prop · GO033 · 2001-01-01 00:00:00 — De förändringar som kännetecknat samhällsutvecklingen med växling mellan arbete och studier, fort- och vidareutbildning och för den enskilde ibland, täta arbetsbyten och byten av bostadsort har medfört att några av biblioteken på nya högskoleorter sökt sig nya arbetsformer. Forsknings- och folkbibliotekens serviceutbud närmar sig varandra. Till detta kommer att den vetenskapliga informationen tenderar att välja nya uttrycksformer. I allt större utsträckning tas ny teknik och Internet i anspråk för att sprida forskningsresultaten. Författare och forskare väljer att direkt vända sig till användarna och konsumenterna utan att ta omvägen via förlag och traditionellt tryck. Högskolebiblioteken måste ge studenter, forskare och lärare tillgång till den digitala informationen men arbeta parallellt med den traditionella tryckta informationen. Som ett led i att understödja och hjälpa lärosätena och dess bibliotek i denna process gav regeringen i uppdrag att sköta förhandlingar för lärosätenas räkning och göra en central upphandling av elektronisk information. beslutade regeringen att ett engångsbelopp skulle utgå för en sådan upphandling. Resurserna disponerades i första hand för att säkra högskolornas tillgång till vissa förlags digitala tidskrifter. Det svenska elektroniska forskningsbiblioteket (Svebib) är därmed under utveckling. Studenter och forskare, oberoende av vid vilket lärosäte man befinner sig, har tillgång till en mängd vetenskapliga tidskrifter som inte hade varit möjligt om lärosätena själva skulle ha upphandlat de digitala prenumerationerna. Detta är särskilt betydelsefullt eftersom kostnaderna för tidskriftsprenumerationerna har ökat, vilket inneburit att lärosätena i första hand valt att minska på denna utgift när den egna budgeten stramats åt. kommer antalet tidskrifter i papperskopior att minska och användningen av de digitala versionerna att öka. Härigenom minskar prenumerationsavgifterna som allt fler studenter och forskare får tillgång till tidskrifterna. Regeringen anser att detta arbete är viktigt och KB bör fortsätta stödja övergången till elektronisk information under ett uppbyggnadsskede. Efter KB:s ombyggnation av fastigheten i har verksamhet återtagit sin volym. Fler besökare får plats i de större lokalerna och nya bergrum har börjat användas. Regeringen bedömer att verksamheten behöver en förstärkning av anslaget för att klara de uppgifter som regeringen ålagt myndigheten. I budgetpropositionen för föreslår regeringen att KB:s anslag höjs med . Arkivet för ljud- och bild Från byter myndigheten namn till Statens ljud- och bildarkiv vilket tidigare tagit ställning till (prop. 1999/2000:100). I denna proposition omnämns dock myndigheten med sitt nuvarande namn, Arkivet för ljud och bild (). ALB:s verksamhet regleras i lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument. Arkivet skall möjliggöra forskning kring svensk kultur och samhälle genom att samla in, bevara och tillhandahålla den del av mediautbudet i som offentliggörs i form av ljudupptagningar och rörliga bilder. Samlingarna är enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk normalt endast tillgängliga för forskningsändamål. Mediautvecklingen och den tekniska utvecklingen påverkar i allra högsta grad ALB:s verksamhet. Den digitala tekniken och utbredningen av Internet gör att hela mediesamhället, och särskilt ljud- och bildområdet, befinner sig i en brytningstid. Omfattningen av tillgängliga ljud- och bildmedier ökar snabbt. Allt fler radio- och TV-kanaler kommer att sända program, regionalt och/eller över hela landet via marknät, satellit eller kabel. sänder ett tiotal kanaler via digitala marknätet. Den framtida utvecklingen avgörs av både politiska beslut men också av marknadens intresse för denna teknik. Den ökade bredbandstäckningen medför också nya förutsättningar för att producera, distribuera och konsumera ljud och rörliga bilder. Möjligheterna att digitalisera material