prop · GO03129 · 2001-05-30 00:00:00 — del A s. 188 och 189). uttalas att även om begreppet men omfattar uppgifter om en persons ekonomi torde det mera sällan kunna hävdas att det medför men för den enskilde att lämna ut sådana uppgifter (a. prop. del A s. 190). Av bestämmelsens fjärde stycke framgår att sekretessen kan brytas i bl.a. lagstiftningen om allmän försäkring och lagstiftningen om inkomst- grundad ålderspension. I dessa fall anses utlämnande vara legitimt även om det kan bli till men för den enskilde. bestämmelser är 20 kap. 9 a § lagen om allmän försäkring och 15 kap. Prop. 2000/01:129 15 § lagen om inkomstgrundad ålderspension där det föreskrivs att uppgifter får lämnas av RFV och allmänna försäkringskassor till bl.a. arbetslöshetskassor för samordning av ersättning därifrån. Till skillnad från vad som gäller i arbetsförmedlingsärenden m.m. gäller sekretess även för uppgifter i beslut i socialförsäkringsärenden. Det huvudsakliga skälet till att sekretess gäller även för beslut är att det finns ett behov av sekretess för uppgifter om enskildas sjukperioder. Uppgifter om sjukperioder kan om det inte fyller ett legitimt behov hos beställaren, få stötande konsekvenser för den enskilde och utgöra ett ingrepp i den personliga integriteten. Offentlighetsintresset anses i socialförsäkringsärenden tillgodosett genom utformningen av skaderekvisitet och genom begränsningen av sekretessen till uppgifter om enskilds personliga förhållanden (a. prop. del A s. 191, jfr prop. 1973:188 s. 10 f). I 9 kap. 5 § andra stycket sekretesslagen föreskrivs sekretess i ärende om bland annat studiestöd för uppgift om enskilds personliga eller ekono- miska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller således med ett rakt skade- rekvisit och innebär att det stora flertalet uppgifter som förekommer i ärendena och som avser ekonomiska förhållanden får lämnas ut (prop. 1979/80:2, del A s. 267). Med undantag för studiestöd under sjukdom gäller inte sekretess för beslut i ärendet. Före ikraftträdandet av sekretesslag var dock såväl ansökan som beslut i utlåningsärende undantagna från sekretess. Eftersom det kunde förekomma känsliga uppgifter i ansökningshandlingar i studiestödsärenden ansåg man det nödvändigt att införa sekretess för uppgifter i sådana handlingar. Med hänsyn bl.a. till vad som gällde även före sekretesslagen undantogs emellertid beslut i ärenden om studiestöd och utlåning samt ansökningshandlingar i ärenden om annat än studiestöd från sekretess (Ds Ju 1977:11/Del 2 s. 563, a. prop. Sekretessen viker vid uppgiftslämnande till de allmänna försäkrings- kassorna enligt t.ex. bestämmelserna i 20 kap. 9 § lagen om allmän försäkring och i 15 kap. 13 § lagen om inkomstgrundad ålderspension. I dessa bestämmelser föreskrivs en uppgiftsskyldighet för myndigheter mot de allmänna försäkringskassorna som medför att uppgifter får lämnas ut med stöd av bestämmelsen i 14 kap. 1 § sekretesslagen utan hinder av sekretess. Behov av ett ökat utbyte av information i Regeringens bedömning: Det finns behov av ett ökat elektroniskt informationsutbyte. Detta leder till en effektivare ärendehantering, förbättrad service för den enskilde, en stärkt kontroll av statliga medel och förebyggande av felaktiga utbetalningar. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser delar utredningens bedömning av behovet av ett informationsutbyte eller har inget att invända mot den. () anser att utredningen väl beskrivit den nuvarande situationen vad gäller dels CSN:s behov av information, dels CSN:s utlämnande av uppgifter till övriga aktörer. (), som är försäkrings- kassornas intresse-, arbetsgivar- och serviceorganisation, anser att ett ökat elektroniskt informationsutbyte kan minska handläggningstiderna och medföra att beslut kan fattas snabbare. Arbetslöshetskassornas , (SO), som är en intresseorganisation till vilka samtliga arbetslöshetskassor är anslutna, anser att servicen för den enskilde förbättras i och med att handläggningstiderna