prop · GP0325 · 2001-10-25 00:00:00 — Det är inte enbart skatteförvaltningen som har inhämtat uppgifter från utan det har även gjorts av och av polis- och åklagarmyndighet. Möjligheterna för skatteförvaltningen att tillhandhålla nämnda myndigheter samma information är begränsade av bl.a. Prop. 2001/02:25 sekretessbestämmelser. i annan verksamhet än brottsbekämpande direktåtkomst till delar av beskattningsdatabasen. Åtkomsten omfattar emellertid inte uppgifter om revision och annan kontrollverksamhet. Tillgång till uppgifter om utlandsbetalningar behövs även inom brottsbekämpande verksamhet. Det bör därför närmare utredas hur och polis- och åklagarmyndighet skall kunna erhålla den för sin verksamhet behövliga informationen om betalningar till och från utlandet. Regeringen lägger därför inte nu fram något förslag i denna del. Bankerna är stora betalningsförmedlare. De skall lämna uppgifter om förmedlade betalningar till både och skattemyndigheterna. Praktiska skäl talar för att de uppgifter som skall lämnas är desamma i båda fallen. har höjt den beloppsgräns som gäller för redovisningen av förmedlade betalningar. Beloppsgränsen för kontrolluppgiftsskyldigheten bör därför också höjas upp till samma nivå, dvs. 17Uppgiftsskyldighet för personer bosatta i utlandet Uppgifter till ledning för taxering av andra än uppgiftslämnaren själv lämnas i form av kontrolluppgifter. I den praktiska tillämpningen av bestämmelserna om kontrolluppgiftsskyldighet i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter har det ansetts att skyldighet att lämna kontrolluppgift endast föreligger om mottagaren av en ersättning eller dylikt är obegränsat skattskyldig i landet. Detta har ansetts följa bl.a. av att det i 3 kap. 63 § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter är reglerat att kontrolluppgift i vissa särskilt angivna fall skall lämnas för personer med skatterättsligt hemvist i utlandet. Skatteplikt för vissa inkomster föreligger enligt bestämmelserna i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK) för fysiska personer som är bosatta utomlands. Den som har betalat ut ersättning eller motsvarande till någon som är skattskyldig enligt bestämmelserna i skall enligt 18 § nämnda lag lämna kontroll- uppgift på utbetald ersättning. Den särskilda inkomstskatten är en Ett av skälen till att kontrolluppgifter lämnas med stöd av bestämmelserna i är att skattemyndigheten skall ha möjlighet att taxera enligt de vanliga bestämmelserna om det i efterhand visar sig att den skattskyldige skall betraktas som obegränsat skattskyldig här i I sådana fall kan skattemyndigheten med hjälp av kontrolluppgiften identifiera skattebeloppet och kreditera den skattskyldige den avdragna skatten som preliminär skatt. får med stöd av 3 kap. 63 § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter föreskriva en skyldighet att lämna kontrolluppgift för den som till någon i utlandet utbetalat belopp eller lämnat förmån som skulle ha föranlett skyldighet att lämna kontrolluppgift om den utgetts till en mottagare i . I paragrafens andra stycke anges att bestämmelserna om kontrolluppgiftsskyldighet för ränta, skuld och fordran skall gälla även i fråga om uppgifter som avser fysiska personer som är bosatta utomlands. har föreskrivit att kontrolluppgift skall lämnas för vissa typer av betalningar till mottagare i främst de nordiska länderna samt ytterligare några andra länder (se RSFS 2000:15). 2000:15 gäller den av föreskrivna uppgiftsskyldigheten endast om skyldighet att lämna kontrolluppgift inte redan följer av bestämmelserna i lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter eller har uteslutande använt sin befogenhet att föreskriva en skyldighet att lämna kontrolluppgift i de fall då uppgifterna uppgiftslämnande till andra länder. Ytterligare en form av uppgiftsskyldighet finns avseende sådana är begränsat skattskyldig för här i landet. Enligt 2 kap. 19 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension Prop. 2001/02:25 skall arbetsgivare lämna en särskild kontrolluppgift avseende inkomst av anställning för vilken svensk lagstiftning om social trygghet skall gälla. 