prop · GO0321 · 2001-01-01 00:00:00 — 48 § Avlämnade deklarationer skall förvaras hos beskattningsmyndig- heten från utgången av det år, under vilket de har ingivits. Vad nu sagts gäller även om deklarationen inte har föranlett att skatt fastställts. Om beskatt- ningsmyndigheten eller den enligt 64 § 1 mom. förordnade gransk- ningsmyndigheten av särskild anledning finner det påkallat, skall en deklaration förvaras från utgången av det år, under vilket den har ingivits. Efter utgången av nu angivna tider skall deklarationerna förstöras. Avlämnade deklarationer skall förvaras hos skattemyndigheten från utgången av det år, under vilket de har ingivits. Vad nu sagts gäller även om deklarationen inte har föranlett att skatt fastställts. Om skattemyndig- heten av särskild anledning finner det påkallat, skall en deklaration förvaras från utgången av det år, under vilket den har ingivits. Efter utgången av nu angivna tider skall deklaratio- nerna förstöras. 49 § Där någon i enlighet med lagen om försäkringsavtal blivit insatt såsom förmånstagare, åligger det försäkringsgivaren att angående händelse, som enligt denna lag medför skattskyldighets inträde, lämna kontrolluppgift till den beskattningsmyndighet, vilken har att upptaga fråga om beskattning av försäkringsbeloppet, och därvid enligt närmare föreskrifter, som meddelas av regeringen, jämväl uppgiva övriga förhållanden av betydelse för skattens bestäm- mande. Där någon i enlighet med lagen om försäkringsavtal blivit insatt såsom förmånstagare, åligger det försäkringsgivaren att angående händelse, som enligt denna lag medför skattskyldighets inträde, lämna kontrolluppgift till skatte- myndigheten, varvid 3 kap. 58 § lagen (1990:325) om självdeklara- tion och kontrolluppgifter skall äga motsvarande tillämpning. Uppgiften lämnas på blankett enligt formulär som fastställs av . Uppgiftsskyldighet föreligger dock icke, därest försäkringsbeloppet eller, i fråga om belopp som utfaller periodiskt, det sammanlagda årsbeloppet ej överstiger . Där fråga är om flera försäk- ringar, skall vad nu sagts hava avseende å försäkringarnas sammanlagda belopp. Uppgift varom i första stycket sägs skall för varje kalenderår lämnas påföljande år. Har skattskyldighet inträtt till följd av dödsfall, skall dock uppgift lämnas inom efter det försäkringsgivaren erhöll vetskap om dödsfallet. Uppgift varom i första stycket sägs skall för varje kalenderår lämnas påföljande år. Har skattskyldighet inträtt till följd av dödsfall, skall dock uppgift lämnas inom efter det försäkringsgivaren erhöll vetskap om dödsfallet. Vad i första och andra styckena sägs skall äga motsvarande tillämpning i fall, som avses i 12 § sjätte stycket. 49 a § Skriftligt meddelande i två exemplar angående beslut om avstående av arv enligt 5 § lagen om allmänna arvsfonden tillställes beskattningsmyndigheten. Skriftligt meddelande i två exemplar angående beslut om avstående av arv enligt 24 och 25 §§ lagen (1994:243) om all- männa arvsfonden skall tillställas skattemyndigheten påföljande år varvid 3 kap. 58 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrollupp- gifter skall äga motsvarande till- lämpning. Uppgiften lämns på blankett enligt formulär som fast- ställs av . Innan skatteärendet avgöres, skall den skattskyldige lämna sådan uppgift eller försäkran som avses i 19 § 4 mom. Tillfälle skall beredas honom att yttra sig i ärendet i övrigt. 