prop · GP031d22 · 2001-09-20 00:00:00 — Inom de lokala investeringsprogrammen (LIP) finansieras olika energipolitiska åtgärder som bidrar till en bättre miljö, såsom investeringar i spillvärme, liksom investeringar i biobränslebaserade värmeanläggningar och energieffektiviseringsåtgärder (se utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsbyggande och byggande). Övriga insatser utanför politikområdet, t.ex. inom konsumentpolitiken, framgår under verksamhetsområdena. Utvecklingen/tillståndet inom energiområdet 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 energitillförsel har ökat med . Tillförseln uppgick till och till (se tabell 4.2). Betydande förändringar har skett när det gäller vilka energislag som används. Oljans andel har minskat kraftigt till förmån för el och biobränslen. Den snabba expansionen av biobränslen beror främst på ökad användning av biobränslen i fjärrvärmeproduktionen. En stor del av ökningen i energitillförseln består av ökade omvandlingsförluster i elproduktionen till följd av utbyggnaden av kärnkraften. Den totala slutliga användningen av energi har varit relativt stabil i ett längre tidsperspektiv. Inom industrin skedde en nedgång i energianvändningen och , men är nivån densamma som 1970. Bostads- och servicesektorn har dock minskat sin energianvändning något. Variationer i energianvändningen förekommer dock mellan åren, främst beroende på konjunktur- och temperaturskillnader. Bortsett från tillfälliga nedgångar har transportsektorn ökat sin energianvändning kontinuerligt. I ett kortare perspektiv minskade energitillförseln jämfört med året innan, främst beroende på lägre kärnkraftsproduktion. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Tabell 4.2 Energibalans i för åren 1970,1980, 1990, 1995, 1999 och 2000, TWh Tillförsel av bränslen: Biobränslen, torv m.m. Spillvärme m.m. i fjärr- Bostäder, service m.m. Varav förluster i kärn- Utrikes sjöfart och energi 1 I enlighet med den metod som används av FN/ECE för att beräkna tillförseln från kärnkraften. elproduktion har mer än fördubblats (se tabell 4.3). Därefter har produktionen varit nära nog , bortsett från de variationer som beror på vattentillgången. Vatten- och kärnkraften svarar vardera för knappt hälften av elproduktionen under normala förhållanden. Den övriga produktionen sker i huvudsak i kraftvärmeanläggningar i fjärrvärmenäten och inom industrin. Ett antal oljekondensanläggningar med en sammanlagd effekt på cirka 2 400 MW har stängts, liksom ett antal gasturbiner, . utlandshandel med el varierar , främst beroende på vattentillgången i det nordiska elsystemet. visade dock utlandshandeln med el ett nettounderskott på nära , trots den goda vattentillgången. Skälet till detta är en minskning av produktionen i kärnkraftverken. Den beror även på en kraftig nedreglering och förlängda revisioner (underhåll, bränslebyte m.m.) i kärnkraftverken, liksom på en extremt hög vattentillgång i . Den mycket snabba ökningen i elanvändningen speglar till en del en övergång från olja till el inom såväl industrin som bostadssektorn. har ökningstakten mattats av väsentligt. har elanvändningen varit i det närmaste . 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Tabell 4.3 Elbalans i för åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1999 och 2000, TWh -2,5 -1,7 -7,5 Bostäder, service m.m. Den gemensamma nordiska elmarknaden omfattar , , och även hela , då som sista område anslöts till det nordiska elhandelsområdet. Elproduktionssystemen i de nordiska länderna uppvisar stora olikheter, vilket i sig utgör en grund för elhandel mellan länderna. I baseras elproduktionen i stort sett uteslutande på vattenkraft. var ett vattenrikt år och i uppgick vattenkraftproduktionen till , vilket är högre än normalt. har liksom ett blandat pro- duktionssystem med såväl konventionell värmekraft, som kärnkraft och vattenkraft. Andelen konventionell värmekraft är dock betydligt högre i än i , medan de andra kraftslagen spelar en relativt sett mindre roll. elproduktion baseras till största delen på förbränning av kol och naturgas i kraftvärmeverk och kondenskraftverk. Andelen vindkraft är högst i , där den utgjorde av landets elproduktion . Den övriga förnybara elproduktionen i är dock låg. