prop · GP034 · 2001-09-28 00:00:00 — I uppdraget ingår även att utreda förutsättningarna för, samt bedöma konsekvenserna av, såväl ett stärkt strandskydd i områden med högt bebyggelsetryck som av vissa lättnader avseende strandskydd i glesbygdsområden med lågt bebyggelsetryck i syfte att främja regional utveckling. Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1 febru- ari 2002. Naturvårdens betydelse för regional utveckling finns 27 nationalparker och cirka 2500 naturreservat i landet. De flesta av dessa skyddade områden ligger i gles- och landsbygdsområden. Tillkomsten av ett skyddat område innebär ofta ett stort ekonomiskt åtagande från samhällets sida, inte minst avseende nya nationalparker. I ökad utsträckning ägnas uppmärksamhet åt hur en nationalpark påverkar de boende i omlandet. Inför bildandet av i norra genomförs ett pilotprojekt, omland. Syftet med pro- jektet är att nyttja nationalparksbildningen för att i nära samverkan med lokalbefolkningen skapa förutsättningar för en hållbar natur- och kultur- turism. När ett naturområde skyddas ökar i allmänhet antalet besökare. Tillträ- det till områdena är genom allemansrätten avgiftsfri, men för olika typer av service såsom bilparkering, guidning, matservering, olika transport- Prop. 2001/02:4 tjänster och övernattning är det möjligt att utveckla sysselsättning och ekonomisk försörjning för lokalbefolkningen. I har t.ex. ett arbete inletts i samverkan mellan flertalet kommuner i länet, och ideella organisationer som innebär att en omfattande guidningsverksamhet till olika naturreservat i länet utvecklats. Tydliga synergieffekter uppstår genom den här typen av åtgärder. som nya grupper lockas att upptäcka naturen ges det lokala näringslivet en möjlighet att utvecklas. För skötseln av skyddade områden fördelas i statliga medel av naturvårdsmyndigheterna. Den praktiska sköt- seln utförs av lokala entreprenörer. I takt med att det blir allt fler om- råden ökar även behovet av skötselinsatser vilket kommer att främja de lokala entreprenörerna. En god och attraktiv miljö är viktiga mål för samhällsplaneringen och utvecklingen av den byggda miljön. Allmänt gäller att en hälsosam, funktionell och tilltalande bebyggelsemiljö, såväl för boende som för arbete och fritid, ökar attraktiviteten och därmed potentialen för en gynn- sam utveckling av välfärd, sysselsättning och ekonomi. För att uppnå miljömålet God bebyggd miljö föreslår regeringen i proposition 2000/01:130 bl.a. ett delmål avseende planeringsunderlag. Delmålet an- ger att skall den fysiska planeringen och samhällsbyggandet grundas på program och strategier för frågor om miljöanpassade trans- porter, natur- och kulturvärden och miljöanpassad energiförsörjning. Detta kan ge underlag och utgångspunkter för samordning mellan olika samhällssektorer och samverkan mellan berörda aktörer. Regeringen be- tonar betydelsen av att därvid utveckla arbetsformer som innebär att pro- grammen och strategierna tas fram i dialog mellan berörda parter och sektorer. För en levande landsbygd är det viktigt att attraktiva kust- och fjällom- råden är tillgängliga för såväl fastboende som fritidsboende. I framför allt vissa skärgårdssamhällen driver den höga efterfrågan på fritidsboende upp priserna på bostadshus och byggbar mark. Glesbygds- verkets rapport för åretruntboende i kust och skärgård, belyser olika alternativ till hur åretruntboende i skärgårdsområden skulle kunna främjas. Inom befintliga regelverk och planeringssystem finns det möj- ligheter att främja nya bostadsområden för permanentboende. Eventuella ytterligare åtgärder måste bl.a. bedömas utifrån rättsäkerhetssynpunkt och behöver, enligt regeringens bedömning, övervägas ytterligare. Ett EG-direktiv (01/42/EG) om bedömning av vissa planers och pro- grams inverkan på miljön trädde ikraft . Syftet med direktivet är att de miljömässiga konsekvenserna av vissa planer och program skall identifieras och bedömas i ett tidigt skede. Metodik för hur fysisk plane- ring kan användas