prop · GO038 · 2001-01-01 00:00:00 — 5 § Skattepliktig inkomst enligt denna lag är: 1. avlöning eller därmed jämförlig förmån, som utgått av anställning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun; 2. avlöning eller därmed jämförlig förmån, som utgått av annan an- ställning eller annat uppdrag än hos svenska staten eller svensk kommun, i den mån inkomsten förvärvats genom verksamhet här i riket; 3. arvode och liknande ersättning som uppburits av någon i egenskap av ledamot eller suppleant i styrelse eller annat liknande organ i svenskt aktiebolag eller annan svensk juridisk person, oavsett var verksamheten utövats; 4. pension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring till den del beloppet överstiger uppburen folkpension och pensionstillskott som upp- burits enligt 2 § lagen (1969:205) om pensionstillskott eller, för den som uppburit folkpension i form av förtidspension, till den del beloppet över- stiger uppburen folkpension och av pensionstillskott som uppburits enligt 2 a § sistnämnda lag, eller, om folkpension enligt bestämmelserna i 17 kap. 2 § lagen om allmän försäkring samordnats med yrkesskadelivränta eller annan i nämnda lagrum angiven livränta, till den del beloppet överstiger den pension som skulle ha utgått om sådan samordning inte skett, och för annan ersättning enligt lagen om allmän försäkring; 5. pension på grund av anställning eller uppdrag hos svenska staten el- ler svensk kommun; 6. belopp, som utgår på grund av annan pensionsförsäkring än tjänste- pensionsförsäkring, om försäkringen meddelats i här i riket bedriven för- säkringsrörelse samt belopp som utbetalas från pensionssparkonto fört av ett svenskt pensionssparinstitut eller av ett utländskt instituts filial i enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande; 7. pension på grund av tjänstepensionsförsäkring samt annan pension eller förmån, om förmån utgår från på grund av förutvarande tjänst och den tidigare verksamheten huvudsakligen utövats här; 8. ersättning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller la- gen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1989:225) om er- sättning till smittbärare samt enligt annan lag eller författning, som utgått till någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller på grund av mili- tärtjänstgöring eller i fall som avses i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd eller lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän; 9. dagpenning från arbetslöshetskassa enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring; 10. korttidsstudiestöd enligt studiestödslagen (1973:349); 11. annan härifrån uppburen, genom verksamhet här i riket förvärvad inkomst av tjänst; 12. återfört avdrag för egen- avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, egenavgifter som satts ned genom ändrad debi- tering, i den mån avdrag har med- getts för avgifterna samt avgifter som avses i 62 kap. 6 § inkomst- skattelagen (1999:1229) och som satts ned genom ändrad debitering i den mån avdrag har medgetts för avgifterna och dessa inte hänför sig till näringsverksamhet; 12. återfört avdrag för egen- avgifter enligt socialavgiftslagen (2000:000), egenavgifter som satts ned genom ändrad debitering, i den mån avdrag har medgetts för avgifterna samt avgifter som avses i 62 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229) och som satts ned genom ändrad debitering i den mån avdrag har medgetts för av- gifterna och dessa inte hänför sig till näringsverksamhet; 13. sjöinkomst som avses i 64 kap. 3 och 4 §§ inkomstskattelagen. Som inkomst enligt första stycket 1-3 anses också förskott på sådan in- komst. Som folkpension behandlas även tilläggspension i den mån den enligt lagen om pensionstillskott föranlett avräkning av pensionstillskott. Däremot räknas inte barnpension eller vårdbidrag som folkpension. Verksamhet på grund av anställning i svenskt företag anses utövad här i riket även om tjänsteinnehavaren i och för sin tjänst måste göra tillfäl- liga besök utomlands eller uppehålla sig där under kring- resande (t.ex. handelsresande). Skattepliktig inkomst enligt denna lag är dock endast sådan inkomst som skulle ha beskattats hos en obegränsat skattskyldig enligt inkomst- skattelagen. Denna lag träder i kraft och tillämpas på in- komst som uppbärs efter ikraftträ- dandet. Denna lag träder i kraft och tillämpas på in- komst som uppbärs efter ikraftträ- dandet. Äldre bestämmelser i 5 § första stycket 12 gäller fortfarande i fråga om avgifter som belöper på inkomst som uppbärs före . 