prop · GO03130 · 2001-01-01 00:00:00 — Utsläppen från punktkällor har reducerats avsevärt . kvarstår dock ett antal allvarliga miljöproblem som framför allt orsakas av diffusa föroreningskällor och påverkansformer. Dessa problem ökar fortfarande och berör såväl inlandsvatten som kust och hav. Åtgärder för att komma till rätta med dessa problem redovisas under miljökvalitetsmålen Bara naturlig försurning (avsnitt 8), Giftfri miljö (avsnitt 9) och Ingen övergödning (avsnitt 12). Möjligheten att nå miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag är beroende av de åtgärder som redovisas under dessa miljökvalitetsmål. Samhällsutvecklingen i har varit starkt knuten till sjöar och vattendrag. Här finns kulturlämningar och anläggningar som visar hur vi nyttjat vattenresurser genom tiderna. Ett representativt urval av dessa bör därför bevaras och utvecklas och lokala särdrag tas tillvara. Det är också av vikt att de är kända och kan beaktas vid exploatering för vattenregleringar, vindkraft, brobyggen, fiske, fiskodling m.m. Exploatering av stränder och vattendrag kan innebära sämre förutsättningar för rekreation och fiske och har ofta negativa konsekvenser för biologisk mångfald och för naturmiljön. Vattenkraften innebär också en kraftig miljöpåverkan, dels genom reglering av vattennivåer och vattenflöden, dels genom dammar som bildar vandringshinder. Det råder brist på strömmande vattendrag. Många arter som är beroende av biotopen strömmande vatten återfinns på listan över hotade arter. Utsättning av fisk och kräftor kan hota vilda arter och stammar. Det finns också risk för alltför stora uttag av vissa arter, såväl för kommersiella syften som av rekreationsskäl. Det är enligt regeringens mening av vikt att restaurering av vattendrag liksom bevarande och bruk av historiska anläggningar såsom dammar, kanaler, farleder, broar och hamnar sker i samverkan mellan natur- och kulturmiljövården. Sektorsansvaret för att miljöanpassa och vårda olika anläggningar behöver också utvecklas. De sektorer som närmast berörs av arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålet är jord- och skogsbruket, fisket samt energi- och transportsektorerna. Regeringens bedömning är att EG:s ramdirektiv för vatten tillsammans med de nationella styrmedel som står till förfogande i stort sett är tillräckliga för att uppnå miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag. Bland de nationella styrmedlen finns (1987:10) som innehåller bestämmelser om att det i varje kommun skall finnas en aktuell översiktsplan som omfattar hela kommunen och som skall redovisa både allmänna intressen och de miljö- och riskfaktorer som bör beaktas vid beslut om användning av mark och vattenområden. I finns bestämmelser som kan få stor betydelse för möjligheterna att nå miljökvalitetsmålet, däribland de allmänna hänsynsreglerna i kap. 2, bestämmelserna om områdesskydd i kap. 7 och reglerna för godkännande och spridning av bekämpningsmedel i kap. 14. kan dock behöva kompletteras med regler för att ange områden viktiga för vattenförsörjning som riksintressen. har föreslagit att förutsättningarna borde utredas för att i 3 kap. även föra in bestämmelser med syfte att främja en god hushållning med värdefulla grund- eller ytvattentillgångar som sådana. har i ett redovisat regeringsuppdrag bl.a. berört frågor om riksintressen för vattenförsörjningen samt intrångsersättning vid inskränkning i pågående markanvändning vid fastställelse av vattenskyddsområden. Regeringen kommer att överväga dessa frågor. Även länsstyrelsernas och kommunernas möjligheter att utöva tillsyn har stor betydelse för att genomföra målen. EG:s ramdirektiv för vatten Av största betydelse för möjligheten att nå alla miljökvalitetsmål som rör vattenfrågor är och rådets ramdirektiv för vatten, 2000/60/EG av (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1, Celex 32000L0060). Direktivet trädde i kraft . En integrerad förvaltning av vattenresurserna, där berörda sektorer