prop · GP0330 · 2001-10-16 00:00:00 — Svensk ledamot är vars ansvarsområde är miljöfrågor och kärnsäkerhet. som utmynnade i kommer att innebära flera ändringar vad gäller kommissionen, bl.a. storlek och sammansättning (för detaljerad genomgång av se kap. 6). I meddelandet om de strategiska målsättningarna för åren 20002005 dvs. kommissionens mandatperiod har kommissionen pekat ut fyra centrala frågor som kommer att förändra EU som politiskt projekt under betydligt än denna kommissions mandat: Nya styrelseformer för EU (European Governance) Ett stabilt med större internationellt inflytande för EU Ny ekonomisk och social dagordning I arbetsprogrammet för behandlades de första steg som skall tas för att de strategiska målen för de nästa fem åren skall kunna bli verklighet. Bland de viktigare politiska prioriteringarna för kan nämnas: Utvidgningen, där hade beslutat att inleda förhandlingar med ytterligare sex medlemsstater samt en förmedlemskapsstrategi för (se vidare under avsnitt 39.2). Ekonomiska och sociala dagordningen, där målet var att utveckla en långsiktig strategi för att bygga upp en konkurrenskraftig, innovativ och kunskapsbaserad ekonomi som inte skapar utslagning. Interna reformer, som omfattade administrativa reformer av kommissionen där målet var att skapa en offentlig förvaltning i världsklass. Detta skulle göras genom att anta en vitbok med en vidhängande handlingsplan (se nedan avsnitt 42.11). , där kommissionen ingick och antog ett formellt yttrande där man påpekade kravet på en bred genomgång av förändringar som behövdes för att utvidgningen skulle bli en framgång (se vidare IGC-avsnittet kap. 6). Kommissionens utgifter uppgick till . Institutionen hade 21 700 anställda. I kölvattnet på den institutionella kris som uppstod och varade , när till slut självmant avgick, beslutade i och att ge den tillträdande kommissionsordföranden i uppdrag att reformera och modernisera kommissionen. Kommissionens vice ordförande blev ansvarig för reformerna. presenterade ett förslag till strategidokument i form av en vitbok, innehållande omfattande reformer av kommissionen. Medlemsstaterna gavs möjlighet att lämna synpunkter på förslaget. lämnade skriftliga synpunkter på förslaget. antogs av kommissionen . var uppdelad i två delar: en beskrivande text och en handlingsplan omfattande 98 olika konkreta åtgärder. I handlingsplanen ingick även krav på övervakning och uppföljning av genomförandet. Reformerna skulle vara genomförda . framförde sitt fulla stöd för reformerna men påpekade att de skulle finansieras inom givna budgetramar. En fakta-PM har överlämnats till . Målet med reformerna är att skapa en ny administrativ kultur som skall Skr. 2001/02:30 vara serviceorienterad. För att uppnå detta mål skall reformerna baseras på principerna effektivitet, ansvarsskyldighet (accountability), ansvars- tagande samt öppenhet och insyn. Dessa principer skall genomsyra hela kommissionens administration och organisation. Förutom ett första avsnitt om en serviceinriktad organisation innehåller vitboken tre huvud- avsnitt: att stärka kommissionens förmåga att prioritera och allokera resurser att reformera personalpolitiken och att ändra finanskontrollen. Det första huvudavsnittet prioritering och allokering av resurser tar sin utgångspunkt i konstaterandet att kommissionen tidigare inte tillräckligt definierat sina prioriteringar eller anpassat dem efter tillgängliga resurser. Sålunda krävs det ett bättre sätt att allokera resurserna. föreslår därför tre initiativ: en ny budgetstyrning, en bättre balans mellan interna och externa resurser samt effektivare arbetsmetoder. I det andra huvudavsnittet i vitboken personalpolitiken dras slutsatsen att det finns behov av strukturella förändringar. Därför föreslås vad som kan sammanfattas i tre ansatser: satsningar på kompetensutveckling/kompetensförsörjning, klarare rättigheter och skyldigheter samt förändrat löne- och karriärsystem. I det tredje huvudavsnittet föreslås att den nuvarande centrala