prop · GO03135 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:135 Handlingsplan för konsumentpolitiken 2001-2005 Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslår regeringen att godkänner regeringens förslag till mål för konsumentpolitiken. Målen för konsumentpolitiken skall enligt regeringens förslag vara * Konsumenternas ställning och inflytande på marknaden skall stärkas, inflytandemålet. * Hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, hushållningsmålet. * Konsumenternas hälsa och säkerhet skall skyddas, säkerhetsmålet. * Sådana konsumtions- och produktionsmönster skall utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling, miljömålet. * Konsumenterna skall ha tillgång till god vägledning, information och utbildning, kunskapsmålet. Dessa mål skall vara styrande för såväl det nationella konsumentpolitiska arbetet som för arbete i EU och andra internationella forum. Regeringen föreslår vidare att målen för verksamhet anpassas till de nya målen för konsumentpolitiken. Propositionen är en handlingsplan för konsumentpolitiken. I propositionen föreslås därför att delmål skall anges för konsumentpolitikens verksamhetsinriktning . I propositionen redogör regeringen också för sin bedömning av vilka delmål som bör gälla för verksamhetsinriktningen och vilka åtgärder som bör genomföras under respektive delmål. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Ärendet och dess beredning 5 3 Konsument i välfärdsland 6 4 Mål och inriktning för konsumentpolitiken 12 4.1 Mål för konsumentpolitiken 12 4.2 Konsumentaspekter bör integreras i övriga politik- områden 16 4.3 Den svenska konsumentpolitikens inriktning 2001-2005 17 4.3.1 Delmål skall anges för konsumentpolitiken 17 4.3.2 Delmål för 18 5 Vägledning, information och utbildning till konsumenterna skall vidareutvecklas 19 5.1 Den kommunala konsumentvägledningen bör stärkas 19 5.2 Vägledning och information på central nivå är ett stöd för den kommunala konsumentvägledningen 23 5.3 IT är ett viktigt redskap i arbetet med den statliga konsumentinformationen 24 5.4 God information i dagligvaruhandeln 27 5.5 Konsumentundervisningen i skolan bör utvecklas 30 6 Ideella organisationer skall ges möjligheter till ökat inflytande i konsumentpolitiken 33 6.1 Ekonomiska bidrag till organisationernas arbete med konsumentfrågor 33 6.2 Vägar till inflytande 35 7 Konsumenterna skall ges en starkare ställning på de finansiella marknaderna 37 7.1 Pågående arbete med Konsumentskydd på det finansiella området 37 7.2 Förbättrad information om pensioner 43 7.3 Åtgärder mot skuldfällor 44 7.4 En utredning om finansiell rådgivning till konsumenter har tillsatts 46 7.5 Etiska fonder 48 8 Arbetet med produktsäkerhet, särskilt när det gäller barns säkerhet, skall förstärkas 49 8.1 Barns säkerhet 49 8.2 Översyn av produktsäkerhetslagstiftningen 50 8.3 Skaderapportering 51 8.4 Marknadskontroll 52 8.5 Standardisering 54 9 Konsumentforskningen skall stödjas 57 9.1 får ekonomiskt stöd 57 9.2 Ett vetenskapligt råd inrättas vid 60 9.3 Konsumentforskningens ställning i bör stärkas 60 10 Konsumenterna skall ges förbättrad information om priser 61 10.1 Prisinformationslagen ses över 61 10.2 Prisjämförelser för ökad konkurrens och lägre konsumentpriser 63 11 Konsumenterna skall ges bättre förutsättningar att agera på konkurrensutsatta marknader 66 11.1 Nya förutsättningar för konsumenterna 66 11.2 Medborgare och konsument 68 11.3 RRV:s projekt och tillsynsmyndigheternas arbete 69 11.4 Branschöverenskommelser på viktiga tjänsteområden 71 11.5 Förbättrad tillgång till information och vägledning på elområdet 72 11.6 Konsekvenser för konsumenterna bör studeras 73 12 Miljömärkningen och den etiska märkningen skall få större spridning 74 13 De statliga konsumentmyndigheterna 75 13.1 och rättsliga befogenheter m.m. 78 14 Användning vid marknadsföring av begrepp som legitimerad, auktoriserad och godkänd 81 15 Huvudpunkterna i propositionen 82 Bilaga 1 Sammanfattning av Konsumentpolitiska kommitténs betänkande Starka konsumenter i en gränslös värld (SOU 2000:29) 86 Bilaga 2 Förteckningar över remissinstanser 95 Bilaga 3 Röster från 97 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 99 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner vad regeringen föreslår om mål för konsumentpolitiken (avsnitt 4.1), 2. godkänner vad regeringen föreslår om att ange delmål för konsumentpolitiken (avsnitt 4.3.1), 3. godkänner vad regeringen föreslår om mål för (avsnitt 13). 