medverkar på nationell, regional och lokal nivå, är en förutsättning för att komma till rätta med de problem som uppkommer genom diffus påverkan. EG:s ramdirektiv för vatten utgör grunden för att etablera en sådan integrerad förvaltning. Genom direktivet läggs grunden för ett gemensamt regelverk inom EU för skyddet av inlandsytvatten, kustvatten och grundvatten. Syftet är bl.a. att: - hindra ytterligare försämring av tillståndet hos akvatiska ekosystem samt att skydda och förbättra statusen hos dessa, - främja en hållbar vattenanvändning baserad på ett långsiktigt skydd av tillgängliga vattenresurser, - säkerställa en gradvis minskning av förorening av grundvattnet och - förhindra ytterligare förorening genom att gradvis minska tillförsel av s.k. prioriterade ämnen och eliminera tillförsel av prioriterade farliga ämnen enligt vad som anges i ramdirektivet. Av direktivet följer ett antal skyldigheter som medlemsländerna skall fullgöra enligt en fastställd tidplan. Dessa är bl.a. följande: 1. Medlemsländerna är skyldiga att identifiera avrinningsdistrikt som följer de hydrologiska vattendelarna. Flera avrinningsområden kan ingå i ett distrikt. Grundvatten och angränsande kustområden omfattas också. Medlemsländerna skall utforma lämpliga administrativa arrangemang för att genomföra skyldigheterna i direktivet i avrinningsdistrikten och också peka ut s.k. behöriga myndigheter för detta ändamål. För vissa ämnen, framför allt miljögifter, kommer gemensamma miljökvalitetsnormer att fastställas, medan normer eller mål för biologiska faktorer och för relevanta kemiska ämnen kan fastställas i varje medlemsstat eller av den behöriga myndigheten i enlighet med vissa gemensamma normativa definitioner. Medlemsländerna skall se till att ekonomiska styrinstrument inom vattenpolitiken utgör incitament för att uppnå direktivets mål. De behöriga myndigheterna har skyldighet att och därefter upprätta åtgärdsprogram och åtgärdsplaner som skall omfatta samtliga åtgärder som behövs för att uppnå direktivets mål för vattenkvaliteten. Uppföljning av vattenkvalitet, liksom av genomförandet av program och planer, skall ske regelbundet och redovisas till . Regeringen avser att vidta åtgärder för att genomföra direktivet i . Som ett led i detta genomförandearbete har fått ett tilläggsuppdrag (dir. 2001:25) som bl.a. innebär att kommittén skall lämna förslag till hur ramdirektivets bestämmelser om miljömål, åtgärdsprogram och utsläpp till vatten skall genomföras i svensk lagstiftning. Uppdraget skall redovisas . En utredning kommer också att tillsättas som skall klarlägga förutsättningarna för att kunna identifiera lämpliga avrinningsdistrikt och ange de behöriga myndigheter som skall upprätta programmen. Delmål 1 (åtgärdsprogram för natur- och kulturmiljöer) Regeringen anser det nödvändigt att stärka skyddet mot exploatering och olämplig mark- och vattenanvändning inom områden med höga natur- och kulturvärden. Skyddet bör omfatta miljöer både under vattenytan och i anslutande markområden med kulturlämningar och anläggningar. Ett sätt kan vara att införa generella skyddszoner utmed vattendrag. Skyddet bör även kunna omfatta hela vattensystem med anslutande miljöer. När dessa miljöer skyddas bör deras värde för friluftsliv och rekreation beaktas. Flera remissinstanser påpekar att det utifrån dagens kunskapsläge är svårt att definiera delmålet. Regeringen anser därför att nya bevarandestrategier bör tas fram som ett första steg. Utifrån dessa bör prioriterade områden för skydd identifieras. Likaså bör åtgärdsprogram för restaurering tas fram för de skyddsvärda eller potentiellt skyddsvärda vattendragen och anslutande miljöer. Arbetet med strategierna bör även omfatta att utveckla former för att bevara och utveckla kulturhistoriskt intressanta anläggningar. bör arbetet med strategier, identifiering och åtgärdsprogram i huvudsak vara slutfört. bör skydds- och restaureringsåtgärderna vara genomförda för minst hälften av de prioriterade