prop · GO03104 · 2001-04-24 00:00:00 — Sammantaget ger valutaför- valtningen resultatmässigt en mer splittrad bild än i tidigare utvärdering- ar. Det indikativa resultatet för den reala upplåningen uppgick till 7,7 mdkr för 19972001. Även här uppvisar upplåningen resultatmässigt en mer splittrad bild än i tidigare utvärderingar. Resultatet uppgick till -0,eftersom inflationen steg . Det relativt oförmånliga emissionsklimatet och inflationsutvecklingen riskerar också tynga det indikativa resultatet för realskulden framöver. Det är dock nödvändigt att väga in fler dimensioner i den slutliga be- dömningen av förvaltningsresultatet av realskulden såsom exempelvis riskaspekter och vården av marknaden. Diagram 6.1: Resultatet av upplåning och förvaltning i de olika skuldslagen budgetåren 19972001 och 2001 (miljarder kro- nor). -0,1 -0,7 -0,8 Skuld i utländsk valuta emissionsverksamhet i nominella kronor förefaller ha varit framgångsrik med fulltecknade emissioner, stora budvolymer och små ränteskillnader i accepterade bud. Även resultatet i hushållsupplå- ningen har utvecklats väl och uppgick till för Sparformen RiksgäldsSpar, som fortfarande uppvisar ett ac- kumulerat underskott, utvecklas nu alltmer i positiv riktning. kontorets mål och operativa riktlinjer för marknads- och skuldvård av de svenska statspappersmarknaderna bedöms som rimliga. va hanteringen inom ramen för målen bedöms ha bidragit till mer likvida och effektiva nominella och reala statspappersmarknader. inte minst kontoret bidraget genom tillkomsten av en elektronisk han- Det bedöms också ge lägre upplåningskostnader på flera miljo- I stort bedöms målen för verksamheterna inom den nominella skulden och marknadsvården ha uppfyllts. är det dock angelä- get, både på strategisk och operativ nivå, att metoder utvecklas så att för- djupad utvärdering i kvantitativa termer möjliggörs. Sammanfattningsvis ger upplåning och förvaltning Skr. 2001/02:104 av statsskulden en mer splittrad bild i termer av resultat och måluppfyl- lelse i verksamheten i förhållande till tidigare utvärderingar. Utvärde- ringen hämmas fortfarande i vissa delar av att det förflutet alltför för att mer bestämda slutsatser skall kunna dras. Vikten av att fortsätta utveckla metoder och instrument för en ökad precision i resultatbedöm- ningen kvarstår. Helhetsintrycket av verksamheten ger ingen anledning till kritik mot kontoret och de resultat som uppnåtts. Regeringen finner därför att förvaltat skulden i enlighet med det övergri- pande målet för statsskuldsförvaltningen. Appendix 1: Principer för utvärdering Målet för statens upplåning och förvaltning av statsskulden är långsiktigt. Det är därför naturligt att utvärderingen sker i ett sådant tidsperspektiv och på ett sådant sätt att tillfälliga variationer i resultatet utjämnas. Re- geringen har därför funnit det lämpligt att tillämpa femåriga utvärderingsperioder. Avgörande för vilka kostnader och risker som uppstår i förvaltningen av statsskulden är besluten om skuldens fördelning på olika skuldslag och löptiderna för dessa. Det innebär att kostnaderna för och risken i statsskulden i mycket stor utsträckning bestäms i regeringens beslut om riktlinjer och strategiska beslut. Resultatet i den ope- rativa förvaltningen mot ett delriktmärke utgör det tydligaste måttet på förvaltningens effektivitet, men är i sammanhanget underordnade de mer övergripande besluten. I riktlinjerna angav regeringen de mått som bör användas av- seende kostnader, risk och löptid i statsskulden. Mot bakgrund av stats- skuldens långsiktiga karaktär och att upplåningen normalt sker med en stor andel lån som hålls till förfall bör kostnaderna mätas i termer av ge- nomsnittlig emissionsränta. Emissionsräntan definieras som ett vägt ge- nomsnitt av emissionsräntorna i skuldportföljen. Vikterna utgörs av re- spektive värdepappers nominella belopp. Emissionsräntorna är de räntor till vilka respektive värdepapper emitterades. Enligt detta mått anges så- ledes kostnaderna i form av en procentuell