prop · GO035 · 2001-01-01 00:00:00 — Det förekommer att den enskilde på eget initiativ väljer bort assistans och assistansersättning för att t.ex. i stället flytta till en gruppbostad eller begär att omfattning av assistansen skall minska. I det fall han eller hon skulle vilja återfå assistans eller öka antalet assistanstimmar skall detta kunna ske efter ansökan men med högst det antal timmar som gällde vid 65-årsdagen. Någon ny prövning av behovet behöver då inte göras. På så sätt underlättas för den enskilde att pröva på t.ex. boende i gruppbostad utan att riskera att för framtiden förlora rätten till assistansersättning. I de fall dragit in eller minskat assistansersättningens omfattning till följd av väsentligt ändrade förhållanden bör det finnas en möjlighet för den enskilde att återfå eller öka assistansen framledes om förhållandena ånyo förändrats väsentligt. Det är då upp till att bedöma behovet men den enskilde skall inte kunna beviljas fler timmar än vad som gällde vid 65- årsdagen. 5.5 Provisoriska beslut Regeringens förslag: Provisoriska beslut om ersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersättning som är gynnande får fattas av tjänsteman vid om socialförsäkringsnämnden överlämnat en sådan beslutanderätt till tjänstemannen. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser är positiva till förslaget. Skälen för regeringens förslag: Av 13 § följer att provisoriska beslut om assistansersättning skall fattas av socialförsäkringsnämnden och får då omfatta endast gynnande beslut. fattas ytterst få sådana beslut eftersom försäkringskassorna upplever det som administrativt merarbete inför det slutliga förslaget till socialförsäkringsnämnden. För samtliga övriga socialförsäkringsförmåner som beslutas av socialförsäkringsnämnden kan nämnden uppdra till en tjänsteman att fatta provisoriska beslut. Försäkringskassorna har under de år som gått sedan assistansersätt- ningen infördes tillägnat sig en betydande erfarenhet i fråga om hand- läggning och behovsbedömningar. Detta talar enligt regeringens uppfatt- ning för att socialförsäkringsnämnderna därför nu bör ges rätt att uppdra till tjänstemän att fatta gynnande provisoriska beslut i avvaktan på social- försäkringsnämndens beslut. Förslaget innebär att den sökande kan få ett snabbare besked om assi- stansersättning än om han eller hon måste vänta till dess socialförsäk- ringsnämnden fattat sitt slutgiltiga beslut vilket kan innebära flera måna- ders förlängning av handläggningstiden. Regeringen bedömer att tiden mellan ansökan och första utbetalning av assistansersättning bör kunna minskas betydligt med detta förslag. En följdeffekt av kortare handlägg- ningstider blir också att tiden för eventuell överkompensation i form av vårdbidrag eller handikappersättning reduceras. Förslaget bidrar även till att till viss del likställa formen av beslut för assistansersättning med övriga socialförsäkringsförmåner där beslut fattas i socialförsäkrings- nämnden. 6 Ekonomiska konsekvenser En utvidgning av rätten till personlig assistans och assistansersättning för personer kommer att leda till ökade kostnader för staten och minskade kostnader för kommunerna. De ekonomiska konsekvenserna av att personer får behålla personlig assistans och assistansersättning har beräknats i ett projekt inom med Statskontoret som projektledare. Som underlag för beräkningarna har Statskontoret (i ett urval av kommuner) undersökt vilket stöd personer som fyllt och förlorat rätten till personlig assistans och assistansersättning fått. Dessutom har en prognos gjorts över hur många personer som kommer att ha assistansersättning samt det genomsnittliga antalet timmar liksom ersättningens nivå. Kostnadsberäkningarna bygger på antaganden om assistansersättning för dels antalet personer med s.k. övergångsbestämmelser, dels antal personer som omfattas av nya regler. På samma sätt har antaganden om antalet timmar samt timkostnad gjorts för dessa två grupper. Det är kostnadseffekterna för övergångsbestämmelser som dominerar efter reformens ikraftträdande. Därefter kommer kostnadseffekterna för de grupper som omfattas av nya regler att dominera. Antalet personer , som antas erhålla assistansersättning beräknas till 2001. Därefter ökar de till 761 personer och till 896 personer . Regeringen bedömer att kostnaderna för staten genom de förslag som lämnats i det föregående kommer att öka med , samt . Kostnaderna ökar bl.a. till följd av att allt fler åldersgrupper kommer att erhålla assistansersättning. Kostnaderna beräknas stiga ända fram varefter de stabiliseras. Regeländringen innebär att staten till en del övertar kostnadsansvaret för stödet till äldre funktionshindrade och att kommunernas kostnader minskar. I stället för de kostnader som kommunerna har för äldre funktionshindrade som tidigare haft personlig assistans med assistans- ersättning, t.ex. hemtjänst och ledsagarservice, kommer kommunerna genom regeländringen endast att ha finansieringsansvar för de första i assistansersättningen. Regeringen bedömer att den kost- nadsbesparing som uppstår för kommunerna blir , samt . Att besparingseffekten ökar hänger samman med att det tillkommer en åldersgrupp som i stället för kommunalt finansierade insatser erhåller assistansersättning. Besparingseffekten beräknas stiga ändra fram . De ekonomiska konsekvenserna av en utvidgning av rätten till person- lig assistans utan assistansersättning, vilken helt och hållet finansieras av kommunen, bedöms på nationell nivå i sammanhanget vara förhållande- vis små. Kostnaderna för kommunerna bedöms öka med . Skillnaden i omfattning av den stödinsats som kom- munerna vid en regeländring tillhandahåller dessa personer bedöms bli begränsad. Förslagen enligt ovan är således sammantaget positiva för kommuner- nas ekonomi. I enlighet med finansieringsprincipen skall de minskade kostnaderna för kommunerna regleras genom det generella statsbidraget. De ekonomiska konsekvenserna av förslagen regleras i budgetpropositionen för . 