prop · GO031D2 · 2001-01-01 00:00:00 — Dollarkursen förutses försvagas i förhållande till såväl kronan som euron, men försvagningen är mindre än vad som tidigare antagits. Den svenska kronan väntas gradvis förstärkas till 119 i termer av det handelsvägda TCW-indexet. Sedan introduktionen har euron tappat ca en fjärdedel av sitt värde mot dollarn. Euron bedöms nu vara kraftigt undervärderad mot dollarn och även, om än i betydligt mindre grad, mot den svenska kronan. bedöms kronans värde mot euron vara 8,60. Den svenska penningpolitiken vägleds av ett inflationsmål. Inflationsmålet mäts som förändringen av konsumentprisindex (KPI), som skall uppgå till med ett toleransintervall på +/- . har förtydligat att det är bedömningen av UND1X som styr utformningen av penningpolitiken. UND1X är ett inflationsmått där de direkta effekterna av förändrade räntor, indirekta skatter och subventioner har exkluderats från KPI. Inflationen enligt både KPI och UND1X uppgick till varav mer än hälften förklaras av högre priser på bensin och diesel. Trots de senaste årens goda tillväxt och snabba sysselsättningsuppgång är det underliggande inflationstrycket i den svenska ekonomin således fortfarande lågt. förutses de internationella priserna stiga i något snabbare takt än tidigare till följd av den tilltagande aktivitetsnivån i omvärlden. Genom att kronan antas stärkas och att oljepriset faller tillbaka väntas importpriserna ändå sjunka. Den starka inhemska efterfrågetillväxten väntas ge ett visst utrymme för handeln att öka sina marginaler. De indirekta effekterna av oljeprisuppgången väntas med viss eftersläpning slå igenom i konsumentpriserna. De låga löneökningarna och en god produktivitetstillväxt medför ett lågt inhemskt kostnadstryck i ekonomin. I prognosen har de i budgetpropositionen föreslagna sänkningarna av skattesatserna på småhus och hyreshus beaktats. Sammantaget innebär detta att prisutvecklingen väntas bli relativt måttlig och . UND1X väntas uppgå till . De enskilt största riskerna i inflationsprognosen är oljeprisets utveckling och resursläget på arbetsmarknaden. Vad gäller den senare risken är nivåerna på bristtalen generellt sett fortfarande låga. Sysselsättningen spås dock fortsätta att stiga vilket kommer att innebära ett skärpt resursläge . Därtill kommer osäkerheten kring utfallet av kommande avtalsrörelse. Mot bakgrund av de positiva produktivitetsutsikterna, de stabila och låga inflationsförväntningarna samt det låga pristrycket i utgångsläget är det emellertid svårt att se något större inflationshot eller . Det är dock rimligt att anta att kommer att ge penningpolitiken en mer neutral inriktning i takt med att produktionsgapet sluts. Reporäntan antas därför uppgå till i slutet av detta år och till för att därefter uppgå till . Vad avser 2002 och 2003 antas penningpolitiken anpassas så att inflationen utvecklas i linje med inflationsmålet. Försörjningsbalansen Efter förra årets svaga exportutveckling, undantaget teleproduktindustrin, förutses nu en mycket stark exporttillväxt såväl som . Att svensk industri gynnas av den starka internationella konjunkturen och en fördelaktig produktinriktning markeras inte minst av första halvårets nationalräkenskaper som visade en ökning av varuexporten i jämförelse med . I denna siffra ligger en fortsatt stark utveckling i teleproduktindustrin och en uppgång i konjunkturkänsliga branscher som motorfordonsindustrin, samt skogs- och stålindustrierna vars ökningstal ligger . I statistiken syns en tydlig återhämtning vad avser exporten till . Värdet av exportleveranserna dit beräknas ha ökat med . Tillgängliga indikatorer visar entydigt på en fortsatt stark exporttillväxt. Orderläget i exportindustrin är mycket gynnsamt och produktionsplanerna positiva. Konkurrenskraften är i utgångsläget god. En viss uppgång i relativpriserna väntas dock under prognosåren, bl.a. till följd av stigande världsmarknadspriser på basindustriprodukter och den antagna kronapprecieringen. Trots detta väntas