51 § Ärende rörande fastställande av skatt, som ej skall uttagas efter deklaration, upptages till avgöran- de vid inregistrering av bouppteck- ning eller tilläggsbouppteckning, eller när handling som avses i 49 a § inkommit till beskattnings- myndigheten eller, där jämlikt 17 § anstånd med skattens fastställande blivit beviljat, när till beskattningsmyndigheten ingivits handling, för vars företeende anstånd beviljats, eller, om sådan handling icke ingives inom anståndstiden, vid utgången av sistnämnda tid. Ärende rörande fastställande av skatt, som ej skall uttagas efter deklaration, upptages till avgöran- de vid inregistrering av bouppteck- ning eller tilläggsbouppteckning, eller när handling som avses i 49 a § inkommit till skattemyndig- heten eller, där jämlikt 17 § anstånd med skattens fastställande blivit beviljat, när till skattemyn- digheten ingivits handling, för vars företeende anstånd beviljats, eller, om sådan handling icke ingives inom anståndstiden, vid utgången av sistnämnda tid. Bevis om det belopp, vartill skatten blivit fastställd, skall tecknas på bouppteckning, tilläggsbouppteckning eller handling, som avses i 49 a §. Har jämlikt 17 § beviljats anstånd med fastställande av skatten, åligger det dödsboet att tillhandahålla beskattningsmyndigheten utlämnad bouppteckning för sådan anteck- ning som sägs i föregående stycke. Har jämlikt 17 § beviljats anstånd med fastställande av skatten, åligger det dödsboet att tillhandahålla skattemyndigheten utlämnad bouppteckning för sådan anteckning som sägs i föregående stycke. Handling, som anges i andra stycket, skall för anteckning, som där avses, tillhandahållas överrätt, när denna fastställt skatt till högre belopp än förut beräknats, och den enligt 64 § 1 mom. förordnade granskningsmyndigheten, när skattskyldig vitsordat anmärkning som framställts av denna myn- dighet. Handling, som anges i andra stycket, skall för anteckning, som där avses, tillhandahållas rätten, när denna fastställt skatt till högre belopp än förut beräknats. 52 § 1 mom. Skatt enligt denna lag skall, i den mån ej jämlikt 55 § anstånd medgivits, erläggas efter det att beslut om skattens fastställande meddelats eller den enligt 64 § 1 mom. förordnade granskningsmyndig- heten erhållit meddelande om att skattskyldig vitsordat anmärkning som framställts av denna myn- dighet. 1 mom. Skatt enligt denna lag skall, i den mån ej jämlikt 55 § anstånd medgivits, erläggas efter det att beslut om skattens fastställande meddelats. Har skatt icke fastställts efter det bouppteckning eller deklaration, oavsett om anstånd beviljats, senast skolat vara ingiven, skall ränta utgå från och med närmast efterföljande månad till och med den månad då skatten fastställts av beskattningsmyndighet. Skall jämlikt 54 § skatten förskjutas av dödsboet, påföres vid skattens fastställande ränta utan uppdelning på de särskilda skattskyldiga. Ränta beräknas för visst kalenderår efter en räntesats som motsvarar av den statslåneränta som gällde vid utgången av november föregående år. Räntesatsen bestäms till procenttal med högst en decimal. Räntebelopp som understiger påföres ej. Öretal som uppkommer vid ränteberäkningen bortfaller. Skatten jämte ränta, där sådan påförts, skall, då underrätt är beskattningsmyndighet, betalas till skattemyndigheten i den region, dit underrätten hör, och eljest till den skattemyndighet, som är beskattningsmyndighet. Skatten jämte ränta, där sådan påförts, skall betalas till skatte- myndigheten. Ändras beslut i fråga om skatt sker ny beräkning av ränta. Räntebelopp skall varken återbetalas eller utkrävas. Bestämmelserna i denna lag om skatt skola i tillämpliga delar gälla även ränta. 52 a § Fastställer överrätt skatt till högre belopp än beskattningsmyn- digheten förut beräknat eller vitsordar skattskyldig anmärkning av den enligt 64 § 1 mom. för- ordnade granskningsmyndigheten, skall på sålunda tillkommande skattebelopp utgå ränta. Fastställer domstol skatt till högre belopp än skattemyndig- heten förut beräknat skall på sålunda tillkommande skatte- belopp utgå ränta. Vid beräkning av ränta enligt första stycket gäller, att ränta utgår från och med efter den, då beskattningsmyndig- heten meddelat beslut angående skatten, dock att ränta på skatt, som motsvarar tidigare återbetalat skattebelopp, skall utgå från och med månaden efter den då skattebeloppet återbetalades, samt att ränta utgår till och med den månad, då skatten förfaller till betalning enligt 52 § 1 mom. första stycket, dock inte än . Vid beräkning av ränta enligt första stycket gäller, att