prop · GO031D22 · 2001-01-01 00:00:00 — I drygt hälften av avbrotten är orsaken inte känd eller registrerad. Invandrare med den kortaste tidigare utbildningen måste i allmänhet delta i läs- och skrivinlärning inom grundläggande vuxenutbildning innan eller parallellt med sfi- studierna (av nybörjarna 1995/96 hade enbart tidigare skolutbildning). var kommunernas totala kostnader för sfi , vilket var , eller , lägre än 1997 i löpande priser. Flertalet kommuner anordnar sfi i egen regi, oftast i anslutning till den kommunala vuxenutbildningen. Andelen kommuner som lägger ut verksamheten på annan anordnare t.ex. folkhögskola, studieförbund eller privata utbildningsanordnare har minskat från /95 till /99. Påbyggnadsutbildningar Vid påbyggnadsutbildningarna inom komvux deltog 7 539 personer /99. Mellan åren 1997/98 och 1998/99 har det skett en liten minskning av deltagarantalet. Kvalificerad yrkesutbildning Försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning har som mål att pröva nya eftergymnasiala yrkesutbildningar, nya pedagogiska former och nya utbildningsanordnare. En tredjedel av utbildningstiden genomförs som lärande i arbete, dvs. arbetsplatsförlagd utbildning som finansieras av arbetslivet. Totalt omfattade försöksverksamheten 12 000 årstudieplatser . Antalet utbildningar uppgår till 266. Utbildningarna fördelar sig inom tolv olika utbildningsområden. IT, inklusive multimedia och grafisk industri (70 utbildningar) samt tillverkning, inklusive produktutveckling (67) utgör de största utbildningsområdena. Andra stora utbildningsområden är ekonomi, inklusive försäkring, handel och ledning (27) samt turism, inklusive restaurang (24). Av de nya platserna som beviljats har en kommun som ansvarig utbildningsanordnare. En tredjedel har ett företag som ansvarig anordnare. I denna grupp ingår också kommunala bolag och studieförbund. Högskolan svarar för av platserna. Försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning har sedan starten varit framgångsrik. Utbildningsformen är eftertraktad såväl hos arbetslivet som hos de studerande. Det slutbetänkande som kommittén för kvalificerad yrkesutbildning lämnade visar dels att de studerande är nöjda med utbildningen och dels att de har en god anställbarhet efter genomgången utbildning. av de studerande får arbete efter utbildningen och fortsätter att studera, flertalet på högskolan. Kompletterande utbildningar 80 utbildningar vid 39 skolor erhåller statsbidrag och berättigar till studiestöd som kompletterande utbildningar medan ytterligare 64 utbildningar vid 26 skolor endast berättigar till studiestöd. Totalt omfattar utbildningarna drygt 10 000 deltagare. Utbildningarna har tidigare kompletterat gymnasieskolan. Allt fler utbildningar förutsätter emellertid att de sökande har avslutad gymnasieutbildning. fattar beslut om statlig tillsyn, studiestöd och statsbidrag för utbildningarna. Syftet med denna ordning är att förbättra uppföljningen av de kompletterande utbildningarnas verksamhet. Folkbildningen Folkbildningen erhåller statsbidrag utifrån att staten har angett vissa övergripande syften för verksamheten. Detta innebär att folkbildningen styrs av sina egna mål och regler. Studieförbunden och folkhögskolorna präglas därför i hög grad av huvudmannens ideologiska profil. redovisade studieförbunden en verksamhet som omfattade drygt 2,8 miljoner deltagare i studiecirkelverksamheten, ca 17,9 miljoner deltagare i kulturprogrammen samt 540 000 deltagare i den övriga folkbildningsverksamheten. Studieförbundens riktade insatser för funktionshindrade och invandrare utgjorde av den totala verksamheten. Folkhögskolornas verksamhet samlade ca 110 000 deltagare (inkl. ). Av dessa deltagare deltog drygt 30 000 i de långa kurserna (inkl. ). Andelen kvinnor i de långa kurserna var och andelen invandrare var . I statsbidraget till ingår även ett specialdestinerat bidrag för utvecklings- och försöksverksamhet på . Medlen skall användas till försök med nya verksamhetsformer