för att uppnå miljömålen har utvecklats i det s.k. (Samhällsplanering med miljömål i ) av Natur- vårdsverket och . Hållbart lokalt och regionalt utvecklingsarbete Länsstyrelser och kommuner är viktiga aktörer för arbetet med en hållbar regional utveckling. Enligt proposition 2000/01:130 har länsstyrelserna ett övergripande ansvar för det regionala mål- och uppföljningsarbetet av de nationella miljökvalitetsmålen. De bör utifrån sin övergripande och samordnande roll som regionala miljömyndigheter utveckla samarbetet med övriga regionala myndigheter och andra regionala organ i målarbe- tet, bl.a. för att bättre tillvarata möjligheterna att samordna tillväxt- och sysselsättningsskapande åtgärder med åtgärder för att uppnå miljökvali- tetsmålen. Enligt proposition 2000/01:130 bör inriktningen mot en håll- bar utveckling betonas i det fortsatta arbetet med infrastrukturplanering, regionala tillväxtavtal och strukturfondsprogram. Bland annat bör miljö- frågor lyftas fram som en drivkraft för utveckling och tillväxt. Regeringen avser att ge i uppdrag att i samverkan med länsstyrelserna och andra berörda myndigheter redovisa närmare behov av och förutsättningar för att samordna och redovisa kunskapsunderlag om miljömål och miljö- och resurshushållningsfrågor på regional nivå samt att stödja länsstyrelsernas arbete. Regeringen avser dessutom att ge berörda länsstyrelser i uppdrag att upprätta ett regionalt miljö- och hus- hållningsprogram för fjällområdet. Även ett sådant arbete kan med ut- gångspunkt i de regionala miljöstrategierna, nationella miljökvalitetsmål och riksintressen enligt ta till vara de utvecklingsmöjligheter och den potential för sysselsättning och tillväxt som ligger i resurshus- hållning och miljöanpassning inom ett visst område. Regeringen stöder kommunernas arbete för att uppnå ett hållbart sam- hälle med hjälp av statsbidraget till lokala investeringsprogram. Kommu- nerna har möjlighet att söka delfinansiering av investeringsprogram som på olika sätt bidrar till att minska miljöbelastningen i kommunerna. Totalt omfattar bidraget . Till och med har 142 kommuner beviljats i bidrag till 165 lokala investeringsprogram. Detta inne- bär i sin tur att medlen tillsammans med andra offentliga medel (miljö- och landsbygdsprogrammet, energiomställningsprogrammet, struktur- fonderna, EU:s övriga program m.m.) kan bidra till att omsätta kommu- nens eller regionens strategier och idéer för utveckling i praktiken. Inom de lokala investeringsprogrammens ram har särskilda åtgärder för glesbygdskommunerna skett . () har haft i uppdrag att ge särskilt kunskapsstöd och ekonomiskt stöd till glesbygdskommunernas arbete med att ta fram lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet. Miljöhänsyn för ett konkurrenskraftigt näringsliv Hänsyn till miljön kan stärka miljöanpassade företags konkurrenskraft. Genom resurseffektivisering och ökad efterfrågan på miljöriktiga pro- dukter och tjänster gynnas företag med en miljödriven affärsutveckling, och därmed miljödriven tillväxt. Miljödriven tillväxt kan definieras som tillväxt genererad dels av företag som arbetar med miljöteknik, dels s.k. miljödrivna företag. finns inom alla branscher. Marknadens storlek är Prop. 2001/02:4 definitionsmässigt svår att uppskatta eftersom den berör i stort sett alla sektorer och hela näringslivet. Regeringen anser det viktigt att ta tillvara på tillväxtmöjligheterna och fortsätter därför på olika sätt att skapa förut- sättningar för miljödriven tillväxt och utveckling. Det är viktigt att även den regionala utvecklingen präglas av denna strategi. De regionala tillväxtavtalen, där miljö skall beaktas och tillvaratas som en drivkraft för tillväxt, är viktiga verktyg för att stimulera regioner till hållbar näringslivsutveckling. utsågs tre pilotlän för att ut- veckla arbetet med ekologisk hållbarhet i de regionala tillväxtavtalen, bl.a. genom metodutveckling. Det gränsöverskridande interregionala samarbetet på läns-, kommun- och landstingsnivå har