17.2Kontrolluppgifter avseende begränsat skattskyldiga Regeringens förslag: Bestämmelserna om kontrolluppgiftsskyldighet för ersättningar till personer som är begränsat skattskyldiga skall samlas i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Uppgifts- skyldigheten skall omfatta ersättningar och förmåner som skall hänföras till inkomstslaget tjänst samt inkomstränta och fordran. Kontrolluppgift skall även lämnas om utbetald royalty eller liknande avgift. Departementspromemorians förslag överensstämmer i huvudsak Verket anför också att uppgift om medborgarskap inte längre torde behövas för att konstatera om inkomsten grundar rätt till pension. avstyrker att kontrolluppgiften skall innehålla uppgift om medborgarskap. Skälen för regeringens förslag: Om någon i har betalat ut ersättning för utfört arbete kan skyldighet att lämna kontrolluppgift finnas på någon av nedan angivna grunder. N Om mottagaren är skattskyldig enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen (1999:1229) skall kontrolluppgift lämnas enligt bestämmelserna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. N Om mottagaren är bosatt utomlands och skattskyldig enligt bestämmelserna i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK) skall kontrolluppgift lämnas enligt bestämmelserna i lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter. N Om mottagaren är bosatt utomlands och inkomsten enligt ett avtal om social trygghet mellan och annat land skall beaktas vid beräkning av pensionsgrundande inkomst skall särskild uppgift lämnas enligt bestämmelserna i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. N Även om kontrolluppgift eller särskild uppgift inte skall lämnas i någon av de ovan angivna situationerna skall kontrolluppgift ändå lämnas om med stöd av bestämmelsen i 3 kap. 63 § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter har föreskrivit att kontrolluppgift skall lämnas. I de fall någon i betalar ut ersättning till en fysisk person som inte vistas i landet skall utbetalaren ta ställning till om personen enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen (tidigare kommunalskattelagen) är obegränsat skattskyldig eller om han är skattskyldig enligt lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller om skyldighet att lämna kontrolluppgift ändå föreligger enligt de av utfärdade Bedömningen av om en person i skatterättsligt hänseende skall anses vara obegränsat eller begränsat skattskyldig, kan vara svår att göra i det enskilda fallet. Avgörandet i sådana frågor ligger på skattemyndigheten och inte på uppgiftslämnaren. Uppgiftslämnaren har dock att ta ställning till om den som uppgiften avser är obegränsat skattskyldig när han skall bedöma om skatteavdrag skall göras på utbetalningen. Överskådligheten i regelsystemet skulle kunna förbättras genom att bestämmelserna förs samman och tas in i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Uppgiftsskyldigheten enligt lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter bör därför utvidgas till att gälla för samtliga ersättningar, förmåner m.m. som objektivt sett utgör inkomst i inkomstslaget tjänst, oavsett om mottagaren är obegränsat eller begränsat skattskyldig. Enligt 3 kap. 63 § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter skall kontrolluppgift enligt reglerna i 3 kap. 2226 §§ lämnas även för personer bosatta utomlands. Härigenom omfattas också uppgifter om utgiftsränta och skuld av den utvidgade uppgiftsskyldigheten. I kontrollhänseende torde sådana uppgifter vara av mindre intresse. Uppgifter om utgiftsräntor och skulder synes inte heller ha nämnvärd betydelse för informationsutbyte med andra länder inom skattekontrollområdet. Uppgifter om utgiftsräntor och skulder kan därför undantas från den utvidgade uppgiftsskyldigheten. Uppgiftsskyldigheten för inkomstränta