prop · GP0350 · 2001-11-12 00:00:00 — Det blev också möjligt att på miljörådets möte anta en gemensam ståndpunkt i frågan som innebar att förslaget blivit tydligare och mer målinriktat än i kommissionens förslag. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet antogs enhälligt av miljörådet. Programmet lägger fast riktlinjerna för EU:s miljöpolitik de närmast kommande tio åren. Det är ett dokument som till skillnad från tidigare program på området är rättsligt bindande och skall antas slutligt efter en andra läsning av och rådet. Det förslag som antogs av rådet innebär att de åtgärder som föreslås i programmet skall redovisas senast efter ikraftträdandet och att de skall vara genomförda före programtidens utgång, alltså . Programmet innebär bland annat att det fastställs ett långsiktigt klimatmål att stabilisera mängden växthusgaser till 550 ppm, att 12 procent av den totala energianvändningen skall bestå av Skr. 2001/02:50 förnyelsebar energi, att förlusterna av biologisk mångfald skall hejdas, om möjligt , att en ökad integration av miljöhänsyn skall främjas vid kommande översyner av den gemensamma fiske- och jordbrukspolitiken, att riskerna av användningen av bekämpningsmedel skall minska, att sambanden mellan ekonomisk tillväxt och resursutnyttjande måste brytas, att mängden producerat avfall måste minska som återvinning och återanvändning prioriteras, att subventioner till fossila bränslen skall avskaffas samt att EU:s politik för offentlig upphandling skall ta miljöhänsyn i ett livscykelperspektiv. Dessutom betonas det globala ansvaret genom att miljöhänsyn skall integreras i samtliga unionens externa relationer och de globala miljöinstitutionerna stärkas. Relationen mellan handel och miljö skall tydliggöras genom att alla handelsavtal skall analyseras utifrån hållbar utveckling. Programmet innebär också nya vägar för att involvera och möjliggöra för det civila samhället att påverka olika miljöbeslut samt att möjliggöra för dem att följa upp fattade beslut. Kommissionens förslag till program har skärpts betydligt av rådet. Dessa skärpningar ligger också i linje med en övervägande del av de ändringsförslag som lagt fram . De största förändringarna jämfört med kommissionens ursprungliga förslag är att tematiska strategier skall tas fram, att programmet innehåller en generell tidsram innebärande att förslag till åtgärder skall vara presenterade senast efter ikraftträdandet och genomförda före programtidens utgång, att det utöver de tidigare angivna tematiska strategierna också skall tas fram en strategi för stadsmiljö samt att ett större antal mål och åtgärder har lagts till. Programmet betonar tydligt miljöpolitikens principer, bland annat föreslås substitutionsprincipen få en ökad roll. Programmet skall också medverka till att alla redan uppsatta mål för EU:s miljöpolitik uppnås. Det kan gälla i direktiv och tidigare program. Programmet innebär också att sju strategier skall utvecklas av kommissionen för att fastställa ytterligare kvantifierbara och tidsbestämda mål. Strategierna omfattar luftkvalitet, marin miljö, resursanvändning, bekämpningsmedel, avfallsåtervinning, markfrågor och stadsmiljö. De skall vara färdiga för genomförande från det att programmet trätt i kraft. En av dessa for Europe är redan presenterad. I slutsatserna från toppmötet i understryks att programmets målsättningar skall vara vägledande för sektorspolitiken. 4Åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling inom olika departements verksamhets- områden I detta avsnitt redovisas hur de olika departementens arbete med åtgärdsprogrammen för ekologisk hållbarhet har framskridit. Vissa av åtgärderna har kunnat slut föras . Många är dock av mer långsiktig karaktär och arbetet med att genomföra dem pågår . De ursprungliga åtgärderna kan också ha kompletterats med nya följdåtgärder. Åtgärderna har numrerats på samma sätt som i tidigare års skrivelser, dvs. 97:1, 97:2, 98:1, etc., med en inledande bokstavs- beteckning som anger vilket departement som har ansvaret för att åtgärden genomförs. De nya åtgärder som har tillkommit redovisas under en särskild rubrik under respektive departement. Där inget annat anges finansieras åtgärder och initiativ inom departementets/ utgiftsområdets egna budgetramar. Ett antal åtgärder har bytt åtgärdsnummer sedan första redovisningen p.g.a. att ansvaret för en del frågor har ändrats mellan departementen. av har också bidragit till ändringar av beteckningar. För att underlätta möjligheten att göra en återkoppling till tidigare redovisningar anges, där det är nödvändigt, inom parentes i rubriken för relevant åtgärd även dess nummer i tidigare års skrivelser. Årets skrivelse följer i övrigt numreringen i förra årets skrivelse (skr. 2000/01:38). Inom ansvar ligger bland annat frågor om straffrättsligt och skadeståndsrättsligt ansvar för miljöföroreningar. Till departementets ansvar hör också processuella frågor vid handläggning av mål enligt . I samband med behandlingen av budgetpropositionen gav som sin mening till känna att regeringen borde utarbeta och redovisa en strategi för att förebygga och bekämpa miljöbrott (bet. 1997/98:JuU1). Regeringen beslutade om en preciserad och vidareutvecklad miljöbrottsstrategi ( skr. 1998/99:25). Regeringen hade beslutat om en strategi i ämnet (skr. 1994/95:217). Den nya strategin innehåller ett brett åtgärdsprogram för att minska miljöbrottsligheten. Det är bl.a. fråga om att genomföra effektivitets- hö jande organisationsförändringar hos de brottsutredande myndig- heterna, effektivisera myndighetssamarbetet och höja miljökompetensen hos åklagare och poliser. Det slås fast att miljöbrottsbekämpning skall vara en prioriterad verksamhet för polis- och åklagarorganisationen. Begångna miljöbrott skall utredas och lagföras betydligt snabbare än i Skr. 2001/02:50 dag. Regeringen meddelar myndighetsgemensamma mål och åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten, inklusive och riktlinjerna betonas att en viktig effektiv miljöbrottsbekämpning är att berörda myndigheter främst miljö- och hälsoskyddsnämnder, länsstyrelser och andra tillsynsmyndigheter samt polis och åklagare samordnar sitt arbete och samarbetar när det gäller exempelvis strategiska frågor, konkreta ärenden, arbetsmetoder och kompetens. Vidare är ett mycket viktigt inslag i effektiviseringen av miljöbrottsbekämpningen att målmedvetet utveckla kompetens och rutiner när det gäller anmälan av misstänkt miljö brottslighet. Det framhålls också att det är av särskild betydelse för miljöbrott sbekämpningen att kunskap om reglerna förs ut till verksamhetsutöva rna och att informations- och utbildningsinsatser därför är en viktig myndighetsuppgift i sammanhanget. hanterar en rad frågor som rör skadeståndsansvar för miljöskador. En sådan fråga är ersättning för skador orsakade av atomanläggningar. Med anledning av ett förslag från regeringen (prop. 2000/01:43) beslutade om en höjning av ansvarsbeloppet för innehavare av atomanläggningar (bet. 2000/01:LU7, rskr.148). har vidare arbetet med att revidera de internationella överenskommelser som reglerar ansvar för atomkrafts- anläggningar, de s.k. Paris- och Brysselkonventionerna, fortsatt. En annan fråga inom miljöskadeområdet är frågan om ersättning för miljöskador till havs. Inom detta område har det inom ramen för , (), antagits en konvention om ersättning för skador orsakade av bunkerolja. Därutöver har frågor om ersättning för andra oljeskador behandlats både i Internationella oljeskadefonden och inom gemenskapen. En tredje fråga är ersättning för miljöskador orsakade av flygplan. har tagit initiativ till en revision av den internationella överenskommelse som reglerar dessa frågor, den s.k. Romkonventionen. finns det en miljööverdomstol vid och fem regionala miljödomstolar i , , , och tingsrätter. är slutinstans i mål som en miljödomstol prövat som första beslutsinstans. , va ttendomstolarna, och Vattenöverdomstolen har upphört. Ordinarie domare och