finanskontrollen, där en särskild generaldirektör granskar och förhandsbestämmer om en utbetalning skall godkännas eller inte, skall avvecklas. I stället skall ansvaret decentraliseras till generaldirektoraten, där det ankommer på ansvarig kommissionsledamot och generaldirektör att se till att man inom det egna ansvarsområdet bygger upp egna system som fångar upp och rättar till eventuella fel och brister i den interna kontrollen. Detta skall kompletteras av en ny funktion i budgetdirektoratet, , som skall utarbeta normer och standarder, men också följa upp och lämna råd till direktoraten i ekonomistyrningsfrågor. På så sätt skall en nödvändig enhetlighet i den finansiella styrningen och kontrollen säkras. (Modellen liknar i hög grad den som tillämpas i den svenska statsförvaltningen.) En ny oberoende funktion för internrevision föreslås inrättas med uppgift att självständigt granska kvaliteten på den interna kontrollen och den ekonomiska redovisningen. Internrevisionen skall också kunna granska effektivitetsfrågor samt lämna råd. Internrevisionen föreslås rapportera till kommissionens vice ordförande som är ansvarig för de interna reformerna. utövar tillsammans med rådet inflytande över EU:s budget och lagstiftningsförfarande. Genom sin roll i utnämningen av kommissionen, samt möjligheten att väcka en misstroendeförklaring mot kommissionen, utövar en slags demokratisk kontroll EU:s räkenskaper och beviljar ansvarsfrihet för Skr. 2001/02:30 kommissionen. 626 ledamöter utses genom direkta och allmänna val. 22 av dessa ledamöter är från (se bilaga 16). utser även en ombudsman vars uppgift är att efter klagomål från allmänheten eller på eget initiativ granska påstådda missförhållanden i EU-institutionernas verksamhet. avger en årlig rapport till . ägnades extra uppmärksamhet inför det kommande svenska ordförandeskapet. En av ordförandeskapets uppgifter är att i egenskap av rådets ordförande företräda rådet i kontakterna med . resolutioner, beslut m.m. är en stående punkt på allmänna rådets dagordning, och som sådan även på dagordningen för regeringens samråd med inför allmänna rådets möten. Under denna punkt informeras nämnden om senaste ställningstaganden. var EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna (se avsnitt 6.2) och regeringskonferensen två stora frågor i . var inte part i regeringskonferensen, men bidrog med skriftliga underlag. Två observatörer med yttranderätt deltog i alla chefsförhandlarmöten, och regelbundna samråd med talman ägde rum i samband med allmänna rådets möten (se vidare avsnitt 6). var också mycket engagerat i öppenhetsfrågan (se avsnitt 42.12.) Arbetet med en stadga för ledamöter där deras löner, skatt och andra villkor regleras fortsatte, men kunde inte avslutas utan fick lämnas vidare till det svenska ordförandeskapet. De fyra huvudfrågor som diskussionen kretsat kring både inom rådet och mellan rådet och är arvode, pension, skatt samt kostnadsersättningar. Regeringen har samrått med i frågan sammanlagt sju gånger. Övervakningssystemet Echelon och tillämpningen av humangenetisk forskning har debatterats flitigt i . För att granska dessa ämnen mer ingående har två tillfälliga utskott tillsatts. Echelon- utskottet skall undersöka förekomsten av ett globalt avlyssningssystem och se över dagens rättsliga skydd för EU-medborgarna mot integritetskränkningar, samt om det finns behov av gemensam EG- lagstiftning på området. Ett nytt ramavtal om förbindelserna mellan och kommissionen förhandlades fram och godkändes. kommissionens förtida avgång 1999 i färskt minne var ett syfte med avtalet att stärka kommissionens ansvar och legitimitet, bl.a. genom att förbättra den demokratiska kontrollen och ge större insyn i kommissionens arbete. vidare att de månatliga plenarsessionerna i skall kortas med . Fr.o.m. är inte längre Den europeiska ombudsmannen tog emot 1 732 nya klagomål och inledde undersökningar i 224 ärenden. klagomål rörde brist på information och öppenhet samt förseningar i Ombudsmannen följde även upp