svensk exportindustri vinna marknadsandelar och . Sammantaget innebär detta att varuexporten väntas öka med , varav teleproduktindustrin står för ca hälften av uppgången, och med . Teleproduktindustrins betydelse för exporttillväxten innebär att prognosen är känslig för den fortsatta utvecklingen i denna bransch. Sannolikheten för en ännu bättre utveckling än vad som antagits bedöms dock vara lika stor som sannolikheten för en sämre utveckling. En annan osäkerhet i exportprognosen är att fortsatt höga ordernivåer och ökande leveranstider kan leda till att exportpriserna stiger mer än förväntat. Varuimporten väntas stiga med , vilket är betydligt högre än då importtillväxten var knappt hälften så stor. Bakom den kraftiga uppgången ligger en snabb tillväxt av efterfrågekomponenter med ett högt import- 1999 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Hushållens konsumtionsutgifter 997 1,7 2,4 4,1 4,7 (3,7) 3,4 2,1 2,1 Offentliga konsumtionsutgifter 533 1,0 2,2 1,8 1,4 (0,6) 0,9 1,0 0,9 Statliga 154 2,7 7,4 1,1 0,0 0,5 0,5 0,5 Kommunala 378 0,2 6,6 2,0 1,9 (0,7) 1,0 1,2 1,1 Fasta bruttoinvesteringar 327 2,2 9,4 8,1 5,1 6,8 2,5 2,8 Näringsliv exkl. bostäder 246 3,2 10,6 7,6 6,9 (6,5) 6,2 1,2 1,5 Bostäder 32 22,3 3,6 18,8 4,5 13,7 12,0 12,0 Myndigheter 49 12,1 7,0 4,7 3,2 ( 1,4) 4,9 2,3 2,4 Lagerinvesteringar1 6 0,5 0,3 0,5 0,2 0,1 0,0 0,0 Export 863 13,0 7,3 5,2 9,8 7,7 5,9 5,7 Import 754 11,8 10,4 5,0 8,8 7,5 6,0 5,9 BNP 1972 2,0 3,0 3,8 3,9 3,5 2,1 2,1 Anm: Utvecklingstalen för påverkas av att fr.o.m. ingår i hushållssektorn. Inom parentes redovisas volymutvecklingen exklusive denna effekt. 1 Förändring uttryckt i procent av BNP föregående år. innehåll, t.ex. maskininvesteringar och sällanköpsvaror. Relativt låga importpriser i förhållande till priser på inhemsk produktion bidrar till en högre importtillväxt. väntas varuimporten öka , dvs. en något svagare tillväxt än . Trots den snabba ökningen av exporten relativt importen förbättras handelsbalansen i förhållande till BNP i jämförelse med 1999 till av BNP. Detta beror i huvudsak på den snabba prisuppgången på olja. väntas dock oljeprisutvecklingen inverka mindre negativt på handelsbalansen, vilket bidrar till att överskottet väntas stiga till . Tjänstebalansen väntas , liksom , ge ett negativt bidrag till BNP-tillväxten med 2 till 3 tiondelar. Bakom detta ligger framför allt en snabbt växande import av resevaluta. Denna post omfattar inte endast svenskars utgifter i samband med resor utomlands utan även direktimport av bilar och handel över Internet. Bruttoinvesteringarna ökar i snabb takt och en växande andel av den samlade produktionen används för investeringsändamål. väntas bruttoinvesteringarna öka med och med . Investeringarnas utveckling skiljer sig mellan olika sektorer. Inom industrin ökade investeringarna knappt alls 1999. Ett förväntat högt kapacitetsutnyttjande kommer dock att innebära högre investeringsvolymer och framöver. Industriföretagen redovisar också expansiva planer i SCB:s investeringsenkät. Erfarenheter, och utfall från nationalräkenskapernas första halvår, visar att industrin knappast kommer att realisera de expansiva planerna fullt ut. Industriinvesteringarna väntas ändå öka med goda . Även förutses en hög produktionstillväxt i industrin. Ett allt högre kapacitetsutnyttjande och en viss förskjutning av planerade investeringar innebär att industriinvesteringarna även väntas öka med . Investeringarna i övrigt näringsliv steg med (bl.a. på grund av höga fartygs- och flygplatsinvesteringar). De väntas fortsätta stiga med och med . Bilden är dock splittrad. Den kraftiga tillväxten i tjänstebranscherna har ökat behoven av ytterligare kapacitet. I storstadsregionerna är investeringarna i kommersiella fastigheter omfattande. Inom telebranschen bidrar utbyggnaden av mobiltelefonsystem och bredbandsnät till höga investeringsvolymer. Inom finansiell verksamhet är investeringstillväxten, efter med mycket höga tal, mer dämpad. Bostadsinvesteringarna