och fordran bör dock kvarstå. Regeringen har tidigare föreslagit att kontrolluppgiftsskyldigheten för royalty eller liknande avgift som betalas ut till näringsidkare skall behållas (se avsnitt 10.2). Motiveringen är att sådana kontrolluppgifter har stor betydelse för ett effektivt och ändamålsenligt informationsutbyte med andra länder. Det gäller även kontrolluppgifter om sådana intäkter som hör till inkomstslaget tjänst. har föreskrivit att kontrolluppgift skall lämnas för royalty och liknande avgift med mottagare i ett flertal länder. Även denna kontrolluppgiftsskyldighet bör omfattas av bestämmelserna i den nya lagen. I konsekvens med att uppgiftsskyldigheten för inkomsträntor och sådana ersättningar m.m. som utgör inkomst i inkomstslaget tjänst samt royaltyer enligt den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter skall gälla oberoende av om mottagaren är begränsat eller obegränsat skattskyldig, kan 3 kap. 63 § den gamla lagen slopas och kontrolluppgiftsskyldigheten enligt bestämmelserna i flyttas till den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension skall en arbetsgivare i vissa fall lämna en särskild kontrolluppgift. Till grund för beräkningen av en försäkrads pensionsgrundande inkomst ett visst intjänandeår läggs normalt den försäkrades taxering till inkomstskatt för . Taxeringen bestäms utifrån självdeklarationen och kontrolluppgifter. Pensionsgrundande inkomst av anställning för vilken en försäkrad inte är skattskyldig i enligt inkomstskattelagen, skall bestämmas med ledning av en särskild kontrolluppgift från arbetsgivaren. Detta framgår av 2 kap. 18 och 19 §§ lagen om inkomstgrundad ålderspension. I 15 kap. 5 § den lagen är angivet vilka uppgifter som skall redovisas i den särskilda kontrolluppgiften. sådana uppgifter som normalt redovisas i kontrolluppgifter om inkomst i Prop. 2001/02:25 inkomstslaget tjänst skall medborgarskapet anges. Av 2 kap. 10 § andra stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter framgår det att en självdeklaration skall innehålla de uppgifter som behövs för beräkning av pensionsgrundande inkomst. Det är naturligt att även de vanliga kontrolluppgifterna används för bestämmande av den pensionsgrundande inkomsten. Det saknas anledning att låta den särskilda kontrolluppgiftsskyldigheten för dem som är begränsat skattskyldiga framgå av annan lagstiftning. Arbetsgivarens kontrolluppgiftsskyldighet i detta avseende bör således infogas i den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Den nya lagen bör dock kompletteras så att alla nödvändiga uppgifter redovisas i kontrolluppgiften, dvs. även uppgift om medborgarskap. Sådan uppgift är inte nödvändig för att fastställa rätten till pension men däremot för att kunna uppfylla internationella åtaganden t.ex. vid tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen. Det bör i det här sammanhanget erinras om att en överföring av reglerna om arbetsgivarens skyldighet att lämna kontrolluppgift för inkomster av anställning som den försäkrade inte är skattskyldig för i till den nya lagen inte innebär någon ändring av den sekretess som gäller för uppgifterna och möjligheterna att lämna uppgifterna vidare till ett annat land (jfr bet. 1998/99:SfU12 s. 4042). Kontrolluppgiftsskyldigheten för begränsat skattskyldiga kommer att utvidgas i den nya lagen i förhållande till vad som gäller . Det kan inte uteslutas att den kommer att omfatta en del uppgifter som saknar betydelse för kontrollen av att deklarationsskyldigheten har fullgjorts, för beskattningen, för beräkningen av den pensionsgrundande inkomsten eller för åtagande inom det internationella utbytet av information. För att inte sådana onödiga kontrolluppgifter skall behöva inhämtas bör regeringen kunna medge undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift. En förutsättning är dock att uppgiften inte behövs i något av de nämnda avseendena. Regeringens förslag: Den som är skyldig att lämna kontrolluppgift för utbetalad ersättning