minskar som eventuellt fusk eller missbruk kan upptäckas och förebyggas. LO anser att det föreligger ett starkt behov av ett ökat utbyte av information för att undvika att den enskilde får ersättning från flera håll. anser att den samlade syn som presenteras i utredningen är väl förankrad i de informations- och samverkansbehov som finns. Ekobrottsmyndig- heten menar att förutom en bättre kontroll av utbetalade medel så innebär förslagen också en större förutsägbarhet och rättssäkerhet för den enskilde medborgaren och att brottslighet i form av fusk med olika bidrag, i första och övervägande hand bedrägeri, i större utsträckning kan förebyggas och upptäckas. Länsrätten i anser att ett informationsutbyte mellan myndigheterna och arbetslöshetskassorna är en förutsättning för ett effektivt och riktigt beslutsfattande samt för en bättre service till den enskilde. JO anför att han i sin tillsynsverksamhet kunnat konstatera att handläggningen av ersättningsärenden hos arbets- löshetskassorna i vissa fall stoppas upp eller blir utdragen just på grund av svårigheter att få in erforderliga uppgifter i ärendena. Skälen för regeringens bedömning: Utredningen har närmare be- skrivit vad som i detta sammanhang avses med ökat informationsutbyte. Det avser framför allt att arbetslöshetskassorna skall få information från () och de allmänna försäkringskassorna samt från CSN, vilket närmare utvecklas nedan. Det avser även att författ- ningsreglera de informationsöverföringar som sker utan en sådan reglering. Det sistnämnda gäller information från länsarbetsnämnderna till arbetslöshetskassorna (bet. s. 107-109) från arbetslöshetskassorna till CSN (bet. s. 110-112), från CSN till arbetslöshetskassorna (bet. s. 112- 113), från länsarbetsnämnderna och arbetslöshetskassorna till RFV och de allmänna försäkringskassorna (bet. s. 113-114) samt från arbets- löshetskassorna till RFV och de allmänna försäkringskassorna (bet. s. 115-117). Det avser slutligen möjligheterna att utbyta information Prop. 2000/01:129 genom direktåtkomst till elektroniskt lagrad information hos utlämnaren. och regeringen har vid ett flertal tillfällen ställt krav på en effektivare ärendehantering inom framför allt social- försäkringssystemet men även inom studiestödssystemet. Möjligheten för och regeringen att ställa krav på en effektivisering av arbetslöshetsförsäkringen är begränsad eftersom den administreras av privaträttsliga organ. Insatserna har från statsmaktens sida därför begränsats till en förstärkning av () tillsynsfunktion. För såväl myndigheterna som de allmänna försäkringskassorna och arbetslöshetskassorna ställer en önskan om effektiv ärendehantering krav på att utredningen i ärendena har en hög kvalitet och att besluten blir riktiga. Det krävs vidare att handläggningen är snabb. Bland annat stats- makternas krav på en effektiv ärendehantering har fått till följd att myndigheter och andra organ som hanterar statliga medel har ett ökat behov av att på ett rationellt och enkelt sätt inhämta nödvändiga uppgifter såväl från den enskilde som från andra. Utvecklingen av informationsteknologin och av elektroniska tjänster över Internet har i det sammanhanget öppnat nya möjligheter att förenkla ärendehante- ringen. Utvecklingen går mot en helt elektronisk förvaltning med ärende- hanteringssystem där alla handlingar i ett ärende hanteras och lagras elektroniskt, där handläggningen sker med hjälp av datorstöd och där beslut i vissa fall fattas på automatiserad väg. Denna utveckling är svår att förena med dagens rutiner, som ofta innebär att skriftliga intyg utfärdas av en myndighet och av den enskilde ges in till den beslutande myndigheten. Enligt regeringen måste de möjligheter till ett ökat elektroniskt informationsutbyte som dagens teknik medger i ökad utsträckning tas till vara. Detta leder till att resurser som tas i anspråk för rutinärenden kan frigöras för andra angelägenheter. Genom ett utökat informationsutbyte finns goda möjligheter att avsevärt öka