prop · GO03130 · 2001-01-01 00:00:00 — Det är angeläget att dessa åtgärder inte förtas av en ökad terrängkörning. Regeringen bedömer att inriktningen bör vara att nya varaktiga skador på mark och vegetation orsakade av terrängkörning och annan mänsklig verksamhet skall vara försumbara . Resultat från bl.a. utveckling av mindre miljöskadande terrängfordon och kommande förslag från (dir. 1997:102) kan medföra att delmål och åtgärder bör bli föremål för ytterligare överväganden. (Jo 1998:03) väntas komma med sitt betänkande före utgången av . Berörda länsstyrelser har haft regeringens uppdrag att i samråd med berörda samebyar upprätta åtgärdsprogram för överbetade områden i fjällen som underlag för att vidta bl.a. lämpliga åtgärder för att renbetet snabbt skall återhämta sig. Uppdraget redovisades till . har i uppdrag att ta fram en ny metod för renbetesinventering. Uppdraget har visat sig vara oväntat komplicerat. Regeringen avser att verka för att det slutförs möjligt och att inventeringar kan påbörjas med utgångspunkt i resultat av detta arbete. I samband med den svensk-norska renbeteskommissionens arbete med en ny renbeteskonvention undersöks hur betestillgångarna bör utnyttjas för att ge ett långsiktigt underlag för en ekologiskt, ekonomiskt och kulturellt bärkraftig rennäring. Materialet bör också kunna utnyttjas för renbetesinventeringar. Med stöd av MISTRA () bedrivs forskning rörande olika aspekter avseende fjällen (Fjällmistra). Ett av programområdena rör renskötsel, ett annat rör naturvård, vari man bl.a. studerar hur ekologiska processer kan påverkas av mänskliga aktiviteter. Resultaten från detta arbete bör kunna ge ökad kunskap om hur delmålet kan uppnås. När det gäller barmarkskörning har vissa motordrivna terrängfordon som används inom rennäringen, t.ex. terrängmotorcyklar, större påverkan än andra. Rennäringen bör kunna bedrivas rationellt och med hjälp av modern teknik inom ramen för den hänsyn som krävs för att uppfylla näringens miljömål i rennäringslagen. Det är dock angeläget att de fordon som ger de största negativa effekterna ersätts med nya, mindre miljöskadande fordon eller andra hjälpmedel. har haft i uppdrag att lämna förslag för att minska markskador från barmarksfordon. I rapporten på kalfjäll (rapport 4845) lämnas förslag om bl.a. utformning av motordrivna fordon i kalfjällsområdet, utvecklingsprojekt för "lågskadande" terrängfordon, begränsad användning av fordon på kalfjällsområdet, terrängkörningsplan och avvecklingspremie. Rapporten har remissbehandlats. Regeringen anser att det behövs en utveckling och introduktion av mindre miljöskadande terrängfordon för barmarkskörning som alternativa metoder utvecklas i rennäringen. Ett sådant utvecklingsarbete av terrängfordon bör bedrivas i nära samråd med branschen. I syfte att bättre kunna reglera barmarkskörningen kommer regeringen att införa krav på terrängkörningsplaner i terrängkörningsförordningen (1978:594). En sådan plan, som bör upprättas av sameby i samråd med , skall vara en överenskommelse om barmarkskörningens omfattning och ange körstråk för regelbunden trafik. har föreslagit att samebyarna skall upprätta miljöprogram innehållande en strategi för hur skador på mark och vegetation skall undvikas. Även restaureringsåtgärder bör kunna behandlas i de fall skador har uppkommit. Regeringen anser att sådana program kan fylla en viktig funktion när det gäller åtgärder för att begränsa skador från såväl renbete som barmarkskörning. Regeringen anser i likhet med att det behövs en fortsatt utveckling av alternativa metoder i rennäringen för att begränsa skador på mark och vegetation. Regeringen anser att viss terrängkörning i fjällen måste godtas även i fortsättningen. Det gäller försvaret, räddningstjänsten och annan samhällsviktig verksamhet. En ökande nationell och internationell turism i fjällområdet med olika typer av anspråk medför ökade risker för att områden med natur- och kulturmiljövärden utsätts för slitage