prop · GP031d30 · 2001-09-20 00:00:00 — Enhetsarbetskostnaden inom den svenska industrin förutses därmed endast öka svagt . Diagram 5.1 Industrins arbetskostnad per producerad enhet i relativt 11 Enhetsarbetskostnaden i har utvecklats i ungefär samma takt som i våra handelsländer, mätt i nationell valuta. Förhållandevis låga löneökningar och en god produktivitetstillväxt har inneburit mycket måttliga kostnadsökningar såväl i som i våra viktigaste handelsländer. Den svenska kronan har försvagats kraftigt , vilket inneburit att den relativa enhetsarbetskostnaden, mätt i ge- 2001/02:1 BILAGA 2 mensam valuta, har fallit kraftigt och därmed har svensk exportindustris konkurrenskraft kraftigt förbättrats. Trots en förutsedd kronförstärkning och en försämrad relativ enhetsarbetskostnad väntas ändå svensk industris konkurrensläge vara gott . Enhetsarbetskostnaden i nationell valuta bedöms även framöver utvecklas ungefär i samma takt i som i våra handelsländer. Importpriserna har stigit betydligt till följd av den kraftiga deprecieringen av kronan, vilket gjort det dyrare för företagen att importera insatsvaror. Den låga produktiviteten under innevarande år leder dessutom till att enhetsarbetskostnaden stiger. Trots ökade insatsvarukostnader och stigande enhetsarbetskostnad förefaller inte företagen ha kompenserat kostnadsökningen fullt ut genom att höja priserna i stor utsträckning vare sig på hemmamarknaden eller på exportmarknaden. Hemmamarknadspriserna och exportpriserna har inte stigit lika mycket som importpriserna enligt statistik från . Företagens vinstmarginal har därmed fortsatt att minska. Sammantaget förutses industrins bruttoöverskottsandel sjunka till . Diagram 5.2 Industrins bruttoöverskottsandel Anm: Beräkningarna är gjorda enligt gamla nationalräkenskaper SNA 1968 för 19801993, samt nya nationalräkenskaper ENS 1995 för 19932002. Framöver väntas importpriserna sjunka i takt med att värdet på kronan stärks. Det blir därmed billigare för företagen att importera insatsvaror. förväntas arbetskraftskostnaden, som nämnts ovan, inte öka i lika stor utsträckning som eftersom produktivitetstillväxten bedöms bli betydligt högre. Det förbättrade konjunkturläget i medför dessutom att företagen höjer sina priser på hemmamarknaden mer än . Den väntade apprecieringen gör emellertid att företagen på exportmarknaden måste sänka sina priser för att inte förlora konkurrenskraft. Sammantaget väntas därför företagens marginaler minska även nästkommande år. Industrins bruttoöverskottsandel sjunker då ytterligare till . Den totala byggverksamheten, dvs. bygginvesteringar och -reparationer, har ökat med i genomsnitt . Byggkonjunkturen har varit fortsatt stark inledningsvis . Nivån på byggproduktionen är således hög . KI:s månadsbarometer för augusti visar att byggföretagen är mycket nöjda med orderläget. Av barometern framgår också att närmare hälften av företagen anger brist på arbetskraft som främsta hinder för ett ökat byggande. förutser 9 av 10 byggföretag att volymen på antagna anbud kommer att minska eller vara oförändrad . Endast en svag produktionsökning väntas enligt barometern. Det förefaller således som om den höga produktionsnivån innebär att byggföretagen i allt större utsträckning inte har tillräckligt med resurser för att kunna acceptera nya anbud. Dessa utbudsrestriktioner torde dämpa tillväxten i byggandet framöver. I vilken utsträckning är dock svårt att bedöma. Flera faktorer talar för att efterfrågan på bygginvesteringar och -reparationer kommer att vara hög . En viktig orsak till detta är att bostadsbyggandet bedöms öka. En hög prisnivå på andrahandsmarknaden och hushållens alltjämt starka ekonomiska situation med bl.a. kraftigt stigande reala disponibla inkomster väntas medföra att ny- och ombyggnationer av bostäder fortsätter att öka. Hushållens tilltagande efterfrågan väntas även bidra till en fortsatt tillväxt i tjänstesektorn. Ökningen i såväl produktion som investeringar i kommersiella lokaler i tjänstesektorn