ränta utgår från och med efter den, då skattemyndigheten meddelat beslut angående skatten, dock att ränta på skatt, som motsvarar tidigare återbetalat skattebelopp, skall utgå från och med månaden efter den då skattebeloppet återbetalades, samt att ränta utgår till och med den månad, då skatten förfaller till betalning enligt 52 § 1 mom. första stycket, dock inte än . I fråga om räntan gälla i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. dock att räntan påföras av skattemyndigheten. Ränta utgår även på ränta enligt 61 § som återbetalas. Vid beräkning av ränta för tid som infaller efter utgången av det år då skatten fastställes tillämpas den räntesats som gäller då skatten fastställes. I fråga om räntan gälla i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. Ränta utgår även på ränta enligt 61 § som återbetalas. Vid beräk- ning av ränta för tid som infaller efter utgången av det år då skatten fastställes tillämpas den räntesats som gäller då skatten fastställes. 53 § I fall där underrätt fastställt skatt, skall rätten till den skatte- myndighet, som enligt 52 § 1 mom. tredje stycket är uppbördsmyndighet, översända en till rätten ingiven bouppteckning eller någon annan handling, som sägs i 51 § andra stycket, eller en bouppteckning, som tillhandahållits rätten enligt tredje stycket sistnämnda paragraf. Dessutom är rätten skyldig att, enligt vad regeringen närmare bestämmer, lämna skattemyndigheten de uppgifter, som behövs för uppbörd av skatten. Vad som sagts gäller också i tillämpliga delar, när överrätt fastställt skatt till ett högre belopp än som förut beräknats eller när en skattskyldig vitsordat en anmärkning som framställts av den enligt 64 § 1 mom. förordnade gransknings- myndigheten. I fall där domstol fastställt skatt, skall rätten till skattemyndigheten översända en till rätten ingiven bouppteckning eller någon annan handling, som sägs i 51 § andra stycket, eller en bouppteck- ning, som tillhandahållits rätten enligt tredje stycket sistnämnda paragraf. Dessutom är rätten skyldig att, enligt vad regeringen närmare bestämmer, lämna skattemyndigheten de uppgifter, som behövs för uppbörd av skatten. Inbetalning enligt 52 § 1 mom. tredje stycket skall ske till särskilt konto hos skattemyndigheten. Skatten skall anses vara betald den dag, då inbetalningskort eller gireringshandlingar kommit in till eller, om staten har ingått avtal om förmedling av skatte- inbetalningen med en bank, till banken. Om skatt inte betalas inom föreskriven tid, skall dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift, om inte annat följer av 6 § sista stycket. Den obetalda skatten och dröjsmålsavgiften skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. tar medge befrielse helt eller delvis från skyldigheten att betala dröjsmålsavgift, om det finns särskilda skäl. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Handling, som enligt första stycket tillställts skattemyndigheten och som ingivaren äger återfå må skattemyndigheten icke utlämna till denne förrän skatt, med vars erläggande anstånd ej medgivits, blivit erlagd. Innan handlingen utlämnas, skall den förses med anteckning om beloppet av inbetald skatt. Handling som avses i 49 a § överlämnas till den skattskyldige sedan skatt, med vars erläggande anstånd ej medgivits, blivit erlagd. Innan handlingen utlämnas, skall den förses med anteckning om beloppet av inbetalad skatt. 