miljöråd har anställts och sakkunniga har fö rordnats. I regi har utbildning anordnats för ordinarie domare och miljöråd, sakkunniga, beredningsjurister och kanslipersonal. Avgöranden från har gjorts tillgängliga via intranätet. Förordningen (1997:139) om försöksverk- samhet med beredningsjurister vid vissa tingsrätter har utökats till att även omfatta miljödomstolarna. Behövliga författningsändringar sker även fortlö pande för att integrati onen av miljölagstiftningen skall kunna fullföljas. Åtgärd Ju 99:1 Former för effektivare miljöbrottsbekämpning inrättade Riksåklagaren i samverkan med på regeringens uppdrag en flexibel organisation för bekämpning av brotten mot miljön. Inom åklaga rorganisationen fanns det vid utgången av sammanlagt 19 miljöåklagare som helt eller till övervägande del arbetar med brott mot den yttre miljön. Även de poliser som handlägger miljö brottsärenden har specialistkompetens. Som sådana ärenden räknas brott mot med tillhörande författningar, brott enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, sådana brott mot miljön som faller in under strängare brottsrubriceringar t.ex. bestämmelserna i samt jaktbrott som avser de fredade rovdjuren. kom det in cirka 750 anmälningar om miljöbrott till åklagarorganisationen. Av de 2 803 miljöbrottsärenden som kom in till åklagarorganisationen avgjorde åkl agarna 961. Vid utgången av fanns det 2 176 sådana ärenden i balans. Andelen inkomna miljöbrottsärenden som ledde till la gföring var . Den låga lagföringsandelen b eror enligt Riksåklagaren huvudsakligen på att alla anmälda brott mot miljön till skillnad från andra brott går direkt till åklagare för bedömning. lagföring sandelen är enligt Riksåklagaren att många äldre miljöbrotts- ärenden flyttades över till organis ationen för bekämpning av miljöbrott. Riksåklagaren förväntar sig att lagf ö ringsandelen skall öka i takt med att de äldsta ärendena avgörs. Lagföringsa ndelen i färdiga förundersök- ningar om brott mot miljön var . kom det in 1 573 misstankar om brott mot miljön till åklagarorganisationen, vilket motsvarar drygt 2 700 miljöbrottsärenden på årsbasis. var antalet balanserade brottsmisstankar avseende brott mot miljön 3 050. Enligt Rik såklagaren finns det inget som tyder på att antalet anmälda miljöbrott skulle komma att minska . Det pågår ett arbete för att utveckla nya och effektivare arbetsmetoder och arbetsformer inom miljöbrottsbekämpningen. Det är til lsynsmyndig- heterna på området som till överv ägande del anmäler brott mot miljön till åtal. har tagit på sig ett ansvar för att etablera och utveckla samverkan med tillsynsmyndigheterna på såväl regional som på lokal nivå. Lokala och regionala samverksansgrupper har etablerats på många håll i landet. Dessutom har Riksåklagaren tagit initi ativ till bildandet av ett miljöbrottsråd för att fö rstärka samverkan på central nivå. I rådet ingår bl.a. företrädare för Riksåklagaren, yrelsen, , och . Riksåklagaren är ordförande i rådet. Åtgärd Ju 99:2 Ersättning för miljöskador orsakade av Skr. 2001/02:50 atomverksamhet Atomansvarighetslagen (1968:45) reglerar ersättningsansvaret för skador som har orsakats av atomolyckor i atomanläggningar (t.ex. kärnkrafts- reaktorer) och under transport. Lagen bygger på två internationella konventioner, Pariskonvention och Brysselkonvention. Båda dessa konventioner är föremål för revision. Revideringsarbetet förväntas vara avslutat . Anläggningsinnehavarens ansvar för atomskador är strikt enligt såväl dessa konventioner som enligt svensk lag. Ansvaret är dock begränsat. Ansvarsbeloppet enligt atomansvarighetslagen är efter en lagändring som trätt i kraft (SFS 2001:93) begränsat till 300 miljoner särskilda dragningsrätter per olycka (). Anläggningsinnehavaren är skyldig att täcka hela detta belopp med försäkring. Om ansvarsbeloppet inte är tillräckligt utgår ersättning från de stater som är parter till Brysselkonventionen. Kvarstår även därefter skador utgår ytterligare ersättning från