sitt tidigare initiativ och påpekade på nytt att EU:s samtliga institutioner och organ bör anta regler för gott administrativt uppförande. budget avsåg 4 126 anställda. lagstiftningsärenden framgår i förekommande fall under det avsnitt i skrivelsen där sakfrågan behandlas. Domstolens funktion och organisation Domstolen har till uppgift att säkerställa att lag och rätt följs vid tolkningen och tillämpningen av EG-rätten (artikel 220 i EG-fördraget). Härav följer att det faller på domstolen att se till att EU:s institutioner handlar inom sina respektive kompetensområden och i enlighet med EG- Det är också domstolen som ytterst vakar över att medlemsstaterna och EU:s institutioner korrekt följer och tillämpar EG-rätten. Till domstolen är en förstainstansrätt knuten med behörighet att i första instans pröva vissa särskilda grupper av ärenden (artikel 225 i EG- Förstainstansrättens domar kan överklagas till . Såväl som förstainstansrätten består av 15 domare, en från varje medlemsstat. I finns också åtta general- advokater (fram till var det nio generaladvokater) som biträder genom att lämna förslag till avgöranden. De vanligaste målen vid är mål om förhandsavgörande enligt artikel 234 i EG-fördraget. På begäran av nationella domstolar i medlemsstaterna lämnar domstolen bindande uttalanden om tolkningen av fördragen och om tolkningen eller giltigheten av rättsakter som har beslutats av EU:s institutioner. En annan måltyp vid är mål om fördragsbrott enligt artikel 226 i EG-fördraget. Kommissionen eller en medlemsstat kan väcka talan mot en medlemsstat som har underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt fördragen. Vidare kan talan väckas enligt artikel 230 i EG-fördraget om ogiltighet av rättsakter som har beslutats av institutionerna samt enligt artikel 232 i EG-fördraget om att en institution har varit passiv och underlåtit att vidta en åtgärd som den är skyldig att Medlemsstaterna kan själva vara parter i mål vid domstolen och har dessutom, i likhet med vissa av EU:s institutioner, möjlighet att yttra sig i mål om förhandsavgöranden. I andra mål finns det en möjlighet att intervenera, dvs. föra talan till stöd för en av de ordinarie parterna i För medlemsstaterna är det viktigt att kunna utnyttja dessa Skr. 2001/02:30 möjligheter. Det gäller inte bara i de mål där den nationella lagstiftningen är berörd utan även i andra mål som kan påverka den nationella lagstiftningen. Domstolens verksamhet kan beskrivas enligt följande. Nationella domstolar begärde förhandsavgörande i 224 fall. Av dessa kom 3 från svenska domstolar. Den yttrade sig i 14 mål om förhandsavgörande. En institution eller en medlemsstat väckte talan mot en annan medlemsstat eller institution i 197 fall. Förstainstansrättens domar överklagades i 79 fall till . Den ansökte om intervention i 3 mål vid och i 1 mål vid förstainstansrätten. Talan väcktes mot i 2 fall. I bilaga 3 redogörs dels för mål om förhandsavgörande där den har agerat eller en begäran om förhands- avgörande har inkommit från en svensk domstol, dels för mål där är part eller intervenient. I bilagorna 4 och 5 redogörs för viktiga domar som respektive förstainstansrätten har meddelat . Revisionsrätten är EU:s externa revisionsorgan som svarar för granskning av hur medlen på EU:s budget används och redovisas samt redovisningen för de institutioner och organ som gemenskapen bildat. Rätten prövar också om inkomsterna och utgifterna är förenliga med regelverken och om den ekonomiska förvaltningen skett på ett sunt sätt. I detta ligger normalt att granska måluppfyllelsen och huruvida system för administration och kontroll är ändamålsenliga. Revisionsrättens granskningar sker dels vid respektive EU-institution, dels på plats i de länder där gemenskapsmedlen administreras eller används. På nationell nivå sker granskningen med bistånd av landets externa revisionsorgan, i . Revisionsrättens rapporter utgör underlaget för rådets ställningstagande till om det skall rekommendera