55 § 1 mom. Uppgår i dödsbo belop- pet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringar samt värdet av obligationer och andra lätt realiserbara värdepapper samman- lagt inte till dubbla beloppet av den arvsskatt, som enligt 54 § skall förskjutas av dödsboet, eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldig enligt denna lag avsevärd svårighet att genast betala hela den skatt, som belöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, får beskattnings- myndigheten medge, att skatten betalas genom högst tio årliga inbetalningar. Har en överrätt efter besvär fastställt skatt till högre belopp än enligt det överklagade beslutet, får överrätten under samma förutsättningar medge anstånd med betalningen av det tillkommande skattebeloppet. An- ståndet får inte utsträckas till flera inbetalningar än som är nödvän- digt. Uppgår i dödsbo belop- pet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringar samt värdet av obligationer och andra lätt realiserbara värdepapper samman- lagt inte till dubbla beloppet av den arvsskatt, som enligt 54 § skall förskjutas av dödsboet, eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldig enligt denna lag avsevärd svårighet att genast betala hela den skatt, som belöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, får skattemyndig- heten medge, att skatten betalas genom högst tio årliga inbetal- ningar. Har en domstol efter överklagande fastställt skatt till högre belopp än enligt det överklagade beslutet, får rätten under samma förutsättningar medge anstånd med betalningen av det tillkommande skattebeloppet. Anståndet får inte utsträckas till flera inbetalningar än som är nödvändigt. I fråga om skatt som belöper på egendom som skall värderas enligt bestämmelserna i 22 § 3 mom. och 23 § F tredje stycket får beskatt- ningsmyndigheten eller överrätten medge att skatten betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. I fråga om skatt som belöper på egendom som skall värderas enligt bestämmelserna i 22 § 3 mom. och 23 § F tredje stycket får skatte- myndigheten eller rätten medge att skatten betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. Föreligger synnerliga skäl får regeringen i annat fall än som avses i föregående stycke medge viss skattskyldig att den skatt, som belöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. 2 mom. Första inbetalningen skall äga rum inom den tid som anges i 52 § 1 mom. eller efter dagen för anstånds- beslutet om detta innebär en senare förfallodag. Om skatten uppdelas i endast två poster skall denna inbetalning uppgå minst till en fjärdedel av skattens belopp. I annat fall skall den uppgå minst till ett belopp som motsvarar skattebeloppet delat med antalet inbetalningar. Andra inbetalningen skall göras på årsdagen för beslutet om skattens fastställande och envar av de följande på motsvarande dag av det år, under vilket inbetalningen skall ske. Dessa inbetalningar skall uppgå till sinsemellan lika stora belopp. Har anstånd medgetts enligt bestämmelsema i 1 mom. andra stycket skall de årliga inbetalningarna uppgå till . På skatt som omfattas av anstånd utgår ränta från och med månaden efter den då skatten skulle ha erlagts om anstånd inte medgetts till och med den månad då anståndstiden gått till ända. I fråga om räntan gäller i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. Räntan påföras dock av skattemyndigheten. 2 mom. Första inbetalningen skall äga rum inom den tid som anges i 52 § 1 mom. eller efter dagen för anstånds- beslutet om detta innebär en senare förfallodag. Om skatten uppdelas i endast två poster skall denna inbetalning uppgå minst till en fjärdedel av skattens belopp. I annat fall skall den uppgå minst till ett belopp som motsvarar skattebeloppet delat med antalet inbetalningar. Andra inbetalningen skall göras på årsdagen för beslutet om skattens fastställande och envar av de följande på motsvarande dag av det år, under vilket inbetalningen skall ske. Dessa inbetalningar skall uppgå till sinsemellan lika stora belopp. Har anstånd medgetts enligt bestämmelserna i 1 mom. andra stycket skall de årliga inbetalningarna uppgå till . På skatt som omfattas av anstånd utgår ränta från och med månaden efter den då skatten skulle ha erlagts om anstånd inte medgetts till och med den månad då anståndstiden gått till ända. I fråga om räntan gäller i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. 