m.m. som utgör inkomst i inkomstslaget tjänst eller för utbetalad eller tillgodoräknad ränta skall, om mottagaren är begränsat skattskyldig, ange mottagarens utländska skatte- registreringsnummer eller motsvarande i uppgiften. Departementspromemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen anser att en skyldighet att ange skatteregistreringsnummer inte bör införas med hänvisning till att de praktiska svårigheterna när det gäller hanteringen av dessa uppgifter hos banker och värdepappersbolag i sig kan innebära att integritetsproblem uppstår. , och är negativa till förslaget och anför att det inte är möjligt för instituten att i sina datasystem mata in all världens identifikationsnummer utan att de säkerhetskontroller som finns inbyggda i systemen slås ut. instämmer i föreningarnas yttrande. för Regelgranskning avstyrker förslaget. Näringslivets Skattedelegation är kritisk till förslaget och anför bl.a. att det finns beaktansvärda tekniska problem med att hantera utländska skatteregistreringsnummer med därtill hörande kostnader för systemutveckling och att det inte finns något berättigat skäl att införa en skyldighet att samla in och lagra skatteregistreringsnummer. , och åberopar vad nämnden har anfört. och avstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Av 3 kap. 57 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter följer att i varje kontrolluppgift skall anges namn och postadress samt personnummer eller organisationsnummer för såväl den uppgiftsskyldige som den uppgiften avser. Om personnummer eller organisationsnummer inte kan anges för den uppgiften avser skall enligt 3 kap. 57 § andra stycket den lagen i stället dennes födelsetid redovisas på kontrolluppgiften. Frågan om användningen av skatteregistreringsnummer (Tax Identification Number) har diskuterats inom ramen för samarbetet i . Rådet har i en rekommendation fastställd (C(97)29) konstaterat att det finns ett behov av att förbättra det internationella skatteinformationsutbytet för att undvika skatteundandragande. rekommenderar därför medlemsstaterna att införa en skyldighet att ange utländskt skatteregistreringsnummer vid utlandsbetalningar. Införandet av en skyldighet att i en kontrolluppgift ange utländskt skatteregistreringsnummer är av betydelse i främst två avseenden, dels för den interna kontrollen, dels för att öka möjligheten att få motsvarande uppgifter från andra länder. Vad avser den interna kontrollen kan hävdas att om ett krav på att ange utländskt skatteregistreringsnummer och i konsekvens därmed även en skyldighet för den enskilde att till den uppgiftsskyldige uppge sitt registreringsnummer införs, får det till följd att uppgiftslämnarna med större säkerhet än kan avgöra om skatteavdrag skall göras eller inte göras på en utbetalning. I och för sig skall det inte vara avgörande för bedömningen av skattskyldigheten. Å andra sidan skulle frånvaron av ett skatteregistreringsnummer kunna utgöra ett incitament för skattemyndigheten att närmare undersöka personens eventuella skattskyldighet i . Får skatteförvaltningen tillgång till den skattskyldiges utländska skatteregistreringsnummer skulle vidare informations- och handräckningsåtgärder i andra länder kunna genomföras betydligt enklare, till gagn för såväl skattemyndigheten som den enskilde. Införandet av en skyldighet att ange utländska skatteregistrerings- nummer är en förutsättning för att informationsutbytet skall fungera effektivt inom EU och . har agerat pådrivande i det avseendet. En risk kan finnas att den enskilde inte anger korrekt identifikation respektive att ändringar inte anmäls till uppgiftslämnaren. Mot detta talar dock att flertalet av de personer som berörs torde ha eget intresse av att till banken, pensionsutbetalaren etc. ange korrekta uppgifter och för att bli korrekt beskattade utan ytterligare korrespondens med skattemyndigheten. Banker m.fl. har dessutom relativt långtgående skyldigheter att kontrollera identitet m.m. för en person som