och andra skador. Det är angeläget att turismen i ökad utsträckning styrs till sådana former som bidrar till att främja ett hållbart nyttjande av fjällen. Turistdelegationen har getts ett tydligt sektorsmål för miljön när det gäller turismen. Kommunerna har en viktig roll genom att de i sin fysiska planering kan ge förutsättningar för en hållbar turism. har dessutom att utvärdera de föreskrifter som utfärdas med stöd av nationalparksförordningen (1987:938). Delmål 2 (minskat buller i fjällen) I fjällen är områden med ostördhet särskilt viktiga och tystnaden utgör normalt en grundläggande upplevelsekvalitet. Många människor söker sig till fjällen för att den bullerfria miljön uppskattas. Även relativt låga bullernivåer kan här upplevas som störande. Användningen av motoriserade färdmedel i fjällen har ökat markant under . Framför allt gäller detta användningen av terrängskotrar, i första hand snöskotrar. Flygtrafiken utgör en av bullerkällorna i fjällen. Den ökade trafiken med motordrivna fordon i terrängen och med flyg har inneburit att buller och andra störningar har ökat påtagligt. Det blir allt svårare att finna av motortrafik ostörda områden i fjällen. Regeringen anser att bullerstörningar från motordrivna fordon i terrängen och från flyg bör begränsas i fjällen. Det kan ske genom dels restriktioner för användningen inom vissa områden, dels åtgärder vid själva bullerkällan. Genom åtgärder vid bullerkällan uppnås en allmän sänkning av bullernivån men också en arealmässig minskning av det område som påverkas. infördes skärpta regler i terrängkörningslagen (1975:1313) för användningen av motordrivna färdmedel i regleringsområden, tidigare allmänt benämnda skoterförbudsområden. Regeringen har därefter inrättat ytterligare regleringsområden i fjällen med skärpta restriktioner för trafik med motordrivna fordon i terrängen samt med en klassificering av områdena. Av propositionen 1995/96:226 Hållbar utveckling i landets fjällområden framgår att kvaliteten i fråga om tystnad och orördhet inom ett område bl.a. bestäms av i vilken utsträckning beslutar om undantag från skoterförbudet och tillåter skoterleder. Regeringen har vid prövning av överklagade ärenden gett uttryck för en restriktiv syn på möjligheten att tillåta skotertrafik inom regleringsområden (se t.ex. M 2000/951/Na som rörde regleringsområdet ). Kommunerna har dessutom getts möjlighet att besluta om regleringsområden. Statliga medel har avsatts t.o.m. som bidrag till att anlägga allmänna skoterleder och andra anläggningar för skotertrafik i syfte att åstadkomma en bättre kanalisering av skotertrafiken och på så sätt minska bullerstörningar och konflikter med andra intressen. En hastighetsbegränsning för terrängskotrar har införts bl.a. för att minska bullerstörningarna. Regeringen har gett i uppdrag att göra en samlad redovisning och utvärdering av lokalt och regionalt arbete med regleringen av färdseln med fordon i terrängen i de svenska fjällen. Om problemen då i allt väsentligt skulle visa sig kvarstå kan regeringen komma att överväga en skärpning av regleringen. I syfte att begränsa bullret föreslog Miljömålsommittén som delmål att buller från motordrivna fordon och flyg i fjällen minskar och uppfyller vissa specifikationer . Om miljökvalitetsmålet skall kunna nås förutsätts samtliga terrängskotrar successivt ha bytts ut mot tystare skotrar. skall terrängmotorfordon enligt föreskrifter (VVFS 1993:17) vara så ljuddämpade att de avger en bullernivå som inte överstiger . De svenska bulleremissionsnormerna har varit gällande . Bullernivåerna för terrängmotorfordon är betydligt högre än motsvarande gränsvärden för t.ex. bilar och motorcyklar. Regeringen anser att denna bullernivå är alltför hög för att delmålet skall kunna nås. Regeringen anser därför att bulleremissionerna från terrängskotrar bör begränsas ytterligare. Genom direktiv /14/EG (EGT L 162, , s. 1, Celex 32000L0014) antogs inom EU gemensamma bullerkrav för viss utrustning