räntenivå. Det överordnade riskmåttet uttrycks därmed som risken för variationer i det absoluta kost- nadsmåttet, dvs. som genomsnittlig emissionsränterisk. Mätning av kostnader gentemot en riktmärkesportfölj sker i termer av relativa marknadsvärden. I riktlinjerna angavs också att durationen (mätt ) utgör ett ändamålsenligt mått i statsskulden. Skuldens genomsnittliga återstående löptid beräknas genom att väga tiden till varje kassaflöde (kuponger och förfall) med kassaflödets storlek. Tiden till kassaflödena mäts med nuvärdet av kassaflödet. Eftersom nuvärdena av framtida kas- saflöden beror på räntenivån är durationen beroende av räntenivån. Riks- gäldskontorets målduration är uttryckt i Macauley-duration, vilket inne- bär att man använder obligationens yield-to-maturity för att beräkna nu- värdet av de framtida kassaflödena. Regeringens riktlinjebeslut bör utvärderas direkt mot målet för för- valtningen av statsskulden där överväganden om kostnader och risk bör vara av långsiktig och strategisk karaktär. Av detta följer att kortsiktiga bedömningar av ränte- och växelkursutveckling normalt inte bör vägas in i riktlinjebeslutet. Redovisningen till bör således främst avse de strategiska överväganden som låg till grund för riktlinjebeslutet. 2001/02:104 dagen kan sedan ta ställning till om dessa bedömningar var rimliga. En ideal metod är att utgå ifrån ett antal stiliserade och tydligt differen- tierade skuldportföljer som konstruerats i syfte att belysa avvägningar om förväntade kostnader och risker. En av de analyserade portföljerna bör vara en status quo-portfölj, dvs. en portfölj som beskriver egenskaperna hos skulden i utgångsläget och under i princip oförändrade riktlinjer. De överväganden som legat till grund för beslut om att välja en av de analy- serade portföljerna bör redovisas, särskilt i förhållande till status quo- portföljen. Ett krav på en sådan ansats är att utvärderingen görs i ljuset av den kunskap som fanns för riktlinjebeslutet. Ett annat krav är att utvärderingen styrs av principer som lagts fast i förväg. I annat fall riskerar utvärderingen att bli godtycklig eftersom det i efterhand alltid går att konstruera andra riktlinjer/skuldportföljer som skulle ha gett lägre kostnader och/eller lägre risk. Statens riskbenägenhet bör vara en central aspekt vid beslut om rikt- linjer. Utgångspunkten bör vara att vald skuldportfölj ger en lägre kost- nad och/eller lägre risk än andra portföljer, exempelvis status quo- portföljen. Orimligt riskfyllda skuldportföljer bör därmed förkastas även om de i efterhand visat sig ge en lägre kostnad än en mindre riskfylld portfölj. Kvantitativa mått bör utgöra utgångspunkten i analysen men bör kompletteras med kvalitativa överväganden och bedömningar. verksamhet utvärderas på två nivåer; dels de strate- giska beslut som fattas av , dels den operativa förvaltning som kontoret bedriver. Därutöver sker en särskild utvärdering av upplåningen på hushållsmarknaden. Utvärderingens olika komponen- ter redovisas i schema i avsnitt 1. Principerna för utvärderingen utvecklas nedan. Inom ramen för målet för statsskuldsförvaltningen och regeringens rikt- linjer fastställer delmål och riktlinjer för den operativa förvaltningen. Dessa strategiska beslut syftar till uppnå målet för skuld- förvaltningen och skall utvärderas med avseende på de absoluta ränte- kostnaderna. Utvärderingen av strategiska beslut avser flera centrala ställningstaganden. Beslut om fördelning av skulden mellan olika skuldslag inom ramen för de intervall som regeringen angett: Kontorets flexibilitet i detta avseende följer av intervallet kring riktvärdet för amorteringstakten av valutaskul- den och mandatet att öka andelen reallån. Beslut om riktmärkesportföljer för den nominella kronskulden och va- lutaskulden: Detta ställningstagande omfattar bl.a. beslut om genomsnitt- lig duration för portföljerna, beslut om duration för var och en av portföl- jerna och beslut om valutasammansättning i riktmärket för valutaskulden. Beslut om mål för