1 2 Ärendet och dess beredning har fastställt mål och inriktning för konsumentpolitiken i propositionen Aktiv konsumentpolitik (prop. 1994/95:140, bet. 1994/95:LU32, rskr. 1994/95:438). De övergripande målen och inriktningen för arbetet med konsumentfrågor i EU formulerades av regeringen i skrivelsen Konsumentpolitiken i EU - mål och inriktning för det svenska arbetet (skr. 1995/96:181, bet. 1995/96:LU26, rskr. 1995/96:292). En handlingsplan för att nå miljömålet i konsumentpolitiken formulerades i regeringens skrivelse Konsumenterna och miljön - en handlingsplan för hållbar utveckling (skr. 1997/98:67, bet. 1997/98:LU21, rskr. 1997/98:220). Miljömålet i konsumentpolitiken utvärderas i annan ordning och berörs därför inte närmare i denna proposition. En slutlig redovisning skall lämnas till . lämnas en delredovisning. En översyn av konsumentpolitikens mål och inriktning har gjorts av (Fi 1999:01, Dir. 1999:1) och lämnade kommittén sitt slutbetänkande Starka konsumenter i en gränslös värld (SOU 2000:29). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. lämnade delbetänkandet Nordisk miljömärkning - det statliga engagemanget (SOU 1999:145). Detta betänkande kommer att behandlas i samband med att regeringen återkommer till angående miljömålet i konsumentpolitiken (se ovan). Utredningen om konsumentinformation om dagligvaror (In 1997:13, Dir. 1997:151) har analyserat frågor om märkning och annan konsumentinformation på dagligvaruområdet. Utredningen lämnade sitt slutbetänkande Märk väl! (SOU 1999:7). I tilläggsdirektiv till (Dir. 1999:77) uppdrogs åt kommittén att utreda vidare två av förslagen från Utredningen om konsumentinformation om dagligvaror. Dessa båda betänkanden har remissbehandlats. Förteckningar över remissinstanserna finns i bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2001/37KO, Ju2001/70KO). I denna proposition redovisar regeringen sina förslag om den framtida svenska konsumentpolitikens mål och inriktning. Propositionen behandlar förslag från framför allt , men till viss del också förslag från Utredningen om konsumentinformation om dagligvaror. Propositionen skall också tjäna som nationell handlingsplan för konsumentpolitiken och i propositionen redogör också regeringen för sin bedömning av vilka delmål som bör gälla för verksamhetsinriktningen och vilka åtgärder som bör genomföras under respektive delmål. har enligt sina direktiv värderat strategier för svenska konsumentpolitiska insatser inom EU och internationellt och har lämnat vissa förslag om detta. Regeringen avser i denna del att återkomma till i särskild ordning. Ett skäl till detta är att Europeiska kommissionen presenterar ett nytt konsumentpolitiskt handlingsprogram för . Ett annat skäl är frågan om harmoniseringen av EU:s marknadsrätt kommit i ett delvis nytt läge genom den s.k. sändarlandsprincipen som kommer att gälla för marknadsföring vid e-handel. I sammanhanget bör också beaktas de tankar på att reformera EU:s marknadsrätt genom ett generellt hållet ramverk med krav på god marknadssed, som Europeiska kommissionen aviserat att presentera i en grönbok. En svensk strategi för EU-arbetet bör utformas med hänsyn tagen till vad som har sagts. Regeringen avser återkomma till i detta ärende 3 Konsument i välfärdsland Hushållens ekonomiska situation utsattes många hushåll för starka påfrestningar. Barnfamiljerna är enligt den grupp som drabbades hårdast av lågkonjunkturens verkningar. finns det många hushåll som har svårt