som är avsedd att användas utomhus. Terrängskotrar omfattas av direktivet men inga gränsvärden läggs fast för terrängskotrar. Mot bakgrund av att det här är fråga om ett s.k. harmoniserat direktiv (se avsnitt 5.1) är det endast frivilliga krav som kan tillämpas i . kommer dock inom EU att verka för att också gränsvärden avseende buller för terrängskotrar kommer att införas. Terrängskotrar berörs inte av några avgaskrav. svarar skotrar för av kolväteutsläppen från arbetsmaskiner i . föreslog i sitt betänkande Miljöklassning av snöskotrar (SOU 1995:97) att ett miljöklassystem med avgas- och bullerkrav skulle införas för terrängskotrar. anmälde en lagstiftning om detta till EU. I avvaktan bl.a. på att , som är den dominerande terrängskotermarknaden, skall införa avgaskrav har införandet av avgaskrav inom EU skjutits upp. Det förslag till avgaskrav för bensindrivna arbetsmaskiner och arbetsredskap som behandlas inom EU innebär att avgaskrav för bensindrivna arbetsmaskiner hamnar inom det område inom vilket det krävs harmoniserade regler. Problemet är dock att terrängskotrar används i större skala endast i och , varför merparten medlemsländer knappast ser något behov av regler. Regeringen avser därför att driva frågan om att måste ges möjlighet att införa sådana krav. För att miljökvalitetsmålet skall kunna nås inom en generation anser regeringen, i avvaktan på obligatoriska miljökrav, att ett system för frivillig miljöklassning av terrängskotrar bör utvecklas och införas. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att i samarbete med och Arbetarskyddsstyrelsen se över frågan om ett miljöklassystem för att öka införandet av miljöanpassade skotrar. I uppdraget kommer att ingå att det i de frivilliga miljöklasserna skall uppställas särskilda krav på bulleremissioner. Kraven bör samordnas med bullerkraven i direktiv /14/EG samt med förslag till avgaskrav inom EU för bensindrivna arbetsmaskiner och arbetsredskap. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att introduktionen av miljöanpassade skotrar inledningsvis kommer att gå långsammare än vad kommittén antog. Regeringen föreslår därför som delmål att buller från motordrivna fordon i fjällen minskar och uppfyller specifikationen att av terrängskotrarna uppfyller högt ställda bullerkrav (lägre än ) . Med införande av frivilliga kriterier för miljöklassning och därefter obligatoriska miljökrav bedöms samtliga terrängskotrar i trafik vara miljöanpassade år 2020-2025. Om utbytestakten av terrängskotrar vid framtida uppföljning av delmålet skulle visa sig bli lägre kan regeringen komma att behöva överväga även andra åtgärder i syfte att begränsa bullret i känsliga fjällområden, t.ex. sänkt hastighet. När det gäller begränsning av buller från flyget föreslår regeringen i likhet med kommittén ett delmål om att buller från luftfartyg i fjällen minskar. Som ett mått på minskningen anges att buller från luftfartyg är försumbart både inom skoterregleringsområde klass A enligt terrängkörningsförordningen (1978:594) och inom av nationalparksarealen. har haft i uppdrag att, i samarbete med , Försvarsmakten och berörda länsstyrelser, göra en översyn av restriktioner beträffande överflygning av och landning med luftfartyg i känsliga fjällområden. Uppdraget har redovisats . Regeringen anser i likhet med kommittén att de av föreslagna åtgärderna tillgodoser det föreslagna delmålet avseende buller från flyget. Regeringen avser med utgångspunkt i dessa förslag att införa förbud för starter och landningar med luftfartyg i olika regleringsområden enligt terrängkörningslagstiftningen och i områden med skydd enligt bestämmelserna i 7 kap. . Restriktionerna kommer dock inte att gälla s.k. nyttoflyg. Överflygning över sådana områden understigande viss höjd över marken eller hinder på visst avstånd kommer att förbjudas utom i samband med start och landning. Regeringen överväger även att införa anmälningsplikt enligt 12 kap. 6 § för all organiserad