är den tekniska faktor som påverkar myndighetens uppdrag. De flesta leveranser som tar emot är i form av analoga ljud- och videoband. Den digitala tekniken kommer dock bli dominerande för produktion av ljud- och bildupptagningar och då blir det också naturligt att låta pliktleveranser ske i digital form. Digital lagring av ljud och framförallt rörliga bilder är utrymmeskrävande. Materialet måste därför komprimeras vid lagring och överföring. Regeringen anser att måste överväga de risker som komprimering av digital lagring innebär i form av eventuellt bortfall av information etc. bör överväga dagens och framtidens krav på kvalitet mot vad som är ekonomiskt rimligt. ALB:s huvuduppgift, att säkra det långsiktiga bevarandet, har blivit alltmer problematiskt. Regeringen anser att bör utveckla specialistkompetens på framför allt digital masslagring för ett långsiktigt bevarande. bör inom detta område samverka med andra myndigheter som står inför liknande problem som t.ex. KB och . bör dra nytta av den kunskap och forskning som universitet och högskolor och andra aktörer har när det gäller utveckling av digitalt bevarande. Regeringen bedömer att kostnader för myndighetens uppgifter samt för uppbyggande av kompetens inom digitalt bevarande inte ryms inom befintliga ekonomiska ramar. Regeringen föreslår därför i budgetpropositionen för en höjning av anslaget med . 9.2 E-plikt Regeringens bedömning: För att arkiv och bibliotek skall kunna få möjlighet att framställa exemplar av verk som förekommer elektroniskt över datanät krävs att bl.a. EG-direktivet om skydd för datorprogram först ändras. Regeringen bör verka för en sådan förändring. Bakgrund: I betänkandet Pliktexemplarslagen m.m. (bet. 1995/96:KrU4) föreslog kulturutskottet att skulle ge regeringen i uppdrag att göra en översyn av pliktexemparslagen, vilket också blev beslut. Regeringen tillkallade en särskild utredare för att göra en översyn av lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument. Enligt direktiven skulle utredningen även överväga huruvida elektronisk information som inte omfattas av den nuvarande pliktexemplarslagen skall vara föremål för leveransplikt samt överväga och föreslå ändringar i pliktexemplarslagen i syfte att säkra förutsättningar för forskning och för att bevara och säkra tillgången till kulturarvet. Frågan om en eventuellt utökad leveransplikt skulle belysas, hur den skulle kunna utformas och av vem den skulle fullgöras. De tekniska frågorna skulle utredas särskilt med inriktning på hur en sådan pliktleverans skulle kunna ske. Slutligen skulle utredaren ta ställning till om leveransplikten skall gälla för elektroniska dokument som utgör underlag för sådant tryckt material som är leveranspliktigt. Utredningen har kallat sig . Rapporten har remissbehandlats. Utredningens förslag: Utredaren menar att målen och syftena för pliktexemplar liksom tidigare är att vi skall bevara och tillhandahålla vårt kulturarv, dvs. yttringar av svenskt liv, svenskt samhälle och svensk kultur för eftervärlden. Det finns stora mängder elektroniskt publicerat material som väl uppfyller de kriterier som anges i de allmänna förutsättningarna för leveransplikt. Det sprids omfattande mängder av information i samhälleliga, vetenskapliga och kulturella frågor. Ofta saknar det som publiceras online en tryckt motsvarighet. För att det inte skall uppstå stora luckor i vårt framtida kulturarv är det därför motiverat med ett systematiskt insamlande och bevarande av dagens utbud av online-information. Utredaren menar att den elektroniska online-informationen som är tillgänglig i landet och som rör svenska förhållanden bör samlas in så fullständigt som möjligt. Informationsintresset för övriga kategorier av online-information till exempel privatpersoners hemsidor eller lokal föreningsinformation etc. är lägre och kan av resursskäl inte motivera ett fullständigt bevarande. Ett urval skulle då vara tillräckligt. Insamlingen av detta urval skulle ske . Ett urval