inom studieförbund och folkhögskolor. Medlen har använts till bl.a. utveckling av pedagogik kring IT, demokratiprojekt, storstadsprojekt och projekt som riktar sig till etniska minoriteter. Även projekt som riktat sig till funktionshindrade har beviljats medel. fick i uppdrag att redovisa vilka utvärderingar, som rådet både genomför och avser att genomföra, och som visar hur rådets bidragsgivning bidrar till att uppnå syftet med statsbidraget. Rådet redovisade de utvärderingsprojekt som avslutas samt en utvärderingsplan för åren 2000 2002. Utvärderingarna kommer enligt planen att bl.a. belysa tillgängligheten till folkbildningens aktiviteter i ett integrationsperspektiv, effekter av samhällsstödets utveckling och ändrade fördelningsmodeller samt folkbildningen och de demokratiska värderingarna. Teckenspråk, tolkutbildning och kontakttolkutbildning Av Tolk- och översättarinstitutets (TÖI) årsredovisning framgår att tio folkhögskolor bedrev utbildningar inom området, huvudsakligen i form av tvåårig utbildning i teckenspråk, tvåårig utbildning till dövblind- tolk/teckenspråkstolk, treårig utbildning till vuxendövtolk och ettårig teckenspråkslärarutbildning. Det totala antalet deltagare ökade 1999 jämfört med . Drygt 50 tolkar slutförde utbildningar , samtliga dövblindtolkar och teckenspråkstolkar. Sedan föregående år är detta en fördubbling. utbildades tio teckenspråkslärare och 100 deltagare slutförde den tvååriga teckenspråkslinjen som förbereder till tolkutbildning. TÖI redovisar återigen svårigheter när det gäller att överbrygga de hinder som föreligger för att utbilda fler tolkar. Hindret är bl.a. att det saknas lärare. Lärarna är få och dessutom spridda över landet. Detta är ett av skälen till att av utbildningspengarna inte kunnat utnyttjas . Kontakttolkutbildning har under anordnats av 9 folkhögskolor och 14 stu- dieförbundsavdelningar vilket är ungefär detsamma som . Antalet kurser har varit 85 på folkhögskolor och 95 på studieförbund. Utbildningarna har under samlat 2 780 deltagare, varav 1 744 på folkhögskolor. Utbildning sker inom ämnesområdena social- och försäkringstolkning, sjukvårdstolkning, arbetsmarknadstolkning, vardagsjuridik och rättstolkning. Statens skolor för vuxna (SSV) Vid statens skolor för vuxna i (SSVH) och (SSVN) var antalet kursdeltagare drygt 30 000, vilket innebär en oförändrad nivå jämfört med . Antalet kursdeltagare vid SSVH var 12 833 vilket är en viss minskning jämfört med . Antalet kursdeltagare vid SSVN var 17 778 vilket är en ökning jämfört med . Andelen kvinnliga kursdeltagare var vid de båda skolorna. Vid SSVH motsvarar detta en ökning av andelen kvinnor jämfört medan det för SSVN:s del är en ökning . av deltagarna i de naturvetenskapliga kurserna, som i huvudsak tidigare dominerats av män, utgörs av kvinnor. Skolorna har arbetat med att utveckla nya metoder för internetbaserade kurser. De har även arbetat för att stödja kommunerna i deras utveckling. Skolorna spelar därvid en roll i kommunernas strävan efter att öka tillgängligheten av vuxenutbildning. I utvecklingsarbetet har skolorna, förutom eget utvecklingsarbete även arbetat inom det s.k. med olika delprojekt i samarbete med kommunerna. Syftet med detta utvecklingsarbete är att öka tillgängligheten av vuxenutbildning och att erbjuda och utveckla läromedel, pedagogik och metoder för distansutbildning motsvarande vuxenutbildning för att därigenom stimulera kommunerna att även använda sig av denna form av undervisning. Medel för denna projektverksamhet har disponerats från anslaget 25:16 Särskilda utbildningsinsatser för vuxna (tidigare utg.omr.16, A15). Resultaten från projektverksamheten kommer att rapporteras till regeringen . Analys och slutsatser Regeringen avser att återkomma till med en förslag om vuxnas lärande. Regeringens utgångspunkt blir att möta individernas behov och önskemål i ett perspektiv av livslångt lärande. 