att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för dess genomförande av budgeten. beslutade rådet att rekommendera att ansvarsfrihet beviljades för . har revisionsrätten antagit nitton specialrapporter samt ett stort antal särskilda revisionsrapporter när det gäller EU:s decentraliserade myndigheter m.m. presenterades Skr. 2001/02:30 årsrapporten, som innehåller dels en sammanfattning av rättens iakttagelser om genomförandet av budgeten 1999, dels revisionsförklaringen . Revisionsrätten har också lämnat ett par yttranden på förslag till nya rådsförordningar. Revisionsrättens utgiftsbudget var och antalet anställda var ca 550. 42.6Ekonomiska och sociala kommittén Ekonomiska och sociala kommittén (ESK) består av företrädare för olika ekonomiska och sociala intressegrupper, det organiserade civila samhället. Företrädarna är indelade i tre grupper: en för arbetsgivare, en för arbetstagare och en för övriga intressen. ESK:s uppgift är att delta i beslutsprocessen genom att lämna yttranden över kommissionens och rådets förslag. Kommittén skall på detta sätt tillförsäkra att samhällets viktigaste intressegrupper bereds tillfälle att ge sin syn på förslagen. Kommitténs yttrande är dock endast rådgivande. Allt viktigare blir de s.k. initiativyttrandena där ESK försöker påverka debatten direkt. ESK:s medlemmar nomineras av varje medlemsstat, som ger rådet en namnlista på kandidater. Rådet inhämtar därefter ett yttrande från kommissionen. ESK har 222 medlemmar, varav 12 är från . Dessa representanter är , (), Lant- brukarnas (), , (), (), Akademikers (), konsumentråd, och Handikappförbundens samarbetsorgan. De svenska ledamöternas namn framgår av bilaga 18. Ekonomiska och sociala kommittén har sex utskott. Mandatperioden för ledamöterna löper och gäller från till . Ordförande i sociala utskottet är från . har ESK haft nio plenarmöten samt en mängd möten i de sex utskotten och kommitténs arbetsgrupper. ESK har behandlat en rad viktiga frågor bl.a. inom arbetsmarknads- och socialområdet. Till de områden som kommittén prioriterat hör sysselsättningen. har även diskussionerna inför regeringskonferensen varit omfattande och har bl.a. gällt det organiserade civila samhällets roll i EU-arbetet. ESK ger ut och distribuerar ett antal publikationer, bland annat kommitténs viktigaste yttrande i broschyrform, en månatlig publikation om verksamheten (CES Info), en månatlig bulletin som beskriver alla yttranden som antagits av plenarsessionen samt en årsrapport. I finns representanter för lokala och regionala myndigheter i de femton medlemsstaterna. Ledamöterna är 222 till antalet. I fastställs att kan ha högst 350 ledamöter efter det att utvidgningen är genomförd. Vidare skärptes kravet på att ledamöterna skall inneha ett politiskt mandat på lokal eller regional nivå. Kommittén håller cirka fem plenarsessioner . De svenska ledamöterna i föreslås till regeringen av och och är 12 till antalet med lika många ersättare. Regeringen föreslår sedan att utnämna ledamöterna. Den nuvarande delegationen är nominerad för återstoden av mandatperioden, dvs. En förteckning över delegationens sammansättning återfinns i bilaga 19 Svenska ledamöter i . verksamhet dominerades av , utvidgningen och nya styrelseformer i ett framtida EU. har haft fem plenarsessioner. fortsatte närmandet mellan och . genomförde de bägge församlingarna plenarmöten i parlamentsbyggnaden i . Den svenska delegationen medverkade såsom rapportörer i fyra yttranden som antogs av plenar- sessionen. Yttrandena har gällt åtgärder för att bekämpa diskriminering, offentlig upphandling, europeiskt digitalt innehåll i de globala näten och den språkliga mångfalden i informationssamhället samt kommissionens förslag till nytt folkhälsoprogram. bildade flera blandade kommittéer för kandidatländerna, framför allt med . Konferenser om den lokala och regionala nivån och utvidgningen anordnades också i , och . I samband med att den tredje etappen i den ekonomiska och monetära unionen inleddes övertog (ECB) uppgiften att utforma