områdena. De mest värdefulla natur- och kulturmiljöer som är kända bör ingå i en första etapp i skydds- och restaureringsarbetet. Därigenom behöver pågående arbete inte försenas. Enligt regeringens bedömning bör skydd genom reservatsbildning tillämpas först då andra skyddsformer inte är tillämpliga. Regeringen avser att uppdra åt att i samverkan med Artdatabanken och i samråd med berörda myndigheter ta fram en bevarandestrategi för skyddsvärda miljöer i sjöar och vattendrag samt anslutande miljöer som är värdefulla för den biologiska mångfalden. Vidare bör förslag tas fram på hur ett system med generella skyddszoner kan utformas. och Artdatabanken arbetar tillsammans med att ta fram en lista över biotoper och arter som är särskilt skyddsvärda i ett nationellt perspektiv. Denna lista kan ligga till grund för att utveckla kriterier för särskilt värdefulla vattenmiljöer. och Artdatabanken kommer även att få i uppdrag att utarbeta bevarandestrategier för hotade arter i vattenmiljöer. Regeringen avser vidare att uppdra åt att i samråd med berörda myndigheter utarbeta strategier för att bevara och utveckla kulturhistoriskt värdefulla miljöer i anslutning till sjöar och vattendrag samt att förbättra kunskapsunderlaget. Ansvariga för genomförandet av åtgärderna under delmål 1 är utöver nämnda myndigheter även kommuner, länsstyrelser, skogsvårdsorganisationen, och . Delmål 2 (åtgärdsprogram för restaurering av vattendrag) Delmålet gäller restaurering efter skador som uppkommit genom fragmentering av känsliga ekosystem. Det kan gälla skador av ingrepp som inte föregåtts av vattendom, t.ex. skador orsakade av mindre vägar och äldre dämmen, men även större skador från exploatering som föregåtts av vattendom, exempelvis vattenkraftutbyggnad. För fiskar och andra djur som rör sig i eller längs med vattendrag utgör vägtrummor och andra konstruktioner ofta hinder eller barriärer. Även om vattnet fortfarande rinner blir vattendragen i biologisk mening fragmenterade. I många vattendrag är det omöjligt för vandrande fiskarter, t.ex. lax, ål och havsöring, att nå sina ursprungliga lekområden. Enligt regeringens uppfattning bör de möjligheter som utvecklas för att miljöanpassa vattenkraften också ge goda möjligheter att förbättra miljön såväl i och omkring befintliga vattenkraftanläggningar som i vattendrag med skador från tidigare vattenregleringar. Vid miljöanpassning av vattenkraften bör utgångspunkten vara att nuvarande produktionskapacitet bibehålls. Utöver de problem som vattenkraftutbyggnaden medfört bl.a. för vandrande fiskarter bör även andra försämringar av vattendragens ekologiska kvalitet beaktas vid restaureringar. Det gäller bl.a. industriella verksamheter som förorenat sjöar, vattendrag och anslutande mark samt sådan markanvändning som påverkat våtmarkerna längs vattendragen. I många fall kan restaurering av sjöar uppströms vara en förutsättning för en lyckad restaurering av vattendrag. Det kan gälla insatser som kalkning, sanering av förorenade bottensediment eller åtgärder mot övergödning. För dessa typer av åtgärder kan anslaget för sanering och återställande av förorenad mark och i vissa fall de lokala investeringsprogrammen komma i fråga. Remissinstanserna har varit övervägande positiva till kommitténs förslag men flera har även här, liksom för delmål 1, funnit att det behövs ytterligare kunskaper om värderingen av olika slags miljövärden. Regeringen anser att det av kommittén föreslagna delmålet bör kompletteras med att berörda myndigheter som ett första steg identifierar och tar fram åtgärdsprogram för vattendragen i fråga. Det underlag som behövs för att nå delmålet erhålls genom de uppdrag som nämnts ovan under delmål 1. Kända och accepterade metoder för miljöanpassning av vattenkraften finns . Åtgärderna gäller bl.a. borttagande av vandringshinder, t.ex. kraftverk och kraftverksdammar, men de kan också innebära återskapande av ursprungligt lopp och naturlig bottenstruktur i vattendrag. För att