utvecklats snabbt . Det mellanstatliga samarbete i närområde som formaliserades genom bildandet av Östersjöstaternas råd 1992 och 1993 har inspirerat svenska myndigheter, kommuner, landsting, företag, föreningar och enskilda till allt mer omfattande kontakter med sina motsvarigheter i alla våra när- maste grannländer runt . Från de inledande kontaktskapande aktiviteterna, som främst hade formen av inledande besöks- och kulturutbyte, har allt fastare mönster för handel och samar- bete växt fram. Detta har successivt även påverkat tänkande och plane- ring inom de offentliga institutionerna på läns- kommun- och landstings- nivå. Synen på vad som är den relevanta omvärlden för ett svenskt län, en svensk kommun eller ett svenskt landsting har förändrats. Det räcker inte längre med att begränsa omvärldsanalysen till enbart de närmast kring- liggande svenska områdena. Utvecklingsförutsättningarna påverkas bl.a. av vad som händer i t.ex. de omkringliggande nordiska, nordtyska, polska, baltiska och ryska landsdelarna i vårt närområde. Exempel på gränsregionalt samarbete , som består av tre norska fylken, och , tre finska landskapsförbund och fyra ryska regioner, har utvecklat till att allt mer bli det relevanta planeringsformatet vid långsiktig planering i och för norra . sursrik men glesbefolkad och hela området har likartade förutsättningar med långa transportavstånd och snarlik industri- och näringslivsstruktur. Utifrån ett regionalt utvecklingsperspektiv finns en utvecklingspotential för de nordligaste svenska länen kopplad till denna gränsöverskridande Det gränsöverskridande samarbetet i har föränd- rat synen på samverkanspotentialen i grannlänen i och norra Ett betydande gränsöverskridande samarbete pågår i den s.k. sydvästskandinaviska regionen avseende det geografiska område som sträcker sig från och ner till . I syfte analysera hur detta samarbete kan fördjupas och inom vilka områden det finns särskilt Prop. 2001/02:4 goda förutsättningar för framtida samarbete har en förstudie tagits fram Den Skandinaviska Arenan, samarbete med närområdet. Studien identifierar ett antal områden där förutsättningar finns för fördju- pat samarbete, bl.a. inom IT, miljö, universitetssamarbete, infrastruktur, bioteknik och övrigt näringslivssamarbete. En viktig del i detta arbete är att knyta samman de expanderande områdena i Sydvästskandinavien, framför allt avses då länken OsloGöteborg och . Utländska direktinvesteringar har blivit alltmer kompetensdrivna. Beho- vet av ett innovativt klimat och konkurrenskraften ökar. Delegationen för utländska investeringar i () har till uppgift att främja ut- ländska investeringar in och, har för verksamheten byggt upp organisationer och nätverk såväl i som i utlandet. I har de bl.a. arbetet med att knyta ihop nationella, regionala och lokala aktö- rer i investeringsfrämjandet. ISA:s regionala arbete syftar till att hjälpa i samverkan med regionerna att skapa bärkraftig ekonomisk tillväxt genom utländska direktinvesteringar. Arbetet omfattar huvudsakligen följande tre områden: ·Investeringssamverkan, som är ett kompetensutvecklingsprojekt för att dels öka medvetandet om betydelsen av utländska direkt- investeringar, dels öka professionalismen i regionernas hantering av utländska direktinvesteringar. Projektet inriktar sig mot att ut- veckla regionala kluster bl.a. genom att koppla ihop de regionala klustren med de större nationella klustren. ·Regionala avtal, som reglerar hur och regionerna skall sam- verka för att locka till sig utländska direktinvesteringar. ·Vissa speciella aktiviteter för utveckling av de regionalpolitiska stödområdena. Investeringsfrämjandet finns på ett eller annat sätt med i arbetet i fler- talet regionala tillväxtavtal. Samtliga ISA-aktiviteter på regional nivå kopplas ihop med övrigt arbete enligt överenskommelse i de regionala tillväxtavtalen. 