penningpolitiken i de elva medlemsstater Skr. 2001/02:30 som då införde euron som gemensam valuta. beteckningen Eurosystemet för ECB och de nationella centralbanker som deltar i valutaunionen. Eurosystemets viktigaste mål är att bevara prisstabiliteten i euroområdet. Prisstabiliteten har definierats som att konsumentprisökningen på årsbasis skall vara lägre än . låg prisökningen lite . Anledningen till detta är enligt ECB att oljepriserna steg snabbt medan euron deprecierade mot de större valutorna. För att dämpa prisökningstakten fattade vid sex tillfällen beslut om att höja sina styrräntor. godkändes som tolfte medlemsland i valutaunionen. ECB lämnade inför godkännandet en konvergensrapport och påkallade vissa tekniska förberedelser inför inträde. I samband med att eurosedlar och euromynt införs i de tolv deltagande medlemsstaterna enades om allmänna principer för utbytet av sedlar och mynt. Principerna handlar bl.a. om förhandsdistribuering av eurosedlar. Förhandsdistribuering godkänns för kreditinstitut och andra grupper som detaljhandlare och värde- transportföretag från . En annan del av för- beredelserna för eurosedlar och euromynt är att ECB och Eurosystemets tolv nationella centralbanker förbereder och genomför en informations- kampanj om euron. framträdde ECB:s ordförande varje kvartal inför utskott för ekonomiska och monetära frågor. För att främja öppenhet började bankens ekonomiska prognoser, som ligger till grund för räntebesluten, att publiceras. Europeiska investeringsbanken (EIB) är EU:s husbank med uppgift att erbjuda finansiering till projekt som syftar till att främja europeisk integration. Den bildar tillsammans med EIF (se avsnitt 42.10) Europeiska investeringsbanksgruppen. EIB:s huvudsakliga uppgift är att finansiera projekt inom unionen, men banken gör även insatser utanför unionen (se avsnitt 38.7.5). EIB:s samlade långivning uppgick till , varav gick till projekt inom unionen. finansierade banken 15 projekt i och utlåningen dit var i storleksordningen . De största låntagarna var Öresundskonsortiet, och . bestämmer vilka riktlinjer som skall gälla för bankens långivning och fattar beslut om finansiering av enskilda projekt. Styrelsen består av representanter för samtliga medlemsstater och för kommissionen. Styrelseordförande 2000 var bankens chef, belgaren . är bankens högsta beslutande organ och representeras där av finansministern. En av åtta tjänster som vicepresident roterar mellan , och . innehas tjänsten av . konsoliderades Europeiska investeringsfonden (EIF) som EU:s särskilda organ för riskkapital och garantier till små och medelstora företag. Gemenskapens insatser samlades på ett ställe och bankgruppen fick ett bredare sortiment av finansiella produkter att välja ur. Den förstärkta fonden kan erbjuda stöd som svarar mot företagens nya behov. EIF ägs av , kommissionen och finansiella institutioner i medlemsstaterna och dess totala kapital uppgår till . gjorde fonden riskkapitalsatsningar för och gav garantier för . Garantierna gick främst till projekt inom ramen för de transeuropeiska nätverken, TEN (se avsnitt 19.5). Den andra delen av verksamheten består av investeringar i riskkapitalfonder. 42.11Personalpolitik i EU:s institutioner När den nya kommissionen, ledd av ordförande , tillsattes angavs reformeringen av EU:s administration som ett prioriterat område. Moderniseringen tog ett ordentligt avstamp då kommissionen presenterade sin vitbok om administrativa reformer (se avsnitt 42.2). Strävan att modernisera administrationen och personalpolitiken har regeringens fulla stöd. Regeringen är övertygad om att EU behöver en modern och väl fungerande förvaltning för att klara de stora förändringar som unionen står inför, inte minst vad gäller anslutningen av nya medlemsstater. Tillsammans med andra medlemsstater har både på ministernivå och i arbetsgrupper under rådet lämnat synpunkter på den viljeinriktning som kommissionen visar i vitboken. Mycket energi har ägnats åt att påverka den slutliga utformningen