prop · GP0346 · 2001-10-24 00:00:00 — Detta sker lämpligen genom att 2 kap. 8 § lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i skatteförvaltningens beskattningsverksamhet utvidgas så att det framgår att får ha direktåtkomst till uppgifter om personer som är föremål för kontrollverksamhet enligt lagen om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter. Regeringens förslag: och skattemyndigheterna skall få ha direktåtkomst till uppgifter i tulldatabasen om personer som förekommer i ett ärende enligt lagen (1998:506) om punktskatte- kontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och Bakgrund: hade till möjlighet att ha terminalåtkomst till sådana uppgifter i tulldatabasen som avsåg kontroll och beslut enligt lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter. Vissa skattemyndigheter hade motsvarande åtkomst för verksamheten med prövning av och tillsyn över upplagshavare, skatteupplag och registrering som varumottagare enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt och lagen (1994:1776) om skatt på En bestämmelse om och skattemyndigheternas terminalåtkomst fanns i 6 § andra och tredje styckena tullregisterlagen (1990:137). Bestämmelsen kompletterades av 3 a § tullregisterförord- ningen (1990:179). Dessa bestämmelser upphörde att gälla vid utgången av som en konsekvens av att tullregistret ingår i tulldatabasen (prop. 2000/01:33, bet. 2000/01:SkU20, rskr.2000/01:176). Behandlingen av uppgifter i verksamhet regleras från av lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet (prop. 2000/01:33 s. 176178). och skattemyndigheterna får ha direktåtkomst till vissa uppgifter i tulldatabasen om personer som är eller kan antas vara Skälen för regeringens förslag: och skattemyn- digheterna har i sina respektive verksamheter alltjämt behov av att ha direktåtkomst till vissa uppgifter i tulldatabasen avseende personer som inte är eller kan antas vara skattskyldiga. myndigheterna har behov av direktåtkomst i verksamheten med prövning av och tillsyn över upplagshavare, skatteupplag och registrering som Prop. 2001/02:46 varumottagare enligt lagen om tobaksskatt, lagen om alkoholskatt och lagen om skatt på energi. Lagstiftningen om behandling av uppgifter i verksamhet innebär i detta avseende en inte avsedd begränsning av och skattemyndigheternas möjligheter till direktåtkomst till uppgifter. För att och skattemyndigheterna skall få direkt- åtkomst till uppgifter i tulldatabasen i samma omfattning som de tidigare hade terminalåtkomst till tullregistret krävs att kretsen personer vars uppgifter kan bli föremål för direktåtkomst vidgas. Detta sker lämpligen genom att tillägg görs i bestämmelsen i 2 kap. 7 § första stycket lagen om behandling av uppgifter i verksamhet som reglerar vilka uppgifter och skattemyndigheterna får ha direktåtkomst till. Regeringen föreslår därför att bestämmelsen utvidgas på så sätt att och skattemyndigheterna skall få ha direktåtkomst till uppgifter i tulldatabasen om personer som förekommer i ett ärende enligt lagen om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter. Lagrådet har förslagit att orden som förekommer i ett ärende byts ut mot som behövs för prövningen av ett ärende eller någon liknande formulering. Skälen till detta är att den av regeringen nu föreslagna bestämmelsen enligt Lagrådet går längre än tidigare gällande bestämmel- ser. Detta dels genom att och skattemyndigheterna lik- ställs vad gäller direktåtkomst i ärenden om punktskattekontroll, dels genom att det enligt förslaget för åtkomst endast skall krävas att det är fråga om personer som förekommer i ett ärende. Regeringen har viss förståelse för Lagrådets synpunkt att formu- leringen av den föreslagna bestämmelsen genom orden som före- kommer i ett ärende hos myndigheten kan ge intryck av att vara långt- gående. Att formulera bestämmelsen så att den detaljerat anger vilka uppgifter som direktåtkomsten får avse är inte möjligt utan att lagtexten blir onödigt