prop · GO0377 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:77 Integrering av verksamheter inom politikområdet Skydd mot olyckor Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår vissa ändringar m.m. i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor. Lagändringarna föreslås träda i kraft och innebär att kan läggas ned och att verksamheten där kan föras över till . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor 4 3 Ärendet och dess beredning 6 4 Bakgrund 7 4.1 7 4.2 7 4.3 behandling av frågan om samman- slagning m.m. 8 5 Överföring av verksamhet till m.m. 9 6 Kostnadskonsekvenser och ikraftträdande 14 Bilaga 1 Sammanfattning av Statskontorets rapport 15 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser avseende Statskontorets rapport 21 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 22 Rättsdatablad 23 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor. 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor Härigenom föreskrivs att 13, 16, 27 och 28 §§ lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 §1 Frågor om tillstånd beträffande brandfarliga varor som rör annan än Försvarsmakten eller För-svarets materielverk prövas av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom plan- och byggnadsväsendet. Frågor om till-stånd i övrigt enligt denna lag prövas, enligt vad regeringen närmare föreskriver, av eller polismyn-digheten. Frågor om tillstånd beträffande brandfarliga varor som rör annan än Försvarsmakten, eller prövas av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom plan- och byggnadsväsendet. Frågor om till-stånd i övrigt enligt denna lag prövas, enligt vad regeringen när-mare föreskriver, av eller polismyndig-heten. 16 §2 utövar den centrala tillsynen över efter- levnaden av denna lag samt de föreskrifter och villkor som med- delats med stöd av lagen. På det lokala planet utövas tillsynen, om inte regeringen före-skriver något annat, i fråga om brandfarliga varor av den eller de kommunala nämnder som svarar för räddningstjänsten och i fråga om explosiva varor av polismyn-digheten. utövar den centrala tillsynen över efter-levnaden av denna lag samt de föreskrifter och villkor som med- delats med stöd av lagen. På det lokala planet utövas tillsynen, om inte regeringen före-skriver något annat, i fråga om brandfarliga varor av den eller de kommunala nämnder som svarar för räddningstjänsten och i fråga om explosiva varor av polismyn-digheten. 27 §3 Ett beslut i tillståndsärenden av en sådan nämnd som avses i 13 § får överklagas hos . beslut får över-klagas hos allmän förvaltnings-domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammar-rätten. får överklaga nämndens beslut om tillstånd. beslut i till-ståndsärenden får överklagas hos . Inspek-tionens beslut får inte överklagas. beslut i tillståndsärenden, som inspektionen har prövat som första instans, får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövnings-tillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Ett beslut i tillståndsärenden av en sådan nämnd som avses i 13 § får överklagas hos . beslut får över-klagas hos allmän förvaltnings-domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammar-rätten. får överklaga nämndens beslut om tillstånd. beslut i till-ståndsärenden får överklagas hos . beslut får inte överklagas. beslut i till-ståndsärenden, som har prövat som första instans, får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövnings-tillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 28 §4 Beslut av en polismyndighet och av en sådan nämnd som avses i 16 § i tillsynsärenden får över-klagas hos Sprängämnesinspek-tionen. Inspektionens beslut får inte överklagas. be-slut i tillsynsärenden och i övriga ärenden som inspektionen prövar som första instans får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid över-klagande till kammarrätten. Beslut om föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen och som har meddelats med stöd av bemyndigande enligt denna lag får inte överklagas. Beslut av en polismyndighet och av en sådan nämnd som avses i 16 § i tillsynsärenden får överklagas hos . beslut får inte överklagas. beslut i till-synsärenden och i övriga ärenden som prövar som första instans får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Pröv-ningstillstånd krävs vid över-klagande till kammarrätten. Beslut om föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen och som har meddelats med stöd av bemyndigande enligt denna lag får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning lämnade regeringen en skrivelse till om utvecklingsprogram för kommuner med särskilda omställningsproblem främst på grund av strukturomvandlingar inom Försvarsmakten (skr. 1999/2000:33). Där