skuld- och marknadsvård: Detta avser främst valet av mål och prioriteringar samt om dessa förväntas leda till de eftersträva- de effekterna. Utvärderingen av strategiska beslut, framför allt om riktmärkesportföl- jerna, bör så långt det är möjligt ske genom jämförelser mellan tydligt differentierade och stiliserade skuldportföljer med avseende på förvänta- de kostnader och risk. Kostnaderna avser absoluta kostnader i termer av genomsnittlig emissionsränta. Ett av alternativen kan utgöras av en s.k. status quo-portfölj som utgår från att egenskaperna i skulden i utgångslä- get behålls. Utvärderingen bör även göras i ljuset av den kunskap som fanns vid beslutstillfället och mellan jämförelsealternativ som på förhand framstår som rimliga. De kvantitativa jämförelserna bör kompletteras med kvalitativ utvärdering. Beslut om fördelning av skulden mellan skuldslagen kan sannolikt inte på ett meningsfullt sätt utvärderas kvantitativt med kontrafaktiska beräk- ningar utöver det fall där en ändring av skuldslagens andelar primärt grundas på överväganden om kronkursens utveckling. Det bör noteras att ökningstakten av realskulden skall vägas mot kostnader och risker i de övriga skuldslagen. Utvärderingen av strategiska beslut om skuld- och marknadsvård bör främst avse valet av mål och prioriteringar samt om dessa förväntas leda till de eftersträvade effekterna. Kriterierna torde främst vara av kvalitativ art men bör i möjligaste mån kompletteras med kvantifierbara mått och beräkningar De strategiska beslut som fattade kommer inte att utvärderas. Detta beror främst på svårigheterna att göra rättvisan- de utvärderingar baserade på metoder och instrument framtagna i efter- hand. Utvärderingen av den operativa förvaltningen avser dels en bedömning av i vilken mån kontoret uppnått beslutade mål och beslutade åtgärder genomförts, dels en kvantitativ utvärdering i relativa termer av den ope- rativa förvaltningen av valutaskulden. Utvärderingen av förvaltningen av valutaskulden skall som tidigare ske genom att de faktiska kostnader för valutaskulden jämförs med riktmär- kets hypotetiska kostnader. Resultat anger då i vilken mån avvikelser från riktmärkesportföljen medfört högre eller lägre kostnader i relativa termer och i marknadsvärden. I riktlinjerna fastställdes att den nominella respektive reala kronförvaltningen skall utvärderas främst i kvalitativa termer och avse den skuld- och marknadsvård som kontoret bedriver i syfte att uppnå lägsta möjliga absoluta räntekostnad (genomsnittlig emissionsränta). Ut- värderingen blir därmed främst kvalitativ och på ex ante-basis. Därutöver bör den realiserade kostnadsskillnaden, liksom , redovisas för den reala upplåningen. Det innebär att en kostnadsjämförelse mellan upplå- ning i realränteobligationer och upplåning i nominella statsobligationer avseende perioden 19972001 redovisas. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 1.1STATSSKULDEN OCH DESS FINANSIERING Statsskulden uppgick vid utgången av 2001 till 1 ; se tabell 1.1. Det motsvarar av bruttonationalprodukten, BNP. Totalt sett minskade statsskulden med eller . Mätt som andel av BNP har skulden minskat . Tabell 1.1 Statsskuldens sammansättning 19972001, miljarder kronor Nominella lån i svenska kronor -84,6 -24,3 -6,1 -0,5 Summa nominella lån i svenska -99,1 Reala lån i svenska kronor -7,2 Summa reala lån i svenska Lån i utländsk valuta -17,8 -123,8 1 Sparformen upphörde . Stocken av nominella statsobligationer minskade med och statsskuldväxelstocken minskade med . Stocken av reala obligationer minskade med . Bakgrunden till dessa förändringar diskuteras i avsnitt 3. Premieobligationsstocken minskade med . Sparandet på Riksgäldskonto minskade med . Riksgäldsspar ökade med 4,1 miljarder, varav reala lån med . Hushållsupplåningen behandlas utförligare i avsnitt 3.7. Lånen i utländsk valuta minskade med 17,8 miljarder till 223,3 miljarder. Däri ingick 26,5 miljarder (20,2) i orealiserade valutaförluster. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Statsskulden redovisas till bokfört belopp vid emissionstillfället, dvs. den marknadsvärderas inte med avseende på förändringar i marknadsräntorna. Däremot tas valutalån upp till sitt aktuella värde, dvs. omräknad med bokslutsdagens valutakurser. Kontorets s.k. skuldskötselinstrument, t.ex. terminer och swappar ingår inte. använder skuldskötselinstrument i stor omfattning för att omvandla upplåning i kronor till valutaexponering. Den vanliga skuldredovisningen ger därigenom en inte helt rättvisande bild av statens valutaskuld och riskexponering i utländsk valuta genom att valutaandelen underskattas och kronandelen överskattas. Genom att omvärderingen av valutaderivaten till bokslutsdagens valutakurser inte heller ingår blir även bilden av skuldens storlek något missvisande. I regleringsbrevet har regeringen uppdragit åt kontoret att se över de skilda skuldbegrepp som används för att beskriva statens skuldsättning. Uppdraget skall avrapporteras . Tabell 1.2 Statsskulden och dess sammansättning 1997-2001, kompletterad med skuldskötselinstrument, miljarder kronor Nominell skuld i svenska kronor Nominella lån i svenska kronor -99,1 Skuldskötselinstrument i svenska kronor -41,2 -71,9 -111,9 -136,3 -162,1 -25,8 Summa nominell skuld i svenska kronor -124,8 Real skuld i svenska kronor -7,0 Skuld i utländsk valuta Lån i utländsk valuta -17,8 Skuldskötselinstrument i utländsk valuta Summa skuld i utländsk valuta -119,4 Statsskulden och dess sammansättning sedan hänsyn tagits till skuldskötselinstrument framgår av tabell 1.2. Statsskulden mätt på detta sätt uppgick till 1 , mer än den officiella skulden. Mätt inklusive kron-/valutaswappar var valutaskulden 404 miljarder (392). Trots amorteringar på valutaskulden på ca 15 miljarder1 kronor ökade således valutaskuldens värde med , en följd av kronans försvagning . I värderingen av skuldskötselinstrumenten ingick orealiserade valutaförluster med 19,5 miljarder (14,1). Nominell skuld i svenska kronor med hänsyn till kron-/valutaswapparna var 676 miljarder (801). Statskuldens sammansättning inklusive skuldskötselinstrument (i procent) framgår av diagram 1.1 1Definitionen av upplåningsmandatet är inte liktydigt med förändringen av valutaskulden. Se avsnitt 3.2.5 samt 3.8 för mer information om upplåningsmandatet (valutamandatet). BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Diagram 1.1 Statskuldens sammansättning inkl. skuldskötselinstrument 2001 1.1.1 Statsskulden till marknadsvärde I tabell 1.3 beskrivs statsskulden inklusive skuldskötselinstrument beräknad till marknadsvärdet för . Tabell 1.3 Marknadsvärderad statsskuld och dess sammansättning 1997-2001, kompletterad med skuldskötselinstrument, miljarder kronor Nominell skuld i svenska kronor Nominella lån i svenska kronor -144,3 Skuldskötselinstrument i svenska kronor -44,7 -79,8 -113,9 -147,8 -168,0 -20,2 Summa nominell skuld i svenska -164,5 Real skuld i svenska kronor -14,2 Skuld i utländsk valuta Lån i utländsk valuta -24,8 Skuldskötselinstrument i utländsk valuta Summa skuld i utländsk valuta -173,7 Statsskulden redovisad till marknadsvärde inklusive skuldskötselinstrument omfattar statsskulden enligt tabell 1.2 (där instrumenten tas upp till anskaffningsvärde med tillägg av orealiserade valutadifferenser), kompletterad med upplupna räntor och orealiserade kursdifferenser. En specificering av ingående delposter i den marknadsvärderade BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 statsskulden kompletterad med skuldskötselinstrument beskrivs i not 27. Den marknadsvärderade statsskulden inklusive skuldskötselinstrument har minskat med 173,7 miljarder (58,4). Anledningen till att den marknadsvärderade statsskulden har minskat i större omfattning än statsskulden (tabell 1.2) är främst minskningen av orealiserade kursförluster med 45,9 miljarder beroende på högre marknadsräntor. Den marknadsvärderade statsskulden inklusive skuldskötselinstrument uppgick till 1 250,7 miljarder (1 424,4). Skuldskötselinstrumentens värdering har netto förändrats