prop · GO03150 · 2001-01-01 00:00:00 — Bestämmelser av detta slag är givetvis inte avsedda att förhindra att styrelsen delegerar vissa slag av uppgifter som har med bolagets organisation och förvaltning att göra till andra personer. De tydliggör emellertid att det yttersta ansvaret alltid ligger hos styrelsen. 5.3 S.k. målvakter bedömning: Det bör inte införas några särskilda kompetenskrav beträffande den som skall utses till styrelseledamot eller verkställande direktör i ett aktiebolag. Regeringens förslag: Den som inte avser att ta del i den verksamhet som ankommer på en styrelseledamot eller verkställande direktör i ett aktiebolag skall inte utan godtagbara skäl kunna utses till en sådan befattning. Den som uppsåtligen deltar i ett beslut som står i strid med denna bestämmelse skall kunna dömas till straff. Också den som låter sig utses skall kunna straffas (8 kap. 9 och 27 §§ samt 19 kap. 1 § aktiebolagslagen). förslag: Överensstämmer delvis med regeringens bedömning och förslag. Utredningen har även föreslagit en bestämmelse att en styrelseledamot och en verkställande direktör skall ha en sådan insikt och erfarenhet som med hänsyn till arten och omfånget av bolagets verksamhet samt omständigheterna i övrigt fordras för uppdragets fullgörande (SOU 1998:47 s. 70-73). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt eller godtagit utredningens förslag. Bl.a. , , , och har dock avstyrkt den föreslagna regeln om att lagen skall ställa särskilda kompetenskrav på styrelseledamot och verkställande direktör. Skälen för regeringens bedömning och förslag: Det förekommer att den som planerar att begå ekonomisk brottslighet genom ett bolag sätter in en "målvakt" som styrelse i bolaget. Med målvakter avses här personer som aldrig har haft för avsikt att seriöst delta i bolagets verksamhet utan enbart lånar ut sina namn för att därmed uppfylla lagens formella krav. Målvakterna är ofta missbrukare och socialt utslagna, inte sällan tidigare straffade. De saknar som regel kännedom om den verksamhet som de företräder men är beredda att mot ersättning bära det formella ansvaret för bolagets handlande. Det bör först understrykas att användandet av målvakter inte behöver innebära att bolagets faktiska företrädare - dvs. den som döljer sig bakom målvakten - undgår civilrättsligt och straffrättsligt ansvar för bolagets handhavande. Såsom har nämnts ovan (avsnitt 5.1.4) har i rättspraxis s.k. de facto-företrädare ansetts ansvariga på samma sätt som styrelseledamöter. Det råder emellertid ingen tvekan om att användandet av målvakter är ägnat att försvåra de brottsbekämpande myndigheternas arbete, eftersom det blir svårare att identifiera de ansvariga. Det finns därför anledning att söka förhindra användandet av målvakter. Såsom utredningen har varit inne på kan förfarandet möjligen bestraffas som osant intygande. Rättsläget på denna punkt är emellertid inte helt klart. Införandet av nya bestämmelser bör därför övervägas. Ett särskilt kompetenskrav för styrelseledamöter och verkställande direktör? En modell som utredningen har visat på är att i aktiebolagslagen införa en bestämmelse om att till styrelseledamot eller verkställande direktör får utses endast den som har sådan insikt och erfarenhet som med hänsyn till arten och omfånget av bolagets verksamhet samt omständigheterna i övrigt fordras för att fullgöra uppdraget. För att en sådan bestämmelse skall få någon effekt på oseriösa företagare måste den dock förenas med något slag av straffsanktion. Detta förutsätter i sin tur att den utformas på ett så tydligt sätt att de som kan beröras av den utan större svårighet kan avgöra dess betydelse i det enskilda fallet. Vad som fordras av insikt och erfarenhet för att på ett tillfredsställande sätt kunna fullgöra ett styrelseuppdrag torde emellertid i hög grad variera från fall till fall. En regel av detta slag framstår därför - såsom flera remissinstanser har påtalat - som mycket oprecis. Det går inte heller att bortse från att aktiebolagsformen