prop · GO031D27 · 2001-01-01 00:00:00 — pliktiga eller skattefria bränslen hade använts vid värmeproduktionen. Systemet kom dock att utnyttjas på ett sätt som inte var avsett, bl.a. genom att värmeproduktionen bröts ut från tillverkningsföretagen och lades i särskilda bolag. Kostnaderna för bidragen ökade mycket snabbt och avskaffades nioöringen och de gamla reglerna återinfördes. uttalade därvid att behovet av bibehållna konkurrensförutsättningar borde tillgodoses genom ett särskilt stöd (prop. 1995/96:198, bet. 1995/96:SkU31 rskr. 1995/96:305). Frågan har också behandlats av vid senare tillfällen med anledning av motionsyrkanden. (1996/97:SkU16, rskr. 1996/97:156 och 1997/98:SkU18, rskr. 1997/98:155). När senast behandlade frågan med anledning av ett motionsyrkande (bet. 1998/99:SkU13, rskr. 1998/99:146) framfördes dock av utskottet att man delade uppfattningen inom att ett ställningstagande till frågan hur konkurrensproblemen för biobränslena skall lösas och vad som möjligen bör komma i stället för den slopade värmekompensationen (nioöringen) bör anstå till dess att den pågående översynen av energiskatterna har avslutats. Nioöringsproblematiken kan delas upp i tre delproblem: - konkurrensförhållandet mellan bio- bränslen och fossila bränslen i befintliga anläggningar, - lönsamheten för investeringar i nya biobränsleeldade anläggningar för fjärr- värmeleveranser till industrin och - den ekonomiska situationen för vissa fjärrvärmeföretag. Det tredje delproblemet hänger samman med att det efter sänkningen av industrins energiskatter inte är möjligt för fjärrvärmeföretagen att ta ut lika höga priser vid försäljning av värme till industrikunder som före reformen. När nioöringen togs bort fick därför några företag med hög andel industrikunder och biobränslebaserad värmeproduktion svårigheter att täcka sina kostnader, beroende på biobränsleanläggningarnas höga kapitalkostnader. är detta problem mindre, eftersom det värmepris som kan tas ut av industrikunderna har ökat p.g.a. höjda oljepriser. förslag föreslår att ett stöd konstrueras som ett driftsbidrag, dvs. med ett bestämt belopp för varje kWh biobränslegenererad värme som levereras till industrin. När värme levereras till företag som har egen produktion av biobränslen minskar den stödberättigade värmemängden med energiinnehållet i den mängd biobränslen företagen avyttrar. Kostnaden för stödet beräknas till ca för varje öre per kWh värme som stödet uppgår till. Vid exempelvis den gamla stödnivån på skulle kostnaden således bli . Stödet föreslås finansieras genom en omfördelning inom sektorn, innebärande ett ökat skatteuttag på fossila bränslen. Vidare föreslår att behovet av att stimulera till investeringar i nya biobränslebaserade fjärrvärmeanläggningar, där industrier utgör en del av den tilltänkta kundkretsen, tills vidare täcks genom utnyttjande av stödet till de lokala investeringsprogrammen. Det finns enligt vid nuvarande förhållanden därför inte tillräckliga skäl att skapa en särskild stödordning för detta slag av investeringar. genomgång av befintliga former av företagsstöd visar att det inte finns någon stödform som direkt kan tillämpas på de problem som kvarstår i vissa företag efter energiskatteomläggningen 1993. Möjligheterna att inrätta ett särskilt företagsstöd för att lösa dessa problem bedöms som mycket små. anser att det föreslagna systemet med driftsbidrag skulle kunna utvecklas till att i någon utsträckning kompensera för de underskott som tidigare genererats i företagen. Förslagen i sina detaljer skall, enligt , ses som en temporär lösning i avvaktan på resultaten av den större översyn av energiskattesystemet som pågår inom . Förslagens huvudsakliga utformning avses dock vara långsiktig. Remissinstanserna: Rapporten har tillställts 16 remissinstanser. Yttrande har avgetts av , (), (), , , , , (), , , (), och . Många remissinstanser (, , , , , , ) påtalar behovet av ett nytt energiskattesystem som en långsiktig lösning på problemet. Som en temporär lösning förordar vissa remissinstanser (, , , , ) ett stöd, dock i de flesta fall med en annan utformning än förslag. påpekar att det finns ett övergångsbehov av speciallösning för särskilt drabbade företag. är tveksam till stödet. anser att ett stöd inte bör införas. anser att en förstärkning av biobränslenas konkurrenskraft vid leveranser till industrin är önskvärd, men att det är bättre att höja skatterna för industrin. påpekar