3 mom. Ansökan om anstånd skall göras skriftligen och ha kommit in till beskattningsmyndig- heten eller, om anståndsbeslut enligt 1 mom. ankommer på en överrätt, till denna senast efter den dag då beslutet om skattens fastställande meddela- des. Beviljas anstånd, skall inom tid, som beskattningsmyndigheten eller överrätten bestämmer, till denna avlämnas en till staten utfärdad skuldförbindelse på det belopp anståndet avser jämte ränta. Den skattskyldige skall dessutom ställa nöjaktig säkerhet om inte anståndet avser skatt som skall utgå för nyttjande- rätt eller rätt till ränta, avkomst eller annan förmån eller för rätt, som avses i 8 § andra stycket. Anståndet skall anses förverkat i den mån den skattskyldige inte fullgör det som föreskrivs i detta moment. Ansökan om anstånd skall göras skriftligen och ha kommit in till skattemyndigheten eller, om anståndsbeslut enligt 1 mom. ankommer på en domstol, till denna senast efter den dag då beslutet om skattens fastställande meddelades. Beviljas anstånd, skall inom tid, som skattemyndigheten eller rätten bestämmer, till denna avlämnas en till staten utfärdad skuldförbindel- se på det belopp anståndet avser jämte ränta. Den skattskyldige skall dessutom ställa nöjaktig säkerhet om inte anståndet avser skatt som skall utgå för nyttjanderätt eller rätt till ränta, avkomst eller annan förmån eller för rätt, som avses i 8 § andra stycket. Anståndet skall anses förverkat i den mån den skattskyldige inte fullgör det som föreskrivs i detta moment. 56 § Avlider den, som förvärvat egendom genom arv, testamente eller gåva, eftergives skatten enligt följande. Sker dödsfallet från det skattskyldighet inträtt, eftergives hela skattebeloppet. Avlider den skattskyldige senare men efter det skattskyldighet inträtt, eftergives samma belopp, minskat med en tiondedel för varje helt år som förflutit från sagda tidpunkt. Fråga om eftergift av fastställd skatt upptages efter därom skrift- ligen gjord framställning av den underrätt eller skattemyndighet, som meddelat beslut i skatte- ärendet. Fråga om eftergift av fastställd skatt upptages efter därom skrift- ligen gjord framställning av den skattemyndighet, som meddelat beslut i skatteärendet. 58 § Har egendom beskattats såväl här i riket som i utländsk stat, må regeringen eller den myndighet regeringen förordnar till undvi- kande av eller lindring i dubbel- beskattningen, när skäl därtill äro, på ansökan medgiva befrielse från eller nedsättning av den här i riket fastställda skatten. Fråga om befrielse från eller nedsättning av arvsskatt eller gåvoskatt för undvikande av dubbelbeskattning prövas av skattemyndigheten i samband med att skatteärende avgöres utom i fall som avses i andra stycket. Regeringen avgör ärende som enligt avtal för undvikande av dubbelbeskattning på kvarlåten- skap (dubbelbeskattningsavtal) förutsätter att de högsta finans- myndigheterna träder i förbindelse med varandra eller som annars är av synnerlig vikt eller principiell betydelse. Ärenden enligt andra stycket överlämnar skattemyndigheten till , som med eget yttrande överlämnar det till regeringen. 59 § Har efter det beslut meddelats om fastställande av skatt a) kännedom erhållits om förut icke känt testamente; b) testamente, förordnande enligt lagen (1927:77) om försäkringsavtal om insättande av förmånstagare eller motsvarande förordnande som avser utländsk försäkring, vartill hänsyn tagits vid skatteärendets prövning, blivit genom lagakraftvunnen dom helt eller delvis förklarat ogillt; c) genom lagakraftvunnen dom eljest blivit bestämt angående delningen av egendom i dödsbo, där skatten fastställts med ledning av handling, som avses i 15 § 1, 1 a och 2 mom., 15a § eller l6 §; d) omständighet inträffat som föranleder tilläggsbouppteckning; e) kännedom erhållits angående vid tiden för skattskyldighetens inträde föreliggande omständighet, som föranleder att i deklarationen uppgiven behållning eller egendom bort upptagas eller fördelas annorledes än i deklarationen angivits; f) klarhet vunnits om hur arvet slutligen skall fördelas i sådana fall som avses i 18 §; g) genom sådan delning, som enligt 32 § h) föranlett efterbeskattning, fördelningen av kvarlåtenskapen kommit att avvika från den som legat till grund för skattens fastställande; och hade, om hänsyn tagits till omständighet som avses, någon skattskyldig haft att gälda mindre skatt än vad beräknats, skall honom påförd skatt nedsättas med sålunda för högt beräknad skatt. Ansökan om återvinning av skatt efter vad nu sagts göres skriftligen och upptages av den underrätt eller skattemyndighet som meddelat beslut i skatte- ärendet. Ansökan om återvinning av skatt efter vad nu sagts göres skriftligen och upptages av skatte- myndigheten. 