komplicerad och otymplig. I sammanhanget förtjänar att påpekas att möjligheterna till direktåtkomst omgärdas av flera bestämmelser. Direktåtkomst till tulldatabasen kan endast medges för de ändamål som anges i 1 kap. 5 § lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. Dessutom anges i 2 kap. 7 § genom hänvisningen till 3 § vilken typ av uppgifter som kan komma i fråga för direktåtkomst. Som en ytterligare begränsning av direktåtkomsten anges vilken kategori av personer som uppgifterna får omfatta. Dessutom kan de uppgifter myndigheterna får del av genom direktåtkomst till tulldatabasen endast behandlas i beskattningsdatabasen om behandlingen omfattas av ändamålen i 1 kap. 4 § lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i skatteförvaltningens beskattningsverksamhet. Sammanfatt- ningsvis anser regeringen att den föreslagna bestämmelsen tillgodoser kravet på skydd för den personliga integriteten som förutsättningar skapas för erforderligt samarbete mellan myndigheterna. Direktåtkomst för alla sökande till utsöknings- och Regeringens förslag: Den begränsning som består i att regeringen endast får medge enskilda sökande direktåtkomst till utsöknings- och indrivningsdatabasen skall tas bort. Skälen för regeringens förslag: Förslaget innebär att regeringen i förordning kan medge även andra än enskilda sökande direktåtkomst till utsöknings- och indrivningsdatabasen avseende uppgifter i mål eller ärenden där de är sökande. Detta är i princip en återgång till vad som gällde enligt 7 § tredje stycket den upphävda utsökningsregisterlagen (1986:617) och 2 b § den upphävda utsökningsregisterförordningen (1986:678) före . Enligt de äldre bestämmelserna skulle dock i det enskilda fallet lämna ett medgivande till terminalåtkomst för sökanden. Förslaget föranleder ändring av 2 kap. 28 § lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i kronofogdemyndigheternas verksamhet. 7.5Behandling av uppgifter om skattereduktion för bred- bandsanslutning Regeringens förslag: 20 § lagen (2000:1380) om skattereduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och datakommunikation skall upphöra att gälla. Skälen för regeringens förslag: I 20 § lagen (2000:1380) om skatte- reduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och datakommuni- kation (s.k. bredbandsanslutning) finns en upplysning om att skatte- registerlagen (1980:343) innehåller bestämmelser om registrering av uppgifter och beslut som fattas enligt först nämnda lag. Skatteregister- lagen (1980:343), vilken upphörde att gälla vid utgången av , innehöll bl.a. bestämmelser om att uppgifter som behövs för verk- samheten med skattereduktion för bredbandsanslutning får behandlas i skatteregistret (1 § tredje stycket 2 och 7 § 20 skatteregisterlagen). ingår skatteregistret i beskattnings- databasen och behandlingen av uppgifter vid beskattningsverksamheten regleras av lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i skatteförvalt- ningens beskattningsverksamhet (prop. 2000/01:33, bet. 2000/01:SkU20, rskr.2000/01:176). Genom den nya lagen om behandling av uppgifter i skatteförvalt- ningens beskattningsverksamhet regleras all helt eller delvis automatise- rad behandling av personuppgifter inom beskattningsverksamheten. Behovet av uppgifter i beskattningsverksamheten styr när, hur, och vilka uppgifter som får behandlas, naturligtvis med beaktande av att den per- sonliga integriteten inte kränks. I lagen om behandling av uppgifter i skatteförvaltningens beskattningsverksamhet konkretiseras detta genom ändamålsbestämmelser (1 kap. 4 och 5 §§). Lagen anger också vilka kategorier av uppgifter som får behandlas i beskattningsdatabasen (2 kap. 3 §). Närmare bestämmelser om vilka uppgifter som får behandlas finns i Prop. 2001/02:46 förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i skatteförvalt- ningens beskattningsverksamhet och meddelas av genom föreskrifter. De uppgifter som behövs för skatteförvaltningens verksamhet med skattereduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och data- kommunikation omfattas av ändamålet fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter i 1 kap. 4 § 1 lagen om behandling av uppgifter i skatteförvalt- ningens beskattningsverksamhet. Uppgifterna tillhör också de typer av uppgifter som enligt 2 kap. 3 § samma lag får behandlas i databasen inom ramen för de angivna ändamålen. Någon särskild hänvisning till lagen om behandling av uppgifter i skatteförvaltningens beskattnings- verksamhet behövs alltså inte. Regeringen föreslår därför att 20 § lagen om skattereduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och datakommunikation slopas. Effekter för offentliga finanser Förslaget om andelsbyten har inga negativa finansiella konsekvenser för den offentliga sektorn. De föreslagna ändringarna innebär en enklare hantering av andelsbyten för flertalet skattskyldiga. Kostnaderna för de skattskyldiga minskar och skattemyndighetens resurser frigörs till andra arbetsuppgifter. Ändringarna kommer inte att medföra minskade skatteintäkter eftersom det enbart är fråga om byte av teknik för att senarelägga beskattning av kapitalvinsten. 9.1Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) En ny definition av begreppet uppskovsgrundande andelsbyte har lagts till som en följd av att andelsbyten enligt 49 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), IL, benämns uppskovsgrundande andelsbyten. Vidare har en ny hänvisning till 48 a kap. IL lagts till. Nuvarande hänvisning till definition av andelsbyte i 49 kap. IL kommer därmed att avse de nya bestämmelserna om framskjuten beskattning i 48 a kap. Hänvisningen till definitionen av kvalificerad andel har justerats så att den även omfattar 57 kap. 6 a § IL (prop. 1999/2000:38, bet. 1999/2000:SkU12, rskr. 1999/2000:136, SFS 2000:78). I paragrafen finns den s.k. katalogen med juridiska personer som bara är skattskyldiga för inkomst på grund av innehav av fastighet. I den sextonde strecksatsen räknas SIS Standardiseringen i , upp. Fram till bedrevs standardiseringsverksamheten i av SIS och ett antal standardiseringsorgan som auktoriserats av SIS. Verksamheten har genomgått en omstrukturering i syfte att anpassa organisationen till internationella förhållanden. Den nya organisationen gäller från och innebär bl.a. att huvudorganet SIS har bytt namn till SSR - Standardiseringsråd. Ändringen i paragrafen är en följd av namnbytet. I andra strecksatsen om avskattning av pensionssparkonto har en felaktig hänvisning till 59 kap. 33 § rättats till 58 kap. 33 §. Uttrycket kontoavsättning i andra stycket är ett föråldrat uttryck. Uttrycket har därför ändrats till avsättning i balansräkning (jfr t.ex. rubriken närmast före 28 kap. 4 § IL). Bestämmelsen i första stycket tredje meningen motsvarar den tidigare I den nya andra meningen har en bestämmelse införts i Den innebär att utländsk skatt inte får dras av om den avser inkomster som inte skall tas upp som intäkt i . svarande bestämmelse fanns i punkt 4 fjärde stycket första meningen av anvisningarna till 20 § den numera upphävda kommunalskattelagen (1928:370), KL. Redan av allmänna regler följer att endast utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster skall dras av. Denna princip uttrycks för inkomst- slaget näringsverksamhet i 16 kap. 1 § första stycket IL och inskränks och utvidgas av andra bestämmelser i , bl.a. i det kapitlet. En inskrän- kande regel finns t.ex. i 20 §, där det sägs att förluster av kontanta medel genom brott får dras av bara om det klart framgår att förutsättningarna för avdrag är uppfyllda. I 16 kap. 18 och 19 §§ IL finns bestämmelser om avdrag för utländska skatter. Av 18 § första stycket första meningen framgår att betald utländsk skatt skall dras av enligt bestämmelserna i 19 §. Skatt som avser inkomster som skall undantas från beskattning i på grund av skatteavtal skall dock enligt den tidigare andra meningen inte dras av. Allmän skatt till en