beräknas emellertid bli svagare än vad som varit fallet . Den kraftiga nedgången i industrikonjunkturen medför dock att bygginvesteringarna i denna sektor väntas bli svag, framför allt . Tillväxten i näringslivets byggande väntas i stället till stor del hållas uppe av satsningarna på den tredje generationens Dessa investeringar förklarar i genomsnitt av den prognoserade ökningen i näringslivets bygginvesteringar och . Dessutom bedöms ökade infrastrukturinvesteringar bidra till att efterfrågan på byggverksamhet blir förhållandevis stark framöver. Sammantaget beräknas den totala byggverksamheten öka med och . De utbudsproblem som förefaller finnas i byggsektorn kan dock innebära att byggandet blir lägre än prognoserat. Produktionen inom tjänstesektorerna ökade jämfört med . Produktionen har utvecklats starkt inom tjänstesektorerna , vilket bl.a. förklaras av hushållens höga efterfrågan på tjänster (se även fördjupningsruta efter avsnitt 9), men även av den starka utvecklingen för industrinära tjänstesektorer såsom datakonsult- och uppdragsverksamhet. har produktionen inom tjänstesektorerna utvecklats något svagare än . har produktionen ökat med jämfört med , enligt de preliminära nationalräkenskaperna från SCB. Det beror delvis på att hushållens konsumtion inte har utvecklats lika starkt som . Varuhandelns omsättning har mattats av under inledningen av . KI:s barometer visar emellertid att bilden är något splittrad. Dagligvaruhandeln redovisar fortsatt god försäljningstillväxt medan ökningen är måttlig för sällanköpsvaruhandeln, där särskilt handeln med datorer och telekommunikationsutrustning har minskat betydligt. Även handeln med motorfordon har minskat kraftigt . 2001/02:1 BILAGA 2 för datakonsulter och inom uppdragsverksamhet har mattats av, vilket visar att försvagningen av industrikonjunkturen har smittat av sig på industrinära tjänstesektorer. Framöver bedöms utvecklingen inom tjänstesektorerna fortsätta att vara något svagare än . Det beror på att hushållens efterfrågan på tjänster beräknas utvecklas något svagare än vad som varit fallet . Dessutom bedöms förutsättningarna för industrinära tjänstesektorer vara något sämre framöver än under de närmast föregående åren. Risken för att kapacitetsrestriktioner i form av brist på arbetskraft kommer att hindra produktionsökningen har minskat för tjänstesektorerna som helhet. Därmed bedöms inte rekryteringsproblem hindra expansion i någon större omfattning. Sammantaget förutses produktionen i tjänstesektorerna öka och . I likhet med industriföretagen förutses tjänsteföretagens anpassning av personalstyrkan till den försvagade konjunkturen ske med en viss fördröjning. Det medför att produktivitetstillväxten inom tjänstesektorerna beräknas bli lägre än . Produktiviteten inom tjänstesektorerna förutses öka och . 2001/02:1 BILAGA 2 Arbetsmarknaden har fortsatt att utvecklas väl , trots den svagare konjunkturen. Sysselsättningen har stigit och arbetslösheten har fallit. förutses en avmattning i sysselsättningstillväxten, varefter den åter väntas ta fart till följd av en starkare efterfrågan. Mätt som årsgenomsnitt beräknas sysselsättningen öka och . Arbetskraftsutbudet bedöms också utvecklas svagare än den snabba ökningen . ökar arbetskraftsutbudet snabbare igen. Sammantaget innebär utvecklingen av sysselsättningen och arbetskraftsutbudet att den öppna arbetslösheten faller från till . Den reguljära sysselsättningsgraden för personer beräknas i prognosen uppgå till för att därefter endast öka marginellt. Tabell 6.1 Nyckeltal inom arbetsmarknadsområdet Procentuell förändring om annat ej anges 1Antalet sysselsatta i åldern , exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i den åldersgruppen 2I procent av arbetskraften 3Antalet personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program i procent av arbetskraften. De program som inkluderas i denna beteckning är de program som AMS redovisar som konjunkturberoende samt . Källor: , och I följande avsnitt