60 § be- slut får överklagas till hovrätten av en enskild part eller av den enligt 64 § 1 mom. förordnade granskningsmyndigheten. Vid överklagande gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden. beslut över- klagas till länsrätten. Ett beslut får överklagas av en enskild part som berörs av beslutet, om detta gått honom emot, eller av Riksskatte- verket. Har enskild part hos länsrätten överklagat skattemyndighetens beslut, får myndigheten överklaga länsrättens beslut, om det innebär att den enskilde har fått helt eller delvis bifall till sin talan. får överklaga ett beslut av länsrätten eller kammarrätten även om verket inte har fört det allmännas talan i målet. Om beskattningsmyndighetens beslut innefattar prövning av en fråga om fastställande, eftergift eller återvinning av skatt, får överklagande ske från beslutets dag. När en skattskyldig vitsordat en anmärkning, som framställts av granskningsmyndig- heten, skall det vid överklagandet anses som om beskattningsmyndigheten meddelat beslut om skattens fastställande när granskningsmyndigheten fått meddelande om vitsordandet. I sådant fall skall ett överklagande ges in till hovrätten. Har ena parten överklagat beslutet och vill även motparten överklaga det, skall dock dennes överklagande ha kommit in till be- skattningsmyndigheten eller till hovrätten från det att delgivning som avses i 15 § lagen (1996: 242) om domstols- ärenden har skett. Prövningen av om motparten har överklagat i rätt tid skall alltid göras av hovrätten. beslut får överklagas från beslutets dag. Har ena parten överklagat beslutet och vill även motparten överklaga det, skall dock dennes överklagande ha kommit in till skattemyndigheten från det att delgivning har skett. När ett beslut som avses i andra stycket överklagas skall hovrätten, om målet tas upp till prövning, alltid ge klagandens motpart tillfåne att yttra sig. Beslut av beskattningsmyndig- heten i frågor som avses i 17 och 26 §§ får inte överklagas. Har någon förelagts att vid vite full- göra en uppgift som anges i 26 §, får dock föreläggandet komma under prövning i samband med överklagande av beslut om vitets utdömande. Beslut av skattemyndigheten i frågor som avses i 17, 26, 44 c § och 44 e §§ får inte överklagas. Har någon förelagts att vid vite fullgöra en uppgift som anges i 26 eller 44 e §§, får dock föreläggan- det komma under prövning i samband med överklagande av beslut om vitets utdömande. 61 § Har dödsbo eller skattskyldig rätt att återfå betalad skatt på grund av överrätts beslut eller beslut enligt 27 §, 33 § 3 mom. eller 56 59 §§, skall skattebelop- pet kostnadsfritt återbetalas i den ordning som föreskrivs i skatte- betalningslagen (1997:483) i fråga om återbetalning av skatt. Beslut som grundar rätt till återbetalning skall omgående sändas till den skattemyndighet som anges i 52 § 1 mom. tredje stycket. På skattebe- lopp, dröjsmålsavgift samt ränta enligt 52 §, 52 a § och 55 § 2 mom. som återbetalas utgår ränta om inte annat följer av andra stycket. Har dödsbo eller skattskyldig rätt att återfå betalad skatt på grund av rättens beslut eller beslut enligt 27 §, 33 § 3 mom. Eller 56 59 §§, skall skattebeloppet kost- nadsfritt återbetalas i den ordning som föreskrivs i skattebetalnings- lagen (1997:483) i fråga om återbetalning av skatt. Beslut som grundar rätt till återbetalning skall omgående sändas till skattemyn- digheten.