prop · GP0359 · 2001-11-22 00:00:00 — Enligt direktiven skulle en sådankriminalisering utgöra ett alltför stort ingrepp i föreningsfriheten ochdessutom skulle den kunna komma att träffa förfaranden som helt saknarstraffvärde.Ett grundläggande krav som måste ställas på en kriminalisering är att den avserendast straffvärda förfaranden. Av detta krav följer att det inte kan komma ifråga att straffbelägga allt deltagande i eller stöd till sammanslutningar därdet förekommer brottslighet. Enligt vår mening kan diskussionen om ett utvidgatstraffansvar begränsas till att avse den som intar en ledande ställning inom ensammanslutning där det förekommer allvarlig brottslig verksamhet och somunderlåter att utnyttja sitt inflytande över verksamheten för att motverkalagöverträdelserna samt den som genom ekonomiskt bidrag eller på annat sättlämnar ett inte obetydligt stöd till en sådan sammanslutning.Under utredningsarbetet har vi ingående diskuterat hur en kriminalisering somträffar de angivna förfarandena lämpligen skulle kunna utformas. Frågan harvarit om det är möjligt att utforma straffbestämmelser av detta slag somtillgodoser berättigade krav på både effektivitet och rättssäkerhet och även iövrigt framstår som lämpliga.Som underlag för våra överväganden har en konkret modell för en utvidgning avdet kriminaliserade området utarbetats. Denna modell innebär att det i en ny 6 a § i 23 kap. (BrB) föreskrivs straffansvar dels för den som iledande ställning inom en sammanslutning, där allvarlig brottslig verksamhetförekommer, underlåter att göra vad som skäligen kan begäras för attverksamheten skall upphöra, dels för den som lämnar ekonomiskt bidrag, upplåterhus, del av hus eller mark eller lämnar annat liknande stöd till ensammanslutning av sådant slag. För ansvar skall dock här fordras att stödet inte är obetydligt.Vi gör bedömningen att den nu diskuterade modellen utgör den lämpligastelösningen, om man vill åstadkomma en kriminalisering som träffar de förfarandensom vi anser vara klandervärda i sammanhanget. kan det förutses att en straffbestämmelse av detta slag, som innehåller flera förhållandeviskomplicerade rekvisit, skulle vara förknippad med svårigheter i bevishänseende.Det har vidare inte varit möjligt att undvika en viss osäkerhet när det gällerbestämmelsens närmare innebörd i vissa hänseenden. Det kan med hänsyn till dessa bevis- och gränsdragningsproblem befaras att en kriminalisering i enlighet medden angivna modellen skulle visa sig vara mindre effektiv.En kriminalisering av underlåtenhet att hindra brottslig verksamhet kan dessutom antas få till följd att vissa sammanslutningar, som verkar tämligen öppet och har en tydlig organisationsstruktur, skulle välja att övergå till"underjordisk" verksamhet eller i vart fall försöka organisera sig på ett sådant sätt att det blir svårt att identifiera personer som innehar en ledandeställning i sammanslutningen. En sådan utveckling skulle i viss mån kunna förtaeffekten av kriminaliseringen och leda till att dessa sammanslutningar blevsvårare att kontrollera.Man kan som vi ser det inte heller bortse från risken för att de diskuteradebestämmelserna skulle kunna visa sig innebära en otillbörlig inskränkning avmöjligheterna till politisk opinionsbildning.Vi gör den bedömningen att övervägande skäl talar för att någon utvidgning intebör ske av det kriminaliserade området såvitt gäller deltagande i eller stödtill sammanslutningar där det förekommer brottslighet.En mera begränsad frågeställning när det gäller kvalificerad brottsligverksamhet rör påföljdsbestämningsreglerna, närmare bestämt uppräkningen i 29kap. 2 § BrB av försvårande omständigheter som - vid sidan av vad som gäller vid varje brottstyp - särskilt skall beaktas vid bestämmande av det aktuellabrottets straffvärde. I 29 kap. 2 § 6 BrB anges att som enförsvårande omständighet skall beaktas om brottet utgjort ett led i en brottslig verksamhet som varit särskilt noggrant planlagd eller bedrivits i storomfattning och i vilken den tilltalade spelat en betydande roll.I dag inskränks tillämpningen av den diskuterade punkten i 29 kap. 2 § BrBalltså genom att den tar sikte endast på medverkande som spelat en betydanderoll i den brottsliga verksamheten. Vi anser emellertid att all medverkan isådan kvalificerad brottslig verksamhet som avses i bestämmelsen bör betraktassom straffvärdehöjande. Vi föreslår följaktligen att den nämndainskränkningen av bestämmelsens tillämplighet tas bort.Hets mot folkgrupp, m.m.Det är vår bedömning att den nuvarande bestämmelsen i 16 kap. 8 § BrB i huvudsak är väl avvägd