beskrivs ett antal satsningar och reformer som bedöms påverka utvecklingen på arbetsmarknaden framöver. Antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program var i genomsnitt 118 000 . Mätt som årsgenomsnitt antas antalet deltagare uppgå till 104 000 personer vilket innebär en relativt kraftig neddragning . Mellan minskar successivt anslagna medel för arbetsmarknadspolitiska program och be- räknas antalet deltagare uppgå till 77 000 personer. Neddragningen är en anpassning till förväntade lägre arbetslöshetsnivåer. Anslagen för minskar såväl som . Kommunerna kommer dock framöver att ha möjlighet att anordna fler platser inom vuxenutbildningen än innan startade. kommer kommunerna att erbjudas ett nytt statsbidrag som motsvarar nära 47 000 platser i den kommunala vuxenutbildningen och ca 7 000 platser inom folkhögskolan. förs detta statsbidrag in i det generella statsbidraget till kommunerna respektive folkbildningen. Neddragningen av de arbetsmarknadspolitiska programmen och möjliggör en större reguljär sysselsättningsökning än vad som annars vore möjlig. Antalet permanenta platser inom högskolor och universitet utökas 2003, om än inte i samma omfattning som tidigare planerats. trädde ett nytt studiemedelssystem i kraft för studerande på högskole- och annan eftergymnasial nivå samt vuxenstuderande på grundskole- och gymnasienivå. I det nya systemet är fribeloppet, dvs. den inkomst en studerande får ha utan att studiemedlen reduceras, väsentligt högre än i det förra. Därmed blir det mer förmånligt att arbeta parallellt med studierna vilket till viss del bedöms motverka de utbudsbegränsande effekterna av universitets- och högskoleutbyggnaden. införs maxtaxan inom förskoleverksamheten och skolbarnomsorgen. Barn till arbetslösa ges också rätt att få gå i förskola eller familjedaghem från och med . Re- formen bedöms påverka medelarbetstiden positivt. I syfte att minska deltidsarbetslösheten har infört en rutin som innebär att alla deltidsarbetslösa inom vård och omsorg skall visa intyg från sin arbetsgivare om att önskad arbetstid inte kan erbjudas. Om arbetsförmedlingen bedömer att möjligheterna att få önskad arbetstid är begränsade inom det nuvarande yrkesområdet kan anställning inom ett annat yrkesområde erbjudas. Arbetsmarknadsutbildningar inom vård och omsorg skall endast genomföras om aktuella arbetsgivare vidtagit åtgärder för att minska deltidsarbetslösheten. Partssamverkan och kartläggning av del- tidsarbetslösheten har initierats också inom andra näringsgrenar. Trots det svagare konjunkturläget har antalet sysselsatta ökat kraftigt . Jämfört med ökade antalet sysselsatta med i genomsnitt 103 000 personer eller enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar (). Tillväxttakten har dock successivt avtagit . Sysselsättningsökningen har skett bland de anställda, främst fast anställda, medan antalet företagare har minskat. De flesta indikatorer tyder på en svagare sysselsättningsutveckling framöver. Efterfrågan i ekonomin var dämpad och även väntas efterfrågan växa i långsammare takt än vad den gjort . januarijuli har antalet nyanmälda lediga platser vid landets arbetsförmedlingar varit något mindre än . Detta förklaras helt av en kraftig minskning av antalet platser med kort varaktighet (). Antalet platser med längre varaktighet var marginellt högre än . minskade också antalet nyanmälda lediga platser men då var det tvärtom de med längre varaktighet som minskade medan de med kort varaktighet ökade. Situationen kan eventuellt tolkas som att företagen i större utsträckning än under konjunkturavmattningen 19951996 tror på en snar vändning av efterfrågeläget. Utvecklingen av de nyanmälda lediga platserna indikerar dock en svag sysselsättningsutveckling den närmsta tiden. Diagram 6.1 Nyanmälda lediga platser och antal sysselsatta Sysselsatta (höger axel) Källor: () och 2001/02:1 BILAGA 2 Enligt (KI:s) konjunkturbarometrar är anställningsplanerna framöver återhållsamma. Industriföretagen väntar sig en