prop · GO03131 · 2001-06-01 00:00:00 — kända till sin förekomst om än inte till sin omfattning. påfrestningar, i sin tur, ökar anspråken på buffertfonderna och riskerar att aktivera den automatiska balanseringen på . risk kan motverkas med en hög avkastning på buffertfonderna blir en högre avkastning upp till en viss nivå liktydig med lägre långsiktig risk. kan en hög avkastning vara förknippad med hög volatilitet, som i sin tur medför påfrestningar på balansen mellan pensionssystemets tillgångar och skulder och den automatiska balanseringen i det korta En lägre långsiktig risk måste därmed vägas mot en högre 12 Även Sjunde AP-fonden har genomfört en ALM-studie enligt de förutsättningar som gäller inom premiepensionssystemet. Normalportföljerna har offentliggjorts och kommenteras kortfattat i nästa avsnitt. Eftersom det kan vara lämpligt att utvärdera modellarbetet i ett sammanhang får även denna granskning anstå. kortsiktig risk, och omvänt. Om neutralitet mellan generationerna skall iakttas kan inte det ena perspektivet tillåtas dominera över det andra, utan båda måste beaktas. Den förväntade avkastningen får inte vara så låg att de kända demografiska påfrestningarna med stor sannolikhet leder till att den automatiska balanseringen aktiveras på lång sikt. får volatiliteten i buffertfondernas portföljer inte vara så hög att den automatiska balanseringen av den anledningen med stor sannolikhet aktiveras på kort sikt. Därvid bör särskilt sådana variationer uppmärksammas som samvarierar negativt med pensionssystemets skulder eller positivt med dess övriga tillgångar. En sådan samvariation riskerar att förstärka yttre störningar snarare än att dämpa dem. Buffertfonderna svarar, vid sidan av avgiftstillgången, för av pensionssystemets tillgångar initialt, vilket mildrar konsekvenserna av kortsiktiga rörelser i buffertfondernas marknadsvärden. Om emellertid kapitalavkastningen samvarierar positivt med avgiftstillgången och negativt med pensionssystemets skulder, till följd av att båda influeras av samma bakomliggande utveckling, kommer balanstalets volatilitet att öka. Om avgiftsunderlaget försvagas eller skulderna växer, som kapitalavkastningen försämras, förstärks den negativa effekten på balanstalet, allt annat lika. I motsatt fall kommer balanstalet att förbättras mer än det annars skulle ha gjort. Om det råder symmetri i värderingen av positiva och negativa utfall av balanstalet spelar en sådan ökad volatilitet ingen roll. Möjligheten till positiva överraskningar skulle i ett sådant fall kompensera risken för negativa utfall. Om emellertid risken för negativa utfall väger tyngre än möjligheten till positiva överraskningar blir den stegrade volatiliteten negativ och kapaciteten att äga tillgångar som samvarierar med balanstalet därför mindre. Det senare alternativet är troligen en bättre beskrivning av det faktiska förhållandet. För att hela åtagandesidan skall vara beaktad skall buffertfonderna dessutom ta hänsyn till ATP-skulden och den känslighet för försvagad tillväxt av avgiftsunderlaget som denna implicerar under de närmaste 10- 15 åren. Denna omständighet medverkar till att introducera ett cykliskt element i pensionssystemets åtagande. Problemet minskar dock ganska snabbt i omfattning eftersom alla utgående pensioner indexeras med samma index och huvuddelen av ATP-skulden avser årskullar som ligger relativt nära sin pensionering. 2000/01:70 väntas ATP-skulden till förvärvsaktiva, som även fortsättningsvis beräknas enligt gamla regler, motsvara av den totala pensionsskulden , och nära noll fram i tiden. Under denna process, under vilken pensionssystemets tillväxtkänslighet till följd av ATP minskar, väntas emellertid buffertfonderna själva svara för en växande andel av pensionssystemets samlade tillgångar, givet att avkastningen inte blir för låg i förhållande till tillväxten. Om buffertfondernas tillgångar samvarierar positivt med den ekonomiska tillväxten kommer buffertfonderna och ATP-skulden i kombination att uppvisa ett cykliskt beroende . I detta sammanhang kan det även finnas skäl att något beröra de finansiella marknadernas volatilitet på . Det finns mer eller mindre giltiga skäl att kalkylera med fallande långsiktig risk över tiden i Till de mindre giltiga skälen hör den triviala Skr. observationen att risken mätt som standardavvikelse ökar med kvadratroten av tiden och därför ser ut att krympa ju längre fram i tiden man beräknar detta riskmått. Effekten uppstår endast om man mäter risk som standardavvikelse och inte som . Eftersom båda riskmåtten är lika legitima kan man ifrågasätta i vad mån analyser av denna typ tillför någon egentlig information. Trots denna grundläggande svaghet är synsättet vanligt förekommande i samband med . reser, i sådana fall, frågor om hur studiernas resultat kan och bör tolkas och om vilka kompletterande undersökningar som kan bidra till ett AP-fonderna har det direkta uppdraget att utforma portföljstrukturen efter en analys av pensionssystemets åtagandesida. Mot bakgrund av AP- fondernas roll i pensionssystemet är det av stor betydelse att dessa analyser utförs och tolkas på rätt sätt. Frågan får extra laddning av den nya situationen med fyra konkurrerande buffertfonder. Medan övriga AP-fonder fullgör en allmän buffertfunktion inom fördelningssystemet kan Sjunde AP-fondens förmögenhet på ett principiellt plan kopplas till individuella ägare (den formella ägaren är och därmed staten). Sjunde AP-fonden i princip bärs av samma individer som erhåller den