utländsk stat skall enligt 19 § andra stycket dras av, om den har betalats av en obegränsat skattskyldig person eller en begrän- sat skattskyldig person med fast driftställe i på inkomster som anses ha sitt ursprung i den utländska staten. Bestämmelserna i 18 § första stycket och 19 § andra stycket skulle sammantaget kunna ge intryck av att utvidga den allmänna princip som finns i 16 kap. 1 § första stycket IL. För att undvika en sådan felaktig tolkning har en förtydligande bestämmelse tagits in i 16 kap. 18 § första stycket IL som reglerar det som enligt den allmän princip som finns ut- tryckt i 16 kap. 1 § första stycket IL redan gäller. I rubriken samt i paragrafen har ändringar gjorts som en följd av att andelsbyten enligt 49 kap. IL benämns uppskovsgrundande andelsbyten. Ändringen i första stycket innebär att underprisöverlåtelser enligt huvud- regeln kan medföra tjänstebeskattning, om övriga förutsättningar för en sådan beskattning är uppfyllda. Bestämmelsen i andra meningen är ett undantag från vad som gäller enligt allmänna regler i inkomstslaget tjänst. Av meningen framgår att tjänstebeskattning aldrig kan komma i fråga för den som äger en kvalificerad andel i det förvärvande företaget och den som indirekt genom innehav av en kvalificerad andel äger en andel i det förvärvande företaget. Även förvärvaren omfattas av meningen. Undantaget från allmänna regler gäller enligt andra stycket dock inte för belopp som motsvarar tillgångens skattemässiga värde eller skillnaden mellan detta värde och ersättningen. Hovrätten i anser att den lagtekniska utformningen innebär att det endast genom ett motsatsslut framgår i vilka fall beskatt- ning skall ske och ifrågasätter om det efter stoppreglernas slopande finns någon huvudregel som innebär att tjänstebeskattning kan ske i ett sådant fall. Vad som sägs i 11 kap. 1 § andra stycket IL om att man i inkomst- slaget tjänst skall tillämpa bestämmelserna om förvärv av tillgångar till underpris i 23 kap. 11 § IL kan enligt hovrätten knappast ges en sådan innebörd. Hovrätten anser för övrigt att hänvisningen är oklar eftersom den enligt sin ordalydelse även kan avse andra stycket i 23 kap. 11 § IL. Hovrätten önskar att den nya bestämmelsen ges en utformning som på ett mera direkt sätt anger vad som gäller och anser att det vore mer lämpligt att reglera situationen i den avdelning i lagen som behandlar inkomst- Prop. 2001/02:46 slaget tjänst. Regeringen anser inte att det behövs någon särskild regel som anger i vilka fall tjänstebeskattning kan ske eftersom det av den allmänna regeln i 11 kap. 1 § första stycket IL framgår att förmåner som erhålls på grund av tjänst skall tas upp som intäkt. Regeln i 23 kap. 11 § första stycket andra meningen IL utgör ett undantag från denna allmänna regel. Att bestämmelsen är tillämplig i inkomstslaget tjänst framgår av hänvisningen i 11 kap. 1 § andra stycket IL, som även gäller andra och tredje styckena. Hovrätten anser dessutom att det är ett problem att det är mellan- skillnaden mellan marknadsvärdet och ersättningen som skall tas upp som intäkt eftersom man vid underprisöverlåtelser normalt inte behöver fastställa något marknadsvärde på tillgången. De storheter man laborerar med i 23 kap. IL är tillgångens skattemässiga värde och den ersättning som betalas för den. Det ligger också i sakens natur att det närstående företag emellan kan ske överlåtelser utan att den överlåtna tillgången marknadsvärderas på ett sådant sätt att man får ett underlag för beskatt- ning enligt den föreslagna regeln. Regeringen anser inte att det är något hållbart argument mot att ändra bestämmelserna. Problemet med marknadsvärdering av förmåner är inte unikt för underprisöverlåtelser utan gäller generellt. Att inkomster i annat än pengar skall värderas till marknadsvärdet framgår av 61 kap. 2 § IL. Att det kan vara svårt att sätta ett marknadsvärde på till- gångar är ingenting nytt och innebär inte att beskattning bör underlåtas. Ett av huvudsyftena