fortsatt minskning av antalet anställda. Inom byggnads- och anläggningsverksamhet förväntas sysselsättningen fortsätta öka men i betydligt mindre omfattning . Bilden inom tjänstebranscherna är något splittrad. I allmänhet har tjänsteföretagen reviderat ner sina anställningsplaner även om de inte förväntar sig någon kraftig minskning av antalet sysselsatta, dock finns det branscher i vilka anställningsplanerna har reviderats upp. Antalet varsel om uppsägning uppgick sammanlagt till drygt 30 000 , vilket är nästan dubbelt så många som . Nivån är dock fortfarande låg jämfört med . Även om tillverkningsindustrin stått för merparten av varslen har ökningen varit störst inom kreditinstitut och försäkringsbolag, och inom byggindustrin har varslen också ökat kraftigt. En ökning av antalet varsel innebär inte en omedelbar ökning av arbetslösheten eftersom det tar tid innan varsel realiseras, och det är heller inte säkert att alla varsel faktiskt verkställs. Däremot tyder det på en långsammare sysselsättningsökning framöver. Diagram 6.2 Varsel om uppsägning Det svagare konjunkturläge som rått sedan slutet av väntas leda till att antalet sysselsatta minskar något . Mätt som årsgenomsnitt beräknas sysselsättningen ändå öka . Det höga årsgenomsnittet förklaras till stor del av att den starka sysselsättningsuppgång som skedde innebar att antalet sysselsatta redan då var betydligt fler än årsgenomsnittet för . 2001/02:1 BILAGA 2 konjunkturen förstärkas och sysselsättningen förväntas då öka snabbare igen. Mätt som årsgenomsnitt ökar dock sysselsättningen . Den demografiska utvecklingen framöver medför att andelen personer i åldrarna respektive , med relativt låga sysselsättningsgrader, ökar som andel av befolkningen i arbetsför ålder. Trots denna negativa påverkan på sysselsättningstillväxten väntas det totala antalet sysselsatta öka respektive . Sysselsättningsökningen möjliggörs av nedtrappningen av de arbetsmarknadspolitiska programmen och . Den reguljära sysselsättningsgraden för personer i åldern väntas uppgå till , vilket är något lägre än målet på . I förhållande till vårpropositionen har antalet reguljärt sysselsatta i åldern reviderats upp marginellt , men till följd av att SCB reviderat upp sin befolkningsprognos är andelen reguljärt sysselsatta något lägre än i vårpropositionen. Enligt nuvarande beräkningar saknas det ca 90 000 sysselsatta personer för att målet skall uppfyllas. I ett alternativt scenario i avsnitt 12 beskrivs en utveckling där målet uppnås. Sysselsättningen i olika branscher4 Sysselsättningsuppgången kan helt tillskrivas en ökning i näringslivets tjänstesektorer, byggindustrin och statliga myndigheter. Inom övriga branscher har sysselsättningen minskat. Bland enskilda näringar noteras stora uppgångar i postorderhandel, datakonsulter och dataservicebyråer, forsknings- och utvecklingsinstitutioner samt andra företagsservicefirmor. Såväl som förutses tjänstesektorn stå för merparten av den totala sysselsättningstillväxten i ekonomin, men bidraget från andra branscher ökar . Den svagare industrikonjunkturen har medfört en tämligen kraftig minskning av antalet sysselsatta inom industrin som väntas fortsätta 4 Utfall och prognos avseende antalet sysselsatta i olika branscher bygger om annat ej anges på sysselsättningsstatistik från . Denna statistik avviker ibland kraftigt från SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik och nationalräkenskaperna vad gäller utvecklingen såväl i ekonomin som helhet som i olika branscher. Dessutom är AKU:s siffror inte helt jämförbara med siffror och framåt till följd av att fr.o.m. bytt sektorredovisning. Ändringarna berör främst näringslivets tjänstesektorer och offentliga myndigheter. under återstoden av året. bedöms sysselsättningen inom industrin fortsätta minska något, bl.a. till följd av högre produktivitetstillväxt. Byggproduktionen har ökat starkt och antalet sysselsatta med den. En- ligt KI:s barometer är bristen på arbetskraft inom byggnads- och