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Tabell 4.4 Elbalans i , , och , TWh 2Inklusive produktion i kraftvärmeverk. 3Inklusive energisektorn och transporter. I och används en betydande del av elen inom industrin, eftersom dessa länder i likhet med har en stor andel energiintensiv industri. I , som har en annan industristruktur, svarar bostads- och servicesektorn för en större del av elanvändningen. Elhandelsströmmarna mellan de nordiska länderna varierar över året och mellan åren beroende på temperatur, nederbörd och temperatursvängningar. , som var ett utpräglat våtår, exporterade och stora mängder el till främst och . För del uppgick importen till och exporten till . Större delen av den svenska importen skedde från och en avsevärd mängd exporterades vidare ut ur . uppskattar att volymen transiterad el i uppgick till . Grunden för en god försörjningstrygghet är väl fungerande energimarknader som bidrar till ett effektivt utnyttjande av tillgängliga resurser. Se- dan 1970-talets oljekriser har det höga svenska importberoendet kunnat halveras och importen härrör till övervägande delen från . Im- porten av kol har halverats sedan mitten av 1980- talet och tillförseln av naturgas från ligger på en tämligen stabil nivå . Internationellt samarbete inom IEA och EU är grundläggande för försörjningstryggheten. Under ordförandeskap har det antagit slutsatser med riktlinjer för det fortsatta arbetet med en strategi för försörjningstrygghet för energi i den Europeiska gemenskapen. Erfarenheterna från bl.a. den nordiska elmarknaden visar också att såväl försörjningstryggheten som konkurrenskraften stärks genom att våra nationella marknader stegvis integreras med våra grannländer. De satsningar på energieffektivisering och förnybar elproduktion som genomförs inom ramen för det energipolitiska programmet har också en positiv effekt på den långsiktiga försörjningstryggheten. När det gäller försörjningstryggheten på kort sikt har framförallt effektsituationen på elmarknaden uppmärksammats. De resultat som uppnåtts inom detta område behandlas under verksamhetsområde Elmarknadspolitik. En allt större vikt har fästs vid energi-, miljö- och klimatsamarbetet i närområde. Un- der 2000 formaliserades detta i en mellanstatlig samarbetsgrupp där samtliga Östersjöstater och den Europeiska kommissionen deltar. , tillsammans med de nordiska länderna, är pådrivande i arbetet. inrättades ett energisekretariat i med uppgift att svara för den praktiska samordningen , . Östersjösamarbetet är fokuserat på fyra områden; elmarknaden, gasmarknaden, klimatförändringen och energieffektivisering. Samarbetet kommer att utvärderas inför en eventuell fortsättning. Den energiintensiva industrin i har en låg specifik energianvändning (energi per producerad enhet) som den produktion som dessa branscher står för har en stor ekonomisk betydelse för . Genom dessa branscher utnyttjas inhemska råvaror på ett sätt som leder till betydande exportinkomster. Dessa branscher kännetecknas ofta av global överkapacitet. Överkapaciteten gör i sin tur att företagen måste rationalisera produktionen för att behålla konkurrenskraft och lönsamhet. medfört högre energieffektivitet genom att äldre ineffektiva anläggningar har ersatts av nya. Den energiintensiva industrin i är utsatt för konkurrens från råvarubaserad industri i såväl som övriga världen. En av de viktigaste förutsättningarna för konkurrensförmågan hos denna industri är en god tillgång på energi på konkurrensmässiga villkor. Därför utgör dessa faktorer en viktig del i de energipolitiska målen. Vid valet av styrmedel är jämförelser med konkurrentländerna viktiga när staten utformar de insatser som riktas mot den energiintensiva industrin. Regeringen påbörjade ett pilotprojekt om långsiktiga avtal . Syftet var att undersöka förutsättningarna