av de on-linedatabaser som inte levereras som pliktexemplar i annan form bör samlas in en gång i den form och med det innehåll de har . Fler datorprogram och datorspel bör samlas in än vad som sker . Elektroniska förlagor till tryckta skrifter bör inte inkluderas i pliktexemplarslagen, men KB bör verka för insamling genom frivilliga överenskommelser. Som metod för insamlandet föreslår utredaren att allmänt tillgänglig online-information skall samlas in av KB eller av med hjälp av robotteknik. Ett urval av allmänt tillgängliga online-databaser skall efter anmodan levereras till KB eller . För att kunna samla in allmänt tillgängligt online-material krävs ändringar i pliktexemplarslagen. Utredaren föreslår att KB och ges rätt att kräva utlämnande av lösenord för åtkomst av allmänt tillgängligt online-material. Vidare föreslås en bestämmelse om att sammanställningar i digital form (databaser) som gjorts tillgängliga för allmänheten och som rör svenska förhållanden lämnas som pliktexemplar på anmodan av den myndighet som regeringen bestämmer. Sammanställningar som rekvireras på detta sätt bör samlas in i helhet en gång i två exemplar i den form och med det innehåll de har . Pliktexemplarslagen föreslås också ändras så att sådana dokument för elektronisk återgivning som lagrar annat än text eller fast bild skall lämnas i åtta exemplar i stället för som tidigare ett. För att göra det möjligt för KB, och Lunds universitetsbibliotek att samla in och bevara datorbaserat material anser utredaren att bestämmelserna i 16 § upphovsrättslagen (1960:729) bör kompletteras med en bestämmelse i en ny 16 a § samma lag som ger dessa institutioner rätt att framställa exemplar av verk som är tillgängliga via online-förbindelse. Bestämmelsen skulle inte innehålla någon motsvarighet till förbudet i 16 § mot framställning av exemplar av datorprogram. Bestämmelsen i 21 § upphovsrättslagen om rätt till offentliga framföranden utan upphovsrättsmannens tillstånd kompletteras dock med en bestämmelse om att detta inte gäller datorprogram. Utredarens slutsatser avseende möjligheterna att tillhandahålla materialet med hänsyn till upphovsrättslagen och personuppgiftslagen (1998:204) är att tillhandahållandet av det databaserade material som har kopierats måste begränsas till forskare. Slutligen menar utredaren att nuvarande myndighetsstruktur och ansvarsgränser skulle stå fast. KB skall ha ansvaret för text och fasta bilder medan har ansvar för det audiovisuella materialet. När det gäller bevarandefrågor av elektroniskt lagrad information kvarstår behovet av ett utredningsarbete. Bevarandet ställer helt andra krav än bevarandet av tryckta skrifter. Lagringsmediet är mindre beständigt eftersom de tekniska systemen och programvarorna snabbt blir föråldrade. Utredaren anser att , KB och bör få i uppdrag att gemensamt kartlägga problemets art och omfattning. Remissinstanserna: Många remissinstanser tillstyrker i huvudsak förslagen. Flera framhåller dock vissa problemområden. Förslaget att material som är tillgängligt endast med hjälp av lösenord skall insamlas utan undantag ifrågasätts av bl.a. , , , Kungl. Tekniska högskolan, samt Copyswede och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS). () påpekar att insamling av material med lösenord eller krypterat material ger praktiska insamlingsproblem och att utlämnandet av lösenord medför en klar risk att företags- och organisationsinterna material får en oavsedd spridning och kan bli tillgängligt för konkurrenter. , juridiska fakultetsnämnden, menar att det är svårt att upprätthålla någon skillnad mellan vad utredningen benämner online-databaser och övrigt webb-material. menar att utredningens definition, som tar sikte på att samla in material med hjälp av s.k. web-robotar, inte kan styra tolkningen av upphovsrättslagen (URL). Frågor som bör uppmärksammas hänger samman med material som i och för sig är åtkomligt via www men som kanske har lagts ut utan rättighetsinnehavarens medgivande eller