prop · GP0356 · 2001-11-20 00:00:00 — I första stycket föreskrivs att nätmyndigheten måste underrätta en nät- koncessionshavare om myndigheten avser att utöva tillsyn över konce s- sionshavarens nättariff. Detta har betydelse för nätmyndighetens möjli g- heter att meddela förelägganden avseende nättariffen till följd av b e- stämmelsen i andra stycket. Enligt den bestämmelsen måste nätmyndi g- heten inleda tillsyn, genom en underrättelse enligt första stycket, beträ f- fande nättariffen för ett visst räkenskapsår från utgången av detta räkenskapsår. I annat fall har inte nätmyndigheten rätt att meddela förelägganden avseende denna nättariff. Något formkrav för underrättelsen enligt första stycket har inte ställts upp. Det är nätmyndigheten som har att visa att koncessionshavaren har underrättats om myndigheten vill meddela ett föreläggande. Därmed får nätmyndigheten själv avgöra hur den vill underrätta en nätkonces- sionshavare. Frågan har berörts i avsnitt 5.2. 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.bryter mot 2 kap. 1 eller 3 §, 2.bryter mot villkor som meddelats med stöd av 2 kap. 11 §, eller 3.bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 8 kap. 1 § tredje stycket eller 9 kap. 1 § andra stycket. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 2 kap. 17 §. I ringa fall döms inte till ansvar. föreskrevs i andra stycket att den som uppsåtligen eller av oak t- samhet inte gör anmälan enligt 6 kap. 1 § i rätt tid eller i sådan anmälan lämnar oriktig uppgift döms till böter. Föreskriften i 6 kap. 1 § upphävs nu varför den aktuella straffbestä m- melsen ändras i enlighet med detta. 5 § Beslut av nätmyndigheten enligt 2 kap. 18-20 §§, 3 kap. 3 §, 6 8 §§, 11, 11 a, 14 och 15 §§, 4 kap. 6, 7 och 10 §§ samt 12 kap. 8 och 11 §§, beslut av en tillsynsmyndighet enligt 12 kap. 24 §§ samt be- slut av den systemansvariga myndigheten om ersättning till den som enligt 8 kap. 2 § beordrats öka eller minska produktionen av el får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Regeringen får meddela föreskrifter om överklagande av andra beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. beslut i tvister enligt den nya bestämmelsen i 3 kap. 11 a § får överklagas hos allmän förval tningsdomstol. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 3 kap. 10 a och 11 a §§ samt i övrigt . 2.Bestämmelserna i 3 kap. 3 § första stycket i dess nya lydelse tillämpas första gången i fråga om redovisning för det räke n- skapsår som börjar eller närmast därefter. 3.Nätkoncessionshavare som innehar flera nätkoncessioner för område skall före utgången av till nätmyndigh e- ten anmäla hur koncessionshavaren anser att redovisning av områdena enligt 3 kap. 3 § första stycket i dess nya lydelse skall ske. skall därefter fatta beslut om detta. Om nätmyndigheten inte från det anm ä- lan kom in fattat beslut i redovisningsfrågan skall redovisning ske i enlighet med koncessionshavarens anmälan. Nätmyndi g- hetens beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 4.Beslut som meddelats enligt 3 kap. 3 § första stycket i dess äldre lydelse gäller till dess nätmyndigheten meddelat ett nytt beslut enligt punkten 3 eller tidsfristen i punkten 3 löpt ut samt ny redovisning skall påbörjas enligt 3 kap. 3 § tredje stycket och punkten 2. 5.Bestämmelserna i 4 kap. 1 § i dess nya lydelse tillämpas första gången i fråga om nättariffer som gäller från och med det r ä- kenskapsår som börjar eller närmast dä refter. 6.Bestämmelserna i 3 kap. 6 § andra stycket, 7 § andra stycket, 11 § tredje stycket, 11 a § andra stycket, 14 § andra stycket och 15 § tredje stycket samt 4 kap. 10 § tredje stycket i deras nya lydelse tillämpas på sådana tvister, i vilka ansökan ko m- mit in till nätmyndigheten eller . Av första punkten framgår att de föreslagna lagändringarna träder i kraft med undantag för de nya bestämmelserna i 3 kap. 10 a och 11 a §§, vilka träder i kraft . Bakgrunden är fö l- jande. Enligt nu gällande bestämmelser behöver inte inmatningen från pr o- duktionsanläggningar mätas timvis om sådan mätning inte ägde rum då reformen med schablonberäkning av elanvändares förbrukning trädde i kraft. I praktiken rör detta bara små produktionsa n- läggningar. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit att den fö r- enklade mätning som tillämpas för inmatningen från dessa produktion s- anläggningar får fortsätta till utgången av 2002. Först därefter kommer inmatningen från samtliga produktionsanläg g- ningar att omfattas av huvudregeln om timvis mätning. Bestämmelserna i den nya 3 kap. 10 a § reglerar undantag från denna Den kan därmed inte träda i kraft förrän . Bestämmelserna i den nya 3 kap. 11 a § reglerar den situationen då ett Prop. 2001/02:56 undantag från huvudregeln om timvis mätning har meddelats med stöd av 3 kap. 10 a § men en producent trots detta vill få sin inmatning mätt timvis. Inte heller denna paragraf kan därmed träda i kraft förrän . I andra punkten regleras de nya bestämmelserna om samredovisning av koncessionsområden. De allra flesta nätföretag har kalenderåret som redovisningsår. Det är aldrig lämpligt att ändra redovisningsbestämme l- ser under pågående redovisningsår. Därför skall de nya bestämmelserna om samredovisning av koncessionsområden börja tillämpas för det red o- visningsår som börjar eller därefter. Enligt tredje punkten skall nätmyndigheten fatta ett första beslut om samredovisning av koncessionsområden för alla koncessionshavare där sådan redovisning kan bli aktuell. För tiden därefter skall nätmyndigh e- ten, enligt 3 kap. 3 § andra stycket, fatta beslut i sådana frågor i samband med att ändringar av förhållandena beträffande ett sådant område äger rum. beslut enligt denna punkt får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, varvid prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Enligt fjärde punkten gäller gamla beslut om samredovisning av kon- cessionsområden tills den nya redovisningen skall påbörjas efter det att nätmyndigheten har meddelat beslut enligt punkten 3 eller den tidsfrist som nämns där har löpt ut. Av samma skäl som angetts under punkten 2 skall, enligt femte punk- ten, de nya bestämmelserna om utformningen av nättariffer börja tillä m- pas för det redovisningsår som börjar eller däre f- ter. I sjätte punkten regleras den nya bestämmelsen att tvister inte prövas av nätmyndigheten om inte ansökan kommer in från det att nätkoncessionshavaren avsänt ett skriftligt ställningstagande i tvisten. Koncessionshavaren blir inte skyldig att avge ett sådant ställningstagande förrän de nya bestämmelserna träder i kraft . Den nya tv å- årsregeln blir därmed aktuell först . Sammanfattning av delbetänka n- de Elnätsföretag och tillsyn (SOU 2000:90) Elområdet förändras successivt och det har gått reformen av elmarknaden trädde i kraft. Reformen innebar att elproduk- tion och handel med el utsattes för konkurrens medan nätverksamheten, som är ett naturligt monopol, regleras och övervakas. efter avregleringen har det i flera sammanhang framförts att det regelverk som gäller för övervakning av nätverksamhet är otillräckligt och inte medger en effektiv tillsyn. Det finns behov av en översyn för att klargöra om det finns skäl att skärpa regelverket samt genomföra ändringar och precis e- ringar i ellagen. Detta för att tillsynen över nätföretagen skall bli effekt i- vare. Utredningen har haft i uppdrag att analysera behovet av förändringar av nuvarande regler och att precisera tillsynsmyndighetens, dvs. nätmyn- dighetens, övervakning. I uppdraget ingår att se över behovet av ytterl i- gare regler dels för att avgränsa nätverksamhet, dels för att främja en utjämning av nättariffer mellan kunder i tätort och glesbygd. I detta de l- betänkande lämnas förslag till sådana författningsändringar. Vi föreslår en ny inriktning av tillsynen. Vårt förslag innebär att en prö v- ning av skäligheten i nättariffer i fortsättningen skall ske genom en jä m- förelse