motsvarande avkastningen blir analysen annorlunda. Sjunde har valt att utforma Premiesparfonden och Premievalsfonden efter den genomsnittliga individen och den genomsnittliga fonden i premiepensionssystemet. Premiesparfonden är att avkastningen under löpande femårsperioder minst skall motsvara genomsnittet för samtliga fonder som deltar i premiepensionssystemet, men till lägre risk. Premievalsfonden är densamma men målet har höjts till att avkastningen under löpande femårsperioder skall tillhöra den bästa fjärdedelen. att Sjunde AP-fonden tolkar denna instruktion som genomsnittet av fonder skall vägas med väljarnas allokering som vikter, riktmärket utgörs av den genomsnittligt valda fonden. kommer väljarnas åtgärder att indirekt influera icke-väljarnas portfölj. Som en konsekvens av det har Sjunde AP-fonden justerat upp aktieandelen i båda portföljerna. Sjunde AP-fonden har därmed valt ett rörligt mål för sin förvaltning. Det kan ligga en risk i att tolka denna jämförelsenorm alltför snävt och att vid upprepade tillfällen ändra portföljvikterna som svar på en utveckling som redan ägt rum. Regeringen förmodar dock att den genomförda justeringen av portföljvikterna var en konsekvens av att systemet är nytt och att fjolårets val av premiepensionsfonder därför tillförde genuint ny information. En bärande tanke i lagstiftningen om premiepensionen är att den statliga förvaltningen hos Sjunde AP-fonden skall vara jämförbar och likvärdig med de privata placeringsalternativen för premiepensionen. övergripande krav på långsiktigt hög avkastning kombineras med ett, för Premiesparfondens del, ytterligare krav på att riskprofilen skall vara låg. 2000/01:131 Det senare beror på att denna specifika fond inrättats för att förvalta icke- väljarnas premiepensionsmedel och att det därför finns särskilda skyddsbehov för den gruppen. Underlåtenhet att välja bör inte resultera i en förvaltning med hög risk för negativa avvikelser från förväntad pension. 1999/2000:46 har dessa krav operationaliserats så att Premiesparfondens risknivå normalt skall vara lägre än för den genomsnittliga privata förvaltaren av premiepensionskapital med samma placeringshorisont. Detta krav har Sjunde AP-fonden tillgodosett genom ett större mått av diversifiering och genom att delvis valutasäkra utländska aktieinnehav, snarare än genom en lägre aktieandel. Små innehav av realränteobligationer snarare än nominella obligationer kan även verka i denna riktning. Man kan emellertid konstatera att den återstående skillnaden mellan Premiesparfonden och Premievalsfonden, som delar dessa egenskaper, är liten trots att den ena fonden saknar begränsningar vad gäller risknivå. Sjunde AP-fondens normalportföljer 2001, procent av fondens marknadsvärde * Varav , , och /. Analysen av förväntad avkastning och risk i Premiesparfonden och Premievalsfonden kan utnyttja den principiella kopplingen till individerna. Därmed blir det möjligt att anlägga ett portföljperspektiv och ta hänsyn till individens övriga ekonomiska förhållanden. En omständighet som har betydelse i det sammanhanget är även individens samlade pensionsrätt inom pensionssystemets fördelningsdel. I det perspektivet blir premiepensionen en mindre andel av den samlade pensionsrätten, som därför kan bära högre risk i utbyte mot en högre förväntad avkastning. Vad gäller Premievalsfonden har Sjunde AP-fonden kommunicerat fondens inriktning mycket tydligt, vilket ger väljarna en god grund för ställningstagandet. Mercer har även utfört en granskning av AP-fondernas organisation. Denna innehåller många värdefulla synpunkter på arbetssätt, rapportering och effektivitet. Bland annat framgår det att samtliga AP-fonder fäster stor vikt vid riskkontroll, med oberoende kontrollfunktioner som rapporterar direkt till VD och styrelsen. Även riskrapporteringens utformning var adekvat i termer av informationsinnehåll, med en viss tonvikt på aktiv risk (tracking error). Regeringen instämmer i Mercers bedömning att en effektiv riskkontroll och riskhantering kräver en bred ansats, som inte begränsas till en noggrann uppföljning av enstaka Detta var emellertid den enda fundamentala observationen som Skr. 2000/01:131 kunde motivera en översyn. I de flesta fall var dessutom en bredare ansats redan genomförd, enligt Mercers bedömning. Det övergripande intrycket är att de nödvändiga kontrollfunktionerna finns på plats och att verksamheten därför bedrivs under önskvärt säkra former. Sjunde AP-fonden utmärker sig genom en särskilt effektiv organisation, vilket stärker tilltron till att det statliga alternativet i premiepensionssystemet skall kunna erbjudas till en varaktigt låg kostnad. Effektiviteten avser bl.a. det sätt på vilket externa leverantörer av depåtjänster och förvaltningstjänster uppdaterar fondens administrativa system med hjälp av modern teknik. Några av AP-fonderna har infört bonusprogram för sin personal. Regeringen har tidigare beslutat om riktlinjer för bonusprogram i statliga bolag. Enligt dessa skall bonusprogram i statliga bolag bl.a. gälla samtliga anställda, vara rimliga i förhållande till individens arbetsinsats och det skall finnas en direkt koppling mellan bonusprogrammets mål och målen för verksamheten. Regeringen menar att de riktlinjer som gäller för de statliga bolagens bonusprogram även bör vara vägledande för hur AP-fondernas bonusprogram utformas. AP- fonderna bör själva tillförsäkra att bonusprogrammen står i överensstämmelse med dessa riktlinjer genom att bl.a. inhämta mening i denna fråga.