öppnar ett konto. Det kan därför inte anses alltför betungande att till dessa rutiner foga en rutin att efterfråga ett utländskt skatteregistreringsnummer. Skyldigheten att ange identifikationsuppgifter bör kunna gälla för samtliga konton m.m. som öppnas efter ikraftträdandet, naturligtvis under förutsättning att den skattskyldige har ett utländskt skatte- registreringsnummer eller motsvarande. Vad gäller pågående engage- mang bör det i enlighet med uppfattning i första hand ankomma på den kontrolluppgiftsskyldige att komplettera kontrolluppgiften med skatteregistreringsnummer. Om den enskilde i strid med bestämmelsen vägrar lämna föreskriven uppgift till den kontrolluppgiftsskyldige (avseende såväl nytt som pågående engagemang) bör detta förhållande anmälas till skattemyndigheten. Det är således tillräckligt att den uppgiftsskyldige försökt förmå den enskilde att lämna erforderliga uppgifter. Den uppgiftsskyldige kan inte hållas ansvarig om den enskilde uppger felaktigt nummer. Eftersom uppgiften lämnas under straffansvar (se 7 § första stycket 1 skattebrottslagen [1971:69]) får förutsättas att den enskilde anger korrekt nummer till den kontrolluppgiftsskyldige. Den nu föreslagna uppgiftsskyldigheten kommer att medföra ett merarbete för uppgiftslämnarna. För nya engagemang torde merarbetet vara försumbart eftersom personuppgifter ändå måste tas in. Att samla in skatteregistreringsnummer för redan pågående engagemang kan däremot vara tidsödande. Remissinstanserna har vidare framfört att det kan finnas tekniska hinder att registrera numren. De kontrolluppgiftsskyldiga bör därför få en rimlig tid på sig att möjliggöra att systemen kan hantera numren och för att komplettera befintliga uppgifter. En sådan Prop. 2001/02:25 genomförandeperiod bör därför införas. Regeringen kommer att noga följa utvecklingen inom EU och . Regeringen avser också att samråda med näringslivet i dessa frågor. Uppgiftslämnare i skall naturligtvis inte i onödan åläggas en större börda än motsvarande rättssubjekt i andra länder. Skulle det visa sig att andra länder dröjer med att införa motsvarande uppgiftsskyldighet kommer regeringen att föreslå att tillämpningen skjuts upp. Det bör vidare framhållas att regeringen föreslås få en möjlighet att besluta om undantag från uppgiftsskyldigheten om undantaget inte försvårar skattekontrollen, saknar betydelse för beskattningen av begränsat skattskyldiga eller beräkningen av pensionsgrundande inkomst samt inte påverkar internationella åtaganden. Regeringen kommer således att kunna förskriva om undantag för t.ex. skatteregistreringsnummer från vissa länder med vilka vi inte har något informationsutbyte. Det bör uppdras åt att tillhandhålla information om hur skatteregistreringsnumren ser ut i olika länder, dvs. hur många tecken de innehåller, om de är numeriska eller alfanumeriska o.d. 19 Förbindelse att lämna kontrolluppgift I samband med att lagen (1990:750) om betalningar till och från utlandet (betalningslagen) upphävdes (prop. 1992/93:65), infördes i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter en skyldighet för fysiska personer och dödsbon som har inlåningskonto i utlandet att lämna ett medgivande till insyn på kontot och en förbindelse från den utländska kontoföraren att till lämna kontrolluppgift om utbetald eller tillgodoräknad ränta. Betalningslagen upphävdes eftersom lagens förmedlarkrav, depåkrav och förbud att använda eget inlåningskonto i utlandet ansågs strida mot om fri rörlighet för kapital och tjänster. infördes ett krav för fysiska personer och dödsbon som innehar utländska fondpapper eller rättigheter eller skyldigheter som anknyter till ett sådant fondpapper att lägga dem i depå i eller i utlandet, såvida det inte är fråga om fondpapper i ett kontobaserat sys- tem. Om fondpapperen deponeras eller kontoförs i utlandet gäller motsvarande skyldighet beträffande medgivande till insyn i depån eller på kontot samt skriftlig förbindelse att lämna kontrolluppgift som gäller för utländska inlåningskonton. 