effektiviteten hos framför allt arbetslöshetskassorna men även hos de allmänna försäkringskassorna, länsarbetsnämnderna och CSN. Pappershantering kan ersättas med en modern elektronisk förvaltning. Tidskrävande telefonsamtal kan ersättas med elektroniskt informationsutbyte. Utredningen har redovisat hur handläggningstiderna kan förkortas genom tidsbesparande och enkla rutiner för informa- tionsutbyte med andra (se bet. s. 195-196). Förbättrad service för den enskilde Med ett ökat informationsutbyte kan handläggningstiderna för ett ärende förkortas och beslut om skilda förmåner fattas snabbare. Servicen till den enskilde kan därigenom förbättras. Vidare kan antalet återkravsärenden reduceras. I bidrags- och ersättningsärenden är behovet av skyndsam handläggning särskilt angeläget. För en sökande kan det vara mycket besvärande att behöva vänta på den första utbetalningen av arbetslöshetsersättning eller studiestöd. Utredningen har gett konkreta exempel på hur elektroniska informationsöverföringar leder till en effek- tivare handläggning av ärendena varvid ersättning kan utbetalas snabbare (se bet. s. 196-197). För den enskilde kan det innebära en fördel att själv slippa ombesörja att myndigheter, allmänna försäkringskassor eller arbetslöshetskassor har en fullständig utredning i ärendet och att uppgifterna kontinuerligt uppdateras så att beslutsunderlaget är aktuellt. tekniska utvecklingen gör att människor vänjer sig vid helt andra vägar lär det kännas alltmer otidsenligt för den enskilde att behöva rekvirera intyg från en myndighet för att ge in det till en annan myndighet, i synnerhet om det krävs ett personligt besök vid någon av myndigheterna. Ett utökat elektroniskt informationsutbyte minskar just behovet av att få in intyg från den enskilde. Detta är i sin tur en nödvändig förutsättning för en ökad användning av elektroniska ansökningsblanketter och ansökningar över Internet. Utöver den förbättrade service som detta i sig leder till, uppnår man även andra förbättringar. blankettstöd, t.ex. det som finns hos arbetsförmedlingarna för ifyllande på elektronisk väg av blanketten Anmälan om arbetslöshet eller hos vissa arbetslöshetskassor för ifyllande av elektroniska kassakort, kan den enskilde försäkra sig om att ha fyllt i blanketten på ett korrekt sätt och därmed få ersättning utbetalad snabbare. Elektroniska rutiner för inhämtande av information i skilda förmåns- ärenden ligger i linje med den utveckling av elektroniska tjänster som sker inom den offentliga förvaltningen såväl i som i många av Den enskildes kontakt med en myndighet förenklas genom möjligheten att när som helst kunna besöka kan det t.ex. vara möjligt att anmäla arbetslöshet, ansöka om socialförsäkringsförmåner samt lämna in en försäkran om studier över Internet. försäkringskassorna är det möjligt att via Internet göra anmälningar om vissa socialförsäkringsförmåner, t.ex. anmälan om föräldrapenning och sjukanmälan. Kontroll av statliga medel Regeringen ser mycket allvarligt på fusk och missbruk i väl- Kontroll av statliga medel är därför ett prioriterat område för regeringens arbete. Det är mycket angeläget för de olika systemens legitimitet att medborgarna kan vara förvissade om att systemen fungerar effektivt och att pengarna fördelas till dem de är avsedda för. och regeringen har vid upprepade tillfällen och i olika sammanhang ställt krav på en förbättrad kontroll av utbetalning av statliga medel från framför allt socialförsäkringssystemet men även från arbetslöshetsförsäkrings- och studiestödssystemen. sådana krav framställts är att kontrollen i systemen av olika anledningar brustit, vilket bl.a. resulterat i att felaktiga utbetalningar skett. har vad gäller socialförsäkringen uttryckt att det är viktigt att systemen utformas så att möjligheterna till kontroll förbättras som drivkrafter till felaktigt eller ej avsett utnyttjande minimeras (jfr prop. 1996/97:121, bet. 1996/97:SfU10, rskr. 1996/97:231). förklarade i samband med behandlingen av