lämnas en redovisning av det planerade arbetet med utvecklingsprogram för kommuner med särskilda omställnings-problem främst på grund av strukturomvandling inom Försvarsmakten med anledning av regeringens proposition Det nya försvaret (prop. 1999/2000:30). I skrivelsen anges att annan statlig verksamhet kan komma att lokaliseras till de orter som berörs. Regeringen uppdrog åt Statskontoret att utreda frågan om hur en sammanslagning av , lokaliserad till , med i skulle kunna genomföras samt konsekvenserna av en sådan sammanslagning. Statskontoret skulle särskilt - redogöra för sambandet mellan verksamheterna vid och , bl.a. när det gäller att förebygga olyckor och skador av olyckor i kemikaliehanterande verksamheter, samt redogöra för verksamheter i där samband saknas med , - redogöra för de verksamhets- och kompetensmässiga samt ekonomiska konsekvenserna av en sammanslagning. I budgetpropositionen informerade regeringen om uppdraget till Statskontoret och angav bl.a. att en eventuell sammanslagning av myndigheterna inte skulle påverka verksamhetens inriktning och ändamålet med sjätte utgiftsområdets anslag 7:5 Brandfarliga och explosiva varor, utan endast ha betydelse för frågan om ansvarig myndighet. Vidare ändrades anslagets benämning från att tidigare ha varit till att bli Brandfarliga och explosiva varor. lämnade Statskontoret rapporten av - Sammanslagning med ? (Statskontoret 2000:42). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 1. Statskontorets rapport har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga i Försvarsdepartementets akt i ärendet (dnr Fö2000/1590/). Lagrådet Lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor hör till Lagrådets granskningsområde. De föreslagna ändringarna avser bara enkla anpassningar till följd av den organisationsändring som regeringen förordar. Vidare undantas från nämnds tillståndsprövning när det gäller frågor om tillstånd beträffande brandfarliga varor. I stället kan tillståndsprövningen läggas på . Beskaffenheten av lagförslagen är enligt regeringens mening sådan att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 4 Bakgrund 4.1 är enligt sin instruktion central förvaltningsmyndighet enligt lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor. Det övergripande målet för verksamheten är att förebygga att personer, egendom och miljö kommer till skada vid hantering av sådana varor. fullgör uppgifter som tillståndsmyndighet, tillsynsmyndighet och föreskrivande myndighet. På det lokala planet utövas tillsynen i fråga om brandfarliga varor av den eller de kommunala nämnder som svarar för räddningstjänsten och när det gäller explosiva varor av polismyndigheten. verksamhet har även betydelse för reglerna om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor och om transport av farligt gods. har cirka 25 anställda och är lokaliserad i . 4.2 är enligt sin instruktion central förvaltningsmyndighet för bl.a. frågor om olycks- och skadeförebyggande åtgärder enligt räddningstjänstlagen (1986:1102). Av lagen framgår att varje kommun svarar för att åtgärder vidtas så att bränder och skador till följd av bränder förebyggs. Kommunerna skall även främja annan olycks- och skadeförebyggande verksamhet. har till uppgift att samordna bl.a. beredskaps-planläggningen mot kärnenergiolyckor och andra allvarliga olyckor, bl.a. kemikalieolyckor. är central tillsynsmyndighet enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor (Sevesolagstiftningen). Vidare har uppgifter enligt lagen (1982:821) om transport av farligt gods och den därtill knutna förordningen. är t.ex. transportmyndighet i fråga om landtransporter av farligt gods och samordnar övriga transportmyndigheters arbete. ansvarar för godkännanden av säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods samt utövar tillsyn över lagens efterlevnad när det gäller säkerhetsrådgivare. skall också samordna övriga tillsynsmyndigheters verksamhet i fråga om landtransporter av farligt gods. har huvudkontor i och skolor i Revinge, , och . Av myndighetens sammanlagt cirka 900 anställda arbetar 590 vid de fyra skolorna. 