i i mycket stor utsträckning används av enmansföretagare. Enmansföretagaren, som ofta är ensam styrelseledamot i det bolag som han eller hon äger, har begränsade insikter i företagsekonomi och juridik men kompenserar dessa begränsningar genom att anlita experter, såsom redovisningskonsulter, revisorer m.m. Så länge bolaget sköts på ett seriöst och omdömesgillt sätt finns det knappast någon anledning att invända mot detta. Det sagda visar emellertid att det knappast är möjligt eller ens ändamålsenligt att precisera vilken grad av insikt och erfarenhet som en styrelseledamot i ett aktiebolag bör ha. En bestämmelse av det nu diskuterade slaget inger alltså vissa betänkligheter. Syftet med bestämmelsen - att förhindra användandet av målvakter - kan dessutom tillgodoses på ett bättre sätt genom en bestämmelse av det slag som behandlas under nästa rubrik. Vi anser därför att det inte bör införas något allmänt krav i aktiebolagslagen på att en styrelseledamot eller verkställande direktör skall ha viss insikt och erfarenhet. Ett förbud att åta sig styrelseuppdrag m.m. för den som inte avser att delta i verksamheten? Det typiska vid användandet av målvakter är att målvakten inte avser att själv ta någon del i bolagets skötsel. Att till styrelseledamot eller verkställande direktör utse någon som inte avser att ta befattning med bolaget strider uppenbarligen mot de principer som bär upp reglerna om aktiebolags organisation. Såsom utredningen har föreslagit bör det därför införas en bestämmelse av innebörd att till styrelseledamot eller verkställande direktör inte får utses den som inte avser att delta i sådan verksamhet som ankommer på styrelseledamot respektive verkställande direktör. Utredningen har föreslagit att förbudet begränsas så att det inte träffar de fall då det finns "godtagbara skäl" för att utse någon som inte har för avsikt att delta i verksamheten. I lagrådsremissens förslag utformades emellertid förbudet utan någon sådan begränsning. Lagrådet har påtalat att ett sådant generellt förbud skulle komma att omfatta även t.ex. det fallet att en småföretagare låter en nära anhörig ta plats i styrelsen för ett bolag som företagaren i realiteten avser att sköta helt och hållet på egen hand. Enligt Lagrådets uppfattning skulle detta, såsom förhållandena i mindre företag är beskaffade, medföra svåröverblickbara konsekvenser. Lagrådet har därför förordat att förbudet i stället utformas i enlighet med kommitténs förslag. Enligt vår uppfattning skulle ett sådant generellt förbud som vi föreslog i lagrådsremissen i och för sig stå i bättre överensstämmelse med de krav som aktiebolagslagen i övrigt ställer på bolagets organisation och dess ledning. Som vi har varit inne på bygger aktiebolagslagen på principen att den som innehar en viss befattning i bolaget också utövar de funktioner som är förenade med befattningen. kan det inte uteslutas att ett undantagslöst förbud skulle kunna ge upphov till problem för den kategori av företag som Lagrådet har nämnt i sitt yttrande. Vi ansluter oss därför till vad Lagrådet har anfört i denna del och föreslår att förbudet begränsas på det sätt som kommittén har föreslagit. För att en bestämmelse av detta slag skall få effekt bör den straffsanktioneras. Det är sålunda rimligt att en straffsanktion skall kunna riktas mot den som deltar i beslut om att till styrelseledamot eller verkställande direktör utse någon med vetskap om att den som utses enbart kommer att fungera som målvakt. Kriminaliseringen bör emellertid begränsas till fall då förfarandet är ägnat att dölja den egentliga ledningen av bolaget, vare sig syftet är att skapa förutsättningar för vilseledande affärstransaktioner eller försvåra skattekontrollen eller de brottsbekämpande myndigheternas ansträngningar eller förfarandet har annat liknande ändamål. Straffbestämmelsen bör rikta sig mot den som medverkar till att utse målvakten. Kommittén har föreslagit att även den som tar på sig uppgiften som målvakt skall kunna straffas. En