för att utnyttja långsiktiga avtal mellan staten och industrin om energieffektivisering i . I flera konkurrentländer används sådana långsiktiga avtal som ett komplement till konventionella styrmedel, framför allt skatter. har visat att långsiktiga avtal mellan staten och industrin under vissa förutsättningar kan spela en viktig roll. Regeringen undersöker möjligheterna att istället för höjd koldioxidskatt använda långsiktiga avtal med den energiintensiva industrin för att nå utsläppsminskningar. Regeringen beslutade därför att utse en förhandlare med uppgift att ta fram målformulering och förslag till långsiktiga avtal för en effektiv energianvändning i den energiintensiva industrin och för minskade utsläpp av växthusgaser. Målet är att genom avtalen stimulera industrin till att genomföra kostnadseffektiva åtgärder som leder till minskade utsläpp av växthusgaser. Förhandlaren skall rapportera till regeringen . Hälsa, miljö och klimat Energipolitiken skall skapa villkoren för bl.a. en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat. Tillförseln av elenergi kommer i huvudsak från kärnkraft och vattenkraft, vilka båda är kraftslag som är fördelaktiga när det gäller de utsläpp som bidrar till försurningen och växthuseffekten. kalla klimat leder dock till att uppvärmningen av byggnader kräver mycket energi. Inom tätorter är fjärrvärmen väl utbyggd och har varit av avgörande betydelse för att minska nivån av föroreningar i luften. Användningen av förnybara energikällor är mycket hög i fjärrvärmeproduktionen, vilket har inneburit att 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 användningen av fossila bränslen har minskat och därigenom utsläppen av koldioxid. De åtgärder som genomförs inom energipolitiken har generellt positiva effekter på hälsa och klimat. Vid vissa åtgärder finns måste det dock ske en avvägning mellan olika typer av miljöpåverkan. Åtgärder för att minska elanvändningen i uppvärmningssektorn kan exempelvis innebära någon ökning av de lokala utsläppen av partiklar när elvärme ersätts med t.ex. småskalig förbränning av biobränsle. Enligt riktlinjerna för energipolitiken skall kärnkraftsreaktorerna i stängas. stängdes den första reaktorn i . Den andra reaktorn skulle enligt energipolitiska beslut ställas av före . Ett villkor för stängningen är att bortfallet av elproduktion kan kompenseras genom tillförsel av ny elproduktion och minskad användning av el. Det energipolitiska programmet omfattar därför åtgärder för att stimulera användningen av förnybara energislag och en minskad elanvändning. I skrivelse 2000/01:15 redovisade regeringen som sin bedömning att villkor för en stängning av den andra reaktorn i före inte var uppfyllda. Enligt villkoren får stängningen inte medföra påtagligt negativa effekter i fråga om elpriset, tillgången på el för industrin, effektbalansen eller miljön och klimatet. Regeringen bedömde dock att en stängning kan genomföras efter det att erforderliga åtgärder fått genomslag senast före utgången av 2003. delade regeringens bedömning och framhöll att det är som även fortsättningsvis prövar om nämnda villkor är tillgodosedda inför ett beslut att stänga andra reaktorn i . Regeringen meddelade i skrivelsen att en förnyad prövning skall göras av om villkoren för stängning är uppfyllda. Regeringen avser att återkomma till med en bedömning av utfallet av denna prövning. Utgifterna för åtgärderna inom utgiftsområde 21 Energi uppgick till , vilket kan jämföras med . Därtill kom de dryga som fick behålla av utdelningen som lämnades , med anledning av 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 avtalet om (se avsnitt 7.4.1). Det var främst utgifterna för stöden till investeringar i elproduktion från förnybara energikällor och stödet för småskalig elproduktion som ökat , liksom utgifterna för verksamheten inom energiforskningen. Utgifterna inom energipolitiken är svåra att koppla till kostnaderna för verksamheten. Det kan ta från att en myndighet har fattat beslut om ett stöd, dvs. då kostnaden uppkommer, till