prop · GO0381 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:81 Omskärelse av pojkar Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås en lag om omskärelse av pojkar. Lagen syftar till att reglera sådan omskärelse av pojkar som inte är medicinskt betingad. I lagen anges under vilka förutsättningar en omskärelse får utföras, vem som får utföra omskärelse samt straffbestämmelser för den som utför omskärelse utan att vara behörig. Smärtlindring blir obligatoriskt och ingreppet får utföras endast av legitimerad läkare med den särskilda kompetens som behövs eller av person som har fått särskilt tillstånd av . En sådan person skall vara knuten till ett trossamfund där omskärelse ingår som en del i en religiös tradition. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreslås få bemyndigande att utfärda de ytterligare föreskrifter som behövs till skydd för liv, säkerhet och hälsa. Lagen föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagförslag 5 2.1 Förslag till lag om omskärelse av pojkar 5 2.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 7 2.3 Förslag till lag om ändring i patientskadelagen (1996:799) 9 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område 10 3 Ärendet och dess beredning 11 4 Allmänna utgångspunkter 11 4.1 Varför, av vem och hur omskärs pojkar? 11 4.2 Mänskliga rättigheter 14 5 Lagförslaget 17 5.1 Syftet med lagen 17 5.2 Förutsättningar för att omskärelse skall få utföras samt kraven på utförandet 21 5.2.1 Information och samtycke 21 5.2.2 Hur ingreppet skall utföras 24 5.3 Vem som skall få utföra omskärelser 25 5.4 Vilka krav skall ställas på en person för att han eller hon skall kunna få tillstånd att utföra omskärelse 27 5.5 Återkallelse av tillstånd 28 5.6 Behörig myndighet att meddela och återkalla tillstånd att utföra omskärelser 28 5.7 Tillsyn 29 5.8 Överklagande av beslut i tillståndsärenden 30 5.9 Straffansvar för den som utför omskärelser utan att vara behörig 30 5.10 Ingripanden mot den som är behörig att utföra omskärelse 31 5.11 Frågan om skadestånd vid felaktigt utförd omskärelse 32 5.12 Sekretess 33 6 Frågor om tillgänglighet och kostnader 33 7 Ekonomiska konsekvenser 35 8 Ikraftträdande 36 9 Författningskommentar 36 9.1 Förslaget till lag om omskärelse av pojkar 36 9.2 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 40 9.3 Förslaget till lag om ändring i patientskadelagen (1996:799) 40 9.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område 40 Bilaga 1 Arbetsgruppens lagförslag 41 Bilaga 2 Remissinstanser till promemorian Omskärelse av pojkar (Ds 2000:5) 43 Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 44 Bilaga 4 Lagrådets yttrande 46 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 49 Rättsdatablad 50 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om omskärelse av pojkar, 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 3. lag om ändring i patientskadelagen (1996:799), 4. lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. 2 Lagförslag 2.1 Förslag till lag om omskärelse av pojkar Härigenom föreskrivs följande. 1 § Med omskärelse avses i denna lag ett sådant kirurgiskt ingrepp i syfte att helt eller delvis avlägsna förhud runt penis, som inte anses utgöra hälso- och sjukvård i den mening som avses i 1 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Denna lag skall tillämpas på omskärelse av pojkar . 2 § När läkare utför omskärelse enligt denna lag gäller lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, patientskadelagen (1996:799) och patientjournallagen (1985:562). 3 § Omskärelse får utföras på begäran av eller efter medgivande av pojkens vårdnadshavare och efter det att vårdnadshavaren har informerats om vad ingreppet innebär. Står pojken under vårdnad av två vårdnadshavare, skall vad som sagts gälla båda. Den som skall utföra ingreppet svarar själv för att informationen ges eller att den ges av en medicinskt kunnig person. Sådan information skall ges också till pojken, om han har uppnått den ålder och mognad som krävs för att förstå informationen. Pojkens inställning till ingreppet skall så långt det är möjligt klarläggas. Ett ingrepp får inte utföras mot en pojkes vilja. 4 § Ingreppet skall utföras med den smärtlindring som ingreppet kräver, under betryggande hygieniska förhållanden och med hänsyn till vad som är bäst för pojken. 