med 9,5 miljarder (4,1) jämfört 2000. Överföringarna från AP-fonderna 2001 I uppgörelsen om det nya pensionssystemet beslutades att statsbudgeten genom överföringar från AP-fonden till statskassan delvis skulle kompenseras för den försvagning av statsfinanserna som pensionsreformen ger upphov till. överförde Första och Andra AP-fonden tillgångar av statsobligationer och bostadsobligationer till ett sammanlagt marknadsvärde på till . Överföringen bestod av 75 miljarder nominella statspapper, 10 miljarder reala statspapper och 70 miljarder bostadspapper. Statspapperen användes till omedelbar amortering av statsskulden, medan bostadspapperen skall behållas till förfall, som sker efter maximalt . Vid överföringen från AP-fonderna minskade statsskulden med , vilket motsvarade det nominella värdet. Bostadsobligationerna redovisades till ett nominellt värde av 67,5 miljarder vid överföringen . Vid årets utgång uppgick behållningen till . Således har 42,1 miljarder förfallit . Vid förfall av bostadspapperen reduceras lånebehovet och därmed statsskulden med motsvarande belopp. Överföringarna från AP-fonderna beskrevs också i årsredovisningen och delårsrapporten . BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Extraordinär utdelning från till beslutade om en extra överföring av från till statsverket. Överföringen skedde i statsobligationer och påverkade därför inte lånebehovet. Marknadsvärdet av de överförda statsobligationerna var . Skillnaden har av betalats till Kammarkollegiet. Statsskulden minskade med 18,4 miljarder, vilket motsvarade det nominella värdet. Statsskuldens kostnader finansieras genom anslag på statsbudgeten. Redovisningen mot statsbudgeten avser att visa hur verksamheten finansierats med anslagsmedel. Finansiering tillgodoräknas efter utgiftsmässiga principer1. De anslagen som finansierar statsskuldens kostnader är Anslaget 92:1 Räntor på statsskulden, som finansierar räntekostnader m.m. som avser statsskuldens förvaltning. Vidare ingår räntenettot för in- och utlåningen till statliga myndigheter m.fl. (se not 41). 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning. Anslaget finansierar utgifter för provisioner för lån m.m. Anslaget 2:4 : Kostnader för upplåning och låneförvaltning. Anslaget finansierar utgifter för löner, lokaler, utbildning, system och information, vissa avgifter och ersättningar till banker m.fl., börsnotering och börsinformation, marknadsföring, prospekt, dragningslistor och konsulter m.m. Belastningen på anslagen framgår av tabell 1.5. Analys av förändringar avseende räntor på statsskulden beskrivs i avsnitt 2.1. Utfallet 2001 på anslaget räntor på statsskulden är 81,2 miljarder kronor.2 påverkade räntor på statsskulden lånebehovet med 81,3 miljarder (se tabell 2.1). Avvikelsen beror på en kassamässig skillnad på 0,1 miljarder, då anslagen avräknas utgiftsmässigt. Minskningen över åren av provisionskostnader, avgifter m.m. för upplåningen i utländsk valuta förklaras främst av en ändrad inriktning på upplåningen. Anledningen till minskningen är att har all valutaupplåning gjorts genom s.k. kron- /valutaswappar. En bidragande orsak till de minskade utgifterna för provisionskostnader för lån i svenska kronor är att låneformen Allemansspar upphörde samt lägre provisionskostnader för premieobligationer . utbetalades vilket är i nivå med . utgifter på förvaltningskostnadsanslaget har ökat med 22 miljoner jämfört 2000. Anledningen till detta är främst avvecklingskostnader med för sparformen ungdomsbospar. 1Utgiftsmässig princip innebär att utgifter och inkomster avräknas. Upplupna kostnader, t.ex. upplupna räntekostnader, eller andra periodiseringar avräknas inte anslaget (se även not 2 denna sida). 