av de förslag till ändringar i regelverken som kommissionen enligt tidtabellen skall överlämna till rådet för beslut . Regeringen eftersträvar bl.a. ökad delegering, ökad rörlighet mellan medlemsstaternas förvaltningar och EU:s institutioner, ökad jämställdhet, en modernisering av lönesystemet och ett regelverk som främjar öppenhet och insyn. var det dags att omförhandla den överenskommelse som gäller metoden för årlig revision av EU-tjänstemännens löner och pensioner, de anställdas egenavgifter till pensionssystemet och en tillfällig avgift, eftersom denna överenskommelse skulle löpa ut . Mot bakgrund av det stora och mycket genomgripande reformarbete som påbörjats lade kommissionen fram ett förslag till förlängning av överenskommelsen med . Förslaget stöddes aktivt av , som tog upp frågan vid en rad bilaterala möten på ministernivå. Syftet var att ge utrymme för kommissionen att satsa all energi på att driva moderniseringsarbetet framåt. Förlängningen godkändes till slut av rådet som dock krävde snabba åtgärder på pensionsområdet, eftersom kommissionen underlåtit att föreslå nödvändiga höjningar av de EU-anställdas egenavgifter till pensionssystemet. Med anledning av att skulle ta över ordförandeskapet i rådet Skr. 2001/02:30 ägnades också mycket tid, både på ministernivå och på tjänstemannanivå, åt förberedande kontakter med de andra medlemsstaterna och med EU:s institutioner. För EU-samarbetets utveckling och medborgarnas förtroende för unionen är frågorna om öppenhet och insyn av stor betydelse. fortsatte , framför allt i det löpande rådsarbetet och i förhand- lingarna om en ny rättsakt om handlingsoffentlighet i , rådet och kommissionen samt i mål vid och förstainstansrätten, att verka för större öppenhet och insyn i EU:s institutioner. Genom Amsterdamfördraget infördes en grundläggande bestämmelse om handlingsoffentlighet i EG-fördraget. Enligt denna skall allmänheten ha rätt till tillgång till , rådets och kommissionens handlingar. Allmänna principer och nödvändiga begränsningar av rätten skall på förslag av kommissionen beslutas av rådet och i en rättsakt som skall gälla alla tre institutionerna. Enligt EG-fördraget skall rättsakten antas . Kommissionen lämnade sitt förslag . röstade om sina ändringar till förslaget , men sköt upp sitt formella yttrande. Syftet med det var att möjliggöra ett antagande av rättsakten , vilket i praktiken var möjligt bara om och rådet kunde enas om en text inom ramen för Arbetet i rådet pågick huvudsakligen på arbetsgruppsnivå. skulle medge så stor öppenhet som möjligt som den inte skulle påverka vår nationella lagstiftning om handlingsoffentlighet. ytterligare målsättning var att rättsakten skulle vara antagen senast den 1 eller att förhandlingsarbetet i varje fall skulle vara slutfört under det svenska ordförandeskapet. Frågan om rättsaktens påverkan på nationell rätt hade lösts på ett för godtagbart sätt i kommissionens förslag, men många medlemsstater ansåg att rättsakten skulle vara bindande för medlemsstaterna på ett för oacceptabelt Vid årets utgång hade medlemsstaterna långt ifrån kunnat enas i denna viktiga fråga, och rådet hade inte heller i övrigt redovisat något slutligt gemensamt ställningstagande till kommissionens förslag. , rådet och kommissionen Rådet och kommissionen har regler om handlingsoffentlighet som grundas på en gemensam uppförandekodex och för rådets del ytterst på ett beslut . bestämmelser antogs 1997 av . Även flera av de Skr. 2001/02:30 särskilda EU-organen har antagit regler om handlingsoffentlighet. Rådet antog ett beslut som innebar att vissa kategorier av handlingar om unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik undantogs från tillämpningsområdet beslut. Detta betydde att en begäran om att få ut en sådan handling alltid skulle komma att avslås utan prövning i sak. röstade emot rådets beslut. Såväl som väckte talan mot rådet vid EG- domstolen och yrkade att beslutet skulle förklaras ogiltigt. intervenerade på sida. Mål vid och förstainstansrätten