budgetpropositionen att den fortsättningsvis utgår från att regeringen noga följer utvecklingen inom socialförsäkrings- administrationen och att RFV och de allmänna försäkringskassorna fortsatt utvecklar långsiktiga metoder för att komma tillrätta med fusk och missbruk av ersättningar och bidrag (bet. 1999/2000:SfU1, rskr. 1999/2000:98). har vad gäller arbetslöshetsförsäkringen uttalat att den anser att det finns anledning att ingripa kraftfullt mot de personer som fuskar sig till ersättning och att det är av utomordentlig vikt för hela systemets legitimitet att ersättning inte betalas ut till den som inte är berättigad till detta. Enligt förutsätter systemets trovärdighet inte bara kännbara reaktioner för den som ertappas med fusk utan också att det finns ett effektivt system för att upptäcka detta (prop. 1995/96:25, bet. 1995/96:FiU1, rskr. 1995/96:132). På initiativ av gjordes en första kartläggning av systembrister och fusk inom social- och arbetslöshets- försäkringen. I de s.k. fuskrapporterna (RRV 1995:32-34), som utredningen närmare redogjort för, bedömde () att det totala beloppet av felaktiga utbetalningar på grund av fusk, överutnyttjande och systembrister uppgår till (se bet. s. 160-163). Till största delen är det sådant fusk som innebär att den enskilde uppbär en förmån och har en arbetsinkomst, vare sig detta är svart arbete eller vitt arbete. Detta fusk kan inte upptäckas och förhindras genom det informationsutbyte som är aktuellt i detta sammanhang. Det fusk som kan upptäckas genom ett utökat elektroniskt informationsutbyte är framför allt det fusk som består av dubbla utbetalningar. Vad gäller omfattningen av sistnämnda form av fusk finns inga undersökningar som omfattar samtliga aktuella system. Det finns endast vissa begränsade studier avseende arbetslöshetsförsäkringen. Utred- ningen har beskrivit olika studier som försökt beräkna det fusk som förekommer i arbetslöshetsförsäkringen och som innebär att arbetslöshetsersättning utbetalas med en socialförsäkrings- förmån. Enligt studierna är denna form av fusk visserligen inte särskilt omfattande i relation till det fusk som RRV antagit förekommer med arbetslöshetsersättning och inkomst från svart arbete. Fusket är inte heller särskilt omfattande i relation till de totala kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen, som svarar för av de totala utbetalningarna från de system som är aktuella i detta sammanhang. Enligt studierna uppgår fusket i arbetslöshetsförsäkringen till av utbetalade belopp, eller . Felaktiga utbetalningar kan ha många orsaker som effektivt kan förhindras genom ett utökat elektroniskt informationsutbyte. En orsak kan vara fusk med dubbla utbetalningar. Men det finns många andra orsaker till att utbetalningar av förmåner, ersättningar och stöd inte sker med rätt belopp. Felaktiga utbetalningar kan ha sin grund i exempelvis bristfälligheter i ärendehanteringen och att uppgifter som utbyts i olika system inte är jämförbara. Bakgrunden kan även vara att den sökande oavsiktligt lämnat oriktiga uppgifter. Det kan vara svårt för den enskilde att känna till de olika ersättningssystemens regler och deras förhållande till varandra. Felaktiga utbetalningar kan också bero på att en omständighet inträffat i ett annat system utan att det är fråga om utbetalning av en annan Exempel på detta är att den sökande som denne uppbär arbetslöshetsersättning påbörjar studier utan att det finns rätt till det med bibehållen arbetslöshetsersättning eller att den som uppbär sådan ersättning blir avanmäld från arbetsförmedlingen och därmed inte längre har rätt till arbetslöshetsersättning. Felaktiga utbetalningar kan även förekomma på grund av att uppgifter som en gång lämnats inte kontinuerligt uppdateras. själv är ansvarig för att lämna in uppgifter om ändrade förhållanden kan felaktigheter bero på att han eller hon inte lämnar sådana ändrings- Skälet till att uppgifterna inte uppdateras av den sökande själv behöver nödvändigtvis inte vara att denne avsiktligen