ökar men styrkan i uppgången är svårbedömd. God lönsamhet vid nyproduktion, den gynnsamma utvecklingen av hushållens ekonomi och den med historiska mått mätt låga räntenivån är faktorer som borde inverka positivt på bostadsbyggandet. Bostadsefterfrågan är dock geografiskt sett ojämnt fördelad. Ett stort problem i de expansiva områdena är bristen på planerad tomtmark. En låg ökningstakt vad gäller ombyggnationer kan vara ett tecken på en tilltagande brist på byggnadsarbetare. Den låga lönsamheten i produktionen av hyresrätter är en annan tillbakahållande faktor. Med beaktande av dessa förhållanden, utfallsstatistik och indikatorer bedöms bostadsinvesteringarna öka med och med . Investeringsvolymen i utgångsläget är så pass låg att bostadsbristen i de expansiva områdena kommer att bestå. Hushållens konsumtionsutgifter ökade 1999 , vilket är den högsta tillväxten . Förutsättningarna för en fortsatt stark utveckling är mycket gynnsamma. Hushållens reala disponibelinkomster bedöms stiga med 2000-2001, rensat för effekten av överföringen av till hushållssektorn. Den goda inkomstutvecklingen hänger samman med den förväntade sysselsättningsuppgången, de genomförda och föreslagna inkomstskattesänkningarna samt den låga inflationen, som stärker reallönetillväxten. Hushållens kraftigt förbättrade förmögenhetsställning ökar hushållens konsumtionsbenägenhet ytterligare. Trots att den svenska aktiebörsen har utvecklats något lugnare än tidigare visar statistik från och att hushållens nettoförmögenhet har ökat med ca . De positiva utsikterna vad avser hushållens konsumtion understryks av nationalräkenskaperna för som visade en uppgång på (exklusive kyrkoeffekten). Hushållens tillförsikt , såsom den mäts av SCB, visar att hushållen är fortsatt mycket optimistiska . Hushållens förväntningar om den egna ekonomin, vilket är en relativt god indikator på framtida konsumtion, ligger kvar på historiska toppnivåer. Optimismen hänger sannolikt samman såväl med den goda realekonomiska utvecklingen i sig som dess positiva effekter på de offentliga finanserna. Givet dessa fördelaktiga betingelser väntas hushållens konsumtionsutgifter öka (4,inklusive effekterna av kyrkans överföring) och . överstiger överskotten i de offentliga finanserna den målsatta nivån om av BNP. Beräkningstekniskt har överskott utöver av BNP tillförts hushållssektorn. Det bör dock understrykas att hanteringen av dessa överskott inte är föremål för beslut förrän senare och att beräkningarna av hushållens konsumtion inte bygger på specificerade antaganden om de faktiska överföringarnas storlek. Av relevans i sammanhanget är även att hushållens sparkvot ligger på en låg nivå, vilket avspeglar den kraftiga förmögenhetstillväxten, investeringar i varaktiga konsumtionsvaror och tillförsikt vad gäller de offentliga finanserna. I ett medelfristigt perspektiv förväntas därför hushållen öka sparandets andel av den disponibla inkomsten. Givet dessa osäkerhetsmoment bedöms hushållen kunna öka sin konsumtion med 2002 och 2003, dvs. i ungefär samma takt som BNP växer. Den statliga konsumtionen sjönk oväntat med enligt preliminära nationalräkenskaper, siffror som emellertid är mycket osäkra. Den information som finns i budgetutfallen pekar på en starkare utveckling av den statliga konsumtionen . Mot bakgrund av denna motstridiga information bedöms den statliga konsumtionen vara oförändrad och öka . De kommunala konsumtionsutgifterna steg . Bedömningen av hur kommunsektorns konsumtionsutgifter utvecklas har gjorts utifrån det ekonomiska utrymme som är tillgängligt under förutsättning att respektive delsektor skall klara balanskravet. Prognosen för kommunsektorns konsumtionsutgifter innevarande år har jämfört med prognosen i vårpropositionen dragits ned från till , till följd av det oväntat låga nationalräkenskapsutfallet för . Om överföringen av från kommunsektorn till hushållens ideella organisationer beaktas blir utvecklingstakten . Den gynnsamma utvecklingen av skatteinkomster och