19.2Förbindelse att lämna kontrolluppgift för fysiska personer och dödsbon Enligt 3 kap. 22 a § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter skall fysiska personer som är bosatta i och svenska dödsbon som har öppnat eller öppnar inlåningskonto i utlandet till lämna förbindelse från den utländska kontoföraren att denne skall lämna kontrolluppgift till verket om tillgodoräknad eller utbetald ränta samt behållning på kontot. Den skattskyldige skall också lämna ett medgivande till insyn på kontot. Skyldigheten att lämna förbindelse gäller inte om behållningen på kontot utgör tillgång i en näringsverksamhet. Om motvärdet på ett eller flera konton i ett och samma land inte överstiger behöver förbindelse inte lämnas i bl.a. de fall då N kontot används till att betala drift- eller underhållsutgifter för fastighet eller bostad i utlandet, N medlen på kontot används för betalning av utgifter i samband med vistelsen i det landet, N kontot endast avser deponering av medel under vistelsen i landet, eller N kontot innehas av utländsk medborgare och det används för deponering i hemlandet av inkomster intjänade i . får i andra fall medge undantag från skyldigheten att ge in förbindelse om det finns särskilda skäl. Enligt 3 kap. 27 a § nämnda lag skall en fysisk person som är bosatt i . 2001/02:25 samt ett svenskt dödsbo förvara bl.a. utländska fondpapper eller rättigheter eller skyldigheter som anknyter till sådant fondpapper i depå när det inte är fråga om fondpapper i ett kontobaserat system. Om fondpapperen deponeras eller kontoförs i utlandet skall den skattskyldige till lämna ett skriftligt medgivande till insyn i depån eller på kontot samt ge in en skriftlig förbindelse från det utländska institutet som för depån eller kontot att lämna kontrolluppgifter till . Förbindelserna behöver inte lämnas om behörig myndighet i den främmande staten på grund av överenskommelse lämnar skattemyndigheten uppgifter om avkastning. Vidare får medge undantag från skyldighet att ge in förbindelse om det finns särskilda skäl. 19.3Förbindelse av utländska företag att lämna kontrolluppgift Efter förslag i prop. 1994/95:50 infördes en skyldighet för utländska bankföretag och andra liknande företag inom EES-området som bedriver gränsöverskridande verksamhet att till lämna en skriftlig förbindelse att lämna årlig kontrolluppgift om innehav, löpande avkastning, utgiftsränta m.m. till (se 3 kap. 32 b § lagen [1990:325] om självdeklaration och kontrolluppgifter). Skyldigheten har senare utvidgats till att även omfatta utländska försäkringsföretag inom EES-området (se prop. 1995/96:97). De utländska försäkringsföretagen skall lämna kontrolluppgift om värdet på försäkringar som innehas av personer i . infördes en skyldighet för den som i förmedlar utländsk försäkring att lämna kontrolluppgift till om avtalsparterna (se 3 kap. 15 § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter). I en granskningsrapport (RRV:s rapport 1997:22) anför att, trots att det inte är möjligt att beräkna storleken på de privata utlandsinvesteringarna, bedöms det att dessa är av så stor omfattning att en effektiv kontroll är väsentlig. Antalet registrerade medgivanden till kontrolluppgiftsinsamlande och förbindelser att lämna kontrolluppgifter är så få att de endast kan svara mot en mindre del av existerande konton, depåer och försäkringar. Till följd därav bedömer verket att risken för skattebortfall är stor. anser att effektiviteten av systemet med medgivande begränsas av att det förutsätter att den skattskyldige själv initierar förfarandet samt att skatteförvaltningen saknar möjlighet att kontrollera lämnade uppgifter på annat sätt än genom möjligheten till insyn genom att t.ex. begära att få ut kontoutdrag o.d. Detta till trots anser verket att regelverket har en styrka i preventivt hänseende genom att flertalet aktörer avhålls från att marknadsföra investeringar som syftar till att undandra skatt. framhåller att Prop.