dess att beviljat belopp har betalas ut, dvs. då utgiften faller ut. Anslagssparandet inom utgiftsområde 21 Energi uppgick till vid utgången av 2000, vilket är i stort sett oförändrat jämfört med utgången av 1999. Ungefär hälften av detta anslagssparande är uppbundet genom beslut om stöd som ännu inte har betalats ut. Storleken på sparandet beror också på de utgiftsbegränsningar som fanns för många anslag under energiområdet . An- slagssparandet beror även på att vissa verksamheter inom programmet på grund av olika yttre omständigheter varit mindre efterfrågade än beräknat. Regeringen gör bedömningen att förutsättningarna för att upprätthålla en god försörjningstrygghet är fortsatt tillfredsställande. Den fortsatta internationaliseringen av energimarknaderna innebär ökade möjligheter till diversifiering i tillförsel och handel som i sin tur generellt stärker försörjningstryggheten. Inom den Europeiska gemenskapen har riktlinjer för arbetet med en strategi för försörjningstryggheten för energi tagits fram med inriktning på ställningstagande under det närmaste året. Regeringen avser att återkomma till om sina slutsatser och ställningstaganden i dessa frågor. Internationaliseringen har vidare ökat valfriheten, stimulerat konkurrensen och medfört en kostnadspress på energiföretagen, som bidragit till att upprätthålla en god konkurrenskraft för den svenska industrin. De åtgärder som genomförs inom energipolitiken har generellt positiva effekter på hälsa och klimat som vissa speciella åtgärder kan kräva en noggrann avvägning mellan olika typer av miljöpåverkan. Enligt riktlinjerna för energipolitiken skall kärnkraftsreaktorerna i stängas. Den första reaktorn stängdes . Villkoren för stängningen av den andra reaktorn har preciserats av . Regeringen genomför en ny prövning av om dessa villkor är uppfyllda och avser att återkomma till med en bedömning av utfallet. Resursförbrukningen inom utgiftsområdet är lägre än förväntat, vilket hänger samman med att huvuddelen av kostnaderna avser åtgärder där utgifterna utfaller först efter att resultaten av åtgärderna har redovisats. Regeringen konstaterar också att vissa åtgärder inom det energipolitiska programmet inte har kunnat fullföljas i den takt som planerats. Detta har tidigare framkommit vid utvärdering av programmet. Därefter har åtgärder vidtagits t.ex. vad gäller stödet för att minska elanvändningen. Dessa förhållanden kommer att beaktas i den proposition som regeringen avser att presentera för . RRV bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande. Det är en tydlig förbättring av myndighetens prestationer jämfört med . Av revisionsberättelsen framgick att bristande styrning, analys och kvalitetssäkring sammantaget hade medfört väsentliga fel i årsredovisningen . Vissa problem kvarstår dock vid myndigheten, som fick betyget Ej tillfredsställande i den ekonomiadministrativa värderingen (EA-värde- ringen) som ESV presenterade . () för fortlöpande en dialog med myndigheten om det ekonomiadministrativa läget. Myndigheten kommer att förstärka sin ekonomifunktion och arbetar med att kvalitetssäkra verksamheten. Vidare har RRV genomfört studien är lös! Konsumenternas agerande på de omreglerade el- och telemarknaderna (RRV 2000:20). Rapporten har behandlats i propositionen Handlingsplan för konsumentpolitiken 2001-2005 (prop. 2000/01:135), som presenterades för i Propositionens innehåll tas upp under verksamhetsområdet . RRV bedömer att årsredovisning och koncern- 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 redovisning för i allt väsentligt är rättvisande. årsredovisning och koncernredovisning fick samma omdöme även . 