4.3 behandling av frågan om sammanslagning m.m. har frågan om sammanslagning av med aktualiserats. av den centrala ledningen av räddningstjänsten i fred och civilförsvarsverksamheten, som antog namnet (Fö 1982:41), föreslog i sitt principbetänkande (Ds Fö 1984:2) en sammanslagning av dåvarande , , och till en central myndighet med namnet . Kommittén föreslog att den nya myndigheten skulle få en samordnad funktion för skadeförebyggande åtgärder. Genom att skulle ingå i den nya myndigheten skulle splittringen av ansvaret för olycks- och skadeförebyggande åtgärder minska på central nivå. bildades men blev kvar som egen myndighet (prop. 1984/85:161 om ledningen av befolkningsskyddet och räddningstjänsten m.m.). De motiv som redovisades för detta var främst risken för initiala kompetensförluster vid en flyttning av inspektionens verksamhet, att var en relativt nybildad och väl fungerande egen myndighet, att det förelåg begränsade rationaliseringsvinster eftersom administrationen var förhållandevis liten samt att verksamheten hade betydelse från arbetarskyddssynpunkt. Olika åtgärder skulle vidtas för att i stället förbättra samordningen mellan myndigheterna. Regeringen anförde slutligen att man avsåg noga följa utvecklingen och återkomma om lösningen skulle visa sig inte vara tillfredsställande. Hot- och riskutredningen (Fö 1993:4) föreslog i sitt betänkande Ett säkrare samhälle (SOU 1995:19) bl.a. att uppgifter skulle delas mellan och . Utredningen anförde att verksamhet ligger mycket nära en central del av uppgifter. En överföring av delar av arbetsuppgifter till skulle följaktligen kunna bli en viktig del av den förbättrade samordning inom kemikalieområdet som tidigare begärt. Andra uppgifter skulle enligt utredningen kunna föras över till . I (Fö 1996:11) slutbetänkande I , Rädda Och Skydda (SOU 1998:59) berördes även kort frågan om sammanslagning av med . Utredningen kunde inte finna att nuvarande ordning medför några betydande problem. hade vid tidigare tillfällen framfört som huvudargumentet mot en sammanslagning att myndigheternas huvudinriktningar d.v.s. olycks- och skadeförebyggande respektive skadeavhjälpande skulle vara olika. Utredningen påpekade att grunden för detta argument inte längre var aktuellt eftersom utredningen föreslog en förstärkning av förebyggande roll. Utredningen konstaterade slutligen att det föll utanför utredningens direktiv att göra den mer ingående analys som skulle behövas för att kunna föreslå en sammanslagning av med . överfördes ansvaret för frågor avseende brandfarliga och explosiva varor från till Försvarsdepartementet. Härigenom sammanfördes flera myndighetsuppgifter inom räddningsområdet och de skade- och olycksförebyggande områdena till ett departement. Utgifterna för beräknas från under utgiftsområde 6 Totalförsvar. 5 Överföring av verksamhet till m.m. Bakgrund till regeringens förslag Lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor lägger några viktiga uppgifter på , däribland att utöva den centrala tillsynen över lagens efterlevnad. Regeringen anser att bör läggas ned och att verksamheten bör föras över till . Regeringen föreslår därför i det följande att lagen ändras så att detta blir möjligt. I anslutning härtill redovisar regeringen sina skäl för organisationsändringen. Regeringens förslag: Lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor ändras på så sätt att åläggs vissa i lagen angivna uppgifter som tillkommer Sprängämnes-inspektionen. Lagen ändras vidare så att regeringen får föreskriva att det av lagen framgår att även skall pröva frågor om tillstånd till hantering av brandfarliga varor inom . Regeringens bedömning: bör läggas ned och verksamheten bör föras över till . Statskontorets förslag: Statskontoret föreslår i rapporten av - Sammanslagning med ? (Statskontoret 2000:42) en sammanslagning av med och en framtida samlokalisering i . Den verksamhet som bedriver bör enligt Statskontoret inte placeras i då man funnit att mycket lite talar för det. föreslås i stället få i uppdrag att upprätta en arbetsplats för i huvudsak annan verksamhet i . En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 1. Remissyttrandena: , Riksåklagaren och Försvarsmakten understryker vikten av att bibehålla den specialistkompetens som finns vid . Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) anser att största synergieffekten skulle uppnås om slogs samman med Arbetarskyddsstyrelsen. Vidare understryker SWEDAC att om en utlokalisering skall kunna ske måste detta kombineras med att övergångsvis ha kvar ett filialkontor i med Sprängämnes-inspektionens nuvarande personal för att inte myndighetsfunktionen skall försvagas. anser sig kunna genomföra utredarens förslag utan att kompetensförluster, friktion mellan myndigheternas olika kulturer m.m. gör att säkerheten på det område som Sprängämnes-inspektionen ansvarat för äventyras. har länge ansett att verksamhet borde samordnas med då det skulle leda till en totalt sett tydligare och effektivare myndighetsstruktur till gagn för hela säkerhetsarbetet och med minskat dubbelarbete. menar att all verksamhet vid har mer eller mindre samband med verksamhet. är negativ till förslagen. Av yttrandet framgår att anser att Statskontorets utredning har många brister och svagheter. Dessutom ligger förslaget enligt inte inom de förutsättningar som utrednings-direktiven