att klara sin ekonomi, trots att den ekonomiska situationen i huvudsakligen är god. Barnfamiljer och särskilt då ensamstående med barn, släpar efter i konsumtionsutrymme jämfört med andra typer av hushåll. Enligt en undersökning som genomförts av har familjetypen större betydelse för levnadsstandarden än någon annan faktor. Undersökningen visar att barnfamiljernas standard, mätt som justerad disponibel inkomst, inte har ökat i samma takt som för övriga familjetyper . Allra minst har standarden ökat för ensamstående med barn. Förutsättningarna för en fortsatt stabil utveckling anses dock goda enligt , eftersom inflationen är låg, de offentliga finanserna starka och svenskt näringsliv konkurrenskraftigt. Den svenska ekonomin växer fortfarande och sysselsättning fortsätter att öka. Den öppna arbetslösheten är nere på och bedöms av att sjunka även kommande år. En av de bakomliggande orsakerna till den svenska ekonomins avmattning är det nuvarande osäkra läget i den amerikanska ekonomin. Hushållens totala konsumtion ökar fortfarande, men långsammare . Enligt har den tidigare konstaterade optimismen hos konsumenterna sjunkit. Den sjunkande optimismen förväntas ha en dämpande effekt på den privata konsumtionen. Statistik från handeln visar redan att medan handeln med livsmedel fortfarande visar god tillväxt, har handel med vissa s.k. sällanköpsvaror, såsom kläder och skor, samt handeln med motorfordon minskat jämfört med . Enligt en undersökning från opinionsinstitutet , gjord på uppdrag av Aktiefrämjandet, äger av den vuxna svenska befolkningen aktier. (1990-2000) har andelen aktieägare ökat (1990 ägde av den vuxna befolkningen aktier). Innehavet består främst av aktiefonder och ökningen beror delvis på det nya premiepensionssystemet. Aktieinnehavet har starkt samband med årsinkomstens storlek, men trots det har även andelen aktieägare bland låginkomsttagare vuxit. Trots den höga andelen svenska aktieägare har hushållens finansiella tillgångar minskat och har enligt inte visat så låga siffror . Hushållens negativa finansiella sparande (hushållens finansiella tillgångar minus låneskulder) beror främst på att allt fler hushåll tar lån. av lånen har tagits i bostadsinstitut. Regeringens ekonomiska politik syftar till att ge alla människor likvärdiga möjligheter att delta i samhällsutvecklingen och motverka klyftor mellan olika samhällsgrupper. Regeringen arbetar därför för att utveckla välfärden inom en rad områden. Som exempel kan nämnas att stödet till barnfamiljerna har ökat genom höjda barnbidrag och beslut om maxtaxa inom barnomsorgen. Förslag om att förbättra föräldraförsäkringen har lagts fram. Stödet till de sämst ställda pensionärerna har ökat genom höjda bostadstillägg och regeringen kommer att lägga förslag om en maxtaxa inom äldreomsorgen. Konsument i det nya tjänstesamhället av offentliga tjänster har fler och fler tjänster som tidigare tillhandahållits i offentlig regi utsatts för konkurrens och i samband med detta omreglerats. Tendensen har varit densamma över hela . Förändringen har normalt inte inneburit att staten eller kommunerna har släppt kontrollen över tjänster som har ett allmänt intresse, men kontrollen sker i nya former. Utvecklingen har lett till stora förändringar och har också påverkat individernas roll som medborgare och konsumenter. Konsumenternas möjlighet att påverka utbudet av tjänster har stärkts när möjligheten att välja mellan fler leverantörer, t.ex. på el- och teleområdena, har ökat. Men den ökade valmöjligheten ställer också nya krav på konsumenterna och därmed på konsumentpolitiken. Medie- och teknikutvecklingen Utvecklingen av olika medier har skett explosionsartat det . Från tre radiokanaler och två TV-kanaler har utbudet ökat till en uppsjö av olika radio- och TV-kanaler, Internet, mobiltelefoni med informationsfunktioner m.m. Tillgången till information är god i . av befolkning hade tillgång till Internet i hemmet, på arbetsplatsen eller via utbildningen, enligt