svenska staten enligt särskilda bestämmelser i lagen. Målsättningen är att införa ett obegränsat ansvar för innehavare av atomanläggningar. Detta är dock inte möjligt innan har ändrats. I det pågående revideringsarbetet råder enighet om att det i konventionen skall införas en regel som möjliggör för konventionsstaterna att ålägga anläggningsinnehavare ett obegränsat ansvar. För att förbereda övergången till ett obegränsat ansvar skall en särskild utredare ges i uppdrag att föreslå hur ett sådant ansvar bör genomföras i atomansvarighetslagen. Åtgärd Ju 99:3 Ersättning för föroreningsskador orsakade vid sjötransport av olja och andra farliga och skadliga ämnen har arbetet med förstärkta regler för skador orsakade av oljeutsläpp till sjöss fortsatt. Detta har främst skett inom (), och Internationella oljeskadefond men även på gemenskapsnivå. Vid en internationell konferens anordnad av IMO antogs en internationell konvention om ansvarighet och ersättning för skada genom förorening orsakad av bunkerolja. Genom denna konvention ersätts föroreningsskador som har orsakats genom utsläpp av vissa oljetyper som används för ett fartygs drift. Skadeståndsansvaret åvilar fartygets ägare, varmed avses den registrerade fartygsägaren, s.k. bareboatbefraktare, redare och den som i en redares ställe har hand om fartygets drift. Skadeståndsansvaret är strikt och den registrerade fartygsägaren är skyldig att ta och vidmakthålla försäkring till täckande av ansvarigheten enligt konventionen. Denna konvention utgör ett viktigt komplement till de tidigare antagna skadeståndsreglerna på oljeskade- området eftersom dessa regler inte omfattar föroreningsskador som har orsakats genom utsläpp av bunkerolja från andra fartyg än tankfartyg. inrättade Internationella oljeskadefond en särskild arbetsgrupp för att studera behovet av en revidering av det befintliga ersättningssystemet för skador orsakade av oljeutsläpp från tankfartyg. Inom arbetsgruppen har det utarbetats ett förslag till en kompletterande oljeskadefond som skall tillhandahålla ersättning i de fall Skr. 2001/02:50 den ersättning som kan betalas enligt gällande regler inte är tillräcklig. Ambitionen är att arbetet med förslaget skall överflyttas till IMO och att en diplomatkonferens för antagande av ett rättsligt instrument skall kunna hållas . Arbetsgruppen har vidare diskuterat frågan om utvidgning av den Internationella oljeskadefondens principer för ersättning av miljöskada. Målsättningen är att ett beslut i den frågan skall kunna fattas vid ett möte med fondens Församling . Efter olyckan med det maltesiska tankfartyget utanför utarbetade kommissionen flera förslag för att förbättra sjösäkerheten och skyddet för den miljön, de två s.k. En del av det andra Erikapaketet utgörs av ett förslag om att inrätta en regional oljeskadefond som skall täcka skador som uppgår till belopp över de maximibelopp som gäller för den internationella oljeskadefonden. Medlemsstaterna har ansett att en förstärkning av ersättningsmöjligheterna vid oljeskador bör genomföras i första hand på internationell nivå. Mot denna bakgrund har under det svenska ordförandeskapets ledning utarbetats en s.k. gemensam inriktning för medlemsstaterna med avseende på det pågående utvecklingsarbetet inom den Internationella oljeskadefonden och IMO. Inriktningen går ut på att medlemsstaterna skall verka för inrättandet av en kompletterande oljeskadefond på internationell nivå. Den gemensamma inriktningen antogs av transportministrarna vid rådets möte . antogs en inom IMO utarbetad konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen, den s.k. . De ämnen som omfattas av konventionen utgörs bl.a. av lättare eldningsoljor, flygfotogen och andra skadliga flytande ämnen. Skadeståndsansvaret bärs av fartygsägaren och är strikt. Fartygsägaren har rätt att begränsa sitt ansvar till ett belopp som bestäms med hänsyn till fartygets tonnage. Även enligt denna konvention gäller en försäkringsplikt för fartygsägaren. Räcker