i övrigt inte kan anses som offentliggjort. Av flera skäl bör lagstiftningen avstyrkas i nuvarande skede. Det är för tidigt att lägga fram nationella lagförslag som är villkorade av ändringarna i EG-rätten. Att verka för en ändring av EG:s datorprogramdirektiv tar tid. Det finns också anledning att avvakta den pågående lagstiftningsprocessen inom EG som avser harmonisering av upphovsrätten bl.a. med avseende på exemplarframställning och inskränkningar i upphovsrätten. Datainspektionen anser att förslaget innehåller ett flertal integritetsaspekter och rättsliga aspekter som behöver utredas vidare. Bl.a. gäller det personuppgiftslagen där tolkningen av 19 § tillåter behandling av känsliga uppgifter för forsknings- och statistikändamål. Datainspektionen anser det tveksamt att meningen med undantaget tillkommit för det ändamål som är i fråga och avstyrker därför förslaget i dess nuvarande utformning. Både Datainspektionen och , juridiska fakultetsnämnden, anser att förslaget saknar detaljerade bestämmer om gränser för vad som skall få samlas in, vad som skall gälla om information till de registrerade, utlämnande samt tekniska och organisatoriska säkerhetsåtgärder. CTH menar att utredningen borde belyst frågan om det finns någon fara i insamling och tillhandahållande av t.ex. privata webbsidor. Möjlighet att med datorns hjälp söka i och sammanställa information för oetisk eller integritetskänslig kartläggning och kontrollverksamhet kan ge kraftfulla effekter. Det är viktigt att man inte riskerar att dra felaktiga slutsatser p.g.a. att upphovsmannens identitet dolts eller förvanskats eller att dokument ändrats av annan än upphovsrättsmannen. Vissa versioner av tryckt material borde ha elektroniska versioner som levereras som pliktexemplar. påpekar också autenticitetsproblemet. Många remissinstanser anser att de insamlade elektroniska medierna bör vara tillgängliga för enskilda studier och studenter och inte begränsas till enbart forskare. Flertalet högskolor anser att materialet bör göras tillgängligt genom samtliga universitets- och högskolebibliotek. , och anser att de exemplar som föreslås lämnas enligt pliktexemplarslagen endast bör få användas för forskningsändamål. Copyswede och KLYS vänder sig mot utredningens påstående att online-material anses vara utgivet. Svenska Artisters och Musikers () påpekar att samhällets allmänna intresse av yttrandefrihet och informationsfrihet inte är avsett att förverkligas genom de insamlande och bevarande institutioner som utpekas i pliktleveranslagstiftningen. Dessa myndigheters tillhandahållande av insamlat material är begränsat till kvalificerad forskning. anser att detta bör fortsätta gälla och särskilt för material i digital form eftersom tekniken medför att detta material är särskilt känsligt för kopiering och annat utnyttjande. De flesta remissinstanserna instämmer i att KB och skall svara för insamlandet och bevarandet av det digitala materialet. Hur elektroniskt material skall bevaras långsiktigt anses dock vara problematiskt av flera remissinstanser. Enligt kvarstår ett behov av utredningsarbete vad gäller långsiktigt bevarande av elektroniskt lagrad information. Många remissinstanser tror att kostnaderna för insamlande och bevarande kommer att vara högre än vad utredaren föreslagit. anser att den tekniska utvecklingen och migreringsfrågorna är ett stort problem. En speciell utredning borde tillsättas specifikt i dessa frågor. Skälen för regeringens bedömning: Pliktexemplarslagen omfattar bl.a. sådana elektroniska dokument som finns i fixerad form och som kan köpas, lånas osv. Det är huvudsakligen cd-rom, disketter, videogram och fonogram. Däremot omfattar lagen inte information som görs tillgänglig via online-förbindelse eller elektroniska dokument som utgör underlag för tryckt material. Den snabba tekniska utvecklingen på informationsområdet leder till att en allt större del av informationsflödet inte framställs som dokument i fixerad form. Sådan information faller