2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § En enskild person eller ett dödsbo som drar av utgifter för för pensionsförsäkring enligt 16 kap. 32 § inkomstskattelagen (1999:1229) skall för det beskattningsåret till staten betala särskild löneskatt på avgiften. Detsamma gäller för enskild person som drar av utgifter för inbetalning på pensionssparkonto enligt nämnda paragraf. Särskild löneskatt skall dock inte betalas till den del avdraget måste göras från sådan ersättning som utgjort underlag för uttag av arbetsgivaravgifter enligt 1 kap. 2 § lagen (1981:691) om social- avgifter eller, vad avser arbets- tagare som vid årets ingång är eller äldre, särskild löneskatt enligt 1 § första stycket lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Särskild löneskatt skall dock inte betalas till den del avdraget måste göras från sådan ersättning som utgjort underlag för uttag av arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:000) el- ler, vad avser arbetstagare som vid årets ingång är eller äldre, särskild löneskatt enligt 1 § första stycket lagen (1990:659) om sär- skild löneskatt på vissa förvärvs- inkomster. Denna lag träder i kraft och tillämpas på ersättning som betalas ut efter ikraftträdandet. 2.15 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:16) om försäkring mot vissa semesterlönekostnader Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1993:16) om försäkring mot vissa semesterlönekostnader skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § En arbetsgivare kan försäkra sig hos den allmänna försäkringskas- san för kostnader för den del av en arbetstagares semesterlön som grundar sig på frånvaro enligt 17 § semesterlagen (1977:480) om de sammanlagda lönekostnaderna under ett kalenderår inte beräknas överstiga 90 gånger det för året gällande basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vid beräkningen bort- ses från avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter och lagen (1994:1920) om allmän lö- neavgift samt från skatt enligt la- gen (1990:659) om särskild lö- neskatt på vissa förvärvsinkomster. En arbetsgivare kan försäkra sig hos den allmänna försäkringskas- san för kostnader för den del av en arbetstagares semesterlön som grundar sig på frånvaro enligt 17 § semesterlagen (1977:480) om de sammanlagda lönekostnaderna under ett kalenderår inte beräknas överstiga 90 gånger det för året gällande prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vid beräk- ningen bortses från avgifter enligt socialavgiftslagen (2000:000) och lagen (1994:1920) om allmän löneavgift samt från skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter rörande villkoren för försäkringen. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om avgifter på ersättningar som betalas ut före ikraft- trädandet. 2.16 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän löneavgift Härigenom föreskrivs att 1, 2 och 4 §§ lagen (1994:1920) om allmän löneavgift skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Arbetsgivare skall betala allmän löneavgift. Löne- avgiften beräknas på det underlag som gäller för arbetsgivaravgift till efterlevandepensioneringen enligt lagen (1981:691) om social- avgifter. Den som enligt 2 kap. social- avgiftslagen (2000:000) skall be- tala arbetsgivaravgifter skall betala allmän löneavgift. Löneavgiften beräknas på det un- derlag som gäller för arbetsgivar- avgifter enligt socialavgiftslagen (2000:000). 2 § Den som enligt 1 kap. 2 § lagen (1981:691) om socialavgifter skall betala egenavgifter skall betala allmän löneavgift. Löne- avgiften beräknas på det underlag som gäller för egenavgift till efterlevandepensioneringen enligt nämnda lag. Den som enligt 3 kap. social- avgiftslagen (2000:000) skall be- tala egenavgifter skall betala allmän löneavgift. Löne- avgiften beräknas på det underlag som gäller för egenavgift till efterlevandepensioneringen enligt nämnda lag. 4 § I fråga om allmän löneavgift gäller bestämmelserna i 5 kap. lagen (1981:691) om social- avgifter och vad som är föreskrivet i fråga om avgifter enligt den lagen i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. I fråga om allmän löneavgift gäller bestämmelserna i 4 kap. socialavgiftslagen (2000:000) och vad som är föreskrivet i fråga om avgifter enligt den lagen i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser i 1 och 4 §§ gäller fortfarande i fråga om ersätt- ning som betalas ut före ikraftträdandet. Äldre bestämmelser i 2 och 4 §§ gäller fortfarande i fråga om in- komster som uppbärs före ikraftträdandet. Om beskattningsåret omfattar tid såväl före som efter utgången av skall, om den avgiftsskyl- dige inte visar annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången av som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller och hela beskattningsåret. 