statsbidrag skapar utrymme för fortsatt tillväxt av kommunsektorns konsumtionsutgifter vid oförändrade skattesatser, även om tillväxten har förskjutits framåt i prognosen jämfört med i vårpropositionen. I nuvarande prognos bedöms de kommunala konsumtionsutgifterna växa med i volym 2001 2003, jämfört med i vårpropositionen. Tillväxtens och sparandets sammansättning Tillväxten i den svenska ekonomin är både hög och välbalanserad, med positiva tillväxtbidrag från alla försörjningsbalansens komponenter (se tabell 1.5). I förhållande till 1999 har bidraget från nettoexporten ökat , vilket framför allt avspeglar den breda konjunkturuppgången inom exportindustrin. Bidraget från hushållens konsumtionsutgifter uppgår liksom till . Detta är med historiska mått mätt mycket höga bidrag. Tabell 1.5 Bidrag till BNP-tillväxt Procentenheter 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Hushållens konsumtionsutgifter 0,2 Fasta brutto- investeringar 0,5 Lagerinvesteringar 0,3 0,5 0,2 0,1 0,0 0,0 Export 3,1 2,3 4,3 3,6 2,9 2,8 Import 3,7 1,9 3,4 3,0 2,5 2,5 Netto utrikeshandel 0,6 0,4 0,9 0,6 0,3 0,3 BNP 3,0 3,8 3,9 3,5 2,1 2,1 Anm: Bidragen för redovisas exklusive effekten av att fr.o.m. ingår i hushållssektorn. Vad gäller investeringarna minskar bidraget successivt. Som framgår av tabell 1.6 växer dock investeringarna snabbare än BNP. Det finansiella sparandet, vilket i stort överensstämmer med bytesbalansens saldo, bedöms stärkas ytterligare eftersom växande handelsbalansöverskott och sjunkande underskott i kapitalavkastningen mer än väl kompenserar för tjänstenettots svaga utveckling. Detta innebär att det finansiella sparandet ökar från till och . I tabell 1.6 har hela den beräkningstekniska överföringen lagts på hushållen och därmed stärkt hushållssparandet. I motsvarande grad har sparandet i den offentliga sektorn försvagats. Tabell 1.6 Sparandets sammansättning Procent av BNP 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Bruttosparande 19,8 18,5 19,9 21,2 21,5 21,7 Realt sparande 16,7 16,9 17,3 17,6 17,5 17,6 Fasta investeringar 15,8 16,6 16,8 17,2 17,2 17,2 Lagerinvesteringar 0,9 0,3 0,5 0,4 0,3 0,3 Finansiellt sparande 3,1 1,6 2,6 3,6 4,0 4,2 Offentlig sektor1 1,9 1,9 3,4 3,5 2,0 2,0 Hushåll1 2,0 1,3 1,2 1,0 2,4 2,3 Företag 0,8 1,6 2,0 0,9 0,4 0,1 1 Efter beräkningsteknisk överföring Källor: och Arbetsmarknaden Sysselsättningsutvecklingen har varit mycket positiv och överträffat de förväntningar som låg till grund för prognosen i vårpropositionen. Sysselsättningen beräknas öka och . Detta innebär att den reguljära sysselsättningsgraden för personer , som enligt regeringens mål skall uppgå till 2004, beräknas stiga från till . De flesta indikatorer tyder på en fortsatt god sysselsättningsutveckling. Efterfrågan i ekonomin väntas bli stark och . Sysselsättningsuppgången är särskilt omfattande i den privata tjänstesektorn där sysselsättningen sammantaget bedöms stiga med eller ca 110 000 personer. Antalet nyanmälda lediga platser, som historiskt sett varit en bra sysselsättningsindikator, tyder på att sysselsättningen fortsätter att öka. Det finns emellertid också ett antal tecken på att arbetsmarknadsläget håller att på att bli mer ansträngt. Antalet kvarstående lediga platser har stigit i förhållande till de nyanmälda platserna, vilket är ett tecken på att det har blivit svårare för arbetsgivarna att rekrytera personal. Även om sysselsättningen stigit i de flesta län är de regionala obalanserna ändå betydande. I storstadsregionerna begränsar en begynnande arbetskrafts- och bostadsbrist expansionsmöjligheterna. I olika enkäter framkommer att bristen på högskoleutbildade, personer med branschspecifik kompetens, sjuksköterskor, läkare samt lärare växer. De tilltagande rekryteringsproblemen måste dock ses i ljuset av att bristtalen i utgångsläget i många fall är relativt låga. Det skärpta resursläget förväntas dock innebära att sysselsättningstillväxten bromsas upp något . Den förutsedda sysselsättningsuppgången för även