av nätkoncessionshavarens samlade intäkter i förhållande till hans prestation. Skälighetsbedömningen av tarifferna skall inte längre i första hand utgå från nätföretagens kostnader. Den nya inriktningen innebär istället en bedömning av vilken prestation nätföretagen utför och om i n- täkterna står i rimlig proportion till den. Vid bedömningen av prestati o- nen skall hänsyn tas till dels de objektiva förutsättningarna att bedriva nätverksamheten, dels till sättet att bedriva nätverksamheten. I praktiken bör tillsynen bedrivas så att nätmyndigheten granskar nä t- företagets intäkter mot bakgrund av företagets objektiva förutsättningar att bedriva en effektiv nätverksamhet. Med denna tillsynsmetod kommer bevisbördan i första hand att ligga på företaget som har att motivera en hög nättariff. är denna tillsynsmodell sannolikt betydligt mindre resurskrävande än den som tillämpas. Särskilda ledamöter i allmän förvaltningsdomstol beslut kan överklagas. För att länsrätt och kammarrätt skall få ett tillfredsställande underlag för sina avgöranden föreslår vi att domstolarna, utöver de lagfarna ledamöterna, skall bestå av en ledamot med särskilda kunskaper om nätverksamhet och en ekonomisk e xpert. Avgränsningen mellan nätverksamhet och konkurrensutsatt Ellagen stadgar att en juridisk person som bedriver nätverksamhet inte får bedriva produktion av eller handel med el. För att i prakt i- ken se till att denna åtskillnad mellan nätverksamhet och konkurrensu t- satt verksamhet upprätthålls föreslår vi att det införs ett förbud mot såväl gemensam styrelsemajoritet som gemensam verkställande direktör i nä t- företag och elhandels- eller elproduktionsföretag. Syftet med regeln är, förutom att markera kravet på åtskillnad mellan verksamheterna, också att förhindra att nätverksamheten subventionerar annan verksamhet med högre nättariffer som följd. Risk för subventionering föreligger också om kostnader för samarbete mellan företag, t.ex. gemensamma lokaler, endast eller i för stor u t- sträckning belastar nätföretaget. Samma risk föreligger om varor eller tjänster inte köps till marknadsmässiga priser. Vår slutsats är att övervakningen av att inte subventioneringar sker från nätföretag är helt beroende av en effektiv tillsyn av nättariffens sk ä- Det är helt klart att subventioneringar inte får påverka nättariffen. Med en bestämd och effektiv tillsyn tvingas nätföretagen sätta låga tari f- fer och utrymmet för icke lönsamma beteenden minskar eller försvinner. Nättariffen är generellt sett högre i glesbygd än i tätort. tariffnivån mellan glesbygder och tätorter förutsätter att tätortskunder tvingas acceptera att tarifferna höjs i syfte att stödja glesbygden. Det är främst möjligheterna till en ökad samredovisning som får e f- fekter på en utjämning av nättarifferna. Den nu gällande huvudregeln att varje område skall redovisas för sig med möjlighet för innehavaren av nätkoncessionen att ansöka om undantag har inneburit att samredovi s- ningen och därmed möjligheten till tariffutjämning sker på koncession s- Dagens regler har också inneburit att tariffutjämningen skett långsamt. För att uppnå en ökad tariffutjämning föreslår vi en ny huvudregel med innebörden att områden som ligger geografiskt nära varandra skall red o- visas tillsammans om de inte utgör ett olämpligt område. drastiska tariffhöjningar för vissa kunder föreslår vi att utjämningen kan Fördelarna med denna regel är att möjligh e- ten till samredovisning inte blir beroende av koncessionshavarens ansö - Detta bör med bibehållen stabilitet i prissättningen skapa en stö r- re dynamik i omstruktureringarna och därmed också påskynda en prisu t- jämning mellan tätare och glesare områden. Gränserna för nätmyndighetens tillsynsansvar För att förtydliga gränserna för tillsynen och för att undvika tolkning s- problem föreslår vi vissa ändringar av ell agen. Formerna för utlandshandel med el, liksom behovet av central info r- mation om denna, har i väsentliga