statistik från , . Möjligheten att ta faktiskt del av information som finns tillgänglig och att kunna ta den till sig, är dock avgörande för Internets betydelse för samhällsutvecklingen. Regeringen skriver i propositionen Ett informationssamhälle för alla (prop. 1999/2000:86, bet.1999/2000:TU9, rskr. 1999/2000:256.) att regeringen kan påverka IT-användningen genom att verka för att öka människors kompetens inom IT-området, förbättra informationsteknikens tillgänglighet och genom åtgärder som ökar användarnas tillit till den nya tekniken. Dessa tre områden kan ses som regeringens huvudsakliga arbetsfält inom IT-politiken. Barn är en utsatt grupp i det nya medielandskapet. I , såväl nationellt som på EU-nivå, diskuteras nya metoder och nya former för ansvarsfördelning för att garantera en acceptabel skyddsnivå för barn och unga i detta nya medielandskap. Lagstiftningen har svårt att hinna med den snabba teknikutvecklingen. Det fria flödet av information över nationsgränserna riskerar att krocka med nationella och kulturella värderingar om skadlighet och etik. Föräldrarna får ett allt större ansvar för barnens mediekonsumtion som familjens medievanor blir alltmer individualiserade och differentierade. Som ordförande i arrangerade ett expertseminarium om dessa angelägna frågor. Inom ramen för seminariet möttes barn, myndigheter, medieföretag, forskare och organisationer från hela EU för att diskutera skydd av minderåriga från skadligt medieinnehåll. Deltagarna var ense om att barn, oavsett ålder, behöver skyddas mot skadligt medieinnehåll på Internet, TV och datorspel. Vad som uppfattas som skadligt reflekterar till stor utsträckning kulturella värderingar. Det finns ingen anledning att göra olika bedömningar av innehållets skadlighet beroende på media, men däremot måste metoden för skydd variera beroende på vilket medium som innehållet vidarebefordras i. Vikten av utveckling av branschens självreglering betonades liksom utvecklingen av system för filtrering och klassificering av innehåll betonades. Även TV-reklam med barn som målgrupp diskuterades vid seminariet. Enighet rådde om att särskild hänsyn måste visas barn när det gäller reklam. Däremot gick uppfattningarna isär om huruvida dagens regler erbjuder ett tillräcklig effektivt skydd eller om de behöver skärpas. Frågan togs också upp till debatt vid det informella kulturministermötet . Konsumenterna och miljöutvecklingen Regeringen har arbetat aktivt för att ställa om till ekologisk hållbarhet. De tre mål regeringen ställt upp för det arbetet är skyddet av miljön, en effektiv användning av resurser och en hållbar försörjning. Som regeringen redogör för i sin skrivelse En miljöorienterad produktpolitik (skr. 1999/2000:114) skall en hållbar utveckling ge ett integrerat perspektiv på miljöskydd, samhällsekonomi, företagande samt teknisk och social utveckling. Ett effektivt miljöarbete kan inte bara fokusera på minskade utsläpp till luft, vatten och mark från stora väldefinierade punktkällor, utan det bör även hantera frågor om på vilket sätt material utnyttjas och hanteras. Miljöanpassade varor och tjänster är nyckeln till en ekologiskt hållbar utveckling, såväl nationellt som globalt. Målet med en miljöorienterad produktpolitik är att få fram varor och tjänster som leder till minsta möjliga negativa påverkan på människors hälsa eller på miljön i varje led under produkternas livscykel. Förmedling av kunskaper om hur varor produceras, vad de innehåller, vilka spår de sätter under användning och som avfall är ett effektivt sätt att åstadkomma förbättringar. Miljömärkning av varor och tjänster är ett viktigt styrmedel inom det konsumentpolitiska området. Det ger konsumenterna vägledning för val av produkter som är mer miljöanpassade än andra i övrigt likvärdiga produkter. En förutsättning för att konsumenterna skall kunna agera miljöanpassat är att det finns lätt tillgänglig och korrekt information. Som ett komplement till miljömärkningen har på regeringens