inte fartygsägarens ansvar till för att täcka uppkomna skador finns möjlighet att erhålla kompletterande ersättning från en internationell fond. har ännu inte trätt i kraft. Arbete pågår inom en särskild beredningsgrupp som upprättats av IMO för att underlätta anslutningen till konventionen. För svensk del är målsättningen att kunna tillsätta en utredning under innevarande år med uppdraget att belysa frågan om ett svenskt tillträde till konventionen och hur denna bör införlivas i svensk rätt. Åtgärd Ju 99:4 Ersättning för miljöskador orsakade av luftfart har tagit ett initiativ till bättre internationella ersättningsregler för skador på miljön som orsakas av luftfarten. Det svenska initiativet gäller inte bara skador på miljön utan också skador som personer på marken tillfogas. Frågor om ersättningsansvar för miljöskador och för skador som tillfogats tredje man på marken regleras på det internationella planet i den Romkonvention om skada orsakad tredje man på marken av främmande luftfartyg (Romkonventionen). Romkonventionens regler är omoderna. Bland annat är den maximala ersättningen starkt begränsad. Det saknas också regler om ersättning för kostnader för sanering vid olyckor och för återställande av miljön. Arbetet med moderniseringen av konventionen Skr. 2001/02:50 har inletts inom ramen för , . egentliga förhandlingsarbetet kan förväntas inledas /2003. Åtgärd Ju 99:5 Uppföljning av miljödomstolarnas verksamhet Det sker ett fortsatt kontinuerligt arbete för att åstadkomma de bästa fö rutsättningarna för miljöbalksreformens genomförande och skapandet av en god arbetsmiljö för samtliga anställda vid miljödomstolarna. Uppföl jning av miljödomstolarnas verksamhet kommer att ske inom och de reformer som det under arbetets gång i domstolarna kan tänkas uppstå behov av kommer att genomföras. Åtgärder som har flyttats mellan departement Åtgärd Ju 97:2 (f.d. Fi 97:7 och In 97:2 och 8) Stödja utvecklingen av ändrade beteendemönster hos konsumenter och hushåll. Öka kunskapsnivån om konsumtion och miljö bl.a. genom att underlätta för konsumenten att få tillgång till relevant information. Under ordförandeskap i 1998 har ett nordiskt konsumentpolitiskt handlingsprogram för åren utarbetats. Detta antogs slutligt vid de nordiska konsumentministrarnas möte på . Handlingsprogrammet innehåller konkreta målsättningar för hushållsrelaterade miljöfrågor. För att förmedla och öka kunskapen om miljöfrågor som rör konsumenterna har regeringen gett i uppdrag att inrätta en webbplats med hushållsrelaterad miljöinformation. En sådan webbplats kan användas av enskilda konsumenter, informa- törer, företag och organisationer samt fungera som ett läromedel i skolan. Genom webbplatsen kan berörda grupper få reda på hur vissa varor och tjänster påverkar miljön, undersöka utbudet av miljöanpassade varor, få goda råd, utbyta erfarenheter samt få förklaringar till olika begrepp. Webbplatsen skall även innehålla information om hur hushållen kan minska sin energiförbrukning. Webbplatsen innehåller en Köpguide där man inför köp kan gå in och jämföra produkter med varandra. Det som kan jämföras är bl.a. produkternas miljöpåverkan, pris, prestanda och energiförbrukning. Åtgärd Ju 97:3 (f.d. Fi 97:8 och In 97:9) Verka för fortsatt information om produkters miljöeffekter Arbetet med en utvärdering av det nordiska miljömärkningssystemet påbörjades inom ramen för en tvärsektoriell grupp för samarbete mellan ÄK-Konsument och ÄK-Miljö. Utvärderingen omfattar bl.a. konsumenters attityder till och kunskaper om Svanen samt miljöeffekter av det nordiska miljömärkningssystemet. Slutrapport är antagen av och är publicerad i Tema Nord 2001:516. förhandlade fram en revidering av gemenskapens miljömärkningsförordning. fastställde och rådets förslag till förordning . enlighet med artikel 5 i förordningen arbetar man med att ta fram en Skr. 2001/02:50 arbetsplan för EU:s miljömärkningsarbete. Åtgärd Ju 98:4 (f.d. Fi 98:1 och In 98:6) En handlingsplan för Konsumenterna