5 § Omskärelse får utföras endast av legitimerad läkare med sådan kompetens som föreskrivs med stöd av 11 § eller av den som har särskilt tillstånd att utföra omskärelse av pojkar. Annan person än legitimerad läkare får inte utföra omskärelse på pojkar som är äldre än . 6 § Särskilt tillstånd att utföra omskärelse får meddelas den som föreslagits av ett trossamfund där omskärelse ingår som en del i en religiös tradition, om personen bedöms kunna utföra ingreppet i enlighet med de krav som gäller för ingreppet och i övrigt är lämplig att utföra omskärelser. Tillstånd enligt första stycket meddelas av efter ansökan av den som föreslås få tillstånd. 7 § kan återkalla ett särskilt tillstånd att utföra omskärelse för en person som har utfört omskärelse på ett oskickligt eller annars olämpligt sätt eller som av andra skäl är olämplig att utföra omskärelser eller om tillståndet inte längre utnyttjas. beslut om återkallelse av tillstånd gäller . 8 § har tillsyn över den verksamhet som utövas av personer med särskilt tillstånd att utföra omskärelse. har rätt att inspektera sådan verksamhet och får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. 9 § Den som utför en omskärelse av en pojke utan att vara legitimerad läkare eller utan att ha särskilt tillstånd döms till böter eller fängelse . 10 § beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 11 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om - vilken kompetens läkare som skall utföra omskärelse skall ha, - smärtlindring, - hur ingreppet i övrigt skall utföras, samt - den information som skall lämnas till pojken och hans vårdnadshavare. Denna lag träder i kraft . 2000/ 01:81 2.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 1 §2 Sekretess gäller, om inte annat följer av 2 §, inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsom rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk undersökning, insemination, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastrering, åtgärder mot smittsamma sjukdomar och ärenden hos nämnd med uppgift att bedriva patientnämndsverksamhet. Sekretess gäller, om inte annat följer av 2 §, inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsom rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk undersökning, insemination, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastrering, omskärelse, åtgärder mot smittsamma sjukdomar, och ärenden hos nämnd med uppgift att bedriva patientnämndsverksamhet. Sekretess enligt första stycket gäller också i sådan verksamhet hos myndighet som innefattar omprövning av beslut i eller särskild tillsyn över allmän eller enskild hälso- och sjukvård. Sekretess gäller i verksamhet som avser omhändertagande av patientjournal inom enskild hälso- och sjukvård för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till hälso- och sjukvårdspersonal om uppgiften behövs för vård eller behandling och det är av synnerlig vikt att uppgiften lämnas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . En landstingskommunal eller myndighet som bedriver verksamhet som avses i första stycket får lämna uppgift till annan sådan myndighet för forskning och framställning av statistik eller för administration på verksamhetsområdet, om det inte kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Vidare får utan hinder av sekretessen uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i lagen (1984:1140) om insemination, lagen (1988:1473) om undersökning beträffande HIV-smitta i brottmål, lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård och smittskyddslagen (1988:1472). Denna lag träder i kraft . 2000/ 01:81 2.3 Förslag till lag om ändring i patientskadelagen (1996:799) Härigenom föreskrivs att 5 § patientskadelagen (1996:799) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 §3 I denna lag avses med hälso- och sjukvård: sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller tandvårdslagen (1985:125), annan liknande medicinsk verksamhet samt verksamhet inom detaljhandeln med läkemedel, allt under förutsättning att det är fråga om verksamhet som utövas av personal som omfattas av 1 kap. lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, I denna lag avses med hälso- och sjukvård: sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125) eller lagen (2001:000) om omskärelse av pojkar, annan liknande medicinsk verksamhet samt verksamhet inom detaljhandeln med läkemedel, allt under förutsättning att det är fråga om verksamhet som utövas av personal som omfattas av 1 kap. lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, vårdgivare: statlig myndighet, landsting eller kommun i fråga om sådan hälso- och sjukvård som myndigheten, eller kommunen har ansvar för (offentlig verksamhet) samt enskild som bedriver hälso- och sjukvård (privat vårdgivare). Denna lag träder i kraft . 