flygverksamhet i fjällen. Regeringen kommer även att mot bakgrund av nämnda utredning och överväganden, se över förhållandet mellan olika regleringar vad avser flyg i känsliga fjällområden. Delmål 3 (skydd av områden med höga natur- och kulturvärden) Fjällområdet har från såväl nationella som internationella utgångspunkter stora natur- och kulturvärden som ställer höga krav på hänsyn och långsiktigt skydd. Fjällen är ett natur- och kulturlandskap där människor levt och verkat . Samspelet mellan människor och fjällens naturresurser har inte bara varit en förutsättning för överlevnad utan även skapat biologiskt och kulturhistoriskt värdefulla miljöer. ställs många nya anspråk på fjällområdet som traditionella näringar har en vikande lönsamhet. Strukturomvandling och konkurrerande intressen påverkar fjällens natur- och kulturmiljöer. Det är viktigt att fjällbygderna kan fortleva och att rennäring jämte andra traditionella verksamheter kan leva vidare och utvecklas. Rennäringen har också stor betydelse för upprätthållandet av natur- och kulturmiljövärdena. Möjligheterna att bevara fjällens helhetsvärden påverkas av hur anspråken från olika former av exploateringar hanteras. Regeringen konstaterar i likhet med kommittén att behovet av varsamt brukande och ett långsiktigt skydd i fjällen i första hand rör områden med höga kulturvärden. Många av dessa områden innehåller även höga naturvärden som är beroende av fortsatt hävd. Samiska och agrara miljöer samt äldre turistanläggningar är viktiga kulturmiljöer att slå vakt om. Det långsiktiga skyddet kan åstadkommas genom t.ex. att bilda kulturreservat men framför allt genom att stödja verksamheter som förvaltar miljöerna. Fjällvärlden består av områden som med hänsyn till sina natur- och kulturvärden är av riksintresse enligt 3 och 4 kap. . Flertalet områden med höga naturvärden i fjällen har redan skydd med stöd av 7 kap. som nationalparker och naturreservat. Dessa områden rymmer även många kulturhistoriskt värdefulla lämningar och miljöer. Arbetet med Natura 2000 omfattar också fjällandskapet liksom arbetet inom med att bevara arktisk flora och fauna. Regeringen föreslår som delmål att merparten av områden med representativa höga natur- och kulturvärden i fjällområdet har ett långsiktigt skydd som vid behov innefattar skötsel och restaurering. Målet syftar främst till att områden som har höga kulturvärden kan fortleva och utvecklas. För att fjällens kulturhistoriska särprägel skall kunna bevaras krävs att traditionella verksamheter fortsatt bedrivs och att nya verksamheter varsamt fogas till den befintliga kulturmiljön. För arbetet på att nå detta mål krävs ett kompletterande kunskapsunderlag om fjällens forn- och kulturlämningar. Regeringen förutsätter att ansvariga myndigheter tar fram ett sådant underlag i samverkan med berörda aktörer. Underlaget är viktigt för en kommande översyn av riksintressen för kulturmiljövården enligt 3 kap. och för att utveckla de värdebeskrivningar som finns för områden som med hänsyn till sina kulturvärden i sin helhet är av riksintresse enligt 4 kap. . Regeringen kommer att förutsättningslöst diskutera den inventering och klassificering av befintliga fjällägenheter som genomfördes , med utgångspunkt i deras natur- och kulturvärden, bl.a. för att tydligare klarlägga skyddsbehov och behov av medel för drift och underhåll. Regeringen kommer att överväga särskilda insatser för att slå vakt om de natur- och kulturvärden som är knutna till det fjällnära jordbruket. Sådana insatser avses dock inte genomföras inom ramen för jordbrukspolitiken. har föreslagit att samebyarna bör upprätta särskilda miljöprogram. Regeringen anser i likhet med att en strategi för kunskapsuppbyggnad och bevarande av det samiska kulturarvet lämpligen bör ingå i miljöprogrammet. Utredningen om minerallagen, markägarna och miljön har överlämnat sitt slutbetänkande Minerallagen, markägarna och miljön (SOU 2000:89). Utredningen har bl.a. övervägt frågor om