i fråga om vad som skall vara kriminaliserat som hets motfolkgrupp. Vi har inte funnit att det finns några förfaranden som inte ärstraffbara men som borde vara straffbara som hets mot folkgrupp. Vi har däremotfunnit anledning att föreslå ett förtydligande av bestämmelsen och poängteraratt man, när man bedömer huruvida en viss gärning är att anse som hets motfolkgrupp, måste bedöma den i sitt sammanhang. Det måste således vara tydligtatt gärningen har begåtts med uppsåt att hetsa mot en sådan befolkningsgrupp som skyddas av bestämmelsen. Förslaget innebär att det något vaga begreppet"uttrycka missaktning" tas bort. I stället anges att gärningsmannen, för attkunna straffas för hets mot folkgrupp, i uttalande eller annat meddelande skallhota, håna eller smäda en befolkningsgrupp eller på annat sätt ge uttryck förnedvärdering av gruppens människovärde, om det sker med anspelning på ras,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse.Vi föreslår i anslutning härtill att det i 16 kap. 16 § BrB läggs till ett nyttandra stycke, varigenom en särskild straffskala - böter eller fängelse - för grovt förargelseväckande beteende införs. Syftet med detförslaget är att göra klart att vissa typer av beteenden på allmän plats, t.ex.utförande av s.k. Hitlerhälsning eller bärande av en nazistisk symbol, i princip alltid skall vara straffbara. Om en sådan gärning inte uppfyller kriteriernaför att kunna bedömas som hets mot folkgrupp, så skall den i vart fall kunnabestraffas som grovt förargelseväckande beteende. Undantag kommer att gälla fört.ex. vissa litterära, konstnärliga eller religiösa sammanhang, där användandetinte kan anses vara ägnat att väcka förargelse hos allmänheten.Något behov av en särskild lag om förbud mot vissa typer av uniformer anser viinte finnas och vi föreslår att den nuvarande uniformslagen upphävs.Vi har också tagit upp frågan om val av påföljd och straffmätning för hets motfolkgrupp och funnit att det finns anledning att i detta hänseende göra enbättre nyansering i synen på de olika typer av gärningar som ryms inombrottsrubriceringen. Vi föreslår att det i bestämmelsen om hets mot folkgruppinförs en särskild straffskala - fängelse i lägst och högst fyra år- för grova brott. Skäl att bedöma brottet som grovt kan vara att gärningsmannen har anstiftat eller lett en särskilt omfattande sammankomst eller kampanj därmeddelanden av det slag som avses med bestämmelsen sprids. Vi föreslår också att ansvar skall kunna ådömas redan för förberedelse eller stämpling till hets motfolkgrupp som är grov.Det finns således enligt vår uppfattning anledning att se allvarligt på fall dånågon mera aktivt har deltagit i eller rentav anordnat eller lett en rasistisksammankomst av större omfattning. Starka skäl talar också för att fängelse skall väljas som påföljd för den typen av brott. Det finns emellertid också fall sominte är av samma allvarliga slag men där påföljden ändå ofta bestäms tillfängelse. Även om man alltid bör se allvarligt på brottslighet med rasistiskaförtecken, finns det fall - t.ex. när någon som är enbart åhörare vid en konsert gör någon enstaka Hitlerhälsning - då en icke frihetsberövande påföljd börkunna komma i fråga. Ett sådant brott är allvarligt, men det måste ändå beaktasatt det i många fall kan vara fråga om ett oreflekterat handlande i en uppjagadsituation.Vi föreslår att bestämmelsen om hets mot folkgrupp i TF ändras på samma sätt som i BrB, vilket även innebär en motsvarande ändring av YGL. Förberedelse ellerstämpling till hets mot folkgrupp som är grov skall dock inte vara straffbarinom det grundlagsskyddade området, eftersom det skulle stå i strid medcensurförbudet i TF och YGL. Brottet förargelseväckande beteende, som är ettordningsbrott, görs enligt förslaget inte till ett tryck- elleryttrandefrihetsbrott.Hets mot homosexuellaDet råder ingen tvekan om att homosexuella är en utsatt grupp i vårt samhälle.Hetspropaganda som riktar sig mot homosexuella är enligt flera undersökningarvanligt förekommande och det kan långt ifrån uteslutas att denna propagandapåverkar omfattningen av såväl våld och hot mot homosexuella som andratrakasserier och kränkningar av personer med denna sexuella läggning. Det äremellertid inte straffbart att uttrycka hot eller missaktning mothomosexuella som grupp.Vi anser, även med beaktande av intresset att behålla vidast möjligayttrandefrihet och tryckfrihet, att övervägande skäl talar för att hets mothomosexuella skall kriminaliseras. Vi föreslår att det sker genom en utvidgningav den nuvarande bestämmelsen om hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 § BrB. Brottetbenämns dock i dessa fall som hets mot homosexuella. Straffet blir det samma som för hets mot folkgrupp.I förtydligande syfte och i konsekvens med den föreslagna ändringen i 16 kap. 8§ BrB, föreslår vi även att det i straffskärpningsbestämmelsen i 29 kap. 2 § 7BrB uttryckligen anges att det är en försvårande omständighet om ett motiv förett brottet har varit att kränka en person eller en befolkningsgrupp på grund av homosexuell läggning.