2000/ 01:81 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 2 § Med hälso- och sjukvård avses i denna lag sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125) samt verksamhet inom detaljhandel med läkemedel. Med hälso- och sjukvård avses i denna lag sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125), lagen (2001:000) om omskärelse av pojkar samt verksamhet inom detaljhandel med läkemedel. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning gav regeringen en interdepartemental arbetsgrupp i uppdrag att föreslå hur omskärelse av pojkar bör regleras för att tillgodose de krav som ställs i bl.a. FN:s konvention om barnets rättigheter när det gäller åtgärder som rör barn. I arbetsgruppens uppgift har inte ingått att föreslå ett förbud mot omskärelse. Arbetsgruppen, som har bestått av tjänstemän från Justitie-, Kultur- och , redovisade sitt uppdrag i promemorian Omskärelse av pojkar (Ds 2000:5). Arbetsgruppens lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. I bilaga 2 finns en förteckning över remissinstanserna. Remissvaren och en remissammanställning finns tillgängliga i (dnr. S2000/835/ST). Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets yttrande. Lagrådets yttrande kommenteras närmare under avsnitten 5.1, 5.2.1, 5.3, 5.9 samt i författningskommentaren. 4 Allmänna utgångspunkter 4.1 Varför, av vem och hur omskärs pojkar? Omskärelse av pojkar har praktiserats . Man har bl.a. funnit målningar från ca 3 f. Kr. som visar män som håller på att omskäras. Omskärelse av pojkar är också ett vanligt ingrepp i stort sett över hela världen. Det förekommer inom flera befolkningsgrupper och görs av olika skäl. Ingreppet brukar motiveras med såväl religiösa och kulturella skäl som med hygieniska skäl och det betraktas av många som förebyggande hälsovård. Huruvida ingreppet generellt sett faktiskt innebär någon medicinsk nytta och om denna i så fall är större än riskerna är dock omdebatterade frågor. I görs inom hälso- och sjukvården den bedömningen att det saknas medicinskt hållbara skäl för att här, med beaktande av svenska förhållanden, generellt utföra ingreppet av medicinskt förebyggande skäl. Omskärelser anses som medicinskt motiverade eller indikerade - och därmed som hälso- och sjukvård - endast i sådana fall då de utförs vid exempelvis förhudsförträngning samt vid vissa infektioner och skador. I detta lagstiftningsärende avses sådana omskärelser som företas på religiöst eller kulturellt betingade grunder (dvs. sådana omskärelser som ibland brukar betecknas som "etniska" eller "rituella") och sådana omskärelser som företas på grund av uppfattningen att ingreppet generellt sett främjar hygien och bör ses som förebyggande hälsovård. Det finns anledning att påpeka att omskärelser ofta motiveras med alla dessa skäl . I finns flera verser om omskärelse. Den judiska religiösa grunden för att omskära pojkar finns i första . Omskärelsen är tecknet på förbundet med och genom omskärelsen upptas pojken i detta förbund, "". Reglerna för finns i Talmud. Där framgår att det är varje fars skyldighet att se till att hans son blir omskuren av honom själv eller av någon som han utser därtill - en "Mohel". Det är en grundläggande regel att en pojke - förutsatt att han är frisk - skall omskäras på sin åttonde levnadsdag. Man får dock inte utsätta barnet för fara. Även bland flertalet sekulariserade judar praktiseras omskärelse. Ingreppet anses som hygieniskt och sjukdomsförebyggande. Även muslimer beskriver omskärelsen som ett "religiöst fundament" men också som en viktig del av den muslimska identiteten. Omskärelse av pojkar praktiseras därför också generellt av sekulariserade muslimer. Omskärelsen är en del i uppfostran och visar att föräldrarna är rädda om sina barn. Ingreppet anses förebygga sjukdomar. I stora delar av är omskärelse mycket vanlig också utanför religionernas sfär. Omskärelsen ses som en tradition som markerar inträdet i vuxenvärlden. omskärs pojkar i regel oavsett om de tillhör någon religion eller inte. Även utanför , t.ex. i , förekommer det bland personer med ursprung i att pojkar omskärs som en del i denna tradition. Enligt den kristna uppfattningen ersattes genom det gamla förbundet med med ett nytt förbund. Då