försöker fuska med bidrag utan kan givetvis bero på okunskap, glömska, slarv eller lättja. Hur stor omfattningen är av de felaktiga utbetalningar som redogjorts för ovan går inte att säga utifrån de studier som finns. som är aktuella i detta sammanhang fattas det miljontals beslut och betalas det ut , vilket motsvarar av utgiftstaket för staten inklusive ålderspensions- Även mycket låga promilletal, vad gäller undvikande av fel- aktiga utbetalningar, leder därför till avsevärda belopp i besparingar. För dem som är berättigade till bidrag och för medborgarna i allmänhet framstår fusk självfallet som stötande. för att upprätthålla allmänhetens respekt för välfärdssystemen och den allmänna samhällsmoralen är givetvis att systemen kan garantera att förmåner, ersättningar och bidrag endast betalas ut till dem de är avsedda Ur den synvinkeln är det viktigt att möjligheten till kontroll ökar och att drivkrafterna till felaktigt och ej avsett utnyttjande minimeras. Felaktiga utbetalningar kan vidare långsiktigt urholka möjligheterna till finansiering av välfärdssystemen. Detta kan i sin tur få till följd att ersättningsnivåerna för skilda förmåner måste sänkas alternativt att skatteintäkterna måste ökas. Ökade informationsmöjligheter i syfte att få ett korrekt beslutsunderlag och som möjliggör en effektiv kontroll är närmast en förutsättning för att kunna åtgärda de typer av felaktiga utbetalningar som här har nämnts. Detta är särskilt tydligt i arbetslöshetsförsäkringen. systembrister och fusk i välfärdssystemen (1995:32) fann RRV att arbetslöshetskassorna endast uppmärksammat felaktiga utbetalningar i av de ärenden där felaktiga utbetalningar senare kunde konstateras ha utgått. Med ökade informationsmöjligheter kan, enligt regeringens bedömning, dessa felaktiga utbetalningar reduceras avsevärt. Särskilt om arbetslöshetskassornas behov Lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring är uppbyggd utifrån förutsättningen att det är den sökande som ansvarar för att arbets- löshetskassan får kännedom om sådana förhållanden som kan påverka rätten till och storleken på ersättningen. Trots det har arbetslöshets- kassorna behov av att på egen hand kunna komplettera de uppgifter som är hänförliga till ärenden hos andra, t.ex. hos de allmänna försäkrings- kassorna och CSN. är arbetslöshetskassornas möjligheter att inhämta informa- tion på egen hand från myndigheter eller andra organ mycket begränsade. Det saknas t.ex. bestämmelser om uppgiftsskyldighet för myndigheter och allmänna försäkringskassor gentemot arbetslöshetskassorna. Arbets- löshetskassorna saknar också möjligheter att på annat sätt kontrollera uppgifter, t.ex. att den sökande står till arbetsmarknadens förfogande genom att göra hembesök. Endast om den sökande själv i anmälningsblanketten angett att denne är sjuk, föräldraledig, studerar eller av annat skäl är förhindrad att arbeta sker en kontroll av att inte socialförsäkringsförmåner eller studiestöd utgår som arbetslöshetsersättningen avser. Kontrollen är dock begränsad till de intyg som den enskilde gett in till arbets- löshetskassan från arbetsgivare, och de allmänna försäkrings- kassorna. Arbetslöshetskassorna har, i princip, inte några möjligheter att göra rutinmässiga kontroller på egen hand av lämnade uppgifter med andra myndigheter än länsarbetsnämnderna. Möjligheten till kontroll av den enskildes uppgifter är begränsad eftersom myndigheter i regel inte är uppgiftsskyldiga mot arbetslöshetskassorna och att myndigheter dess- utom är förhindrade att lämna uppgifter på grund av bestämmelser i sekretesslagen. sker följaktligen i princip ingen kontroll hos arbetslöshets- kassorna av de uppgifter som den sökande lämnar i samband med ansökan om ersättning. Den kontroll som sker är att redovisade uppgifter stämmer med de intyg som den sökande på egen hand inhämtat för att därefter ge in till arbetslöshetskassan. Men har den sökande inte uppgivit någon omständighet som föranleder krav på intyg, sker ingen