avseenden förändrats sedan bestä m- melserna i ellagen om anmälan av import- och exportkontrakt infördes. Det saknas skäl att bestämmelserna finns kvar och vi föreslår att de up p- tillsyn bör inte omfatta bestämmelserna i 7 kap. om kommunala elföretag eller bestämmelserna i 11 kap. om avbrytande av överföring av el. Vidare bör ett förtydligande göras att bestämmelserna i 10 kap. om a n- svar för skada genom inverkan av el från starkströmsanläggning inte o m- fattas av nätmyndighetens tillsyn. Ny regel om krav på kvalitet Vi föreslår att en ny regel införs att nätkoncessionshavaren skall se till att överföringen av el är av tillräckligt god kvalitet. Tvister om kvaliteten skall prövas av nätmyndigheten efter ansökan av kund. Möjlighet skall finnas att överklaga myndighetens beslut till allmän förvaltningsdomstol. Rätten att göra en anmälan och inleda tillsyn mot nätföretag bör begrä n- sas i tiden. Vidare bör en regel införas för när tillsynen bör vara avslutad. Vi föreslår att en begäran om prövning enligt ellagen skall ha kommit in till nätmyndigheten . Tillsynen måste ha inletts inom tolv m å- nader från räkenskapsårets utgång för att nätmyndigheten skall ha rätt att utfärda ett föreläggande som avser ett visst räkenskapsår. Ett förelägga n- de skall dessutom ha utfärdats efter det att tillsynen påbö r- jats, om inte särskilda skäl föreligger. Sammanställning av remissyttranden över Elnätsu t- redningens delbetänkande Elnätsföretag och tillsyn (SOU 2000:90) delbetänkande Elnätsföretag och tillsyn (SOU 2000:90) har tillställts totalt 27 remissinstanser. Efter remiss har yttrande avgetts av följande remissinstanser: (HovR), Kammar- rätten i (KamR), Länsrätten i (LR), Stat s- kontoret, (), , Naturvårdsver- ket, , , (), (SvK), , s- ka , (), Svensk r- gi, i (LO), Sveriges Energiföreningars (), (), Fö - reningen Oberoende Elhandlare, Sveriges Bostadsrättsföreningars Ce n- tralorganisation (SBC), , Fasti g- hetsägareförbund, (Villaägarnas) och Svensk Elbrukarför ening (Elbruk). och har avstått från att yttra sig. Härutöver har skrivelser inkommit från Elektro Glitne, HSB Riksfö r- bund (HSB) och . Statskontoret instämmer i utredningens konstaterande att en väl fung e- rande reglering av nätföretagen är av stor vikt för såväl samhället som nätföretagen och dess kunder. Statskontoret anser emellertid att utre d- ningen inte på ett tillfredsställande sätt visar att förslagen på ett avgöra n- de sätt kommer att förbättra regleringen. tillstyrker i stort förslagen i betänkandet. är i stort positiva till utredningens förslag. HovR, LR, STEM, SvK, , , Ko n- sumentverket, , , , Stoseb och Villaägarnas ställer sig antingen i huvudsak bakom eller lämnar förlaget utan erinran vad gäller en effektivare tillsyn genom att prövnin g- en av skäligheten av nätföretagens tariffer skall ske genom en jämförelse av företagets intäkter och prest ation. framhåller att det är viktigt att den generella leveran s- kvalitén och avbrottsfrekvensen värderas som viktiga faktorer vid b e- dömning av nättariffernas skälighet. Verket instämmer även i utrednin g- ens konstaterande att nätmyndigheten bör vara en självständig myndighet för att förtydliga kontroll- och tillsynsrollen. ser positivt på att bevisbördan för att motivera en hög nättariff föreslås ligga på nätför etagen. SvK ställer sig tveksamt till utredningens förslag om omvänd bevi s- börda, som innebär att i de fall nätmyndigheten finner att nättarifferna är höga i förhållande till prestationen skall det ankomma på nätföretaget att visa att nättarifferna är skäliga. SvK menar att detta är en grundläggande rättssäkerhetsfråga som bör tas under noga övervägande. upp sin situation och särställning som nätägare. SvK har ett flertal andra uppgifter t.ex. avseende elbalans och elberedskap som medför att SvK inte kan jämföras med landets övriga nätägare. SvK menar att deras mångsidiga roll rimligen bör återspeglas vid bedömningen av dess nä t- verksamhet och därför främst bör jämföras