4.16Regional utvecklingspolitik i , och Den regionala utvecklingspolitikens utveckling i , och överensstämmer i stora delar med den svenska. I alla länderna är t.ex. en regionalt anpassad sektorspolitik, regionala utvecklingspro- gram framtagna av partnerskap och insatser för att främja utvecklingen av kluster viktiga beståndsdelar i en politik för regional utveckling och tillväxt. Den norska regionalpolitiken omfattar hela landet. Särskilda insatser för glesbygden och andra utsatta områden sker inom ramen för distriktspoli- tiken. Målsättningen för den norska distriktspolitiken är att upprätthålla huvuddragen i bosättningsmönstret och att levnadsvillkoren skall vara likvärdiga över hela landet. Det är fylkeskommunerna (motsvarar svenska landsting) som har det regionala utvecklingsansvaret i . Fylkeskommunerna leds av direktvalda församlingar som utarbetar det regionala utvecklingsprogrammet. Insatserna syftar till att vara långsik- tiga, regionalt anpassade och sektorsövergripande samt inom ramen för den nationella politiken. Den nya politikens upplägg är en förändring i fråga om organisering, av fokus och av åtgärder. vill satsa på utveckling av regioner för att motverka centraliseringstendenser. Att utveckla större sammanhäng- ande arbetsmarknadsregioner är en huvudstrategi för att kunna erbjuda en så stor del av befolkningen som möjligt ett gott utbud av arbete, bostad och service. Utvecklingen av regioner skall ske genom ett regionalt ut- vecklingsarbete, där man tar hänsyn till vad som är funktionellt och lämpligt för näringslivet och befolkningen inom varje region. Detta ar- bete kommer ske i nära samarbete med kommunerna och fylkeskommu- nerna. Genom regionala utvecklingsprogram har grunden lagts för bildandet av partnerskap, som inom varje region skall ägna sig åt att mobilisera insatser för den regionala utvecklingen. Ansvaret för att utveckla partner- skapet skall ligga på fylkeskommunerna, och i dem skall ingå regionala statliga aktörer, kommuner, näringsliv, universitet och högskolor samt privata organisationer. Den norska regeringen vill verka för större frihet åt regionerna att företa regionala och lokala prioriteringar inom ramen för den nationella politiken. Regelverken ska förenklas och fylkeskommunerna kommer att få handha anvisade anslag som finns på central nivå. Ändringar kommer införas gradvis som det regionala ut- vecklingsprogrammet löper. Allteftersom programmet implementeras kommer den nya uppgiftsfördelningen inom förvaltningsväsendet att tydliggöras. Kompetens och innovationer anses vara de viktigaste förutsättningarna för ett konkurrenskraftigt näringsliv. Förutsättningar för att det regionala näringslivet skall utvecklas är starka regionala kompetens- och innova- tionsmiljöer, lokaliserade vid universitet och högskolor. Insatserna skall riktas mot att öka uppmärksamheten på kompetensutveckling och inno- vation inom det existerande näringslivet, att stimulera entreprenörskap samt till att stärka samarbetet mellan företag och mellan företag och forskarvärlden. I har ett nytt stort forskningsprojekt, Et verdiskapende , initierats som underlag för en klusterorienterad tillväxtpolitik. Syftet med projektet är att bidra till ökad tillväxt i genom att satsa på ett antal viktiga kluster. Målsättningen med den finska regionalpolitiken är att den skall skapa en balanserad regional utveckling. Politikens syfte är att främja ekonomisk konkurrenskraft, tillväxt och sysselsättning. Regionala problem anses inte längre enbart vara ett problem för de glest befolkade delarna av lan- det. Varje region i har ett landskapsförbund som företräder alla re- gionens kommuner. Dessa är ansvariga för den regionala utvecklingen i samarbete med statens regionala organ statens regionalförvaltningsmyn- digheter och de s.k. TE-centralerna (Arbetskrafts- och näringscentralen), en statlig förvaltning för utveckling av näringsliv och sysselsättning i regionerna. Politiken utgår från lagen om regional utveckling och ett målprogram som fastställs av parlamentet. Dessa syftar till att binda myndigheterna vid fastställda strategier och förpliktar dem att fördela