kom också ett nytt förbundstecken - instiftade dopet. Många kristna utanför omskär dock sina pojkar av andra skäl än religiösa som en del i en kulturell tradition. I och vissa andra länder har omskärelse dessutom mer eller mindre rutinmässigt skett och sker alltjämt i viss utsträckning av hygieniska och sjukdomsförebyggande skäl. Var och av vem utförs ingreppet? I utförs omskärelse i regel av hälso- och sjukvårdspersonal även i de fall då ingreppet görs utan medicinsk indikation. Omskärelser av pojkar utan medicinsk indikation utförs inom såväl offentligt som privat bedriven hälso- och sjukvård. Vanligast är att ingreppet utförs i öppen vård. Ingreppet kan dock också utföras av personer som inte har medicinsk kompetens. Inom de judiska församlingarna i finns en etablerad organisation för omskärelse av pojkar. Den som utför judiska omskärelser kallas som sagts mohel. Det ställs inga krav på att en person måste vara läkare för att utses till mohel, men det finns moheler som också är läkare. En mohel måste vara jude och ha särskilda kunskaper om den judiska religionen. Han måste också ha genomgått särskild utbildning. Den blivande mohelen lärs upp av en erfaren mohel. Det finns dock inte någon standardiserad utbildning. En judisk religiöst betingad omskärelse utförs ofta i pojkens hem. I muslimska länder utförs omskärelsen i regel av en speciell person med religiösa kunskaper. Det finns dock inte något religiöst krav på att omskärelsen skall utföras av en . I vänder man sig i regel till läkare, som kan men inte behöver vara . Det förekommer också att en mohel omskär muslimska pojkar. Ingreppet utförs i både i hemmen och vid sjukhus och andra vårdinrättningar. Enligt den afrikanska traditionen spelar det inte någon roll vem som utför ingreppet. I utförs ingreppet framförallt inom hälso- och sjukvården. har det härutöver också, om än såvitt är känt i liten utsträckning, förekommit att ingreppet utförts av icke kunniga personer. Detta problem beror i stor utsträckning på att har fått nya invandrargrupper, som inte har haft praktiska eller ekonomiska möjligheter att bygga upp någon egen organisation för omskärelser. När de har vänt sig till samhällets hälso- och sjukvård har de ibland avvisats, ibland fått beskedet att omskärelser endast utförs till självkostnadspris, som kan innebära en avsevärd kostnad för familjen. Bristande kunskaper i svenska språket och kännedom om det svenska samhället har också bidragit till att de inte har vetat vart de skall vända sig för att få ingreppet utfört. Risken för att villrådiga föräldrar hamnar i händerna på personer som inte är kompetenta har på detta sätt ökat. Det förekommer också att föräldrar av olika skäl reser utomlands, ofta till sina hemländer, och får ingreppet utfört där. Hur går ingreppet till? Med omskärelse avses ett helt eller delvis avlägsnande av förhud runt penis genom ett kirurgiskt ingrepp. Utförandet kan ske på olika sätt med olika medicinska tekniker, likaså varierar hur stor del av förhuden som avlägsnas. Ingreppet är som sådant medicinskt sett relativt okomplicerat. Det tar med en erfaren operatör . Ingreppet utförs normalt under lokalbedövning eller narkos men det förekommer också att det utförs helt utan bedövning då det utförs utanför hälso- och sjukvården. Omskärelse av pojkar förekommer i huvudsakligen bland judar och muslimer. Omskärelse enligt judisk tradition skall helst ske på pojkens åttonde levnadsdag och är förenad med en religiös ceremoni. Även muslimska pojkar omskärs ofta , men ingreppet kan också göras på betydligt äldre barn. Också bland muslimerna är ingreppet förenat med en ceremoni. Enligt afrikansk tradition markerar omskärelsen pojkens inträde i vuxenvärlden och ingreppet utförs därför när pojkarna är mer än ; oftast . Pojkarnas ålder varierar dock. Ingreppet är förknippat med en hel del ritualer. Inom hälso- och sjukvården används för mycket små barn i regel bedövning i form av lokalbedövning genom injektion i kombination med en smärtstillande salva. Vid mer omfattande ingrepp och ingrepp på andra än mycket små pojkar används mer omfattande bedövning, bl.a. narkos. Lokalbedövning är, rätt utförd, förenad med obetydlig risk för komplikationer medan risken i samband med narkos är något större. Vid de omskärelser som utförs av personer som saknar medicinsk kompetens ges i regel inte någon bedövning. Det finns emellertid inte något förbud i vare sig den judiska eller den muslimska religionen mot