4.6.4 Universitet och högskolor Grundläggande högskoleutbildning Resultat Bakgrund Antalet studenter har fortsatt att öka . Ökningen har dock inte skett i samma takt som tilldelningen av nya platser. En förklaring till detta är att en del av de nya platserna har använts för att minska antalet studieplatser som inte kunnat rymmas inom ramen för de s.k. takbelopp som varje universitet och högskola erhållit för den grundläggande högskoleutbildningen. En bidragande orsak är också svårigheten att rekrytera tillräckligt många studenter till den snabba utbyggnaden inom de naturvetenskapliga och tekniska utbildningsområdena. I tabell 4.6.1 redovisas data om den grundläggande högskoleutbildningen. En viktig förändring är den kraftiga ökningen av universitetens andel av den grundläggande högskoleutbildningen. Detta förklaras av att antalet universitet utökades med , och . Ser man endast till de tidigare universiteten minskade antalet helårsstudenter vid dessa . Förklaringen till detta är återigen en strävan efter att minska den "överproduktion" som inte täckts av det s.k. takbeloppet. En annan förändring är minskningen av vårdhögskolornas andel av utbildningen genom att landstingens vårdutbildningar, genom utbildningsuppdrag, successivt integrerats i statliga universitet och högskolor. Undantaget är endast en vårdhögskola som fortfarande drivs i landstingsregi. Vidare finns det tre enskilda utbildningsanordnare som anordnar vårdutbildningar och som har tillstånd att utfärda sjuksköterskeexamen. Vidare har en strävan i utbyggnaden av den grundläggande högskoleutbildningen varit att möta arbetsmarknadens behov av naturvetare och tekniker. Det är därför glädjande att kunna konstatera att andelen helårsstudenter inom dessa områden (enligt årsrapporter) ökat , från /1999. Tabell 4.6.1 Fakta om grundläggande högskoleutbildning 1999 1999 ANDEL KVINNOR 1997 ANDEL KVINNOR 1998 ANDEL KVINNOR 1999 Antal helårsstudenter totalt (exkl. uppdragsutbildning) 244 200 +0,245 500 +2 % 250 600 universitet (inkl. ) 145 100 ±0 % 145 300 +13 % 163 500 högskolor 67 900 +13 % 76 68 300 vårdhögskolor 1 15 7 3 100 konstnärliga högskolor 1 800 ±0 % 1 1 760 enskilda utbildningsanordnare 2 13 500 +2 % 13 800 +1 % 13 900 Antal registrerade studenter i grundutbildning 301 100* +1,305 600* +1,310 100* Antal högskolenybörjare 65 64 500* +3 % 66 700* Antal examina i grundutbildningen 35 300* -0,35 200* +4 % 36 500* magisterexamina 4 000* +23 % 4 900* +18 % 5 800* kandidatexamina 6 400* +9 % 6 900* +7% 7 500* Källa: och NU-databasen samt SCB. * Uppgifter , 1998 och 1999 som markerats med * avser läsåren 1996/97, 1997/98 respektive 1998/99. 1 Inklusive enskilda vårdhögskolor. 2 Här ingår bl.a. , i , Stiftelsen . Examinationsmål För de examina för vilka regeringen fastställt mål för perioden 1999 har tidigare mål fastställts även för perioden 2002 och planeringsförutsättningar givits för antalet examina 2005. I enlighet med vad regeringen framhöll i budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1 utg.omr. 16 avsnitt 5.6.1) har målen och planeringsförutsättningarna för antalet examina setts över. Dessa anges nu för fyraårsperioder som är i fas med de forskningspolitiska propositionerna dvs. 2001 2004 och för vissa examina även 2008. Som angavs i budgetpropositionen gäller de mål som fastställts för perioden 2002. Uppdraget och utfallet av examinationsmål för den grundläggande högskoleutbildningen framgår av tabell 4.6.2. Tabell 4.6.2 Examinationsmål i grundläggande högskoleutbildning EXAMEN UTFALL 1994/95 1996/97 MÅL 1997 1999 UTFALL 1997 UTFALL 1998 UTFALL 1999 UTFALL 1997 MÅL 2000 Magisterexamen 8 317 (8 629) 14 155 4 479 (4 704) 4 915 (5 167) 5 806 (6 152) () 5 973 Apotekarexamen 191 280 52 83 95 117 Civilingenjörsexamen 9 729 10 700 3 481 3 594 4 001 3 890 Grundskollärarexamen 4 9 2 780 4 440 960 1 019 1 094 2 087 Gymnasielärarexamen 2 858 3 720 933 997 1 120 1 495 Källa för utfall: NU-databas samt lärosätenas årsredovisningar Anm.: I utfallssiffrorna för magisterexamen anges inom parentes det totala antalet examina inklusive examina vid lärosäten