med sig ett ökat arbetskraftsutbud. Uppgången i arbetskraftsutbudet motverkas delvis av att antalet platser vid universitet och högskolor planeras öka med 19 000 och ytterligare 16 000 . Den öppna arbetslösheten förväntas därmed minska från till och . , då det s.k. produktionsgapet antas vara slutet, sker en successiv nedtrappning av antalet platser i och antalet personer i arbetsmarknadspolitiska program, vilket ökar arbetskraftsutbudet. En del av de personer som annars skulle omfattas av eller arbetsmarknadspolitiska program kommer att finna sysselsättning. Andra kommer, åtminstone på kort sikt, att vara öppet arbetslösa eller utanför arbetskraften. Nedtrappningarna kommer därför att leda till en något högre sysselsättningstillväxt, och därmed också en högre BNP-tillväxt än den långsiktiga tillväxtakten på , samt på kort sikt även till en något högre öppen arbetslöshet. Den offentliga sektorns finanser De offentliga finanserna utvecklas starkare än vad som beräknades i vårpropositionen. väntas den offentliga sektorns finansiella sparande uppgå till eller av BNP. Det är nära en fördubbling av överskottet jämfört med . beräknas det finansiella sparandet öka till eller av BNP. Sparandet dras dock tillfälligt upp med ca , eller av BNP, till följd av skatt på återbetalda pensionsmedel från försäkringsbolaget . leder de föreslagna sänkningarna av inkomstskatterna till ett skattebortfall på eller av BNP jämfört med årets gällande regler. Därtill kommer sänkningen av fastighetsskattesatsen och höjningen av fribeloppet i förmögenhetsskatten som föreslås i syfte att undvika det ökade skatteuttag som annars skulle ha blivit fallet när frysningen av taxeringsvärdena upphör 2001. Sammantaget sjunker skatteinkomsterna som andel av BNP till . Även utgiftskvoten väntas minska. Detta dels till följd av den starka BNP- tillväxten i sig, dels till följd av att tillväxten även leder till att utgifterna för bl.a. arbetslösheten minskar. Den låga inflationen medför dessutom att den nominella ökningen av pensioner och andra indexreglerade utgifter begränsas. Ränteutgifterna minskar till följd av att statsskulden sjunker. Även inkomsterna av räntor och utdelningar faller eftersom de finansiella tillgångarna minskar, genom överföringar från AP-fonden till staten. Kalkylerna ger fortsatt starka offentliga finanser, med överskott i det finansiella sparandet på resp. som andel av BNP. Beräkningen av statsskulden och ränteutgifter bygger emellertid på det målsatta överskottet på av BNP. Tabell 1.7 De offentliga finanserna Procent av BNP 1999 2000 2001 2002 2003 Inkomster 60,2 58,9 57,2 56,4 56,5 Utgifter 58,4 55,5 53,7 53,1 52,9 Finansiellt sparande före överföring 1,6 Finansiellt sparande efter överföring 2,0 Konsoliderad bruttoskuld efter överföring 48,2 Källor: och Fördelningen av sparandet mellan staten och ålderspensionssystemet påverkas av den finansiella infasningen av det reformerade ålderspensionssystemet. När infasningen är slutförd beräknas sparandet i pensionssystemet, dvs. AP-fonden och premiepensionssystemet, uppgå till av BNP, medan statens finansiella sparande (efter den beräkningstekniska överföringen) visar ett underskott på av BNP. Detta är en följd av att pensionsreformen innebär en mycket stor omfördelning av sparandet från staten till ålderspensionssystemet. Mer än hela det finansiella överskottsmålet för den samlade offentliga sektorn används för att bygga upp pensionsfonderna inför den belastning som väntar . Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, definierad enligt de s.k. Maastrichtkriterierna uppgick vid utgången av 1999 till av BNP. Som andel av BNP har den konsoliderade skulden sjunkit . minskar skulden även nominellt med ca och väntas understiga av BNP, vilket är referensvärdet inom EU. Den kraftiga minskningen beror till stor del på att försäljningar av statens aktieinnehav används till amortering av statsskulden. Nettoskulden, som är nettot av den offentliga sektorns samtliga finansiella tillgångar och skulder, sjunker till följd av de finansiella överskotten och de värdeförändringar som sker på tillgångar och skulder. beräknas nettoskulden vändas till en positiv finansiell ställning. Det innebär att den offentliga sektorns finansiella tillgångar överstiger skulderna. 