uppdrag därför utvecklat en webbplats med förenklad konsument- och miljöinformation. Med denna information får konsumenterna en bättre överblick av utbudet av miljöanpassade konsumentprodukter och även vägledning om hur man genom sitt eget agerande och användning av produkter kan minska miljöbelastningen. När det gäller hanteringen av uttjänta produkter är det viktigt att det finns system som är lätt tillgängliga för konsumenterna, för att de skall kunna delta. Regeringen har därför beslutat om direktiv till en utredning (M 2000:01, Dir. 2000:28) som skall göra en bred översyn av producentansvaret. Utredningen skall bl.a. undersöka konsumenternas möjligheter till samt faktiska deltagande i systemet, men även lämna förslag på framtida system. Utredningen skall redovisa sina slutsatser till regeringen . Hushållens ökade konsumtion innebär ett starkt tryck på de ekologiska systemen, vilket medför svårigheter att nå de av uppsatta miljömålen och åstadkomma en ekologiskt hållbar utveckling. De svenska konsumenternas konsumtionsmönster är i ett globalt perspektiv ohållbara, i synnerhet när det gäller konsumtionen av fossila bränslen. Därför måste konsumentpolitiken samverka med miljöpolitiken för att skapa hållbara konsumtionsmönster. I detta arbete har hushållens konsumtionsvanor en central roll. Kemikalier spelar en viktig roll i vårt samhälle. Vi använder kemikalier i de flesta sammanhang, exempelvis i bilar, läkemedel, plaster, konserveringsmedel, tvätt- och rengöringsmedel, målarfärg, kläder, byggmaterial och bränslen. Enligt regeringens riktlinjer i propositionen Svenska miljömål (prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:87) skall nyproducerade varor inom i huvudsak vara fria från av människan framställda ämnen som är cancerframkallande, arvsmassepåverkande och hormonstörande - inklusive fortplanteringsstörande. I propositionen Kemikaliestrategi för giftfri miljö (prop. 2000/01:65, bet. 2000/01:MJU15) vidareutvecklar regeringen hur de nya riktlinjerna för kemikaliepolitiken som lades fast i propositionen Svenska miljömål skall definieras och genomföras. Regeringen föreslår här också att hälso- och miljöriskerna med användningen av kemiska ämnen skall minska fortlöpande. Livsmedelsfrågor Livsmedelsfrågorna tillhör de frågor som berör konsumenterna allra mest. BSE-krisen (galna ko-sjukan) och utbrottet av mul- och klövsjuka i vissa andra länder har inneburit en ökad uppmärksamhet kring olika livsmedelsfrågor och bland en del konsumenter ökad oro för matens säkerhet. Konsumenterna skall kunna lita på att de livsmedel som säljs är säkra. För detta krävs en helhetssyn på livsmedelskedjan, från produktionen och ända fram till avfallshanteringen. Utgångspunkten för livsmedelspolitiken bör vara konsumenten, som styr livsmedelsproduktionen genom sina krav på produktionssätt, livsmedelsegenskaper och innehåll. Ju mer välinformerad och kunnig konsumenten är, desto större förutsättningar har han eller hon att göra medvetna val och därmed påverka livsmedelsproduktionen och livsmedelskvalitén. Konsumentinformation och kunskapsuppbyggnad är därför grundläggande. Livsmedelsfrågorna omgärdas av omfattande speciallagstiftning, som till största delen är totalharmoniserad inom EU. Det saknas dock en gemensam plattform för hela lagstiftningen och en ramlag håller på att utarbetas. Ramlagen syftar till att ange gemensamma definitioner och till att utgöra basen för den övriga gemensamma lagstiftningen på området. Inom EU arbetar man också med att inrätta en ny myndighet som skall arbeta med rådgivning och vetenskapliga studier på livsmedelsområdet. Myndighetens arbete kommer att utgöra ett stöd för Europeiska kommissionen, medlemsstaterna och i bl.a. framtida lagstiftningsarbete. Den beräknas kunna starta sitt arbete tidigast . Många konsumenter vill välja produkter utifrån en etisk övertygelse när de handlar livsmedel. Ett verktyg för att konsumenterna skall kunna göra sådana val är olika frivilliga märkningsordningar, som