2.17 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:439) om beskattning, förtullning och folkbokföring under krig eller krigsfara m.m. Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1995:439) om beskattning, förtull- ning och folkbokföring under krig eller krigsfara m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Vad som föreskrivs i 6 8 §§ om skatter och tullar gäller även för av- gifter som avses i 1. lagen (1981:691) om social- avgifter, 1. socialavgiftslagen (2000:000), 2. 1 kap. 1 § första stycket 1 lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 3. lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift och 4. lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. Denna lag träder i kraft . 2.18 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 26 § och 43 kap. 12, 15 och 16 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 26 § Bestämmelserna om egen- avgifter skall tillämpas inte bara på egenavgift enligt 3 kap. lagen (1981:691) om socialavgifter utan också på Bestämmelserna om egen- avgifter skall tillämpas inte bara på egenavgift enligt 3 kap. social- avgiftslagen (2000:000) utan också på särskild löneskatt enligt 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, och allmän löneavgift enligt 2 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. 43 kap. 12 § Löneunderlaget skall beräknas på grundval av ersättning som in- går i underlaget för beräkning av avgifter enligt 2 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter eller 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsin- komster och som före beskattningsåret har lämnats till arbetstagarna i företaget och i dess dotterföretag. Löneunderlaget skall beräknas på grundval av ersättning som in- går i underlaget för beräkning av avgifter enligt 2 kap. social- avgiftslagen (2000:000) eller skatt enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster och som före beskattningsåret har lämnats till arbetstagarna i företaget och i dess dotterföretag. Om ersättningen avser arbetstagare i ett dotterföretag som inte är hel- ägt, skall så stor del av ersättningen räknas med som motsvarar moder- företagets andel av antalet aktier i dotterföretaget. 15 § Om andelsägaren året före be- skattningsåret varit verksam i be- tydande omfattning i företaget el- ler i dess dotterföretag, skall löne- underlag beräknas bara om andels- ägaren har fått er- sättning från företagen som ingår i underlaget för beräkning av avgif- ter enligt 2 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter eller 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsin- komster med belopp som sam- manlagt inte understiger det lägsta av Om andelsägaren året före be- skattningsåret varit verksam i be- tydande omfattning i företaget el- ler i dess dotterföretag, skall löne- underlag beräknas bara om andels- ägaren har fått er- sättning från företagen som ingår i underlaget för beräkning av av- gifter enligt 2 kap. social- avgiftslagen (2000:000) eller skatt enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster med belopp som sammanlagt inte understiger det lägsta av av den högsta löneunderlagsgrundande ersättningen till en arbetstagare, och tio prisbasbelopp för året före beskattningsåret. 16 § För en andelsägare som avses i 15 § får löneunderlaget inte över- stiga ett belopp som motsvarar 50 gånger den ersättning som andels- ägaren för året före beskatt- ningsåret fått från företaget eller dess dotterföretag och som ingår i underlaget för beräkning av avgif- ter enligt 2 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter eller 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsin- komster. Begränsningen gäller för andelsägarens sammanlagda inne- hav av andelar i företaget. För en andelsägare som avses i 15 § får löneunderlaget inte över- stiga ett belopp som motsvarar 50 gånger den ersättning som andels- ägaren för året före beskatt- ningsåret fått från företaget eller dess dotterföretag och som ingår i underlaget för beräkning av av- gifter enligt 2 kap. social- avgiftslagen (2000:000) eller skatt enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster. Begränsningen gäller för andelsägarens samman- lagda innehav av andelar i företa- get. Denna lag träder i kraft . 