Övriga frågor HotbrottDet har genom det material som vi har samlat in och genom de uppgifter som vihar fått från polis och åklagare framkommit att det är vanligt att medlemmar imc-gängen ägnar sig åt indrivning av verkliga eller konstruerade fordringar.Inte sällan sker detta genom användande av olika former av hot, även meraförtäckta sådana. Det är också vanligt att medlemmar i mc-gäng och i rasistiskasammanslutningar hotar poliser och andra tjänstemän och att de genom hotförsöker skrämma vittnen och andra som skall höras inför domstol till tystnad.Eftersom det råder oklarhet huruvida vissa typer av beteenden som förekommer isamband härmed skall vara att uppfatta som straffbara hot, föreslår vi attbestämmelserna i om olaga tvång, olaga hot, utpressning, hot mot tjänsteman, förgripelse mot tjänsteman samt övergrepp i rättssak förtydligas genom att deti lagtexten görs ett tillägg som anger att såväl öppna som förtäckta hot ärstraffbara.I enlighet med vad som uttalas i en till oss överlämnad riksdagsskrivelse har vi utarbetat ett förslag till skärpning av straffet för övergrepp i rättssak. Viföreslår att straffskalan för övergrepp i rättssak anpassas till straffskalanför mened. minskas överlappningen i straffskalan mellan brott avnormalgraden och grovt brott för båda brottstyperna. Förslaget innebär attstraffet för normalgraden av de båda brotten skall vara fängelse i högst tre åroch för grovt brott fängelse i lägst och högst . Liksom är falletbeträffande brottet mened, talar mycket starka skäl för att fängelse skallväljas som påföljd för övergrepp i rättssak.Vapenbrott m.m.I de kriminella miljöer som vi har studerat är vapen vanligt förekommande.Beslag av handgranater, minor, dynamit och andra sprängmedel, m.m. sker också idessa miljöer och tycks ha ökat i omfattning. Vi har med anledning härav funnitanledning att överväga om de straffbestämmelser som finns i vapenlagen och ilagen om brandfarliga och explosiva varor har en lämplig utformning, främst närdet gäller synen på brottens allvar.Vi har inte funnit att det finns anledning att ytterligare skärpa straffen förvapenbrott. Däremot bör straffet för innehav av sprängämnen och andra explosivavaror skärpas och anpassas till vad som gäller för vapenbrott. Vi föreslårdärför att det i lagen om brandfarliga och explosiva varor införs ett grovtbrott med en straffskala omfattande fängelse i lägst och högst fyraår.IkraftträdandeHuvuddelen av de lagändringar som inte innefattar ändring i grundlag skallenligt förslaget träda i kraft . Ändringarna i TF föreslåsträda i kraft , dvs. närmast efter utgången avdet år när förslaget kan bli slutligt antaget av riksdagen.Ändringarna i TF avser brottet hets mot folkgrupp och hets mot homosexuella.Motsvarande ändringar i BrB bör naturligtvis träda i kraft somändringarna i TF. Det innebär att även ändringarna i 16 kap. 8 § BrB föreslåsträda i kraft . Eftersom ändringarna av bestämmelsen omförargelseväckande beteende i 16 kap. 16 § BrB och i bestämmelsen i 16 kap. 17 § BrB om förberedelse och stämpling till hets mot folkgrupp som är grov äravhängiga av ändringarna i 16 kap. 8 § BrB, föreslås likaledes att debestämmelserna träder i kraft . Upphävandet av lagen(1947:164) om förbud mot politiska uniformer föreslås, eftersom lagen får ansesobsolet, träda i kraft efter beslut i frågan.Betänkandets lagförslag1 Förslag till Lag om ändring i tryckfrihetsförordningenHärigenom föreskrivs i fråga om tryckfrihetsförordningendels att 7 kap. 4 § 11 skall ha följande lydelse,dels att det i förordningen skall införas en ny punkt, 7 kap. 4 § 12, avföljande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse7 kap. Om tryckfrihetsbrott4 §Med beaktande av det i 1 kap. angivna syftet med en allmän tryckfrihet skallsåsom tryckfrihetsbrott anses följande gärningar, om de begås genom trycktskrift och är straffbara enligt lag:-----------------------------11. hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar eller uttrycker missaktningför folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse;----------------------------------------------------------11. hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar, hånar