initiera åtgärderna kan staten behöva begära omprövning av vattendomar för utbyggda älvar och vattendrag. Analys behöver göras av omprövningsförfarandet och av kostnads-, ersättnings- och omprövningsregler. Dessa frågor ligger inom ramen för uppdraget till (dir. 1999:109). Regeringen anser att identifieringen av de miljöer som behöver skyddas bör vara klar . Ansvariga myndigheter för genomförandet är Kammarkollegiet, , , , , , , och samt länsstyrelser, skogsvårdsstyrelser och kommuner. Medverkan krävs också från skogsbruks-, jordbruks-, transport- och energisektorerna. Delmål 3 (upprättande av vattenförsörjningsplaner m.m.) Regeringen anser i likhet med kommittén att det finns behov av att skydda områden kring befintliga eller framtida större dricksvattentäkter. Med större vattentäkter avses sådana som används av fler än 50 personer, eller har ett vattenuttag som är större än i enlighet med vad som anges i EG:s ramdirektiv för vatten. har endast av landets kommunala dricksvattentäkter och knappast några enskilda vattentäkter områdesskydd och skyddsföreskrifter. Genom delmålet pekas också på betydelsen av att det tas fram vattenförsörjningsplaner för att garantera tillgången till dricksvatten på lång sikt. En vattenförsörjningsplan bör även innehålla åtgärder för att effektivisera vattenanvändningen och därigenom minska vattenförbrukningen där så erfordras. Kommunerna bör efter inventering upprätta kommunala vattenförsörjningsplaner. Länsstyrelserna - och senare de myndigheter som kommer att utses som ansvariga för framtida avrinningsdistrikt - bör utifrån de kommande planerna upprätta regionala vattenförsörjningsplaner. Planerna kan utgöra en del av de åtgärdsprogram för vattenområden som kommer att krävas enligt EG:s ramdirektiv för vatten. De bör därför vara upprättade . Upprättandet av vattenförsörjningsplaner enligt delmål 3 omfattar även tillsyn av områden som har skyddsbestämmelser enligt . Ansvariga för genomförandet av vattenförsörjningsplanerna är i första hand kommuner och länsstyrelser. För att miljökvalitetsmålet skall nås bör planerna i förekommande fall även omfatta sanering av känsliga områden från föroreningar. Ansvaret för saneringen faller i första hand på utövaren av den verksamhet som har orsakat föroreningen (se avsnitt 9). Vidare är det av vikt att avfallsdeponier anläggs och sköts på ett sådant sätt att de inte förorenar yt- eller grundvatten. Delmål 4 (utsättning av djur och växter som lever i vatten) Utsättning av genmodifierad fisk förekommer inte i . Utsättning av främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota biologisk mångfald i sjöar och vattendrag bör inte förekomma med hänsyn till risken för okontrollerad spridning. Denna starkt restriktiva inställning kommer till uttryck i den andra punkten i miljökvalitetsmålet i ett generationsperspektiv. Delmålet innefattar utsättning av djur och växter både i sjöar och vattendrag och i havet. I de fall utsättning sker i havet gäller det vanligen kompensationsutsättning av vandrande fiskarter som inte längre naturligt kan reproducera sig på grund av vandringshinder i vattendragen. I målet innefattas även rymning av främmande arter och stammar från vattenbruk. I är av laxarna odlade och utsatta. Det sker också en omfattande stödutsättning av ål i . I och sker utsättning av lax. Utsättningar måste ske på sådant sätt att förändring av lokalt anpassade stammar av vild fisk kan undvikas. Det finns dessutom alltid en risk för spridning av sjukdomar och parasiter i samband med utsättning av fisk. har fastställt en strategi med utgångspunkt i sina regler för utsättning av främmande arter och stammar. Med utgångspunkt i strategin bör belysa ekologiska konsekvenser av utsättningar. bör även i samarbete med och Artdatabanken samt andra berörda myndigheter utreda möjligheterna att ta fram indikatorer för introducerade främmande arter och förändrad biologisk mångfald. Dessutom behövs för beslut om utsättning ett bättre underlag om