som helst kontroll. För den som avser att fuska ligger det självfallet nära till hands att inte uppge en sådan omständighet. Förklaringen till att arbetslöshetskassorna har mycket begränsade utredningsmöjligheter är att de uppgifter arbetslöshetskassorna har behov av att inhämta från t.ex. allmänna försäkringskassor och CSN i regel omfattas av sekretess och att motsvarande sekretesskydd inte finns för uppgifterna om de lämnas ut till arbetslöshetskassorna. Dagens bestämmelser om uppgiftsskyldighet för myndigheter och allmänna försäkringskassor har visat sig vara otillräckliga för att möta arbetslöshetskassornas behov av uppgifter i ärendehanteringen. Uppgifts- lämnandet från de allmänna försäkringskassorna och CSN till arbetslöshetskassorna sker, med undantag för uppgifter från CSN i ärenden om vuxenstudiestöd, manuellt och inte rutinmässigt utan först efter en prövning i varje enskilt fall. De uppgifter som lämnas ut kan därför variera mellan olika ärenden. En väl fungerande och effektiv arbetslöshetsförsäkring förutsätter att arbetslöshetskassorna kan bedriva sin ärendehantering så att den sökandes uppgifter kan kompletteras med eller kontrolleras mot uppgifter från CSN och allmänna försäkringskassor. Genom ökade informations- möjligheter kan arbetslöshetskassorna tillgodose det växande kravet på service gentemot enskilda och på en utvecklad elektronisk kommunika- tion som följer av den allmänna IT-utvecklingen i samhället. finns för ett ökat utbyte av information i elektronisk form - effektiv ärendehantering, möjligheten till ökad service för den enskilde och förebyggande av felaktiga utbetalningar - gör sig således särskilt starkt gällande för arbetslöshetskassorna. Arbetslöshetskassorna har behov av information om beviljade social- försäkringsförmåner för att, enligt vad som föreskrivs i lagen om arbetslöshetsförsäkring, bedöma om arbetslöshetsersättning kan utgå och i sådant fall för vilken tid och med vilket belopp. Om en socialförsäkringsförmån, t.ex. sjukpenning eller föräldra- penning, inte utgår med helt belopp utan med en fjärdedel, hälften eller tre fjärdedelar kan arbetslöshetsersättning utgå för resterande del. Om en socialförsäkringsförmån utgår med helt belopp kan arbetslöshets- ersättning över huvud taget inte utgå . Uppgifter om bl.a. omfattningen av en beviljad socialförsäkringsförmån är därför av betydelse både för samordning med utgående arbetslöshetsersättning och för att förhindra dubbla utbetalningar. Om rätt till arbetslöshetsersättning föreligger har uppgifter från de allmänna försäkringskassorna betydelse för bestämmande av normalarbetstid och dagsförtjänst och därmed för bestämmande med vilket belopp arbetslöshetsersättning skall betalas ut. RFV och de allmänna försäkringskassorna lämnar inte någon information i elektronisk form till arbetslöshetskassorna. Skälet är att uppgifterna hos de allmänna försäkringskassorna omfattas av social- försäkringssekretess enligt bestämmelsen i 7 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100) och att det inte finns någon skyldighet för de allmänna försäkringskassorna att utan hinder av sekretess lämna ut uppgifter till arbetslöshetskassorna. Enligt 20 kap. 9 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring och 15 kap. 15 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension får RFV och de allmänna försäkringskassorna, om de bedömer att det kan ske, lämna ut uppgifter till arbetslöshetskassorna för samordning med arbetslöshetsersättning. Det finns hänvisningar till bestämmelserna i vissa av de övriga regelverk som reglerar socialförsäkringsförmåner. Vad som avses med samordning är oklart eftersom det inte finns någon dokumentation av försäkringskassornas praxis vad gäller uppgifts- lämnande till arbetslöshetskassorna. RFV anser att begränsningen till samordning innebär att uppgifter inte får lämnas ut av en allmän försäkringskassa om uppgifterna begärs för att arbetslöshetskassan skall bestämma rätten till arbetslöshetsersättning.