och miljön Arbetet med att fullfölja de aviserade åtgärderna i handlingsplanen Konsumenterna och miljön en handlingsplan för hållbar utveckling (skr. 1997/98:67, bet. 1997/98:LU21, rskr. 1997/98:220) fortskrider, och uppföljningen av handlingsplanen har påbörjats. har i regleringsbrevet bl.a. fått i uppgift att arbeta med miljöaspekter i samband med varuprovning, kunskapsutveckling för att påverka marknaden mot ökad miljöanpassning av varor och tjänster samt genomföra insatser för att motverka otillbörlig marknadsföring med miljöargument. Regeringen skall avge en lägesrapport till om hur arbetet med miljömålet i konsumentpolitiken fortskrider och skall effekterna av detta arbete redovisas till . Åtgärd Ju 98:5 (f.d. Fi 98:3 och In 98:8) Fortsätta att stödja arbetet med miljöledningssystem hos myndigheterna inom verksamhetsområdet är en av de myndigheter som infört miljölednings- system som ett verktyg för att integrera miljöhänsyn, vilket bl.a. innebär att verket har kartlagt verksamhetens direkta och indirekta miljöpåverkan. Åtgärd Ju 98:6 (f.d. Fi 98:4) Sektorsansvar har getts ett sektorsansvar för konsumentrelaterade miljöfrågor genom en ändring i myndighetsinstruktionen. Detta innebär att verket kommer att vara samordnande, stödjande och pådrivande i sådana frågor. Åtgärd Ju 99:4 (f.d. Ku 99:4) Ungdomars engagemang, skapande förmåga och kritiska tänkande skall tas till vara som en resurs, t.ex. i arbetet med miljöfrågor har fattat beslut om mål som anger inriktningen för den nationella ungdomspolitiken (prop. 1998/99:115, bet. 1999/2000:KrU4, rskr. 1999/2000:53). Ett av dessa mål är att ungdomars engagemang, skapande förmåga och kritiska tänkande skall tas till vara som en resurs. Att stimulera och ta tillvara ungdomars kompetens bör vara en av utgångspunkterna i arbetet för ett hållbart samhälle vare sig det gäller ekologiska, sociala eller ekonomiska aspekter. De ungdomspolitiska målen ingår i en målstruktur som även innefattar delmål som beslutas av regeringen vilka utgör en utgångspunkt för den ordinarie mål- och resultatstyrningen samt goda exempel som skall bidra till att ungdomspolitikens mål uppnås. Regeringen fattade beslut om delmål för den nationella ungdomspolitiken vilka har setts över. Regeringen beslutade att skall följa upp och analysera utvecklingen av ungdomars villkor i förhållande till de nya Av de totalt 32 delmålen har fyra anknytning till Skr. 2001/02:50 målet om att ungdomars engagemang, skapande förmåga och kritiska tänkande skall tas till vara som en resurs. De aktuella delmålen är inriktade på att ungdomars engagemang i högre grad skall tas till vara som en resurs inom och berörda myndigheters verksamhet, att andelen nya företag som bildats av unga skall öka och att andelen unga ledamöter i statliga kommittéer, nämnder och styrelser samt i kommunala beslutsorgan skall öka. rapporterade den första uppföljningen av den nationella ungdomspolitiken. Ett av de delmål som ingick i denna uppföljning var inriktat på att ungdomar som har engagemang och särskild kunskap om miljöfrågor i högre grad skall tas till vara som en resurs. Av uppföljningen framgår att i sitt pådrivande arbete vänder sig såväl till ungdomar som har engagemang i miljöfrågorna som till ungdomar som ännu inte har engagerat sig i miljöfrågorna och till vidareförmedlare, främst lärare. har bl.a. inom projektet 2021 publicerat ett magasin för ungdomar där ungdomar med särskilt miljöintresse har intervjuats. Verket ger också ut tidningen med särskilda skolsidor till lärare samt har en webbplats om miljöarbete. har bidragit till bildandet av Svenska ekodemiker som verkar för en hållbar utveckling. redovisade Svenska ekodemiker ett första steg i granskning som syftar till att kartlägga högskolornas miljöinsatser. Nya åtgärder som har föreslagits Åtgärd Ju 2001:1 (f.d. Fi 98:2 och In 98:7) Främja forskning om konsumenterna och miljön Ett CFK) har inrättats i . Etableringen har skett genom en centrumbildning vid och .