med motsvarande nätföretag i Villaägarnas tillstyrker förslaget att en tariffs skälighet skall bedömas genom en jämförelse av nätföretagets intäkter i förhållande till dess pr e- station, men anser det angeläget att en effektiv och heltäckande modell tas fram för detta. Förbundet menar att metoden måste ha tillräcklig skärpa för att verksamt kunna pressa ned nätpriserna till en rimlig nivå och att utformningen bör ske i samråd med företrädare för elkunderna. Förbundet föreslår vidare att det lagfästs att elnätsföretagen bör kunna motivera varför tarifferna skall vara så höga i förhållande till de objektiva förutsättningar som finns. Oberoende elhandlare är positiva till den nya inriktningen av tillsynen av nätföretagens avgifter, men bedömer att den kan förtydligas ytterlig a- re för att underlätta STEMs arbete med att övervaka nätföret agen. framhåller att tillsynen över elnäten bör skärpas i syfte att effektivisera elnätsverksamheten som kraven på kv a- Förbundet framhåller även att elnätsföretagens ansvar för leveranssäkerheten bör utvecklas och förtydligas, särskilt i de avseenden där brister i leveranssäkerheten förorsakar kostnader för den kommunala Förbundet framhåller även att begreppet skäliga nättari f- fer ges en definition som innebär att effektiviseringsvinster kommer abonnenterna tillgodo i form av lägre nättariffer. att oavsett hur begreppet skäliga nättariffer definieras ska nättarifferna inte påverkas av prisbildningen på marknaden för köp och försäljning av LRF framhåller att det är av yttersta vikt att nätverksamheten bedrivs på ett professionellt och säkert sätt. LRF menar att det är anmärkning s- värt att den monopolställning som nätverksamheten åtnjutit, tillåtits missbrukas på abonnenternas bekostnad. LRF menar att problem med korssubventionering och orimligt höga nättariffer är vanligt för e- LRF anser även att nätmyndigheten haft svårigheter att skilja sig från branschintressen och kräva prissänkningar. LRF menar vidare att prisreglering är myndigheternas enda medel för att skydda konsumente r- na i en monopolmarknad. LRF anser att den föreslagna lydelsen i 4 kap. 1 § ellagen är oprecis och lämnar utrymme för tolkningar om skälighet och sakliga grunder. LRF anser att det är önskvärt att ellagen skärps på så vis att nätmyndigheten med utgångspunkt från exempelvis sin nätnyttomodell sätter ett pristak för nättarifferna med hänsyn taget till nätkoncessionärernas förutsättningar att bedriva nätverksamheten. menar även att företag med likartade förutsättningar borde kunna mätas mot varandra genom s.k. benchmarking. LRF menar vidare att ett alter- nativ till en pristakskontroll kan vara en efterskottsreglering baserad på en form av avkastningskontroll. vill understryka vikten av att en avvägning görs mellan hög leveranssäkerhet och låga nättariffer. uppfattning om det bedrivna tillsynsarbetet och välkomnar försl a- get till ny inriktning av tillsynen. Föreningen ställer sig emellertid avv i- sande till förslaget om omvänd bevisbörda, dvs. att nätföretaget skall visa att nättarifferna är skäliga. Föreningen menar att ett system där nätföret a- gen ska bevisa att deras tariffer är skäliga och där prövningstillstånd inte beviljas, utan målet slutligen avgörs i länsrätten skulle få mycket allva r- liga konsekvenser ur rättssäkerhetssynpunkt. Föreningen anser att bevi s- bördan i första hand skall ligga på nätmyndigheten. ler vidare att det bör finnas en stringent tillsynsmodell där parametrarna noga utretts och beskrivits. KamR har inget att invända mot förslaget som sådant, men ifrågasätter vilka parametrar i modellen som skulle kunna bli tillräckligt frekventa för en domstol att ta ställning till. Kammarrätten anser att lagtexten bör förtydligas och att vägledande kommentarer om avvikelser från denna Kammarrätten menar även att det bör framgå om det fortf a- rande är aktuellt att utbilda en praxis enligt nu gä llande bestämmelser. Statskontoret anser att förslagen om hur prövning