remissinstans har påpekat att målvakten ofta är straffimmun och att en straffsanktion mot denne därför inte framstår som ändamålsenlig. Enligt vår uppfattning utgör detta inte något avgörande skäl mot att låta straffbestämmelsen omfatta också den som låter sig utnyttjas som målvakt. I lagrådsremissen föreslog vi ändå inte något särskilt straffstadgande för målvakten utan utgick från att det i princip skulle vara möjligt att straffa målvakten med tillämpning av allmänna bestämmelser om medverkansansvar. Lagrådet har emellertid, under hänvisning till principerna för s.k. concursus necessarius, ansett att övervägande skäl talar för att allmänna bestämmelser om medverkansansvar innebär att målvakten inte drabbas av något sådant ansvar. Vi ansluter oss till den uppfattningen och föreslår därför att straffbestämmelsen utformas så att den uttryckligen omfattar målvakten. 5.4 Åtgärder mot vilseledande anmälningar i registreringsärenden Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon straffbestämmelse som särskilt tar sikte på att det i en anmälan till aktiebolagsregistret anges fingerade personer som styrelseledamöter eller andra bolagsföreträdare. bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna har godtagit utredningens bedömning. har föreslagit att straffmaximum för osant intygande skall höjas. Skälen för regeringens bedömning: Det förekommer att anmälningar om nya styrelseledamöter och andra bolagsföreträdare som lämnas till aktiebolagsregistret innehåller namn på fingerade personer eller personer utan all faktisk anknytning till bolaget. Detta är självfallet inte acceptabelt. har vidtagits flera åtgärder för att förhindra detta slag av falsarier. kontrollerar numera de anmälda personernas namn och personnummer mot uppgifterna i SPAR. Det har vidare införts en särskild aviseringsrutin som innebär att vid flertalet registreringar underrättar den som registreras i eller avförs från aktiebolagsregistret om åtgärden (se 44 a § aktiebolagsförordningen, 1975:1387). ställs också särskilda krav när den som anmäls som styrelseledamot, styrelsesuppleant, verkställande direktör, vice verkställande direktör och firmatecknare inte är folkbokförd i . Vid anmälan skall då ges en fotokopia av passhandling eller annan identitetshandling som avser den anmälde. får även kräva in ytterligare handlingar, om det behövs för att säkerställa den anmäldes identitet (se 3 § andra stycket aktiebolagsförordningen). De nu angivna rutinerna minskar väsentligt riskerna för falsarier. Det hindrar inte att det kan finnas fog för att dessutom överväga straffbestämmelser, särskilt som de aktuella förfarandena har ett betydande straffvärde. Såsom utredningen har konstaterat är emellertid förfarandena redan straffbelagda. Ett bolagsstämmoprotokoll där det anges att en fingerad person utses till styrelseledamot måste anses som en för skens skull upprättad urkund rörande rättshandling. Upprättandet kan därför bestraffas som osant intygande, medan åberopandet av protokollet i ett registreringsärende kan bestraffas som brukande av falsk urkund (se 15 kap. 11 § ). I registreringsärendet måste f.ö. företes en handling på vilken styrelseledamoten har skrivit sin namnteckning. Att skriva en diktad persons namn utgör urkundsförfalskning (jfr 14 kap. 1 § ). Mot den bakgrunden finns det inte skäl att införa några särskilda straffbestämmelser för detta slag av ageranden. Det finns inte heller skäl att justera straffskalorna för de aktuella brotten. 