anvisade medel efter varje regions särskilda behov. Vidare har EU-programarbetet en stor betydelse för finsk regionalpolitik. Det senaste målprogrammet anger att lagstiftningen skall förnyas så att en konkurrenskraftig regionstruktur kan utvecklas i hela landet. Pro- grammet har ett antal insatsområden, bl.a. nedanstående. Ett insatsområde är regional forsknings- och utvecklingsverksamhet med syfte att sprida finansiering samt förmå företagen och forskningsin- stituten att ansluta sig till landsomfattande nätverk. Ett annat insatsom- råde är åtgärder för att utveckla kluster. Ett tredje insatsområde syftar till att utveckla innovationsmiljöer och åtgärder som diversifierar ekonomin. Syftet är vidare att uppnå ett mer mångsidigt förvärvsutbud för befolk- ningen, omstrukturera jordbruket, samt skapa förutsättningar för turism, distansarbete och boende. Vidare skall förhållandet stad och land tydli- gare betonas och fler projekt skall initieras rörande växelverkan mellan städer och deras omkringliggande landsbygd. För del är EG:s strukturfondsprogram en inspirationskälla för utformning av den nya regionalpolitiken i programform, liksom en bety- dande finansiär av regionala utvecklingsinsatser. är ett till ytan litet land. Behoven av särskilda geografiskt av- gränsade insatser är större i , och än i , eftersom näringslivet, liksom befolkningen, i dessa länder har en större Målsättningen för den danska politiken är att den regionala utvecklingen på lång sikt skall leda till minskade olikheter vad gäller sysselsättning och ekonomiska villkor mellan regionerna. danska politiken är den fysiska planeringen och regionalpolitiken starkt nuvarande fokus ligger på regionala utvecklingsprogram och en alltmer decentraliserad politik. ett prioriterat område. regionalpolitik är dess fokus på utvecklingen av kluster och samarbete mellan det offentliga och det privata på alla nivåer, såväl lokalt, regionalt ser klusterpolitik som en del av den breda näringspolitiken och i förlängningen en del av den regionala utveck- Prop. 2001/02:4 lingen. Åtgärderna skall skräddarsys efter varje klusters behov. 5Dynamiska regioner en förutsättning för utveckling Konkurrenskraft, lokal förankring och internationell räckvidd I den kunskapsdrivna ekonomin tilltar rörligheten av strategiska produk- tionsresurser såsom kapital och kunskap. En förutsättning för denna rör- lighet är de infrastrukturella förbättringar som skett inom transportområ- det tillsammans med informationsteknologins genombrott. Den snabba tekniska utvecklingen och en tilltagande liberalisering av handel, kapital- flöden och arbetskraftsrörlighet mellan länder ökar den internationella ekonomiska och sociala integrationen. Därigenom ökar möjligheterna att agera på allt större marknader som konkurrensen hårdnar. Företagens konkurrenskraft avgörs i allt större utsträckning av förmå- gan att snabbt anpassa produkter och tjänster till kundernas efterfrågan. Detta ställer krav på innovation, flexibilitet och ständigt lärande, vilket är förmågor som i hög grad utvecklas i samspel mellan olika aktörer. Geo- grafisk närhet är viktig i detta samspel. utmärks dynamiska lokala miljöer också ofta i hög grad av öppenhet och ett rikt kontaktnät utanför den nära omgivningen, såväl nationellt som internationellt. som marknaderna internationaliseras och centrala produk- tionsresurser blir allt mer lättrörliga tenderar också den lokala miljön bli viktigare för ett företags konkurrenskraft. En förklaring är att ett företags innovationsförmåga ökar om en fungerande kunskapsöverföring och samspel med andra företag och organisationer i den lokala miljön kom- mer till stånd. Fyra mekanismer kan förklara varför en lokal miljö är vik- tig för ett företag. För det första kan kostnader minskas genom att resur- ser kan användas gemensamt av flera företag. En andra mekanism är samlokaliseringsfördelar som uppkommer när transport- och transak- tionskostnader kan sänkas. För det tredje utvecklas en lokal arbetsmark- nad med