7 Författningskommentar 7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 9 a § Paragrafen har ändrats så tillvida att tredje stycket har tagits bort. 9 b § Paragrafen är ny. Första stycket anger förutsättningarna för att erhålla personlig assistans för personer som har fyllt . Det är två situationer som avses, dels personer som redan har insats beviljad, dels personer som inkommer med en ansökan, som senare beviljas, före 65-årsdagen. I andra stycket anges att insatsen inte får utökas efter det att den in- satsberättigade har fyllt . Ikraftträdande och övergångsbestämmelser. I punkt 1 anges när lagändringen skall träda i kraft. I punkt 2 anges att person som har haft personlig assistans, men där insatsen har upphört på grund av tidigare åldersgräns, efter ansökan skall kunna återfå sådan insats. Omfattningen av insatsen skall då grundas på det beslut som förelåg före 65-årsdagen. Det anges också att sådan ansökan skall ha inkommit till kommunen . 7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning 3 § I första stycket har bestämmelsen om att assistensersättning inte utges efter 65-årsdagen tagits bort. I andra stycket anges förutsättningarna för att erhålla assistansersätt- ning för den som har fyllt . Det är två situationer som avses, dels personer som redan har insats beviljad, dels personer som inkommer med en ansökan, som senare beviljas, före 65-årsdagen. I tredje stycket anges att insatsen inte får utökas efter det att den insatsberättigade har fyllt . Fjärde stycket motsvarar tidigare andra stycket. 7 § I ett nytt andra stycke anges att omprövning av assistansersättning för person som har fyllt endast får ske vid väsentligt ändrade förhållanden. Någon automatisk omprövning vart annat år skall således inte göras för 65-åringar och äldre. 13 § I paragrafen görs ett tillägg av innebörd att socialförsäkringsnämnden kan överlämna till tjänsteman vid att fatta beslut enligt 8 §. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser. Se kommentaren till ikraftträdande- och övergångsbestämmelser avse- ende lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Utdrag ur betänkandet Bemötandet av äldre, trygghet, självständighet och värdighet (SOU 1997:170) Stöd genom personlig assistans Mitt förslag: Den som har personlig assistans enligt LSS med statlig assistansersättning när han eller hon fyller får behålla sin rätt till personlig assistent och statlig assistansersättning även för tiden därefter. Rätten gäller så länge personen bor i ordinarie bostad och är insatsberättigad. Skälen för mitt förslag: Som jag tidigare anfört (avsnitt 5.9) anser efter sin utvärdering av handikappreformen att frågan bör prövas om personer med personlig assistent och statlig assi- stansersättning bör kunna behålla detta stöd . Jag har tidigare utvecklat att jag anser detta vare en fråga om inflytande och självbestämmande för människor som har mycket omfattande praktiska svårigheter i sin dagliga livsföring. Jag har också noterat att i vissa kommuner får den enskilde behålla assistansen i samma form och omfattning, även om den statliga assistansersättningen upphör efter 65-årsdagen. I andra kommuner försämras stödet. Enligt uppgifter från och är det i genomsnitt 140 personer/år (räknat på en tioårsperiod) som fyller och som har personlig assistent med statlig assistansersättning. Kritik kan riktas mot att jag i mitt förslag inte beaktar motsvarande behov hos personer som efter fyllda får omfattande funktionshinder och hjälpbehov av det slag som är en grundförutsättning för att erhålla personlig assistansersättning enligt LSS respektive : Jag anser självfallet att också dessa personer skall mötas av respekt för självbestämmande, integritet, trygghet och värdighet. Detta skall prägla de hjälpinsatser som de behöver. Jag ser dock ingen möjlighet att nu lägga ett förslag, som även omfattar dem som fått omfattande funktionshinder. Den av mig föreslagna regelförändringen bör behandlas skyndsamt i samband med den analys av utformningen av och genomförda re- geländringar som aktualiserats i med syftet att åstadkomma en stabil och långsiktig ordning i detta stödsystem. Förslag till Lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade Härigenom föreskrivs att 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 a § Med personlig assistans enligt 9 § 2 avses personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varaktiga funktionshinder behöver hjälp med sin personliga hygien, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade (grundläggande behov). Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande be- hov har även rätt till insats enligt 9 § 2 för andra personliga behov som inte tillgodoses på annat sätt. Som kostnad för personlig assistans enligt 9 § 2 anses inte i något fall ersättning som den enskilde själv lämnar 1. till någon som han eller hon lever i hushållsgemenskap med, eller 2. till en personlig assistent för arbete som utförts på arbetstid som överstiger den tid som anges i 2 4 §§ lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete. Insatser enligt 9 § 2 avser inte tid efter det att den insatsberätti- gade har fyllt . Insatser enligt 9 § 2 avser inte tid efter det att den insatsberätti- gade har fyllt . Till den som uppbär sådana insatser när han eller hon fyller får dock in- satserna utges så länge som ve- derbörande är insatsberättigad och bor i en ordinarie bostad. Denna lag träder i kraft den Förslag till Lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1993:389) om assistansersättning skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Den som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade har, utom i fall som anges i 4 §, rätt att för sin dagliga livsföring få assistansersättning enligt denna lag om han eller hon inte har fyllt , och har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov un- der i genomsnitt mer än . Personlig assistans har i denna lag samma betydelse som i 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Den som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade har, utom i fall som anges i 4 §, rätt att för sin dagliga livsföring få assistansersättning enligt denna lag om han eller hon inte har fyllt , och har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov un- der i genomsnitt mer än . Den som uppbär assistans- ersättning när han eller hon fyller får dock behålla sin rätt till ersättning så länge vederbörande är ersättningsberättigad och bor i en ordinarie bostad. Personlig assistans har i denna lag samma betydelse som i 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Denna lag träder i kraft den Förslag till ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 § Frågor som avses i 6 8 §§ skall inom avgöras av socialförsäkringsnämnd. Frågor som avses i 6 8 §§ skall inom avgöras av socialförsäkringsnämnd. Beslut enligt 8 § får dock fattas av tjänsteman i om nämnden gett ett sådant bemyndigande. Utdrag ur , Assistansersättning översyn av ersättningen för personlig assistans. RFV ANSER 1999:1 Provisoriska beslut RFV:s förslag: Provisoriska beslut om assistansersättning får fattas av tjänsteman inom om socialförsäkringsnämnden gett ett sådant bemyndigande. Enligt gällande lydelse i ska provisoriska beslut fattas av socialförsäkringsnämnden och får då omfatta endast gynnande beslut. finns ytterst få provisoriska beslut. Orsaken är att kassorna upp- lever det som ett administrativt merarbete inför förslag till SFN. Det slutliga beslutet ska ju ändå tas i nämnden.. För alla övriga socialförsäk- ringsförmåner som beslutas av nämnden kan nämnden bemyndiga en tjänsteman att fatta provisoriska beslut. Regeringen föreslog i lagrådsremissen till propositionen (1992/93:129) Stöd och service till vissa funktionshindrade att 20 kap. 2 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) skulle tillämpas vad gäller rätt att fatta provisoriska beslut enligt . Bestämmelserna i innebär att SFN ges rätt att bemyndiga tjänsteman att besluta om beviljande eller indragning/minskning av en förmån. Lagrådet var av en annan uppfattning och föreslog att frågan skulle regleras självständigt i . Regering och riksdag godtog Lagrådets förslag. Detta kom dock inte att innebära att tjänsteman fick möjlighet att fatta provisoriska beslut. RFV och försäkringskassorna anser att flera skäl talar för att låta tjänsteman fatta provisoriska beslut. Försäkringskassorna har i samverkan med kommunerna tillägnat sig en betydande erfarenhet i fråga om behovsbedömning. Detta talar för att SFN bör ges rätt att bemyndiga tjänsteman att fatta provisoriskt beslut. Förslaget innebär vidare att om en ersättningberättigad exempelvis flyttar till en gruppbostad kan tjänsteman hos stoppa utbetalningen i avvaktan på socialförsäkringsnämndens beslut i frågan om indragning av förmånen. Förslaget bidrag också till att jämställa assi- stansersättning med övriga förmåner där beslut tas i SFN. Med en sådan rätt bedömer RFV att tiden mellan ansökan/anmälan och första utbetalning skulle minska betydligt. Handläggningstiderna skulle med andra ord förkortas och närma sig de som gäller för kommunerna. Detta medför i sin tur följdeffekter i form av att tiden för eventuell överkompensation i form av utgående vårdbidrag/handikappersättning reduceras. Förslag till ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 § Frågor som avses i 6 8 §§ skall inom avgöras av socialförsäkringsnämnd. Frågor som avses i 6 8 §§ skall inom avgöras av socialförsäkringsnämnd. Beslut enligt 8 § får dock fattas av tjänsteman i om nämnden gett ett sådant bemyndigande. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2000/01:5 Personlig assistans till personer Senaste lydelse 1996:534. 1 Senaste lydelse 1996:535. Senaste lydelse 1996:534 Senaste lydelse 1996:535 2000/01:5 Bilaga 1 2000/01:5 Bilaga 1 2000/01:5 Bilaga 2 2000/01:5 Bilaga 2