att avvägningen mellan olika miljömål är en politisk fråga och har inga invändningar mot utredningens förslag under förutsättning att ett stöd skall lämnas. Verket efterlyser en analys av måluppfyllelse och kostnader. anser att förslaget innebär att avsevärda hanteringsproblem för berörda värmeproducenter och myndigheter kommer att uppstå och att ett stödsystem bör hanteras utanför skattesystemet. påpekar att uttalanden inte kan utgöra motiv för en stödmodell som kompenserar företagen för underskott som generats efter det att regeländringar genomförts som försämrat företagens förutsättningar. har inga avgörande invändningar mot förslaget mot bakgrund av målen i det energipolitiska programmet. Verket instämmer i bedömning att en ny särskild stödform för vissa fjärrvärmeanläggningar får anses sakna möjlighet att godtas enligt och därför inte bör inrättas. Regeringens överväganden Vad gäller förhållandena i befintliga anläggningar framgår av beräkningar att de rörliga produktionskostnaderna per kWh värme är lägre i biobränsleeldade än i oljeeldade anläggningar vid leveranser till industrin vid de energipriser som rådde 1998. Oljepriserna var detta år extremt låga. är priset på råolja mer än dubbelt så högt som 1998. Regeringen finner därför att det inte föreligger något problem med biobränslenas konkurrenskraft i befintliga anläggningar vid fjärrvärmeleveranser till industrin med nuvarande koldioxidskatt på av den allmänna nivån. Detta gäller även om oljepriserna faller tillbaka till en lägre nivå. Ett driftsbidrag för att stärka biobränslenas konkurrenskraft i befintliga anläggningar är därför enligt regeringens mening inte motiverat. Beträffande frågan om lönsamheten för investeringar i nya biobränslebaserade anläggningar för att öka värmeleveranserna till industrin eller för att ersätta fosileldade fjärrvärmeanläggningar som används för sådan produktion anser regeringen att det inte är ändamålsenligt att stimulera investeringar via ett driftsbidrag. Aktörerna kan knappast uppleva ett sådant system som en tillräckligt stabil och långsiktig grund för ett investeringsbeslut, inte minst med tanke på de krav på degressivitet och tidsbegränsning som ställs på stödet utifrån . En diskussion om ett eventuellt stöd till investeringar i biobränslebaserade anläggningar för fjärrvärme leveranser till industrin, utöver vad som täcks av stödet till de lokala investeringsprogrammen, bör sättas in i ett större energi- och klimatpolitiskt sammanhang och kostnaderna för och effekterna av ett sådant stöd bör vägas mot andra åtgärder för att stimulera användningen av förnybara energikällor. Det bör också påpekas att det redan finns ett investeringsstöd till biobränslebaserade kraftvärmeanläggningar. Sammanfattningsvis finner regeringen att ett bidrag till biobränslen för fjärrvärmeleveranser till industrin inte är motiverat. Omständigheten att vissa företag har lönsamhetsproblem utgör inget skäl för staten att införa ett generellt. Regeringen avser därför inte att lägga fram något sådant förslag. Regeringen avser att följa utvecklingen på området. Den mer generella frågan om biobränslenas konkurrenskraft hanteras inom ramen för diskussionerna om energiskattesystemets utformning. Arbete pågår också med att ta fram nya styrmedel för att främja förnybara energikällor, såsom certifikatshandel med el från förnybara energikällor och handel med utsläppsrätter Bilaga 1 Nya anslagsbenämningar Bilaga 1 Nya anslagsbenämningar Innehållsförteckning Tabell 1.1 Anslagsbenämningar 2000 och 2001 74 Nya anslagsbenämningar Av tabellen nedan framgår benämningen på anslagen . Syftet med tabellen är att underlätta övergången till dom nya benämningar som följer av att politikområden införts. Tabell 1.1 Anslagsbenämningar 2000 och 2001 Benämning 2000 Benämning 2001 Anslagets namn A1 35:1 : Förvaltningskostnader B1 35:2 Bidrag för att minska elanvändning B2 35:3 Bidrag till investeringar i elproduktion från förnybara energikällor B3 35:4 Åtgärder för effektivare energianvändning B4 35:5 Energiforskning B5 35:6 Energiteknikstöd B6 35:7 Introduktion av ny energiteknik B7 35:8 Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser B8 35:9 Täckande av förluster i anledning av statliga garantier inom energiområdet B9 35:10 Skydd för småskalig elproduktion B10 35:11 Ersättning för vissa kostnader vid avveckling av en reaktor i 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21