t.ex. miljö- eller rättvisemärkning. Utbudet av framför allt rättvisemärkta produkter är dock fortfarande begränsat i butikerna. För att konsumenterna ska kunna göra miljömedvetna och etiska val krävs såväl ett ökat utbud av etiska produkter som en förbättrad information till konsumenterna. Utvecklingen framåt för konsumenterna Utvecklingen av konsumenternas situation det närmaste decenniet är svår att förutse. Några tendenser kan dock skönjas. Den elektroniska handeln som riktar sig till enskilda konsumenter är fortfarande begränsad. Endast av befolkningen har handlat över nätet enligt information från , . Man kan dock konstatera att Internet som verktyg för att sprida information och reklam är etablerat och påverkar konsumenternas köpvanor även utanför den elektroniska handeln. Det är dock är svårt att bedöma hur konsumenthandeln kommer att utvecklas framöver. Tekniken kan komma att lösa en del problem, exempelvis genom att säkrare och smidigare betalningssystem. Även bättre funktionalitet på webbplatserna kan bidra till att öka konsumenternas förtroende för e-handeln. Infrastrukturen på nätet kan göras bättre och kan t.ex. ge konsumenterna ökad möjlighet att jämföra priser och kvalitet på olika varor. Mobilt Internet kan utöka möjligheterna att handla på nätet, eftersom nätet blir mer lättillgängligt. Det är dock inte säkert att en sådan utveckling faktiskt innebär att e-handeln till konsument ökar. Genomförandet av den inre marknaden inom EU har inneburit en ökad handel över gränserna och den kan öka ytterligare i takt med att gemensamma regler skapas och att konsumenterna kan känna trygghet när de handlar utomlands. En utveckling av möjligheterna att få hjälp vid reklamationer av varor och tjänster man köpt utomlands kan bidra till en sådan ökad rörlighet. Utgångspunkten är att den inre marknaden skall erbjuda konsumenterna ett större utbud av varor och tjänster till konkurrenskraftiga priser än vad en nationell marknad kan göra. Dessa fördelar kommer dock bara konsumenterna till del om de vågar utnyttja det som erbjuds, vilket inte alltid är fallet . Konkurrensen i har generellt sett stärkts . Genom EU:s inre marknad har företagens hemmamarknader inom flera sektorer blivit större och både den direkta och den potentiella konkurrensen har ökat. Vidare har öppnat flera marknader för konkurrens . Bilden är att de positiva effekterna för konsumenterna är övervägande. Trots den allmänna bilden av ökat konkurrenstryck på den svenska marknaden existerar dock fortfarande konkurrensproblem inom en del sektorer. Konkurrenspolitiken och konsumentpolitiken syftar till att med olika medel säkerställa att produktmarknaderna fungerar till nytta för konsumenterna. (Samspelet mellan konkurrenspolitik och konsumentpolitik har behandlats i den konkurrenspolitiska propositionen Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfald, prop. 1999/2000:140, bet. 2000/01:NU4, rskr. 2000/01:16, som regeringen överlämnade till .) Inom handeln pågår en del förändringar som kan antas fortsätta framöver. Begreppen "upplevelsehandel" och att sälja "hela koncept" används ofta av handeln när man talar om framtidens konsument. Idén bakom detta är att man, i stället för att sälja enstaka varor, vill sälja hela måltider eller kanske hela livsstilar. En sådan utveckling kan leda till större märkestrohet från kundernas sida och ger handel och varumärkesinnehavare möjligheter att skapa eftermarknader till vissa produkter. Det är positivt för handelns sida, men kan vara negativt för konsumenterna och konkurrensen. Detta gäller särskilt barn och ungdomar. Intresset för ekologisk livsmedelsproduktion ökar i unionen. I spåren av BSE-krisen (galna ko-sjukan) torde efterfrågan på etiskt och ekologiskt producerade livsmedel komma att öka ytterligare. Huruvida den totala köttkonsumtionen långsiktigt kommer att sjunka i på grund av BSE-krisen är däremot omöjligt att fastslå, eftersom det kan konstateras att köttkonsumtionen stigit .