för vilka regeringen inte satt upp mål för antalet magisterexamina. Som mål anges en tredjedel av det för perioden 2002 i budgetpropositionen angivna medel. Målet för antalet magisterexamina 1999 var 14 155. Utfallet vid de lärosäten för vilka mål satts upp var 15 av målet. Härutöver har drygt 800 magisterexamina genomförts vid lärosäten som inte har haft examinationsmål för magisterexamen. Hit hör i (574 magisterexamina), (108), Kungl. (90) och (50). Variationen i måluppfyllelse är mycket stor mellan olika universitet och högskolor. Under /99 avlades den största andelen magisterexamina inom de samhällsvetenskapliga och juridiska områdena (), medan humaniora och teologi svarade för , naturvetenskap för , teknik för och medicin, vård och konst för de återstående . Inom det samhällsvetenskapliga området utgjorde examina inriktade mot informationsteknik . Det höga antalet magisterexamina i förhållande till målet är glädjande. Det är viktigt att examinationen bibehålls på en hög nivå och att studenterna har möjlighet att fördjupa sina studier i något huvudämne samt att de i ett examensarbete ges tillfälle att tillämpa sina kunskaper. Detta gäller såväl de studenter som har för avsikt att gå vidare till forskarutbildningen som dem som väljer att söka sig ut på arbetsmarknaden utanför högskolan efter avslutad examen. I tabell 4.6.3 lämnas förslag till mål för antalet magisterexamina. Målet innebär en ökning med 2004 i förhållande till utfallet . För enskilda lärosäten har tidigare mål för den kommande perioden anpassats efter utfallet , vilket för vissa lärosäten inneburit lägre mål och för andra högre mål. Målet grundar sig på nuvarande bestämmelser för magisterexamen. En eventuell breddning av magisterexamensbegreppet innebär att examinationen bör ligga högre (se avsnittet Statliga insatser, Ny inriktning på magisterexamen). Planeringsförutsättningen för perioden 2008 är att examinationsnivån skall ligga på minst samma nivå som 2004. Tabell 4.6.3 Förslag till mål för antalet magisterexamina MÅL BERÄKNINGSUNDERLAG MÅL LÄROSÄTE 2000 2001 2002 2003 2004 2001 04 733 830 830 840 840 3 340 700 930 930 940 940 3 740 800 860 860 870 870 3 460 867 850 850 860 860 3 420 767 570 590 610 620 2 390 367 440 440 450 450 1 780 112 100 100 100 110 410 87 150 150 160 160 620 150 190 190 200 200 780 180 90 110 130 150 480 367 140 150 150 160 600 /50 100 110 110 110 430 - 20 30 40 50 140 50 50 50 60 60 220 100 90 100 110 110 410 92 180 180 190 190 740 50 30 40 50 50 170 60 20 30 40 50 140 100 90 100 100 100 390 33 30 50 70 90 240 27 30 30 30 40 130 i 100 40 40 50 50 180 - 30 40 60 80 210 Stiftelsen * 183 150 160 170 180 660 Summa 5 975 6 010 6 160 6 400 6 520 25 090 Anm. Som mål anges en tredjedel av det för perioden 2002 i budgetpropositionen angivna målet. * Preliminära examinationsmål att fastställas genom avtal mellan staten och Stiftelsen . Behovet av högskoleutbildade inom områdena teknik, naturvetenskap och informationsteknik är stort och kommer att så förbli . Sammantaget utfärdades av magisterexamina inom dessa områden. Enligt regeringens bedömning bör denna andel öka 2004 för att åtminstone utgöra en tredjedel av magisterexamina före periodens utgång och sedan öka ytterligare . Målet för antalet apotekarexamina 1999 var 280. Utfallet var av målet, vilket måste betraktas som en låg måluppfyllelse. Apotekarexamen har givits endast vid . Förklaringar till den låga måluppfyllelsen är dels en tillfällig nedgång på grund av tidigare förlängning av utbildningen, dels att en grupp studenter har valt att inte fullgöra praktiken för apotekarexamen och i stället tagit ut farmacie magisterexamen. Antalet programnybörjare har ökat mellan läsåren 1993/94 och 1998/99, från 140 nybörjare /94 till 182 /99. Söktrycket till utbildningen har varit relativt högt. var antalet förstahandssökande per antagen 3,2. För perioden 2002 har tidigare 350 apotekarexamina satts som mål och för perioden 2005 har 370 examina angivits som planeringsförutsättning. Genom