med skattereform var att skapa en neutral beskattning av arbetsinkomster och därför skall skattesystemet i princip vara utformat så att alla typer av ersättningar för arbetsinsatser beskattas likformigt (prop. 1989/90:110 s. 304 f). Hur värderingen av förmåner skall gå till är en tillämpningsfråga och får lösas i praxis. I första stycket har en följdändring gjorts med anledning av att ett nytt kapitel, 48 a kap., som inte skall gälla i inkomstslaget närings- verksamhet, tagits in i avdelningen Kapitalvinster och kapitalförluster. I rubriken samt i paragrafen har terminologin anpassats till att andels- byten enligt 49 kap. IL benämns uppskovsgrundande andelsbyten. I tredje punkten har en följdändring gjorts med anledning av att artikel 92 i fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen () genom Amsterdamfördraget numrerats om till artikel 87. I paragrafen har i en ny tredje strecksats lagts till en hänvisning om att det i 48 a kap. finns bestämmelser om framskjuten beskattning vid andelsbyten vid fusion och fission. Ändringen i fjärde strecksatsen föranleds av att andelsbyten enligt 49 kap. benämns uppskovsgrundande andelsbyten. I paragrafen har i en ny andra strecksats lagts till en hänvisning om att det i 48 a kap. 4 § finns bestämmelser om fusion och fission. Ändringen i tredje strecksatsen föranleds av att andelsbyten enligt 49 kap. benämns uppskovsgrundande andelsbyten. I fjärde punkten har en felskrivning rättats på så sätt att ordet moder- företaget bytts ut mot moderbolaget (jfr prop. 1999/2000:2, del 2, s. 499). I rubriken samt i paragrafen har ändringar gjorts som en följd av att andelsbyten enligt 49 kap. IL benämns uppskovsgrundande andelsbyten. I andra stycket har en felskrivning rättats. Bestämmelserna om att det kapitalinkomstbeskattade utrymmet kan ökas med stöd av ett löneunderlag var tidigare placerade i 3 § 12 d mom. den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL. I detta moment angavs att av ersättning till arbetstagare i dotterföretag som inte är helägt får medräknas så stor del av beloppet som svarar mot moderföretagets andel av antalet aktier eller andelar i dotterföretaget. I IL används ordet andel som en samlingsbeteckning för aktier och andelar (prop. 1999/2000:2, del 2, s. 512 f). När bestämmelserna fördes över till IL har av misstag endast aktier tagits med i andra stycket. Detta rättas genom att ordet aktier ersätts med ordet andelar. I övrigt har endast en språklig justering skett. I paragrafen finns en hänvisning till vissa kapitel i IL om att vad som sägs om kapitalvinster i 44 kap. och angivna kapitel på motsvarande sätt gäller för kapitalförluster. En hänvisning till 48 a kap. har lagts till, jfr författningskommentaren till 48 a kap. 10 §. I paragrafen har i en ny andra strecksats lagts till en hänvisning om att det i 48 a kap. finns bestämmelser om framskjuten beskattning vid andelsbyten. Ändringen i tredje strecksatsen föranleds av att andelsbyten enligt 49 kap. benämns uppskovsgrundande andelsbyten. Ändringen i tredje stycket är en följd av att andelsbyten enligt 49 kap. IL benämns uppskovsgrundande andelsbyten. Paragrafen är ny. Den innehåller en bestämmelse om att den som blir tjänstebeskattad i samband med en underprisöverlåtelse har rätt att räkna in det tjänstebeskattade beloppet i omkostnadsbeloppet för andelarna i det förvärvande företaget eller i företag som direkt eller indirekt äger andelar i det förvärvande företaget. Framskjuten beskattning vid andelsbyten I detta kapitel, som är nytt, föreslås att ett nytt system med framskjuten beskattning vid andelsbyten införs vid sidan av det nu gällande uppskovssystemet vid andelsbyten. Förslaget innebär i huvudsak en åter- gång till den s.k. strukturregeln och är tillämpligt vid andelsbyten av marknadsnoterade andelar. Reglerna gäller dock endast när en fysisk person är säljare. Förslaget i detta kapitel motsvarar i tillämpliga delar de bestämmelser som finns i 49 kap. IL. Det