specialiserad kompetens. Slutligen kan en ansamling av lik- artade och relaterade verksamheter bidra till en lokal miljö som stimule- rar lärande och innovation. I en miljö med många relaterade företag ökar sannolikheten att få kontakt med aktörer som tidigt tagit till sig eller ut- vecklat ny teknik. I sådana miljöer flödar också allmänt sett information och kunskaper snabbare till samtliga närvarande företags fördel. En lokal kultur med specifika normer, värderingar och informella spelregler ut- vecklas och denna miljö underlättar kunskapsöverföringen från en aktör till en annan. I finns ett antal internationellt konkurrenskraftiga kluster, t.ex. inom stål/material, läkemedelsindustri, medicinsk teknik, bilindustri, telekommunikationer, informationsteknologi samt massa- och pappersindustrin. Inom dessa näringar har ett antal företag utifrån sin svenska bas lyckats växa till internationella koncerner med framskjutna marknadspositioner. De internationellt baserade företagen domineras av ett antal stora koncerner, men också antalet små företag med en huvud- Prop. 2001/02:4 sakligen utlandsbaserad marknad växer. Dessa näringar kan sinsemellan verka väldigt olika men de har också mycket gemensamt. De är regionalt förankrade och koncentrerade till en eller flera platser, och denna lokala miljö har varit avgörande för att skapa och vidmakthålla konkurrenskraft, framför allt när det gäller till- försel av strategisk kunskap. Den lokala arbetsmarknadsregionens ut- veckling har ett nära samband med olika näringars konkurrenskraft. Lan- dets ekonomiska utveckling blir därmed i hög grad beroende av hur väl de lokala arbetsmarknadsregionerna fungerar. Kraven på en ökad anpassningsförmåga i näringslivet påverkar kun- skapsinnehållet i arbetet. Strukturomvandlingen har inneburit att produk- tionen blir mer kunskapsintensiv. Förändringarna medför att det sam- tidigt kan finnas problem med såväl arbetskraftsbrist och arbetslöshet. Denna tudelning sker både inom och mellan regioner. Strukturomvand- lingen förutsätter att resurser överförs från mindre konkurrenskraftiga verksamheter till mer konkurrenskraftiga. En sådan resurs är arbetskraft. Personer i arbetsför ålder flyttar emellertid i mycket liten utsträckning mellan lokala arbetsmarknadsregioner. Då man flyttar görs detta främst av livsmiljörelaterade skäl även om möjligheten till försörjning inte är oviktig i sammanhanget. Visserligen har rörligheten ökat, men ökningen gäller uteslutande yngre personer. Den geografiska rörligheten bland sys- selsatta och arbetslösa har till och med minskat . Förutsättningarna för att åstadkomma väl fungerande lokala arbets- marknadsregioner varierar över landet. Det finns ett samband mellan re- gioners ekonomiska utveckling och grundläggande strukturella förhål- landen så som möjligheter till transporter och andra former av kommuni- kationer samt närhet till forskning och utbildning. En annan väsentlig strukturell förutsättning är den lokala arbetsmarknadsregionens befolk- ningsmässiga storlek. Större folkmängd ger bredare arbetskraftsutbud och större underlag för kommersiell och offentlig service. Den ekono- miska utvecklingen skiljer sig åt i olika regioner. Till viss del beror detta på strukturella förhållanden men även regioner med likartade strukturella förutsättningar kan utvecklas olika. Den regionala befolkningsutvecklingen följer stabila mönster . Regioner med krympande befolkning har relativt få kvinnor i barnafödande åldrar och svårt att behålla de grupper som är mest rörliga dvs. Befolkningsprognoser visar att de flesta regioner, bort- sett från storstadsregionerna och ett antal högskole- och universitetsregi- oner, kommer att minska sin folkmängd. I samtliga regioner kommer befolkningen att åldras och andelen människor i förvärvsaktiv ålder sjunker. Det finns dock flyttrender som bryter de generella befolknings- mönstren. Till många landsbygdsområden runt om i hela landet sker en inflyttning, även långväga, av människor i arbetsför ålder.