ger. Statskontoret har med sin utredning inte kunnat styrka att man skulle uppnå några för det statliga säkerhetsarbetet avseende brandfarliga och explosiva varor påtagliga fördelar med sitt förslag. avvisar denna del av utredningsförslaget och detta kan därför inte ligga till grund för några som helst förslag om förändringar av inspektionens verksamhet eller organisation. avstyrker såväl omlokalisering som sammanslagning med statsmakterna önskar slå samman inspektionens verksamhet med annan statlig verksamhet som också arbetar med att förebygga olyckor, påpekar slutligen att det finns andra och för det statliga säkerhetsarbetet bättre lösningar än Statskontorets förslag. För att kunna klarlägga vilken lösning som i en sådan situation kan vara den för säkerhetsarbetet bästa behövs en förutsättningslös utredning i vilken berörda intressenter ges möjlighet att delta. pekar på brister i utredningen vad gäller konsekvenser på kort och på lång sikt. saknar beräkningar av ekonomiska konsekvenser och bedömning av besparings-potential. Vidare anses det inte klart framgå vad problematiken med två separata myndigheter egentligen består av. tar inte ställning till frågorna om utlokalisering och sammanslagning. Länsstyrelserna i och är positiva till utlokalisering och sammanslagning och menar bl.a. att länsstyrelserna borde kunna få en utökad roll vad gäller tillsyn över kommuner-nas verksamhet även vad gäller lagen om brandfarliga och explosiva varor (jämför länsstyrelsernas tillsynsroll enligt räddningstjänstlagen). anses vara bäst lämpad att sköta den samordnade tillsynen på regional nivå inom området skydd mot olyckor. Risken med förlust av kompetenser anses vara av övergående art och bör vägas mot de regionalpolitiska aspekterna. Arbetarskyddsstyrelsen är kritisk till förslagen, saknar tillräcklig utredning av de säkerhetsmässiga aspekterna och pekar på stora skill-nader mellan och arbets-sätt. En sammanslagning av med Arbetarskyddsstyrelsen vore enligt Arbetarskyddsstyrelsen bättre med hänsyn till dessa båda myndigheters liknande arbetsformer. Om skall upphöra som egen myndighet bör en ny utredning tillsättas med uppdrag att förutsättningslöst undersöka lämpligaste fördelning av nuvarande arbetsuppgifter på andra myndigheter. pekar på dels de initiala svårigheter, dels de positiva effekter som förekom då myndigheten utlokaliserades till . konstaterar att man har en väl fungerande organisation med hög kompetens på den nya orten. Vidare konstaterar , vad gäller frågan om sammanslagning av och , att det ligger nära till hands att verksamheterna samordnas. Samordningen kan skapa administrativa fördelar och effektivt resursutnyttjande. Många avnämare skulle se det som naturligt att en sådan sammanslagning kommer till stånd med lokalisering till . är positivt till en sammanslagning. och kommuner samt är positiva till förslagen. anför att en sammanslagning ger stabilitet, kompetensfördelar och minskar sårbarheten hos den lilla myndigheten. Flera fackliga organisationer är kritiska till såväl utlokalisering som sammanslagning. Industrifacket framför att samordningsvinster lättare kan uppnås genom att slå samman med Arbetarskyddsstyrelsen då man slipper bekymret med omlokalisering. Kemikontoret, , och några företag i branschen är kritiska till förslagen och befarar att sammanslagningen kan medföra en kompetensförlust som skulle kunna leda till ett ökat antal olyckor. Skälen för regeringens förslag och bedömning Behov av samordning Sedan en följd av år har statsmakterna eftersträvat en ökad integration mellan olycks- och skadeförebyggande åtgärder samt räddningstjänst. Mot denna bakgrund bör ambitionen vara att så långt möjligt samordna verksamheter och därvid förbättra återföringen av erfarenheter mellan olycksförebyggande och skadeavhjälpande åtgärder. En helhetssyn bör råda där den övergripande målsättningen är att minska antalet olyckor. I budgetpropositionen tar regeringen ett samlat grepp inom området skydd mot olyckor genom att under Försvarsdepartementet skapa ett nytt politikområde (Skydd mot olyckor) som omfattar verksamheter som bedrivs av myndigheterna under det sjätte utgiftsområdet, bl.a. och . Politikområdet omfattar förebyggande, konsekvensbegränsande och skadeavhjälpande åtgärder avseende olyckor. Tillsyn med avseende på åtgärder för att hindra eller begränsa skador till följd av brand bedrivs såväl enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) som enligt lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor. Tillsynen enligt räddningstjänstlagen, vilken framför allt sker i form av brandsyn, och tillsynen enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor, utövas lokalt av en och samma myndighet, nämligen den eller