den ökning av antalet platser som skett vid samt genom att startar apotekarutbildning med drygt 30 nybörjarplatser bör behovet av apotekare komma att tillgodoses. De två universiteten har ansvaret att anpassa utbildningens dimensionering till arbetsmarknadens behov. För receptarieutbildningen har regeringen tidigare inte fastställt mål för antalet examina. råder brist på utbildade receptarier och behovet av att öka examinationen är stort. Receptarieutbildning har endast funnits vid . Målet för utbildningen har setts över och i samband härmed har utbildningen förlängts från två till (från 80 poäng till 120 poäng). och högskolor har ansökt om examenstillstånd och utbildningen har startat vid och samt planeras även vid och . Regeringen förutsätter att de lärosäten som ger utbildningen samverkar inför beslut om dimensionering av utbildningen med hänsyn till arbetsmarknadens behov. Målet för antalet civilingenjörsexamina (inklusive arkitektexamina) 1999 var 10 700. Utfallet var 11 av målet. Fyra av de sju lärosäten som har examenstillstånd för civilingenjörsexamen klarade målen, två låg mycket nära och ett lärosäte låg klart under. Totalt sett kan man konstatera att utvecklingen varit glädjande med hänsyn till behovet av civilingenjörer på arbetsmarknaden. Antalet civilingenjörsexamina (inklusive arkitektexamina) har ökat mellan 1989/90 och 1998/99, från cirka 2 600 till 3 700 examina. Antalet programnybörjare inom dessa utbildningar har ökat kontinuerligt mellan 1993/94 och 1998/99 från cirka 5 680 till 6 490. Enligt tidigare fastställda mål och givna planeringsförutsättningar bör antalet examinerade civilingenjörer och arkitekter öka från i genomsnitt 3 890 2002 till i genomsnitt 4 290 2005. Antalet examinerade civilingenjörer bör fortsätta att öka kontinuerligt , vilket utgör slutåret för denna bedömning. En sådan utveckling bör kunna vara möjlig genom den ökade dimensioneringen inom de naturvetenskapliga och tekniska områdena. Högskolorna bör eftersträva en förbättrad examensfrekvens inom civilingenjörs- och arkitektutbildningarna utan att göra avkall på kvaliteten i utbildningarna. Enligt uppföljning av icke- examinerade efter nybörjarterminen (U 30 ) hade slutfört hela civilingenjörsutbildningen utan att ta ut examensbevis; hade examensarbetet kvar att slutföra och saknade högst 20 poäng för att få ut examen. En utgångspunkt vid beräkningarna av målet för antalet examinerade bör vara att examensfrekvensen långsiktigt skall öka från tidigare i genomsnitt mellan räknat från och med nybörjarterminen, till för samtliga civilingenjörsutbildningar. Enligt regeringens mening bör universitet och högskolor sträva efter att fler studenter slutför sin utbildning. Eftersom man i kan utöva ingenjörsyrket utan ett formellt examensbevis, finns det inte några egentliga problem på den svenska arbetsmarknaden för dessa personer att arbeta som ingenjörer. Det kan däremot uppstå problem när de söker sig till en arbetsmarknad inom . I flertalet länder utanför är yrket reglerat, i vissa fall genom att yrkestiteln är skyddad genom lag. Genom att nu är med i EU garanteras den fria rörligheten för personer. Men rätten, som medlemsskapet innebär, att få sitt examensbevis erkänt i andra EU-länder bygger på att man genom ett examensbevis kan verifiera sin yrkeskompetens. Enligt regeringens bedömning är den ökningstakt av antalet civilingenjörsexamina (inklusive arkitektexamina) som gällde enligt tidigare angivna planeringsförutsättningar rimlig även för perioden . Enligt regeringen bör examinationen öka från 3 935 examina 2001 till 4 910 examina 2008. I följande tabell anges mål för antalet civilingenjörsexamina (inklusive arkitektexamina) med fördelning på de universitet och högskolor som har examenstillstånd för denna utbildning. Hänsyn har tagits till tidigare mål och examensutfall samt till antalet programnybörjare . För några lärosäten innebär detta en höjning av målen och för andra en sänkning. Tabell 4.6.4 Mål och