skyddet för värdefull miljö vid undersökningsarbeten. Utredningens förslag kommer att övervägas efter remissbehandling. Delmål 4 (åtgärdsprogram för hotade arter) Fjällens ekosystem innehåller relativt få arter och känsligheten för yttre störningar är stor. Vissa arter eller stammar är så utsatta att de är akut eller starkt hotade. Antalet rödlistade arter med hemvist i fjällkedjan har ökat enligt Artdatabanken. En viktig faktor för biologisk mångfald - de periodiska smågnagarcyklerna - har försvunnit, något som även får effekt på smågnagarnas predatorer. I regeringens proposition 2000/01:57 Sammanhållen rovdjurspolitik belyses problematiken för de stora rovdjuren och åtgärder föreslås för att dessa skall bli kvar i fjällmiljön. Det är väsentligt att klarlägga bakgrunden till förändringarna i smågnagartillgången, vilket kräver ytterligare forskning om fjällens ekologi. Hotade arter skyddas ofta genom generella åtgärder för att nå naturvårdsmålen i stort, exempelvis områdesskydd och anpassning av skogs- och jordbruksmetoder. För vissa arter krävs dock artvis utformade åtgärder. Det kan gälla arter som kan komma i direkt konflikt med människors verksamheter eller intressen, t.ex. de stora rovdjuren. Det kan även vara fråga om arter som av andra skäl har särskilda behov vilka inte kan tillgodoses genom generella åtgärder. För sådana arter krävs särskilda åtgärdsprogram som klargör behov av åtgärder och fördelar ansvar och kostnader för åtgärderna. Arter som i första hand kan komma i fråga för åtgärdsprogram är ofta akut hotade arter för vilka kunskapsläget är tillräckligt för att sätta in åtgärder. Även lokala fiskstammar kan i vissa områden vara hotade. En viktig åtgärd kan vara att förbättra kunskapen om en art som underlag för fortsatta åtgärder. Målet bör vara att värna den biologiska mångfalden och de särskilda arter som är så sällsynta och tillbakaträngda att de inte kan återhämta sig på egen hand även om miljön förbättras. Särskild hänsyn bör också tas till arter som återfinns i EG:s art- och habitatdirektiv /43/EEG (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7, Celex 31992L0043) eller fågeldirektiv /409/EEG (EGT L 103, 25.4.1979, s. 1, Celex 31979L0409) och som förekommer i denna miljö. Regeringen föreslår i likhet med kommittén ett delmål om att åtgärdsprogram skall inledas för de hotade arter som har behov av riktade åtgärder. Regeringen avser att ge ett uppdrag till att, i samverkan med Artdatabanken och i samråd med andra myndigheter, upprätta, genomföra och utvärdera åtgärdsprogram för hotade arter. Regeringen anser att det är angeläget att gör en översyn av fritidsfiskets och husbehovsfiskets påverkan på fiskbestånden. skall aktivt agera internationellt för att nå delmålet bl.a. inom ramen för Konventionen om biologisk mångfald, Konventionen om bevarande av hotade djur och växter i () samt Konventionen om skydd av flyttande vilda djur (Bonnkonventionen). Miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö i ett generationsperspektiv I regeringens bedömning av miljökvalitetsmålet i ett generationsperspektiv är de första sex punkterna oförändrade i förhållande till vad som redovisades i propositionen 1997/98:145 Svenska miljömål. De sista fyra punkterna är kompletteringar som har föreslagits av . Lydelsen av de två sista av dessa har modifierats något. Konsekvenser av förslagen Ett genomförande av föreslagna åtgärder för miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö berör främst samer, skoteranvändare, turister och andra som utövar friluftsliv. Verksamheter som berörs är i första hand rennäringen, turistnäringen och flyget. Det är svårt att beräkna de samhällsekonomiska kostnaderna för åtgärderna. Regeringen bedömer att föreslagna åtgärder kan vidtas utan ökade offentliga utgifter t.o.m. . Bevarandet av de svenska fjällens ursprunglighet, deras mycket höga upplevelsevärden samt stora natur- och kulturvärden är avgörande för en utvecklad svensk turism i