6 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: De nya bestämmelserna skall träda i kraft och tillämpas också på bolag som har gått i likvidation före ikraftträdandet. En kontrollbalansräkning som före ikraftträdandet har upprättats enligt tidigare bestämmelser skall dock kunna tjäna som underlag vid en kontrollstämma som äger rum efter ikraftträdandet. Om ett aktiebolag har försatts i konkurs och denna har avslutats med överskott före ikraftträdandet, skall äldre bestämmelser tillämpas i fråga om bolagets skyldighet att gå i likvidation. Kommitténs och förslag: eller har föreslagit några särskilda övergångsbestämmelser. Remissinstanserna: har invänt mot att en kontrollbalansräkning som har upprättats enligt nu gällande bestämmelser skall behöva ersättas av en ny kontrollbalansräkning om kontrollstämman skall hållas efter ikraftträdandet. Skälen för regeringens förslag: Vi anser att de förbättringar som de föreslagna reglerna innebär bör tas till vara och i största utsträckning. De bör därför tillämpas så snart som lagändringarna har trätt i kraft. Med hänsyn till att inte kommer att kunna ta ställning till propositionen bör reglerna börja gälla . De nya reglerna bör tillämpas även på sådana bolag som har gått i likvidation före ikraftträdandet. har påpekat skulle det dock vara onödigt betungande att kräva att ett bolag som före ikraftträdandet har låtit upprätta en kontrollbalansräkning enligt tidigare regler skall behöva ta fram en ny kontrollbalansräkning inför en kontrollstämma som äger rum efter ikraftträdandet. Vi föreslår därför en särskild övergångsbestämmelse för den situationen. Även i ett annat avseende finns det behov av en särskild övergångsregel. Det gäller den situationen då ett aktiebolag har försatts i konkurs och konkursen har avslutats med överskott. Om konkursen avslutas före ikraftträdandet, kan den föreslagna nya regeln om att rätten skall besluta om likvidation i samband med konkursens avslutande (jfr avsnitt 4.9.3) inte tillämpas. Vi föreslår därför att äldre bestämmelser om skyldighet för bolaget att inom efter konkursens avslutande gå i likvidation skall fortsätta att gälla för dessa bolag. 7 Kostnader Förslagen syftar huvudsakligen till att förenkla och förtydliga dagens bestämmelser om likvidation samt att komma till rätta med vissa oseriösa förfaranden inom associationsrätten. De torde därför ha en positiv påverkan på samhällsekonomin i stort. Några smärre justeringar har gjorts i de typer av likvidationsärenden som skall handläggas hos respektive i allmän domstol. Vidare ersätts det muntliga förfarandet i domstol av ett skriftligt förfarande. Dessa förändringar torde dock inte påverka resursbehovet för vare sig eller domstolsväsendet. Inte heller kan övriga förslag väntas leda till några beaktansvärda ekonomiska konsekvenser för det allmänna. Förslagen innebär inte några genomgripande förändringar för företagens del och bör inte heller för dessa leda till några beaktansvärda ekonomiska konsekvenser. 8 Författningskommentar 8.1 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) 3 kap. 4 § Aktiebrev skall ställas till viss man. Det får utlämnas endast till aktieägare som är införd i aktieboken och först när full betalning erlagts för den eller de aktier brevet lyder på. Vidare fordras 1. att bolaget registrerats, om aktien tecknats vid bolagets bildande, 2. att nyemission eller fondemission registrerats, om aktien tillkommit på grund av emissionen, eller 3. att registrering skett enligt 5 kap. 14 §, om aktien tillkommit på grund av utbyte eller nyteckning enligt 5 kap. Aktiebrev skall undertecknas av styrelsen eller enligt styrelsens fullmakt av bank. Namnteckning får återges genom tryckning eller på annat liknande sätt. Brevet skall ange bolagets firma, ordningsnummer på den eller de aktier varå brevet lyder, akties nominella belopp och dagen för utfärdandet. Kan när aktiebrev utges aktier av olika slag finnas enligt bolagsordningen, skall aktieslaget anges i brevet. Om bolagsordningen innehåller förbehåll enligt 1 § sjätte stycket, 3 §, 8 § eller 6 kap. 8 §, skall tydlig uppgift om detta tas in i brev på aktie som avses med förbehållet. Uppgiften kan ges i förkortad form. Förkortningsformer fastställs av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. När utbetalning görs vid inlösning av aktie eller minskning av dess nominella belopp eller vid skifte av bolagets tillgångar, skall aktiebrevet förses med påskrift om utbetalningen. skall även göras så snart det kan ske när aktie dragits in