planeringsförutsättning för antal civilingenjörsexamina MÅL BERÄKNINGSUNDERLAG MÅL BERÄKNINGSUNDERLAG PLAN LÄROSÄTE 2000 2001 2002 2003 2004 2001 04 2005 2006 2007 2008 2005 08 183 165 190 210 235 800 260 285 320 355 1 220 647 595 615 640 660 2510 680 705 730 750 2 865 60 80 90 110 120 400 140 155 180 205 680 567 530 565 600 645 2 340 685 725 770 815 2995 Kungl. Tekniska högskolan 1200 1 300 1 305 1 310 1 315 5 230 1 320 1 325 1 330 1 335 5 310 367 385 400 420 440 1 645 455 475 490 510 1 930 * 867 880 890 895 905 3 570 910 920 930 940 3 700 Totalt 3 891 3 935 4 055 4 185 4 320 16 495 4 450 4 590 4 750 4 910 18 700 Anm. Som mål anges en tredjedel av det för perioden 2002 i budgetpropositionen angivna målet. * Preliminära examinationsmål att fastställas genom avtal mellan staten och . På uppdrag av regeringen har sammanfattat och analyserat tillgängligt underlag avseende tillgång och efterfrågan på högskoleutbildade. Resultatet redovisades i rapporten tillgång och efterfrågan (Arbetsrapport 1999:9 AR). I rapporten framhålls risken att efterfrågan i alltför stor utsträckning inriktas på traditionella utbildningar. Utbildningar som byggs upp av de studerande själva med kurser utanför program och som avslutas med en kandidat- eller magisterexamen kan i många fall vara lika värdefulla för näringslivet. En del av det behov som anses avhjälpt med fler civilingenjörer kan i många fall täckas av studenter med andra examina. Här ingår exempelvis högskoleingenjörsexamina och magisterexamina med lämpligt val av fördjupningsämne. Även antalet examinerade högskoleingenjörer bör fortsätta att kontinuerligt öka . /99 examinerades knappt 1 800 högskoleingenjörer. Antalet nybörjare var 1998/99 drygt 8 000. Examinationsgraden är mycket låg på högskoleingenjörsutbildningen. Enligt om genomströmning (U 20 ) var det av dem som påbörjade utbildningen /94 som examinerats . Härutöver var fortfarande registrerade på utbildningen. En ökad examination borde därför i första hand lösas genom en höjning av examinationsgraden av redan antagna studenter och i andra hand genom ökad antagning. Ett rimligt mål är att antalet examinerade skall öka till 5 100 . Detta skulle innebära examinerade, om dagens antal nybörjare är oförändrat. Målet för antalet grundskollärarexamina med inriktning mot årskurerna 4 9 och för gymnasielärarexamina 1999 var 4 440 respektive 3 720. Utfallet blev av målet för grundskollärarexamen med inriktning mot årskurserna 4 av målet för gymnasielärarexamen. Inget lärosäte lyckades nå målen för båda dessa utbildningar och för var och en av utbildningarna var det bara ett lärosäte som uppnådde målet. För lärare med inriktning mot de yngre åldrarna är nuvarande dimensionering tillräckligt hög totalt för riket, medan dimensioneringen av utbildningen för lärare med inriktning mot årskurserna 4 9 och för gymnasielärare är för låg med hänsyn till högskolans hittillsvarande examinationsgrad. De mål som tidigare angivits för dessa utbildningar för perioden 2002 ger en bild av behovet. Särskilt angelägen är en ökad dimensionering av lärarutbildningar med inriktning mot matematik, naturvetenskap och teknik samt vissa moderna språk. Dessa utbildningar har ett lägre antal sökande per plats än andra lärarutbildningar. Det krävs kraftfulla åtgärder på alla nivåer inom utbildningssystemet för att öka intresset för lärarutbildningen inom dessa områden. En svårighet med att nå målet för lärarutbildningen är den svaga genomströmningen, framför allt på grundskollärarutbildningen med inriktning mot årskurserna 4-9. Enligt om genomströmning och resultat (U 20 ) var det av dem som påbörjade utbildningen /94 som avlagt examen . En lika stor andel var fortfarande registrerade på utbildningen. En jämförelse mellan läsåren 1996/97 och 1998/99 visar på en minskning av andelen examinerade lärare med matematik eller naturvetenskapliga ämnen i sin examen. För grundskollärare med inriktning mot årskurserna 4-9 sjönk denna andel från till och för gymnasielärare från .