skyddsvärden i olika vattensystem. Sådant underlag kan erhållas från åtgärdsprogram enligt delmål 1. Regeringen avser att uppdra åt berörda myndigheter att genomföra åtgärderna i huvudsak enligt vad som angivits. För att kunna tillämpa strategin behövs inventering och klassificering av vatten, bl.a. som underlag för bedömning av lokalisering av vattenbruk. En sådan inventering görs lämpligen i anslutning till de i delmål 6 angivna vattenområdesvisa programmen. Inventeringarna och klassificeringarna av vattnen bör utföras i sådan takt att delmålet kan vara uppnått i enlighet med kommitténs förslag. Delmål 5 (åtgärdsprogram för hotade arter och fiskstammar) Delmålet syftar till att värna biologisk mångfald och särskilt sådana arter som inte kan återhämta sig på egen hand även om miljön förbättras. arbetar och med åtgärdsprogram för tio arter knutna till sjöar och vattendrag, främst fiskarter. Enligt underlag från Artdatabanken behöver dessutom mellan två och tio hotade arter knutna till sjöar och vattendrag särskilda insatser . Åtgärderna bör särskilt ta fasta på arter i EG:s fågel- respektive art- och habitatdirektiv (79/409/EEG respektive 92/43/EEG) så att en gynnsam bevarandestatus upprätthålls för de arter som förekommer i eller är beroende av naturliga sjöar och vattendrag. är t.ex. skyldigt enligt art- och habitatdirektivet att vidta åtgärder för bevarande av den vilda laxen. Delmålet innebär att program skall ha inletts . Regeringen avser att lämna ett uppdrag till att - i samverkan med Artdatabanken och i samråd med andra myndigheter - upprätta, genomföra och utvärdera åtgärdsprogram för hotade arter. I vilken utsträckning åtgärdsprogram för hotade arter och fiskstammar enligt delmål 5 behövs beror på framgången med de åtgärder som beskrivs under övriga delmål. Programmen syftar till att skydda och bevara biologisk mångfald genom biotop- och områdesskydd och genom hänsynstagande från olika samhällsverksamheter. Ansvariga för genomförandet är , , Artdatabanken, länsstyrelser och kommuner. Det behövs också medverkan från yrkes- och sportfiskare, fiskevattenägare, markägare och ideella organisationer m.fl. Delmål 6 (åtgärdsprogram enligt EG:s ramdirektiv för vatten) Enligt EG:s ramdirektiv för vatten skall ett åtgärdsprogram ha tagits fram . Innebörden av direktivet har redovisats ovan under rubriken för vatten. Regeringen avser att låta utreda hur ett administrativt system för förvaltning av avrinningsdistrikt i enlighet med ramdirektivet skall utformas. Systemet skall omfatta alla vattenanknutna miljö- och resursfrågor. Det skall inbegripa påverkan från både punktkällor och diffusa källor samt övrig påverkan på landets vattentillgångar inklusive grundvatten och kustvatten, vad gäller både kvalitet och kvantitet samt biologisk mångfald. Den huvudsakliga utgångspunkten för utformningen av det administrativa systemet skall vara kraven i EG:s ramdirektiv för vatten. Åtgärdsprogrammen utgör en sammanfattning av den information som inhämtats på lokal nivå inom avrinningsdistriktet. Programmen skall enligt direktivet ha kommunicerats med allmänhet, sakägare och andra berörda. Regeringen har enligt 5 kap. rätt att uppdra åt myndigheter eller kommuner att upprätta åtgärdsprogram (5 §) eller åtgärdsplaner (8 §) som krävs till följd av medlemskap i . Det var bl.a. ramdirektivet för vatten som var bakgrunden till att dessa bestämmelser i balken utformades. Miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag i ett generationsperspektiv I regeringens bedömning av miljökvalitetsmålet i ett generationsperspektiv är punkterna ett, två och fyra oförändrade i förhållande till vad som redovisades i propositionen 1997/98:145 Svenska miljömål. Övriga punkter är i huvudsak kompletteringar enligt förslag. Punkterna tre och sju är något utvecklade jämfört med kommitténs förslag. Konsekvenser av förslagen Förslagen i samband med miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag innebär att hälften av särskilt