2Enligt resultaträkningen är årets finansiella kostnader (netto) ca . Skillnaden beror på att olika redovisningsprinciper används för anslagsavräkning respektive för resultaträkningen, i den statliga redovisningen (se vidare sid 82, om Förtydliganden av vissa samband i redovisningen). BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Tabell 1.5 Räntor på statsskulden och andra utgifter, , miljarder kronor UTGIFTER (+) OCH INKOMSTER (-) Räntor på lån i svenska kronor Räntor på lån i utländsk valuta Räntor på in-och utlåning till statliga myndigheter m.fl. inkomster -5,62 -3,87 -2,40 -1,54 -3,27 Över-/ underkurs vid emission -1,68 -5,69 -2,40 -4,64 Valutaförluster/-vinster (realiserade) -3,59 -6,25 -6,20 Kursförluster /-vinster (realiserade) -0,83 Summa över/underkurser, -2,39 Summa nettoutgifter på anslaget räntor på statsskulden (92:1) Provisioner i samband med upplåning och skuldförvaltning (92:3) 1 RGKs förvaltningskostnader (2:4) 2 Summa utgifter avräknade anslag 2000 redovisades utgifterna för provisioner m.m. för lån i utländsk och svensk valuta under en egen anslagspost. Jämförelseuppgifterna har justerats . 2001 ingick det tidigare anslaget för utgifter för Upplåning och låneförvaltning i förvaltningskostnadsanslag 2:4. Jämförelseuppgifterna har justerats . Övriga anslag för verksamheter framgår av anslagsredovisningen. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 I likhet med elva andra myndigheter har på regeringens uppdrag övervägt hur verksamheten skulle kunna anpassas till en eventuell svensk anslutning till EMU. I ett läge där beslut om svenskt medlemskap tagits och den framtida konverteringskursen lagts fast är det angeläget att så snabbt som möjligt anpassa upplåning och skuldförvaltning på penning- och obligationsmarknaden till att euro kommer att bli inhemsk valuta från inträdesdagen. Det kan t.ex. innebära att det blir aktuellt att ge ut benchmarklån noterade i euro. Strategin grundas på att den gemensamma penning- och obligationsmarknad som då beslutat ansluta sig till redan finns i full verksamhet och att många aktörer på kronmarknaden kan antas ha intresse av att gå över till euro. För övriga delar av verksamhet garantiverksamheten, verksamheten som statens internbank och delar av upplåningen inom hushållssektorn kommer övergången till euro att ske i samband med den formella konverteringen av kronan till euro, dvs. För ett land som inträder efter det att sedlar och mynt i euro introducerats är det rimligt att anta att övergångstiden blir kort, i princip motsvarande den period som de första befunnit sig under inledningen av 2002. Förberedelsearbetet inom i övrigt har i huvudsak bestått i en genomgång av kontorets olika IT-system och kartläggning av vilka ändringar som behöver göras. En plan för genomförandet av dessa ändringar har därefter upprättats. Kontoret bedömer att omställningen av kontorets verksamhet från kronor till euro kan av på en period från det att beslut om att gå med i fattats. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Statens lånebehov, som definieras som nettot av alla ut- och inbetalningar från respektive till staten, uppgick till -38,. Som framgår av diagram 2.1 har staten därmed haft negativt lånebehov, definitionsmässigt liktydigt med ett budgetöver- skott, i följd. Som närmare redovisas i avsnitt 1 minskade statsskulden med . Skillnaden mellan skuldens minskning och överskottet beror i första hand på överföringar av obligationer från AP-fonderna och på 69 respektive ; se avsnitt 1.1. Eftersom överföringar inte är betalning- ar, påverkar de inte lånebehovet utan reducerar skulden direkt. Dessutom hade Riksgälds- kontoret /2001 korta placeringar på ca , dvs. viss överupplåning, till följd av oväntat stora skatteinbetalningar . I motsatt riktning verkar att valutaskuldens värde räknat i kronor steg till följd av att kronan försvagades. Diagram 2.1 Statens lånebehov 19922001, miljarder kronor Lånebehovet delas traditionellt upp i tre komponenter (se tabell 2.1): det primära saldot (nettot av alla in- och utbetalningar kopplade till statsbudgeten exklusive betalningar för räntor på statsskulden); räntor på statsskulden; förändringar i in- och utlåning. Förändringar i myndigheternas behållningar på räntekonton påverkar både det primära saldot och nettoutlåningen, men med motsatt tecken.