarna. (), som på regeringens uppdrag granskat resursutnyttjandet inom polisväsendet, presenterade en delrapport om närpolisreformen och polisens arbetstider (1999:42). Slutrapporten (2000:9) överlämnades till regeringen (se avsnittet om närpolisen). RRV fann att den problemorienterade ansatsen saknades i delar av polisarbetet, bl.a. ingripandeverksamheten. Många poliser ansåg fortfarande att innebörden av begreppet problemorienterat polisarbete var otydlig. Enligt bedömning har det problemorienterade arbetssättet ännu inte fått tillräckligt genomslag i polisverksamheten. Tillämpningen varierar mellan myndigheterna. Enligt styrelsen finns det utrymme för att genom fortsatt utveckling effektivisera både det förebyggande och förhindrande arbetet. Det är svårt att mäta graden av problemorientering i verksamheten. Ett enkelt men grovt mått är hur väl arbetstidsförläggningen har anpassats till verksamhetens behov. Ett sätt att åstadkomma en sådan anpassning är s.k. periodplanering, där schemat fastställs för med beaktande av det för perioden kända verksamhetsbehovet. Periodplaneringen har i första hand introducerats i närpolisorganisationen. var det emellertid bara av närpoliserna i landet som periodplanerade sin arbetstid. Enligt OCR/P () hade den siffran stigit till . har i inspektioner granskat polismyndigheternas användning av periodplanerad arbetstid. Styrelsen har konstaterat att periodplaneringen, rätt använd, erbjuder en för alla parter förmånlig flexibilitet och är ett nödvändigt inslag i det problemorienterade arbetet. har också redovisat resultaten av polisväsendets arbete med att verksamhetsanpassa arbetstiderna. Styrelsens bedömning är att arbetet vid flera polismyndigheter resulterat i en ökad flexibilitet och en bättre anpassning av bemanningen till behovet av polisiära tjänster. Styrelsen erinrar om att de mått och instrument som står till förfogande för verksamhetsbedömningar är trubbiga och otillräckliga. I den nämnda rapporten redovisar RRV också brister i polisens arbetstidsförläggning. Den periodplanerade arbetstiden har enligt RRV ännu inte införts i tillräcklig omfattning. Även där den tillämpas anser RRV att den är för svagt verksamhetsorienterad. Andra brister är den otillräckliga styrningen av den genomsnittliga veckoarbetstiden och dimensioneringen av utryckningsresurserna. Flera polismyndigheter har pekat på att polisväsendets arbetstidsavtal har haft en konstruktion som har bidragit till att verksamhetsintresset inte slagit igenom tillräckligt vid arbetstidsförläggningen.