2 Internationell utveckling Världsekonomin bedöms utvecklas mycket positivt . Sammantaget förutses den globala BNP-tillväxten uppgå till och . Inte har utsikterna för en lika stark ekonomisk tillväxt varit så gynnsamma. Den globala tillväxten förväntas dessutom vara fördelad på i stort sett samtliga regioner och länder i världen. Under större delen av har den amerikanska ekonomin varit en viktig drivkraft för tillväxten i världsekonomin. Framöver förutses emellertid EU-området, men även och , ge ett mer påtagligt bidrag till den globala tillväxten. Detta som tillväxten i den amerikanska ekonomin väntas mattas något jämfört med . Utvecklingen av den japanska ekonomin är emellertid fortsatt osäker och någon kraftfull återhämtning emotses inte. Diagram 2.1 BNP-tillväxt i EU, och Procentuell förändring Viktiga faktorer bakom de gynnsamma utsikterna för världsekonomin är de positiva makroekonomiska förutsättningarna i form av låg inflation och låga räntor samt tydligt förbättrade offentliga finanser. Andra, mindre tydliga, men minst lika viktiga förklaringar till den goda utvecklingen är de förändringar av ekonomiernas funktionssätt som genomförts i flertalet länder , bl.a. ökad frihandel och bättre fungerande arbets-, varu-, kapital- och tjänstemarknader. Resultaten av dessa förändringar har tidigare främst kunnat observeras i bl.a. i form av en kraftig sysselsättningstillväxt , men också av en tilltagande produktivitetstillväxt. förutses även EU-området kunna uppvisa en god arbetsmarknadsutveckling kombinerat med fortsatt låg inflation. Som en följd av den starka efterfrågan i omvärlden förutses efterfrågan på bearbetade varor utvecklas mycket gynnsamt . Sammantaget väntas marknadstillväxten på svenska exportmarknader öka från till , för att uppgå till 2001. Till osäkerhetsmomenten kan bl.a. hänföras risken för att en stark tillväxt i flera regioner eller länder kan leda till en alltför kraftig efterfrågan och därmed stigande inflation. En annan riskfaktor är den fortsatta utvecklingen av oljepriset där svängningarna under innevarande år varit mycket kraftiga. För en mer detaljerad diskussion om oljepriset och dess effekter, se fördjupningsrutan i slutet av detta kapitel. Ytterligare en risk är eventuella spridningseffekter av en kraftig avmattning i den amerikanska ekonomin. 2.1 Utvecklingen i Euroområdet Tillväxtutsikterna i euroområdet är mycket goda. BNP-tillväxten förutses bli starkare än den varit och väntas drivas av både en stabil inhemsk efterfrågan och en stark export till omvärlden. Till skillnad från högkonjunkturen och är de makroekonomiska förhållandena mer gynnsamma med låg inflation, låga räntor och mer balanserade offentliga finanser. Detta i kombination med reformer på arbets-, varu-, kapital- och tjänstemarknaderna utgör en god grund för en mer stabil och hållbar ekonomisk tillväxt framöver. Industrikonjunkturen har utvecklats mycket starkt . Framåtblickande indikatorer tyder emellertid på en något lägre ökningstakt i industriproduktionen framöver. ligger hushållens förtroende på historiskt höga nivåer. De gynnsamma ekonomiska utsikterna innebär att BNP-tillväxten förutses uppgå till och . Hushållens konsumtion bedöms utvecklas fortsatt starkt till följd av stigande sysselsättning och ökade reala disponibelinkomster. Likaså väntas investeringarna vara en viktig drivkraft bakom tillväxten, bl.a. tack vare de låga räntorna. förutses nettoexporten ge ett tydligt positivt bidrag till BNP-tillväxten som ett resultat av dels den svaga euron, dels den starka efterfrågan i omvärlden. Den något lägre tillväxten kan förklaras av eftersläpande effekter av ECB:s räntehöjningar samt effekterna på den inhemska efterfrågan av det stigande oljepriset.