de kommunala nämnder som svarar för räddningstjänsten. Ofta sker förrättning enligt båda lagstiftningarna vid samma tillfälle. I fråga om den centrala tillsynen är dock ansvaret uppdelat mellan och på så sätt att svarar för tillsynen enligt räddningstjänstlagen och för tillsynen enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor. är ansvarig myndighet för landtransporter av farligt gods och samordnar dessutom övriga transportmyndigheters (luft- och sjötransporter) arbete inom området. Brandfarliga och explosiva varor utgör en mycket stor del av alla transporter med farligt gods. är tillsynsmyndighet för sådana varugrupper. biträder i det internationella arbetet vad gäller klassificeringsfrågor. är central tillsynsmyndighet och föreskrivande myndighet enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor (Sevesolagstiftningen). En viktig del av de farliga ämnen som Seveso-II direktivet5 reglerar utgörs av de varugrupper som har tillsyns-ansvar över enligt reglerna om brandfarliga och explosiva varor. Som framgått överlappar och verksamheter varandra på ett viktigt område som är lagstiftningsmässigt och administrativt komplicerat. En integrering av myndigheterna skapar förutsättningar för förenkling och samordning. En integrering skulle också tillföra en viktig kompetens i rollen som samordnande myndighet för transport av farligt gods och medföra en rationalisering av verksamheten. Vidare skulle förutsättningar skapas för en samordnad föreskriftsgivning, tillsyn, vägledning och informationsverksamhet gentemot kommuner, industri och allmänhet. kan utvecklas och förutsättningar skapas för en samordnad tillbuds- och olycksstatistik. Regeringen anser av dessa skäl att verksamhet bör inordnas i övriga verksamhet då det leder till en totalt sett tydligare och effektivare myndighetsstruktur till gagn för hela säkerhetsarbetet och till att dubbelarbete undviks. Organisationsändringen medför att en förvaltningsmyndighet får det centrala ansvaret för den kommunala räddningstjänstens verksamhetsområde. Den innebär dessutom att ges bättre förutsättningar att verka längs hela skalan av olycks- och skadeförebyggande åtgärder samt räddningstjänst. Organisations-ändringen ligger också i linje med statsmakternas ambition att och den kommunala räddningstjänsten får en stärkt förebyggande roll. Med en myndighet förbättras förutsättningen för framtida arbete med att modernisera och förenkla lagstiftningen inom hela politikområdet Skydd mot olyckor. Några av remissinstanserna anser att det finns större samordningsfördelar med att lägga samman med . Det finns ett flertal delområden inom dessa myndigheters verksamhet som sammanfaller, vilket Statskontoret också redovisar i sin rapport. tillsynsverksamhet tar sikte på samtliga förhållanden av betydelse för hälsa och säkerhet i arbetet, vilket även inbegriper hanteringen av brandfarliga och explosiva varor i arbetslivet. De båda myndigheternas verksamhet är såvitt gäller arbetsmetoder m.m. likartade. och verksamheter avser skydd av allmänhet, egendom och yttre miljö utan de begränsningar till hälsa och säkerhet i arbetslivet som arbetsmiljölagstiftningen har. Regeringen anser att de skäl som talar för en sammanslagning av arbetsuppgifter med väger tyngre. Regeringen anser att det är angeläget att det utvecklas ett effektivt samarbete mellan och , som bygger vidare på det hittillsvarande väl fungerande samarbetet mellan och . Därvid är det av särskild vikt att det olycksförebyggande arbetet utvecklas. Lokalisering av verksamhet Flera remissinstanser har befarat att en utlokalisering av verksamhet från skulle leda till förluster av kompetensen till men för verksamheten. Regeringen tar fasta på detta och anser att det är av största vikt att genomföra organisationsändringen på ett sådant sätt att den inte äventyrar säkerheten på det område som ansvarat för. En fortsatt lokalisering till av den verksamhet som har bedrivit bör därför gälla tills vidare. Regeringen avser utse en särskild utredare med uppgiften att förbereda och genomföra organisationsändringen. Regeringen avser att uppdra åt att redovisa hur det fortsatta arbetet med att integrera de båda myndigheternas verksamhet och nuvarande organisation kan ske utan att det medför kompetensförluster av betydelse för säkerheten och även redovisa hur personalens intressen i möjligaste mån kan tillgodoses. I regeringens uppdrag till Statskontoret ingick som förutsättning bl.a. att skulle omlokaliseras till . Statskontoret kommer i sin utredning fram till att i huvudsak annan verksamhet i bör lokaliseras till . Regeringen kommer att uppdra åt att närmare utreda förutsättningen för att kunna genomföra Statskontorets förslag vad gäller att lokalisera verksamhet i .