utan återbetalning. En påskrift skall också göras när det nominella beloppet har ändrats, dock inte när ändringen görs på grund av beslut om att aktiekapitalet skall vara bestämt i annan valuta . Aktiebrev, som i samband med dödning eller vid utbyte utges i stället för annat, skall innehålla uppgift därom. Utbytes aktiebrev mot ett eller flera andra aktiebrev skall det äldre aktiebrevet jämte därtill hörande kupongark makuleras på betryggande sätt. Emissionsbevis samt skuldebrev och optionsbevis, som avses i 5 kap., skall undertecknas på sätt som anges i andra stycket. (Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs och förslag.) I andra stycket har en tidigare felaktig hänvisning till 1 § fjärde stycket rättats. Därutöver har några mindre språkliga justeringar gjorts. 8 kap. 3 § Styrelsen svarar för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter. Styrelsen skall se till att bolagets organisation är utformad så att bokföringen, medelsförvaltningen och bolagets ekonomiska förhållanden i övrigt kontrolleras på ett betryggande sätt. Styrelsen skall i skriftliga instruktioner ange arbetsfördelningen mellan å ena sidan styrelsen och å andra sidan den verkställande direktören och de andra organ som styrelsen inrättar. Styrelsens ansvar och tillsynsskyldighet kan inte överlåtas på någon annan. (Jfr 8 kap. 6 § i SOU 1998:47.) I ett nytt fjärde stycke har lagts till en bestämmelse om att styrelsen inte kan överlåta sitt ansvar och sin tillsynsskyldighet på någon annan. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Motiven till bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.2. Den nya bestämmelsen - som har karaktären av förtydligande av gällande rätt (jfr prop. 1997/98:99 s. 80) - innebär att styrelsen inte genom delegation, utfärdande av fullmakter eller på annat sätt kan avbörda sig det yttersta ansvaret för bolagets organisation och förvaltning eller skyldigheten att sörja för en betryggande kontroll av bolagets bokföring, medelsförvaltning och ekonomiska förhållanden. Bestämmelsen innebär i och för sig inte någon begränsning i styrelsens möjligheter att genom delegation överlämna uppgifter till andra. Liksom kan en sådan delegation också ske genom utfärdande av fullmakter som ger fullmaktshavaren mer eller mindre vidsträckt behörighet. De delegationsbeslut som fattas och de fullmakter som utfärdas kan emellertid aldrig medföra att styrelsens ansvar för de uppgifter som den har enligt förevarande paragraf bortfaller. Med anledning av vad Lagrådet har uttalat om risken för motsatsslut bör det framhållas att avsikten inte har varit att bestämmelsen skall läsas motsatsvis. Bestämmelsen reglerar alltså inte i vilken omfattning styrelsen kan överlåta sitt ansvar för frågor som inte ryms inom paragrafen. 8 kap. 9 § Den som är underårig eller i konkurs eller som har en förvaltare enligt 11 kap. 7 § kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäller den som har näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud. Till styrelseledamot får inte utan godtagbara skäl utses någon som inte avser att ta del i sådan verksamhet som enligt denna lag ankommer på styrelsen. (Jfr 8 kap. 4 § andra stycket i SOU 1998:47.) Andra stycket är nytt. Det har utformats med beaktande av de synpunkter som Lagrådet har framfört. Motiven till bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.3. Bestämmelsen är i viss utsträckning straffsanktionerad, se 19 kap. 1 §. 8 kap. 27 § Den som är underårig eller i konkurs eller som har en förvaltare enligt 11 kap. 7 § kan inte vara verkställande direktör. Att detsamma gäller den som har näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud. Till verkställande direktör får inte utan godtagbara skäl utses någon som inte avser att ta del i sådan verksamhet som enligt denna lag ankommer på den verkställande direktören. (Jfr 8 kap. 4 § andra stycket i SOU 1998:47.) Andra stycket är nytt. Det har utformats med beaktande av de synpunkter som Lagrådet har framfört. Motiven till bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.3. Bestämmelsen är i viss utsträckning straffsanktionerad, se 19 kap. 1 §. 