eller smädar enbefolkningsgrupp eller på annat sätt ger uttryck för nedvärdering av gruppensmänniskovärde, om det sker med anspelning på ras, hudfärg, nationellt elleretniskt ursprung eller trosbekännelse;12. hets mot homosexuella, varigenom någon på sätt som anges under 11kränker homosexuella;------------------------------Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.2 Förslag till Lag om ändring i brottsbalkenHärigenom föreskrivs att 4 kap. 4 och 5 §§, 15 kap. 1 §, 16 kap. 8, 16 och 17§§, 17 kap. 1, 2 och 10 §§ samt 29 kap. 2 § 6 och 7 skall haföljande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse4 kap. Om brott mot frihet och frid4 §Den som genom misshandel eller eljest med våld eller genom hot om brottsliggärning tvingar annan att göra, tåla eller underlåta något, dömes för olagatvång till böter eller fängelse i högst . Om någon med sådan verkan övartvång genom hot att åtala eller angiva annan för brott eller att om annan lämnamenligt meddelande, dömes ock för olaga tvång, såframt tvånget är otillbörligt.Är brott som avses i första stycket grovt, dömes till fängelse, lägst sexmånader och högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om gärningen innefattat pinande till bekännelse eller annan tortyr.Den som genom misshandel eller annars med våld tvingar annan att göra, tålaeller underlåta något, döms för olaga tvång till böter eller fängelse . Detsamma skall gälla om någon med sådan verkan utövar tvång genom att,öppet eller förtäckt, hota med brottslig gärning eller genom att otillbörligthota att åtala eller ange annan för brott eller att om annan lämna menligtmeddelande.Är brott som avses i första stycket grovt, döms till fängelse, lägst och högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskiltbeaktas, om gärningen innefattat pinande till bekännelse eller annan tortyr.5 §Om någon lyfter vapen mot annan eller eljest hotar med brottslig gärning på sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen ellerannans säkerhet till person eller egendom, döms för olaga hot till böter ellerfängelse i högst ett år.Om någon, öppet eller förtäckt, hotar annan med brottslig gärning på sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annanssäkerhet till person eller egendom, döms för olaga hot till böter eller fängelse i högst ett år.Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst och högst fyra år.15 kap. Om mened, falskt åtal och annan osann utsaga1 §Om någon under laga ed lämnar osann uppgift eller förtiger sanningen, dömes förmened till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse i högst sex månader.Om någon under laga ed lämnar osann uppgift eller förtiger sanningen, döms förmened till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter ellerfängelse i högst sex månader.Är brottet grovt, skall dömas till fängelse, lägst två och högst . Vidbedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om det skett meduppsåt att oskyldig skulle fällas till ansvar för allvarligt brott eller eljestsynnerlig skada tillfogas annan.16 kap. Om brott mot allmän ordning8 §Den som i uttalande eller i annat meddelande som sprids hotar eller uttryckermissaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning påras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse, döms förhets mot folkgrupp till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter.Den som i uttalande eller annat meddelande som sprids hotar, hånar eller smädaren befolkningsgrupp eller på annat sätt ger uttryck för nedvärdering av gruppens människovärde döms, om det sker med anspelning på ras, hudfärg, nationellteller etniskt ursprung eller trosbekännelse, för hets mot folkgrupp tillfängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter.Den som på sätt som anges i första stycket kränker homosexuella, döms för hetsmot homosexuella till samma straff.Är brottet, med hänsyn till att gärningsmannen anstiftat eller lett en särskiltomfattande sammankomst eller kampanj där meddelanden av det slag som anges iförsta eller andra stycket har spritts, eller annars att anse som grovt, dömstill fängelse i lägst och högst fyra år.16 §Den som för oljud på allmän plats eller annars offentligen beter sig på ett sätt som är ägnat att väcka förargelse hos allmänheten, döms för förargelseväckandebeteende till penningböter.