utanför pliktexemplarslagen i dess nuvarande utformning. Det är viktigt att för eftervärlden och för forskningsändamål bevara och tillhandahålla yttringar av svenskt liv, svenskt samhälle och svensk kultur. Vårt kulturarv innefattar ett brett spektra av spår från mänsklig aktivitet. Somligt går att bevara, men på det stora hela är det bara ett urval. Vårt kulturarv måste säkras, men selektivt, utan kvalitetskriterier, och i rimlig omfattning. Betänkandet E-plikt och den remissbehandling som genomförts visar att en stor del av remissopinionen är positivt inställda till ett så stort bevarande som möjligt av vårt digitala kulturarv. Internationellt har förhandlingar pågått om ett EG-direktiv om upphovsrätten i informationssamhället. Utgångspunkten för förhandlingarna har varit bl.a. förslag (COM(97)628) till direktiv för harmonisering av upphovsrätten med särskild betoning på digitala nyttjanden. I dessa förhandlingar har diskuterats om arkiv och bibliotek skall medges rätt att i pliktexemplarssammanhang kringgå spärrar i form av t.ex. lösenord. Något beslut i frågan har ännu inte fattats. Av 16 § upphovsrättslagen (1960:729) framgår att vissa arkiv och bibliotek har rätt att framställa exemplar av verk för bl.a. bevarande-, kompletterings- eller forskningsändamål. Denna rätt omfattar dock inte datorprogram. Denna bestämmelse har införts till följd av EG-direktivet (91/250/EG) om rättsligt skydd för datorprogram. I det online-material som föreslår skall komma att insamlas finns ett stort antal datorprogram. För att utredningens förslag skall kunna genomföras krävs därför att EG-direktivet om rättsligt skydd för datorprogram först ändras. Under arbetet med det ovan nämnda EG-direktivet om upphovsrätt i informationssamhället har frågan om ändringar av datorprogramdirektivet väckts. Kommissionen har inte velat företa några ändringar i datorprogramdirektivet, och har fått stöd av flera medlemsstater. Kommissionen har deklarerat att man skall se över behovet av ändringar i direktiven. Kommissionen har även presenterat en rapport med en översyn av datorprogramdirektivets genomförande i medlemsstaterna, vilken dock inte innehåller några förslag till ändringar av datorprogramdirektivet. Så länge datorprogramdirektivet inte ändrats kan alltså arkiv och bibliotek i inte ges rätt att framställa exemplar av verk som förekommer i elektronisk form över datanät, eftersom dessa verk ofta innehåller datorprogram. Den internationella utvecklingen måste därför avvaktas. bör därvid verka för en förändring av datorprogramdirektivet. 9.3 Sunet Det svenska universitetsdatanätet () har sedan sin tillkomst ständigt expanderat och byggts ut för att befrämja datakommunikation och informationshantering mellan och inom svenska universitet och högskolor. ökade antalet anslutna datorer ungefär 60 gånger. Som föreslogs i förra forskningspolitiska propositionen Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5) har dessutom drygt 120 folkbibliotek och länsmuseer i hela anslutit sig till SUNET. Genom SUNET har samtliga svenska universitet och högskolor förbindelser med en kapacitet om /s. SUNET har historiskt sett haft en främjande verkan på svenska universitets och högskolors kapacitet att hantera ledningsbunden datatrafik. lyckade satsningar gör att trafiken fungerar tillfredsställande. får detta förhållande inte innebära att utbyggnaden av det svenska universitetsdatanätet anses slutförd. Istället bör SUNET även tillförsäkras resurser för att bygga ut datanätet i rimlig takt. gäller de angelägnaste uppgifterna för en fortsatt väl fungerande elektronisk informationshantering vid svenska universitet och högskolor inte så mycket kapaciteten att kommunicera mellan lärosätena som att se till att varje universitet och högskola har ett väl fungerande lokalt nät för den högskoleinterna datakommunikationen. På detta område kan SUNET med sin kompetens och erfarenhet utgöra ett gott stöd. Ett annat angeläget område är trafiken mellan universitet