9 kap. 15 § Kallelsen skall innehålla ett förslag till dagordning för bolagsstämman. I förslaget till dagordning skall styrelsen tydligt ange de ärenden som skall behandlas vid bolagsstämman. Ärendena skall vara numrerade. Det huvudsakliga innehållet i varje framlagt förslag skall anges, om förslaget inte rör en fråga av mindre betydelse för bolaget. Avser ett ärende ändring av bolagsordningen, skall det huvudsakliga innehållet i förslaget till ändring alltid anges. Särskilda bestämmelser om innehållet i kallelser finns i 2 § detta kapitel, i 4 kap. 4 § andra stycket, 5 kap. 3 §, 6 kap. 2 §, 7 kap. 12 och 21 §§ och 13 kap. 4 § samt i 6 och 7 §§ lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktiemarknadsbolag, m.m. (Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs och förslag) Det tredje stycket innehåller hänvisningar till särskilda bestämmelser om innehållet i kallelser till bolagsstämma. Till dessa bestämmelser har lagts den nya bestämmelsen i 13 kap. 4 § om kallelse till en stämma som skall behandla en fråga om likvidation, bestämmelserna i 7 kap. 12 och 21 §§ om behandling av ett förslag om förvärv respektive överlåtelse av egna aktier samt bestämmelsen i 7 § i den s.k. Leo-lagen. 9 kap. 31 § I följande fall är ett beslut om ändring av bolagsordningen giltigt endast om det har biträtts av samtliga aktieägare som är närvarande vid bolagsstämman och dessa tillsammans företräder minst nio tiondelar av samtliga aktier i bolaget, nämligen om beslutet när det gäller redan utgivna aktier innebär att 1. aktieägarnas rätt till bolagets vinst eller övriga tillgångar minskas genom en bestämmelse enligt 12 kap. 1 § tredje stycket, 2. rätten att förvärva aktier i bolaget inskränks genom ett förbehåll enligt 3 kap. 3 §, eller 3. rättsförhållandet mellan aktier rubbas. (Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs och förslag.) Ändringen beror på ändrad styckeindelning i 12 kap. 1 § (jfr SFS 2000:66). Likvidation och konkurs Frivillig likvidation Bolagsstämmans beslut om likvidation 13 kap. 1 § Bolagsstämman kan besluta att bolaget skall gå i likvidation. (Jfr 13 kap. 1 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 1 § första stycket i dess gällande lydelse. Liksom har bolagsstämman rätt att besluta om att bolaget skall gå i likvidation. Av 10, 11, 16, 20, 49 och 50 §§ framgår att bolaget i vissa fall är skyldigt att gå i likvidation. Bolagsstämmans rätt att besluta om likvidation gäller såväl när det föreligger en sådan skyldighet som när det inte gör det. Stämman får besluta om likvidation också då bolagsordningen innehåller bestämmelser om att bolaget skall upphöra vid en viss senare tidpunkt. Ett stämmobeslut krävs även när bolagsordningen föreskriver att bolaget skall gå i likvidation vid en viss preciserad tidpunkt. En sådan föreskrift inte att bolaget automatiskt går i likvidation vid den angivna tidpunkten. Ett bolagsstämmobeslut krävs också när bolagsordningen har överlåtit till någon annan att besluta om likvidation och denne har fattat ett sådant beslut. Förslag till beslut 13 kap. 2 § Om bolagsstämman skall pröva en fråga om likvidation, skall styrelsen eller, om förslaget väcks av någon annan, förslagsställaren upprätta ett förslag till beslut. I förslaget till beslut skall följande uppgifter anges: 1. skälen för att bolaget skall gå i likvidation och vilka alternativ till likvidation som finns, 2. från vilken dag beslutet om likvidation föreslås gälla, 3. den beräknade tidpunkten för skifte, 4. skifteslikvidens beräknade storlek, samt 5. i förekommande fall, vem som föreslås till likvidator. (Jfr 13 kap. 4 § i SOU 1999:36.) I 2-5 §§, som saknar motsvarighet i aktiebolagslagens gällande lydelse, har införts bestämmelser om det underlag som bolagsstämman skall ha tillgång till inför prövningen av likvidationsfrågan och om tillhandahållande av detta material.