Är brottet att anse som grovt, därför att beteendet måste förknippas med brottmot mänskligheten, döms för grovt förargelseväckande beteende till böter ellerfängelse i högst sex månader.17 §För förberedelse eller stämpling till eller underlåtenhet att avslöja myteridöms till ansvar enligt vad som sägs i 23 kap. Detsamma skall gälla försök eller förberedelse till grovt dobbleri, försök till sådant barnpornografibrott somavses i 10 a § första stycket, om det inte är ringa, och försök ellerförberedelse till grovt barnpornografibrott.För förberedelse eller stämpling till eller underlåtenhet att avslöja myteridöms till ansvar enligt vad som sägs i 23 kap. Detsamma skall gälla försök eller förberedelse till grovt dobbleri, försök till sådant barnpornografibrott somavses i 10 a § första stycket, om det inte är ringa, försök eller förberedelsetill grovt barnpornografibrott samt förberedelse eller stämpling till hets motfolkgrupp som är grov.17 kap. Om brott mot allmän verksamhet m.m.1 §Den som med våld eller hot om våld förgriper sig å någon i hansmyndighetsutövning eller för att tvinga honom till eller hindra honom frånåtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd, dömes för våld eller hot mottjänsteman till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till bötereller fängelse . Detsamma skall gälla, om någon sålundaförgriper sig mot den som har utövat myndighet för vad denne däri gjort eller underlåtit.Den som med våld eller med öppet eller förtäckt hot om våld förgriper sig pånågon i hans myndighetsutövning eller för att tvinga honom till eller hindrahonom från åtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd, döms för våld eller hotmot tjänsteman till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, tillböter eller fängelse . Detsamma skall gälla, om någon påsamma sätt förgriper sig mot den som har utövat myndighet för vad denne däri gjort eller underlåtit.2 §Den som, annorledes än i 1 § sägs, för att tvinga eller hindra någon i hansmyndighetsutövning eller för att hämnas för åtgärd däri, otillbörligen företager gärning, som för honom medför lidande, skada eller annan olägenhet, eller hotar därmed, dömes för förgripelse mot tjänsteman till böter eller fängelse i högstsex månader.Är brottet grovt, dömes till fängelse i högst fyra år.Den som, i annat fall än som anges i 1 §, för att tvinga eller hindra någon ihans myndighetsutövning eller för att hämnas för åtgärd däri, otillbörligenföretar gärning, som för honom medför lidande, skada eller annan olägenhet,eller öppet eller förtäckt hotar därmed, döms för förgripelse mot tjänstemantill böter eller fängelse i högst sex månader.Är brottet grovt, döms till fängelse i högst fyra år.10 §Den som med våld eller hot om våld angriper någon för att denne gjort anmälan,fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos endomstol eller annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd,döms för övergrepp i rättssak till böter eller fängelse i högst . Detsamma skall gälla, om man med någon annan gärning, som medför lidande, skada ellerolägenhet, eller med hot om en sådan gärning angriper någon för att denne avlagt vittnesmål eller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom från att avge en sådan utsaga.Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst ett och högst sex år.Den som med våld eller med öppet eller förtäckt hot om våld angriper någon föratt denne gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhöravgett utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra någonfrån en sådan åtgärd, döms för övergrepp i rättssak till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse i högst sex månader.Detsamma skall gälla, om man med någon annan gärning, som medför lidande, skadaeller olägenhet, eller med hot om en sådan gärning angriper någon för att denneavlagt vittnesmål eller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet ellerför att hindra honom från att avge sådan utsaga.Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst två och högst åtta år.29 kap. Om straffmätning och påföljdseftergift2 §Såsom försvårande omständigheter vid bedömningen av straffvärdet skall, vidsidan av vad som gäller för varje brottstyp, särskilt beaktas----------------------6. om brottet utgjort ett led i en brottslig verksamhet som varit särskiltnoggrant planlagd eller bedrivits i stor omfattning och i vilken den tilltaladespelat en betydande roll, eller6. om brottet utgjort ett led i en brottslig verksamhet som varit särskiltnoggrant planlagd eller bedrivits i stor omfattning, eller7. om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp elleren annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt elleretniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet.7.