nya kapitlet är till sin struktur uppbyggt på samma sätt som enligt förslaget ändras till Kapitlet om framskjuten beskattning vid andelsbyten var i lagråds- remissen placerat i avdelningen Inkomstslaget kapital som 43 a kap. Lagrådet har förordat att de nya reglerna i stället tas in i 49 kap. för att göra de regler som gäller olika byten av andelar mera överskådliga. Regeringen delar inte Lagrådets uppfattning. Om bestämmelserna om framskjuten beskattning respektive uppskovsgrundande andelsbyten tas in i ett och samma kapitel minskar överskådligheten i IL. Det stämmer inte heller överens med systematiken i lagen där varje sakfråga behandlas var för sig, jfr t.ex. kapitlen om inventarier (18 kap.), byggnader (19 kap.), och markanläggningar (20 kap.). Dessutom behandlas uppskov med beskattningen vid koncerninterna andelsavyttringar i 25 kap. Om bestämmelserna om uppskovsgrundande andelsbyten respektive andels- byten med framskjuten beskattning tas in i ett gemensamt kapitel kommer det att komplicera de hänvisningar som måste göras i andra kapitel i IL till de olika systemen för andelsbyten. I stället för det i lagrådsremissen föreslagna 43 a kap. föreslås ett nytt 48 a kap. Där- igenom kommer kapitlen om framskjuten beskattning vid andelsbyten respektive uppskovsgrundande andelsbyten att finnas i avdelningen Kapitalvinster och kapitalförluster och i anslutning till varandra. Paragrafen är en inledning till kapitlet. Den gällande definitionen av andelsbyte kommer från 1 § första och tredje styckena lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid andelsbyten, andelsbyteslagen, och infördes i 49 kap. 2 § IL. föreslagna definitionen av andelsbyten med framskjuten beskattning har Prop. 2001/02:46 utformats så att det är ett andelsbyte bara om villkoren i 58 §§ är Vidare skall förutsättningarna i punkterna 13 vara uppfyllda. Av punkten 1 framgår att säljaren skall vara en fysisk person. Punkten 2, som bl.a. reglerar högsta tillåtna kontantersättning, motsvarar helt 49 kap. 2 § punkten 2. Reglerna gäller enligt punkten 3 endast när den avyttrade andelen är marknadsnoterad och inte kvalificerad. Andelen skall vara marknadsnoterad för erbjudandet om byte. Av samma punkt framgår vidare att bestämmelserna inte skall tillämpas om den mottagna andelen blir en kvalificerad andel hos säljaren. Bestämmelsen reglerar när ett utländskt företag anses höra hemma i Europeiska unionen. Motsvarande bestämmelse finns för uppskovs- grundande andelsbyten i 49 kap. 3 § IL och kommer från 6 § andelsbyteslagen. Paragrafen har lagts till efter lagrådsföredragningen. Bestämmelsen som ursprungligen fanns i 2 § andelsbyteslagen fördes in i 49 kap. 4 § IL och behövs för att reglerna vid andelsbyten skall kunna tillämpas vid fusion och fission. Detta för att säljaren skall anses avyttra sina andelar till det övertagande företaget. Motsvarande bestämmelse fanns i 5 § punkten 1 andelsbyteslagen och regeln fördes över till 49 kap. 8 § IL. Uppräkningen av vilka företag som kan vara det köpande företaget kommer ursprungligen från 5 § punkten 2 andelsbyteslagen och fördes in i 49 kap. 9 § IL. Vilka utländska företagsformer och skatter som avses framgår av bilagorna 37.1 och 37.2. Bestämmelsen om vilka juridiska personer som kan vara det avyttrade företaget kommer från 5 § punkten 4 andelsbyteslagen och fördes in i 49 kap. 11 § IL. Eftersom den avyttrade andelen enligt 48 a kap. skall vara marknadsnoterad finns emellertid inte ekonomiska föreningar med. Bestämmelsen om att det köpande företaget skall ha en viss andel av röstetalet i det avyttrade företaget kommer från 5 § punkten 5 andels- byteslagen och fördes in i 49 kap. 12 § IL. Eventuell ersättning i pengar tas upp som kapitalvinst det beskattningsår då andelsbytet sker. I övrigt sker inte någon beskattning detta år. Av första stycket framgår att den mottagna andelen övertar omkostnads- beloppet för den avyttrade andelen. Därigenom blir det kontinuitet i beskattningen.