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Elmarknadspolitiken syftar till att skapa goda ramvillkor för en effektiv och väl fungerande elmarknad. Ansvarig myndighet inom verksamhetsområdet är , genom dess nätmyndighet som ansvarar för tillsynen över elnäten. I verksamhetsområdet ingår också svenska kraftnäts () verksamhet som systemansvarig myndighet enligt ellagen (1997:857). Detta innebär att ansvarar för den löpande momentana elbalansen och det svenska kraftsystemets övergripande driftsäkerhet. Målet för elmarknadspolitiken är en effektiv elmarknad som genererar en säker tillgång på el till internationellt konkurrenskraftiga priser. Uppföljning av resultatet under verksamhetsområdet sker främst genom att viktiga skeenden på elmarknaden bevakas och analyseras. Mer specifikt följer regeringen också prisutvecklingen på den nordiska elbörsen, elpriser till slutanvändare, nättariffer, antalet ärenden vid tillsynsmyndigheten samt effekt- och elbalanser. Viktiga förutsättningar för en effektiv elmarknad är en väl fungerande konkurrens på lika villkor, inga eller ytterst få marknadshinder samt öppen och lättillgänglig marknadsinformation. Andra viktiga inslag är fungerande marknadsinstrument för att hantera effektbalansen och incitament för en säker överföring med få elavbrott. trädde ett nytt regelverk för elmarknaden i kraft (prop. 1994/95:222, bet. 1995/96:NU1, rskr. 1995/96:2). Efter smärre justeringar (prop. 1996/97:136, bet. 1997/98:NU3, rskr. 1996/97:27) samlades regelverket i en ny ellag (1997:857), som trädde i kraft . Det nya regelverket innebär konkurrens i handeln med el, vilket skapar förutsättningar för en ökad pris- och kostnadspress i elförsörjningen och en ökad valfrihet för kunderna. Nätverksamheten är ett naturligt monopol som övervakas med stöd av ellagstiftningen. En effektiv tillsyn är nödvändig för att se till att nätföretagens priser är skäliga och att olika aktörer inte diskrimineras, genom t.ex. villkoren för överföring av el eller tillträdet till nätet. togs ytterligare ett steg i utvecklingen av den svenska elmarknaden. Då ersattes kravet på timvis mätning med schablonberäkning för samtliga lågspänningskunder med säkringsabonnemang på upp till 200 A och effektabonnemang på upp till 135 kW (prop. 1998/99:137, bet. 1999/2000:NU4, rskr. 1999/2000:1). Genom att kravet på timvis mätning togs bort ökade kundernas frihet och rörlighet på marknaden. För att skapa goda marknadsförutsättningar inriktas elmarknadspolitiken också mot att främja utvecklingen av den gemensamma nordiska elmarknaden och en fortsatt integrering med övriga elmarknader inom . 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 skapas en elmarknad med tillräckligt många aktörer, vilket stimulerar till ökad konkurrens som gemensamma produktionsresurser kan utnyttjas så effektivt som möjligt. För att en integrerad elmarknad skall fungera väl är gemensamma regler och förutsättningar på enskilda länders marknader av stor vikt. meddelandet presenterade Europeiska kommissionen också förslag till ändring av direktiven /92/EG och 98/30/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el och gas och ett förslag till förordning om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel. Europeiska kommissionens förslag till ändring av el- och gasmarknadsdirektiven innehåller bl.a. slutdatum för en fullständig öppning av elmarknaderna i EU, skärpta krav när det gäller systemoperatörers och distributörers oberoende från elhandels- och elproduktionsverksamheten, krav på obero- 5.3.1Insatser inom verksamhetsområdet ende tillsynsmyndighet, icke-diskriminerande Schablonberäkningsreformen som genomfördes har varit ett viktigt steg för att öka kundernas fria valmöjligheter på elmarknaden. Verksamheten inom elmarknadspolitiken har därför koncentrerats till uppföljningen av schablonberäkningsreformen. Tre uppföljningsrapporter från och en från har överlämnats till regeringen och remitterats. Resultatet visar att det finns betydande problem bl.a. med mätvärdesrapporteringen. Ett flertal kontakter med branschföreträdare har tagits för att få en bild av möjligheterna till förbättringar av reformen. uppmanade regeringen att utreda förutsättningarna och formerna för ett sanktionssystem mot nätbolag som inte uppfyller de regler som gäller vid byte av elleverantör (bet. 2000/01:NU8, rskr. 2000/01:172). Bakgrunden är att många elkunder inte får sina leverantörsbyten