och högskolor i och utlandet. För att effektivisera det internationella informationsutbytet samarbetar de nordiska länderna inom datanätet NORDUnet. Genom NORDUnet sköts informationstrafiken såväl till och från som till och från . Här utgör fortfarande informationsutbytet med mer än hälften av den samlade trafikvolym som hanteras av SUNET och det är därför av intresse att konstatera att överföringskapaciteten till och från byggts ut till att omfatta sammanlagt /s. finns planer inom Europeiska kommissionen att inom ramen för det s.k. stärka kommunikationskapaciteten mellan de olika nationella nätverken så att den når 2,5 Gbit/s. Om en sådan utbyggnad kan genomföras gemensamt behöver satsningen enligt gällande beräkningar inte ta alltför stora resurser i anspråk för vart och ett av de enskilda deltagande länderna. Dock gör regeringen bedömningen att dataöverföring mellan det svenska universitetsdatanätet och icke-europeiska datanät av kostnadsskäl även fortsättningsvis bör ske över de anslutningar som tillhandahålls av NORDUnet. gäller den största kostnadsökningen inom SUNET upprätthållandet och utbyggnaden av de internationella förbindelserna, i synnerhet förbindelser med . I samband med att en utbyggnad av ett europeiskt datanät diskuteras är det därför viktigt att framhålla att en sådan utbyggnad inte får äventyra de svenska universitetens och högskolornas kapacitet för datainformationsöverföring till och från samt övriga världen. I en prioriteringssituation skall den trafik som står för den större volymen i första hand säkerställas. 9.4 Säkerhetslaboratorium och nytt djurhus Regeringens bedömning: Av de nya resurser som anvisat för forskning och forskarutbildning 2003 bör medel fördelas för att bygga ett modernt djurhus. Fördelningen bör öka successivt 2003 uppgå till . Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas för ändamålet under budgetåret. Skälen för regeringens bedömning: Den internationella utvecklingen ifråga om smittsamma sjukdomar kräver intensiv uppmärksamhet, handlingsberedskap och åtgärder. Antalet infektionssjukdomar i världen ökar och många mikroorganismer ändrar egenskaper och utbredning. Tillsammans med att tidigare helt okända smittämnen dyker upp utgör de ett hot mot folkhälsan såväl globalt som i eftersom det kraftigt ökade resandet i världen gör att nationsgränser allt mindre fungerar som hinder för smittspridning. hiv/aids-epidemin fortsätter att expandera globalt, framför allt i och i . Det finns inget botemedel mot aids men i industriländerna behandlas hiv-infekterade patienter med bromsmediciner som fördröjer sjukdomsutvecklingen. Denna behandling är mycket dyr och har endast undantagsvis varit tillgänglig i utvecklingsländer. Tillgång till ett fungerande hiv-vaccin skulle utan tvivel vara det effektivaste sättet att få den globala hiv- epidemin under kontroll. Många medicinska framsteg har gjorts genom experiment som inbegriper djur. Det gäller exempelvis vacciner, behandling av tuberkulos, diabetes, högt blodtryck och cancer. utvecklas metoder som gör det möjligt att utföra forskning på alternativa sätt, t.ex. med cellkulturer. Regering och riksdag har tidigare vidtagit en rad åtgärder för en restriktiv användning av experiment med djur. återstår en mängd angelägna medicinska problem som för sin lösning kräver fortsatt forskning, forskning som till stora delar förutsätter experiment med djur. Enligt lag ställs vid sådan forskning stora krav på god djurhållning och undvikande av onödigt lidande under och efter försöket. Det är av stor vikt att de experiment som skall utföras vid det nya djurhuset noga prövas enligt de etiska regler som gäller för experiment med djur i . Den nya djurskyddslagen inbegriper även försöksdjur och där betonas att djuren skall skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Det nu planerade djurhuset är avsett för primater. Djurhållning av primater ställer särskilda krav på utrymme, stimulans och social samvaro (grupplevande primater).