2.19 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 2 § Första Fjärde AP-fonderna för- valtar de medel som enligt 4 kap. 3 § lagen (1981:691) om social- avgifter, 8 § lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift och 6 § lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift skall föras till Första- Fjärde AP-fonderna. Första Fjärde AP-fonderna för- valtar de medel som enligt 6 § la- gen (2000:000) om fördelning av socialavgifter, 8 § lagen (1998:676) om statlig ålderspen- sionsavgift och 6 § lagen (1994:1744) om allmän pen- sionsavgift skall föras till Första- Fjärde AP-fonderna Sjunde AP-fonden förvaltar de medel som enligt 8 kap. 2 § första stycket 2 lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension skall föras till Premiesparfonden eller Premievalsfonden. 2.20 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn Härigenom föreskrivs att 1 kap. 8 § lagen (2000:461) om efterlevande- pension och efterlevandestöd till barn skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 8 § Inkomstgrundad efterlevande- pension och änkepension enligt denna lag samt kostnaderna för administrationen av sådana pen- sioner skall finansieras genom efterlevandepensionsavgifter enligt lagen (1981:691) om social- avgifter. Garantipension till om- ställningspension och änkepension samt efterlevandestöd till barn skall finansieras med statsmedel. Även kostnader för administratio- nen av garantipension och efter- levandestöd till barn skall finansie- ras med statsmedel. Inkomstgrundad efterlevande- pension och änkepension enligt denna lag samt kostnaderna för administrationen av sådana pen- sioner skall finansieras genom efterlevandepensionsavgifter enligt socialavgiftslagen (2000:000). Garantipension till omställningspension och änkepension samt efterlevandestöd till barn skall finansieras med statsmedel. Även kostnader för administrationen av garantipension och efterlevandestöd till barn skall finansieras med statsmedel 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle till- kallas med uppgift att göra en samlad översyn av begreppet försäkrad inom socialförsäkringen och lämna förslag med inriktning mot att enhet- liga försäkringsvillkor skall gälla för likartade förmåner. I utredningsupp- draget ingick också att göra en översyn av de regler som gäller för betal- ning av socialavgifter och allmänna egenavgifter. Utredningen tog namnet Utredningen om socialförsäkringens person- krets. gav under riksdagsbehandlingen av propositionen Vissa socialförsäkringsfrågor (prop. 1995/96:69) regeringen tillkänna att en snabb lagteknisk översyn av lagen (1981:691) om socialavgifter borde göras (bet. 1995/95:SfU2, rskr. 1995/96:87). Regeringen beslutade att uppdraget för Utredningen om socialförsäkringens personkrets skulle utökas till att också avse en lagteknisk översyn av lagen (1981:691) om socialavgifter. Översynen skulle syfta till att lagen blev mer fristående från lagen (1962:381) om allmän försäkring och att det tydligt skulle framgå vem som är skyldig att betala socialavgifter och för vilka ersättningar socialavgifter skall be- talas. Utredningen har lämnat två betänkanden. överlämnade ut- redningen betänkandet En lag om socialförsäkringar (SOU 1997:72), vil- ket behandlar den första delen av uppdraget. Betänkandet ligger till grund för regeringens proposition Socialförsäkringens personkrets (prop. 1998/99:119). Propositionen, som innehåller förslag till en ny socialför- säkringslag, har antagits av (bet. 1999/2000:SfU3, rskr. 1999/2000:12). Den nya socialförsäkringslagen (1999:799) träder i kraft . I den del av uppdraget som avsåg socialavgifter och allmänna egen- avgifter skulle utredaren göra en genomgång av de bestämmelser som gäller för betalning av sådana avgifter och därvid särskilt beakta de kon- sekvenser som en tillämpning av Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom ge- menskapen får för svenskt vidkommande vad gäller möjligheterna att ta ut avgifter. Utredaren skulle också lämna förslag till hur det administra- tiva samband som finns mellan avgifter och inkomstskatter vid uppbör- den kan ersättas med någon annan ordning. Utredningen överlämnade sitt slutbetänkande Socialavgiftslagen (SOU 1998:67) . Utredningens sammanfattning av förslagen finns i bilaga 1. Utredning- ens förslag till lagtext finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 3. Remissyttrandena samt en remissammanställning finns tillgängliga i (Fi98/1804). Det nämnda slutbetänkandet innehåller flera olika förslag. Regeringen tar i propositionen upp utredningens förslag om ny socialavgiftslag och om ändringar i reglerna om arbetsgivaravgifter för arbetsgivare som sysselsätter sjömän. Regeringen tar också upp förslagen om att löne- tillägg vid utlandsarbete skall