skyddsvärda natur- och kulturmiljöer i anslutning till sjöar och vattendrag skyddas långsiktigt samt att av de mest skyddsvärda eller potentiellt skyddsvärda vattendragen restaureras fram . Förslagen innebär också ökat skydd för ytvattentäkter. Den biologiska mångfalden knuten till sjöar och vattendrag bevaras och förstärks genom en strategi för utsättning av djur och växter samt ett åtgärdsprogram för hotade arter som skall finnas och ha inletts . Exempel på samhällsekonomiska vinster till följd av uppfyllandet av delmålen är bättre dricksvatten för människor och därmed förbättrad folkhälsa samt säkrad vattentillgång för jordbruket. Skydd och bevarande av vattenresurser leder även till minskat behov av alternativa ytvattentäkter och nya sådana . Förbättrade förhållanden i sjöar och vattendrag har även betydelse för yrkes- och fritidsfiske samt turism. De insatser som sätts in bidrar också till att minska de framtida kostnaderna för restaurering och ger synergieffekter i form av minskat åtgärdsbehov inom andra vattenrelaterade miljökvalitetsmål. Vidare kan åtgärderna antas bidra till att minska kostnaderna för vattenrelaterade olyckor och naturkatastrofer som jorderosion, skred och översvämningar. Regeringens förslag innebär att åtgärder måste vidtas inom främst jord- och skogsbruket, vattenkraftområdet, transportsektorn, industrin och vattenbruket. Berörda myndigheter kommer fram att behöva utföra inventeringar, verka för kunskapsuppbyggnad och utarbeta strategier och handlingsprogram. Länsstyrelser och kommuner kommer också att behöva utöka sin tillsyn. Effekten av åtgärderna för att uppnå miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag är till stor del beroende av ett effektivt genomförande av åtgärder som i propositionen redovisas under miljökvalitetsmålen Bara naturlig försurning (avsnitt 8), Giftfri miljö (avsnitt 9) och Ingen övergödning (avsnitt 12). dominerar mindre kostsamma åtgärder som kunskapsinhämtning, inventeringar och arbete med strategier. Det mer kostnadsintensiva arbetet med t.ex. restaurering av vattendrag och omgivande områden samt reservatsbildning ligger i huvudsak senare fram . Förutom de offentliga kostnaderna för att uppnå miljökvalitetsmålet uppkommer kostnader för företag och enskilda, främst i samband med restaurering av vattendrag enligt delmål 2. Dessa kostnader uppskattas till och inträffar till största delen . Den statsfinansiella kostnaden för att nå alla delmål under miljökvalitetsmålet uppskattas till totalt ca . Regeringen bedömer att det behövs ytterligare resurser för bl.a. skydd och restaurering av värdefulla sjöar och vattendrag. Regeringen beräknar därför att, i jämförelse med utgiftsnivå för delmålen, tillföra ca 2002-2003, och ca (se vidare avsnitt 25). Viss del av medlen skall vid behov fördelas till berörda myndigheter såsom och . De åtgärder som föreslås kommer att bidra till att genomföra EG:s ramdirektiv för vatten. Kostnaderna för att genomföra direktivet kommer att kunna bedömas först när utredningen om genomförandet av direktivet är färdig. 14 Grundvatten av god kvalitet Av fastställt miljökvalitetsmål Grundvattnet skall ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. Delmål för miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet Regeringens förslag: 1. Grundvattenförande geologiska formationer av vikt för nuvarande och framtida vattenförsörjning skall ha ett långsiktigt skydd mot exploatering som begränsar användningen av vattnet. skall användningen av mark och vatten inte medföra sådana ändringar av grundvattennivåer som ger negativa konsekvenser för vattenförsörjningen, markstabiliteten eller djur- och växtliv i angränsande ekosystem. skall alla vattenförekomster som används för uttag av vatten som är avsett att användas som dricksvatten och som ger mer än i genomsnitt eller betjänar mer än 50 personer uppfylla gällande svenska normer för dricksvatten av god kvalitet med avseende på föroreningar orsakade av mänsklig verksamhet.