att ge bedövning i samband med omskärelsen. Bland muslimer anses bedövning både tillåten och önskvärd. i de fall där hela förhuden tas bort krävs morfin i uppvakningsfasen. Smärtlindringen under efterförloppet ställer i sådana fall också helt andra krav än vid mindre ingrepp. Komplikationer under efterförloppet och blödningar kan annars förekomma men är mycket ovanliga och inte svårbemästrade. De allvarliga komplikationer som förekommit vid ingrepp i avser i allt väsentligt bedövningen och biverkningar av smärtstillande läkemedel. I de relativt fåtaliga fall, som kommit till myndigheternas och rättsväsendets kännedom, där det förelegat brister i det tekniska utförandet och i hygienen har ingreppen utförts både av läkare och av personer som inte har varit hälso- och sjukvårdspersonal. Hur vanligt är ingreppet? I är det framför allt hos den judiska och muslimska befolkningen som omskärelse av pojkar praktiseras. Det finns inga säkra uppgifter om hur många pojkar som blir omskurna i men ingreppen anses ha ökat . har uppskattat att ca 2 000-3 000 omskärelser av pojkar förekommer i , varav den allt övervägande delen utförs av andra skäl än på medicinsk indikation. Det finns ett mörkertal i fråga om de omskärelser som sker utanför hälso- och sjukvårdens ram och i fråga om hur många av de i boende barnen som omskärs utomlands. Det bör tilläggas att de uppskattningar som har skett avser förhållandena . Ändrade uppfattningar i fråga om omskärelse av pojkar liksom förändringar av de invandrargrupper som kommer till är förhållanden som kan medföra en ändrad omskärelsefrekvens i . Internationellt är ingreppen betydligt vanligare och i vissa delar av världen är frekvensen av ingrepp hög. Omskärelse är t.ex. den vanligaste av alla operationer i . Det har dock skett en nedgång i omskärelsefrekvensen från till . Enligt den officiella statistiken för var av männen i genomsnitt för alla regioner i omskurna. 4.2 Mänskliga rättigheter FN:s konvention om barnets rättigheter FN:s konvention om barnets rättigheter () sätter barnets rättigheter, intressen och behov i centrum. genomsyras av tanken att barn skall respekteras. I regleras inte frågan om omskärelse av pojkar specifikt, men konventionen innehåller ett flertal bestämmelser som är relevanta när det gäller företeelsen omskärelse av pojkar. I ingressen till framhålls att konventionsstaterna skall ta vederbörlig hänsyn till vikten av varje folks traditioner och kulturella värden när det gäller barnets skydd och harmoniska utveckling. En av grundläggande principer är att konventionsstaterna skall respektera och tillförsäkra varje barn inom deras jurisdiktion de rättigheter som anges i konventionen utan åtskillnad av något slag, oavsett barnets eller dess förälders eller vårdnadshavares ras, hudfärg, kön, språk, religion, politiska eller annan åskådning, nationella, etniska eller sociala ursprung, egendom, handikapp, börd eller ställning i övrigt (artikel 2). En annan grundläggande princip är att vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, skall barnets bästa komma i främsta rummet. Vidare åtar sig konventionsstaterna att tillförsäkra barnet sådant skydd och sådan omvårdnad som behövs för dess välfärd, med hänsyn tagen till de rättigheter och skyldigheter som tillkommer dess föräldrar, vårdnadshavare eller andra personer som har lagligt ansvar för barnet, och staterna skall för detta ändamål vidta alla lämpliga lagstiftnings- och administrativa åtgärder (artikel 3). I artikel 12 behandlas barnets rätt att komma till tals i alla frågor som rör barnet samt sägs att barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållande till dess ålder och mognad. Artikeln föreskriver en rätt för barnet att uttrycka sina åsikter, inte en skyldighet. Däremot har staten en skyldighet att se till att barnet bereds en möjlighet att komma till tals, antingen direkt eller indirekt. Medicinsk behandling och liknande innefattas i de åtgärder som avses. Frågor om hälso- och sjukvård återfinns i artikel 24. Konventionsstaterna erkänner barnets rätt att åtnjuta bästa uppnåeliga hälsa och rätt till sjukvård och rehabilitering. Konventionsstaterna skall sträva efter att inget barn är berövat sin rätt att ha tillgång till sådan hälso- och sjukvård. Vidare skall staterna vidta alla effektiva och lämpliga åtgärder i syfte att minska spädbarnsdödligheten, bekämpa sjukdomar och undernäring samt avskaffa traditionella sedvänjor som är skadliga för barns hälsa.