fjällen. Allemansrätten ger alla tillträde till fjällen. Den enskilde markägaren kan erhålla intäkter för service eller annat som denne anordnar för friluftslivet. har en utvecklad turistnäring ett stort ansvar för fjällens miljövärden. Åtgärder för att begränsa barmarkskörningens markskador får vissa kostnadskonsekvenser. Utvecklingsprojekt för mindre miljöskadliga terrängfordon kan genomföras med stöd av befintliga forskningsmedel. Sektorns kostnad - främst för samerna - för inköp av tekniskt förbättrade motorcyklar och fyrhjulingar i renskötseln bedöms uppgå till ca t.o.m. . Studier av konsekvenser för rennäringen ingår emellertid inte. Åtgärderna för att begränsa skador på mark och vegetation innebär viktiga steg mot en hållbar rennäring och en långsiktigt bevarad produktionsförmåga. erhålls positiva effekter för friluftslivet och för biologisk mångfald. Bättre terrängfordon ger också minskade fysiska skador på förare. Störst ekonomiska konsekvenser får utbytet av äldre terrängskotrar till mer miljöanpassade skotrar som följer av delmål 2 (buller i fjällen). Införandet av miljökrav på terrängskotrar innebär ökade kostnader för enskilda vid köp av ny skoter. Vid den i delmålet antagna utbytestakten beräknas sektorns sammanlagda merkostnad - främst för inköp av miljöanpassade skotrar - uppgå till t.o.m. . och när obligatoriska miljökrav har införts bedöms merkostnaden till ca . Miljöanpassade skotrar tillsammans med införd skärpt reglering av terrängkörningen, bl.a. regleringsområden, minskar bullret och utsläppen av kolväten m.m. som arealen områden fria från buller ökar. Konflikterna mellan det rörliga friluftslivet och skoteranvändarna bedöms minska. Det blir positiva effekter för turism och friluftsliv liksom bättre hälsa för skoteranvändare. Minskad besöksfrekvens i känsliga områden genom förbud mot landning med flyg minskar störningar på växter och djur. Arbetet med regionala miljö- och hushållningsprogram för fjällområdet kan ge underlag för att ta till vara de utvecklingsmöjligheter och den potential för sysselsättning och tillväxt som ligger i resurshushållning och miljöanpassning. Inventeringar av forn- och kulturlämningar samt skydd och vård av byggnader i fjällen bör ge positiva effekter för bevarandet av kulturmiljövärden och för turistnäringen. Ett förbättrat kunskapsunderlag medför att också exploateringar kan genomföras med större hänsyn till miljön. Förbättrad kunskap om det samiska kulturarvet ger goda förutsättningar att skydda och förvalta arvet. Fjällägenheter och fjälljordbruk kan också hållas levande. Flera nationalparker och skydd av andra områden skulle leda till positiva effekter för turistnäringen och för bevarandet av den biologiska mångfalden. Arbetet med åtgärdsprogram för hotade arter ger tillsammans med övriga åtgärder inom miljökvalitetsmålet bättre förutsättningar för den biologiska mångfalden. Den statsfinansiella kostnaden för att nå alla delmål under miljökvalitetsmålet uppskattas till totalt ca . Inventeringar av forn- och kulturlämningar samt skydd och vård av byggnader i fjällen, med en beräknad kostnad om ca , kan utföras inom ramen för berörda myndigheters anslag. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit ökat anslag till kulturreservat med . Regeringen bedömer att det behövs ytterligare resurser för bl.a. skydd av värdefulla miljöer. Regeringen beräknar därför att tillföra ca i jämförelse med utgiftsnivå för delmålen (se vidare avsnitt 25). 20 God bebyggd miljö Av fastställt miljökvalitetsmål Städer, tätorter och annan bebyggd miljö skall utgöra en god och hälsosam livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö. Natur- och kulturvärden skall tas till vara och utvecklas. Byggnader och anläggningar skall lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt och så att en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. Delmål för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö Regeringens förslag: Planeringsunderlag 1.