anläggningsverksamhet fortsatt hög och ökade bristtalen. Den relativt höga byggproduktion som prognoseras bygger på en viss sysselsättningsökning men också en kraftig produktivitetsökning. Enligt har sysselsättningen inom kommunerna minskat med nästan 20 000 personer jämfört med . I denna siffra ingår effekten av överföringen av kyrkan från kommunerna till näringslivets tjänstesektorer som genomförde först . uppskattar att de kyrkoanställda i genomsnitt var ca 22 000 personer vilket tyder på en underliggande ökning av antalet anställda i kommunerna och en svagare underliggande ökning än redovisat i näringslivets tjänstesektorer. Enligt SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik ökade antalet anställda inom den kommunala sektorn jämfört med . Utöver den verksamhet som kommunerna bedriver i egen regi finns det verksamhet som är finansierad med kommunala medel men som drivs på annat sätt. Det kan vara kooperativ, stiftelser eller privata företag som tillhandahåller exempelvis äldre- och handikappomsorg. Utvecklingen mot att en allt större del av kommunernas verksamhet sköts på detta sätt gör att en del av sysselsättningsökningen i dessa verksamheter registreras i näringslivets tjänstesektorer och inte i kommunerna. Enligt undersökningar som () och utförde anser en majoritet av kommunerna att det råder brist på grundskollärare, undersköterskor, skötare och vårdare. Rekryteringsläget beskrivs som mycket kärvt. Ökade inkomster, framför allt högre skatteinkomster, bedöms ändå möjliggöra en ökning av antalet anställda i kommunerna framöver. Tabell 6.2 Sysselsättning, branschfördelat Anm: Se fotnot 4 för kommentar till sysselsättningen i de olika branscherna. Källor: () och Antal arbetade timmar och medelarbetstid Antalet arbetade timmar i ekonomin har inte ökat i samma omfattning som antalet sysselsatta. ökade antalet arbetade timmar med i genomsnitt jämfört med . Medelarbetstiden5 minskade således . Den främsta orsaken till minskningen är en kraftigt ökad sjukfrånvaro men frånvaron till följd av andra orsaker har också ökat. Lägre vanligen arbetade tid och minskad övertid har också bidragit negativt till utvecklingen av medelarbetstiden. Ett flertal av de reformer som omtalats i avsnittet om arbetsmarknadspolitik bedöms få positiva effekter på utvecklingen av medelarbetstiden framöver. Bland dessa kan nämnas det nya studiemedelssystemet och satsningen på att minska deltidsarbetslösheten. Det är dock svårt att uppskatta storleken på och tidsperspektivet av effekterna. Givet att maxtaxan leder till att sysselsatta föräldrar ökar sin arbetstid bidrar också denna reform till en ökning av medelarbetstiden. I flera av de löneavtal som slutits i årets avtalsrörelse ingår uppgörelser om att en del av löneutvecklingen skall användas till en arbetstidsförkortning. I motsats till ovanstående reformer bedöms detta påverka den vanligen arbetade tiden negativt, även om det också i detta fall är mycket svårt att uppskatta effekterna . 2001/02:1 BILAGA 2 förväntas antalet arbetade timmar fortsätta utvecklas svagt. bedöms framför allt sjukfrånvaron fortsätta bidra negativt till utvecklingen av medelarbetstiden. Sammantaget väntas medelarbetstiden minska och . Åren därefter antas en oförändrad medelarbetstid. Den svagare efterfrågan i ekonomin, i kombination med den fortsatt starka sysselsättningsutvecklingen, medförde en försvagning av produktivitetstillväxten mot slutet av . Denna utveckling har fortsatt . väntas produktivitetstillväxten bli något starkare till följd av att produktionen utvecklas starkare än sysselsättningen. Anledningen till detta är att företagen inte helt anpassat arbetskraftens storlek till den svagare efterfrågan och att de därmed innebär att de heller inte utnyttjat sin personal fullt ut. När efterfrågan tilltar kan företagen således öka sin produktion utan att de behöver öka antalet anställda i samma omfattning. Mätt som årsgenomsnitt blir dock produktivitetstillväxten låg . väntas effekten på produktiviteten