genomförda inom den tid som gäller enligt regelverket. En utredning om förutsättningarna för ett sådant sanktionssystem pågår . Resultatet av detta arbete kommer att redovisas i proposition till . Integreringen av den europeiska elmarknaden Även inom EU pågår verksamhet för att utveckla elmarknaden. Rådet antog direktivet (96/92/EG) om gemensamma regler för den inre marknaden för el (elmarknadsdirektivet). Medlemsstaterna skulle ha genomfört direktivet i nationell rätt. presenterade den Europeiska kommissionen sitt meddelande om fullbordande av den inre marknaden för energi (KOM(2001)125 slutlig). tillgång till nätet samt rapporteringskrav beträffande försörjningstrygghet och tillhandahållande av allmännyttiga tjänster. Förordningen om gränsöverskridande handel med el innehåller regler för hantering av systemoperatörernas kostnader vid gränsöverskridande handel med el för att få bort diskriminerande gränstariffer. Förordningen innehåller också principer för fördelning av kapacitet vid s.k. flaskhalsar vid överföringen av el. Vid Europeiska rådets möte i kunde parterna inte enas om någon tidtabell för avregleringen. I slutsatserna uttalades dock ett stöd för det övergripande målet att öppna upp el- och gasmarknaderna. Behovet av att återkomma till tidtabellsfrågan pekades ut som central för att nå målet att marknaderna inom dessa sektorer skall öppnas . Rådet uppmanades att behandla Europeiska kommissionens förslag till ändring av el- och gasmarknadsdirektiven samt förslaget till förordning för gränsöverskridande handel. anmodade Europeiska kommissionen att utvärdera situationen inom dessa sektorer i sin rapport till Europeiska rådets vårmöte i för att möjliggöra ytterligare åtgärder. Energiministrarna diskuterade Europeiska kommissionens förslag vid rådsmötet . Det konstaterades att det finns en bred samsyn hos medlemsstaterna om att marknadsöppningen för el- och gasmarknaderna aktivt skall genomföras och påskyndas. Elnätet i är uppdelat i tre nivåer; stamnätet som ägs av och binder samman hela det svenska elnätet, regionnäten som sammanlänkar stamnätet med de lokala näten och lokalnäten som de flesta slutkunder är an- Nätverksamhet på samtliga dessa nivåer övervakas av . För att utveckla och effektivisera regleringen och tillsynen av nätverksamheten tillsatte regeringen (N 1999:12) . redovisade sitt delbetänkande Elnätsföretag och tillsyn (SOU 2000:20) . Betänkandet innehåller överväganden och förslag beträffande reglerna för tillsyn, avgränsningen mellan nätverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet, utjämning av tariffer mellan tätort och glesbygd och avgränsningen för nätmyndighetens tillsyn. I slutbetänkande, som skall presenteras , skall utredningen presentera förslag till bestämmelser om regionnättariffer och förslag till en reglering för särskild förvaltning av elnät om elnätsföretagen allvarligt missköter sina åtaganden enligt ellagen. Regeringen avser att återkomma i proposition till i dessa frågor. För att komma tillrätta med de många och omfattande strömavbrotten till följd av snöoväder utsåg regeringen en särskild utredare. Utredaren fick i uppdrag att se över behoven på åtgärder för att minska antalet elavbrott och minimera konsekvenserna av dessa (dnr N2001/2274/ESB). Ut- redaren presenterade sin delrapport . För att underlätta situationen inför den kommande vintern föreslår utredaren dels bättre information till kunder, media, kommuner och länsstyrelser före och under avbrott, dels ett utvecklat samarbete mellan nätföretagen vid storstörningar. Utredaren presenterade också en rad mer långsiktiga förslag. Utredaren skall presentera sin slutrapport . Ett remissmöte har hållits för att ta in synpunkter på delrapporten från branschen, kunder och myndigheter. Den fortsatta behandlingen av förslagen bereds inom . En av nätföretagens viktiga uppgifter är att ansvara för att elkundernas elförbrukning mäts. Informationen om mätarställningarna ligger sedan till grund för både nätföretagens och elhandlarnas debitering av kunderna.