av skäligheten i nät t- arifferna ska gå till är steg i rätt riktning. Statskontoret är dock tveksamt till om förslagen är tillräckliga för att uppnå effektivare tillsyn. kontoret anser att det hade varit av intresse att jämföra med den form av pristaksreglering som finns i . Statskontoret framhåller att de inte kan ta ställning till om det finns skäl att nätmyndigheten blir en själ v- ständig myndighet eftersom utredningen inte utvecklat i vad intressekon- flikterna med annan verksamhet hos STEM skulle bestå i. Statskontoret framhåller även att en relativt liten myndighet som nätmyndigheten skulle bli innebär nackdelar i resursåtgången. RRV framhåller att erfarenheterna av omregleringen av elmarknaden visar att det i andra sammanhang varit svårt att få informationsutbytet mellan företagen och myndigheterna att fungera enligt regelverket. menar att det finns en risk för att informationsutbytet kan bli problem a- RRV anser vidare att det saknas en fylligare utredning av de kost- nadsmässiga konsekvenserna av utredningens förslag att jämföra nätf ö - retagens prestationer med deras intäkter. menar att det är mycket svårt att på förhand b e- döma vilket utfall den s.k. nätnyttomodell som utredningen föreslår skulle innebära för kunderna. Föreningen anser dock att modellen är värd att prö va. menar att nätmyndigheten behöver stärkas för att på ett nöjaktigt sätt kunna fullgöra sin uppgift. framhåller att tillsynsverksamheten överhuvudtaget bör vara individuell för varje nät och inte generell för alla nät. HSB menar att en stor brist i nätmyndighetens generella tillsynsverk- samhet är att man inte granskat skäligheten i samtliga nätföretags Förbundet framhåller att nätföretag kan ta ut oskäliga avgifter till dess att en nätkund gör en anmälan till nätmyndigheten om prövning av den i det aktuella fallet gällande tariffen. Förbundet är tve k- samt till om den s.k. nätnyttomodellen skall tillämpas eftersom modellen förefaller mycket teoretisk. Förbundet menar att det sannolikt kommer att ta innan metoden är färdigutvecklad och samtliga nätföretag kan granskas på ett tillfredsställande sätt. Förbundet anser därför att frågan om tillsynen av företagen måste ges hög prioritet och att nätmyndigheten ges tillräckliga resurser för ändam ålet. Särskilda ledamöter i allmän förvaltning sdomstol Flera remissinstanser, bl.a. SvK, Villaägarnas, , HSB och Elbruk delar utredningens uppfattning att förvaltningsdomstol vid avgörande av mål enligt ellagen bör förstärkas med ledamöter med särskild kompetens och tillstyrker därför detta förslag. anser att förslaget är mycket bra. STOSEB instämmer i utredningens förslag att de domstolar som b e- handlar överklagande av beslut av nätmyndigheten tillförs kompetens om nätverksamhet och ekonomi. KamR framhåller att den uteslutande har goda erfarenheter av särskilda ledamöter vid t.ex. fastighetstaxering och laglighetsprövning. KamR me- nar att en besvärlig fråga som inte uppmärksammats är var dessa särski l- da ledamöter skall återfinnas. KamR framhåller att det dels krävs att de har den sakkunskap som föreslås, dels att några särskilda relationer me l- lan dem och operatörerna på marknaden inte föreligger. STEM invänder inte mot utredningens förslag om särskild ledamot i förvaltningsdomstolarna. Myndigheten ifrågasätter dock om samtliga ärenden enligt ellagen som berörs är av den karaktären att särskilda e x- pertledamöter är nödvändiga. RRV anser att utredningen bättre borde ha utrett de kostnadsmässiga konsekvenserna av förslaget och eventuella alternativ till den föreslagna lösningen. föreslår att kan få en vidare funktion än den har , istället för att särskilt sakkunniga led a- möter i förvaltningsdomstol tillsätts. LR avstyrker utredningens förslag. Länsrätten menar att förhållandet att målen kan ha hög teknisk och ekonomisk svårighetsgrad gäller för många av de målgrupper som tillfördes länsrätterna i samband med den allmänna nedflyttningen av mål från kammarrätterna.