bli den omvända mot då produktionen i ekonomin ökar mer än sysselsättningen. beräknas produktiviteten stiga med i genomsnitt . Detta är en något starkare tillväxttakt än den uppskattade långsiktiga produktivitetstillväxten. En anledning till detta är att industrin inte bedöms ha nått fullt kapacitetsutnyttjandet , dvs. det finns lediga resurser i företagen. Arbetskraftsutbud och öppen arbetslöshet Arbetskraftsutbudet har ökat i linje med sysselsättningen . Statistiken tyder på att det liksom tidigare främst är personer som förut varit definierade som studerande som trätt in på arbetsmarknaden. Antalet hemarbetande har också fortsatt minska liksom antalet värnpliktiga, personer som arbetar utomlands eller som är utanför arbetskraften av ospecificerad anledning. 5 Mätt som det totala antalet arbetade timmar enligt nationalräkenskaperna, dividerat med genomsnittligt antal sysselsatta enligt . 2001/02:1 BILAGA 2 Diagram 6.3 Sysselsättning och arbetskraftsutbud Källor: () och Den relativt kraftiga befolkningstillväxten bland personer i åldern bidrar tillsammans med den planerade utbyggnaden av antalet platser vid högskolor och universitet till att antalet studerande ökar framöver, även om det ändrade studiemedelssystemet bedöms mildra effekterna på arbetskraftsutbudet. trappas de arbetsmarknadspolitiska programmen och ned vilket minskar antalet vuxenstuderande. Studerande utgör majoriteten av de latent arbetssökande, dvs. personer som kan och vill arbeta men inte aktivt söker arbete. Det goda arbetsmarknadsläget väntas föra med sig att andra latent arbetssökande fortsätter att söka sig in på arbetsmarknaden framöver. Däremot förutses antalet personer som är långvarigt sjuka eller förtidspensionerade öka i takt med att andelen personer i åldrarna stiger. Sammantaget väntas arbetskraftsutbudet öka med ca 56 000 personer . Arbetskraften ökar mindre än sysselsättningen vilket innebär att den öppna arbetslösheten faller från till , mätt som årsgenomsnitt. Det svaga sysselsättningsförlopp som prognoseras för hösten kan dock innebära en temporär ökning av den öppna arbetslösheten. ökar arbetskraftsutbudet mer än sysselsättningen och den öppna arbetslösheten stiger därmed till . Nedtrappningen av de arbetsmarknadspolitiska programmen ger under dessa år ett relativt stort tillskott till arbetskraftsutbudet och alla nya arbetssökande förutses inte kunna bli sysselsatta omgående. Diagram 6.4 Öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program Öppet arbetslösa och personer i 80 82 84 86 88 90 92 94 96 98 00 02 04 Källor: (), och beräknas fortfarande en relativt stor andel av den arbetsföra befolkningen befinna sig utanför arbetskraften. Det är mycket svårt att bedöma hur stor arbetskraftspotentialen är. De senaste årens kraftiga sysselsättningsuppgång har kunnat kombineras med måttliga löneökningar, låg inflation och låga inflationsförväntningar. Möjligheten finns att arbetsmarknaden och lönebildningen fungerar bättre än vad som antagits i kalkylen. Därmed skulle sysselsättningsnivån kunna bli högre än prognoserat. En sådan utveckling beskrivs i avsnitt 12. Det finns även faktorer som talar för en sämre utveckling framöver. har det svagare efterfrågeläget i ekonomin i princip endast satt spår i industrisysselsättningen. I prognosen antas fortsatt begränsade spridningseffekter. En mer långdragen konjunkturförsvagning skulle slå hårdare mot sysselsättningsutvecklingen, också i andra branscher än industrin. Det är också möjligt att bristsituationen och matchningsproblemen på arbetsmarknaden har underskattats. Enligt KI:s barometrar är bristtalen såväl i industrin som i tjänstesektorerna betydligt lägre nu än . anger dock av företagen inom databehandling- och uppdragsverksamhet att de har brist på personal med branschspecifik kompetens och inom byggverksamheten har bristtalen ökat . Enligt undersökningar från AMS och har andelen företag som haft problem att hitta rätt kompetens vid rekryteringar inte minskat i förhållande till .