vara förmånsgrundande och avgiftspliktiga. Propositionens förslag har utformats på ett sätt som skiljer sig åt från utredningens förslag. Synpunkter på utformningen av regeringens förslag har därför inhämtats under hand från och . Regeringen tar i propositionen inte upp utredningens förslag om ett särskilt förfarande för uttag av socialavgifter i vissa internationella fall och därmed sammanhängande frågor, t.ex. att allmän pensionsavgift skall betalas också i de fall den enskilde inte taxeras i . Inte heller tar regeringen upp förslagen om vissa nationella begränsningar av skyl- digheten att betala särskild löneskatt på förvärvsinkomster och allmän löneavgift och om en utvidgad skyldighet att betala socialavgifter i de fall lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. är tillämplig. Dessa förslag kommer att behandlas i ett annat sammanhang. I propositionen lämnas lagförlag beträffande den höjning av sjukförsäkringsavgiften som regeringen i budgetpropositionen (prop. 2000/01:1 avsnitt 9.2.3) föreslår skall gälla . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har haft synpunkter på i vilka författningar vissa bestämmelser bör föras in. Vi behandlar detta i avsnitt 6.2.1. Lagrådet har också haft synpunkter på vissa paragrafers utformning. Detta behandlas i anslutning till respektive paragraf i avsnitt 9. Vissa redaktionella ändringar har vidare gjorts i lagtexten. Efter Lagrådets granskning har tillkommit 13 lagförslag, som i propositionen har tagits in under rubrikerna 2.8 - 2.20. Ändringarna i de lagarna avser endast konsekvensändringar med anledning av att lagen (1981:691) om socialavgifter upphör och ersätts av den föreslagna socialavgiftslagen. Dessa ändringar är av den beskaffenheten att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 4 Socialavgifterna Socialavgifterna består av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Arbets- givaravgifter betalas i princip av den som är arbetsgivare medan egen- avgifter betalas av främst enskilda näringsidkare och personer som är delägare i handelsbolag. Bestämmelserna om socialavgifter finns i lagen (1981:691) om socialavgifter (). var de materiella reglerna om skyldighet att betala social- avgifter utspridda i ett flertal olika författningar, bl.a. i lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Genom den nu gällande lagen, som trädde i kraft , har de materiella reglerna samlats i en lag. Socialavgifter skall enligt huvudprincipen betalas på alla skattepliktiga förvärvsinkomster som är förmånsgrundande. Med förmånsgrundande inkomst avses sådan inkomst som ligger till grund för beräkning av pen- sionsgrundande inkomst enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP) och sjukpenninggrundande inkomst enligt AFL. Motsatsvis skall alltså socialavgifter inte betalas på förvärvsinkomster som inte ger rätt till förmåner, t.ex. inkomst av passiv näringsverksamhet. Socialavgifterna tas ut för att finansiera den allmänna försäkringen, ålderspensioneringen och vissa andra sociala ändamål (1 kap. 1 § ). 4.1 Arbetsgivaravgifterna 4.1.1 Avgiftsskyldigheten Arbetsgivaravgifter skall betalas av den som är arbetsgivare. Skyldig- heten att betala arbetsgivaravgifter träffar dock betydligt fler personer än enbart sådana som normalt betecknas som arbetsgivare. Vid tillämp- ningen av lagen gäller en mycket vid definition av vem som anses vara arbetsgivare. Den viktigaste utvidgningen, vilken genomfördes i samband med skattereform (prop. 1989/90:110, bet. 1989/90:SkU30, rskr. 1989/90:356, SFS 1990:658) är att man anses vara arbetsgivare redan om man har utgett ersättning för utfört arbete som uppgått till och ersättningen vid beräkning av mottagarens sjukpen- ninggrundande inkomst utgör inkomst av anställning enligt 3 kap. 2 § AFL. Detta gäller oavsett om mottagaren av ersättningen är anställd hos den som utger ersättningen eller om han eller hon är anlitad som upp- dragstagare. Det gäller även om det inte finns något uppdragsförhållande över huvud taget. Detta innebär att i de allra flesta fall inträder skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter i och med att man betalar ut ersättning för arbete. En annan sak är att ersättningen i vissa fall inte skall ingå i underlaget för bestämmande av arbetsgivaravgifter. I vissa fall anses man emellertid vara arbetsgivare även om man i praktiken inte är den som ger ut ersättningen för arbetet. Det gäller i tre speciella situationer. Den första situationen avser skattepliktiga intäkter i form av rabatter, bonus eller andra förmåner som ges ut på grund av kundtrohet eller lik- nande.