prop · GO031D29 · 2001-01-01 00:00:00 — 3.5 Insatser 3.5.1 Statliga insatser inom politikområdet Statens insatser inom politikområdet utgörs av de medel som har beslutats för att nå skogspoli- tikens mål. Grundläggande medel är rådgivning, information och utbildning. Dessa medel har fått ökad betydelse genom skogspolitiska beslut som starkt betonar skogs- ägarnas frihet och eget ansvar för att målen nås. viktigaste uppgift är mot denna bakgrund att ge skogsägarna råd och informera om hur olika skogsbruksåtgärder skall vidtas för att de båda skogspolitiska målen skall tillgodoses. Den senaste utvärderingen visade att det behövs särskilda rådgivningsinsatser på både produktions- och miljöområdet. En tidsbegrän- sad resursförstärkning har därför beslutats för treårsperioden 2001. Därtill kommer att miljörådgivning har lyfts fram i det av EU med- finansierade miljö- och landsbygdsprogrammet. Skogsvårdslagstiftningen uttrycker statens minimikrav på skogsbruket. Den kompletteras av som innehåller vissa bestämmel- ser som skall medverka till att skogspolitikens miljömål tillgodoses. är tillsynsmyndighet utom vad gäller miljöbal- kens bestämmelser om reservat och markavvatt- ning. Skogsvårdslagstiftningen skärptes den 1 ja- nuari 1999 som en följd av bl.a. uppföljningen. Det gällde särskilt bestämmelser om återväxt- åtgärder och miljöhänsyn. Statligt ekonomiskt stöd till skogsbruket är av begränsad omfattning. Det lämnas i princip endast till natur- och kulturvårdsåtgärder som har en omfattning som går utöver de krav som ställs i skogsvårdslagstiftningen. Denna princip kännetecknar även de inslag av skogsbruksstöd som finns i de svenska strukturfondsprogram- men och i miljö- och landsbygdsprogrammet. Motsvarande begränsning görs inte av andra medlemsstater. Anslagen för ersättningarna till skogsbruket för det intrång i pågående markanvändning som beslut om reservat eller biotopskydd kan innebära har ökats väsentligt . De nivåer som gäller motsvarar i stort vad som behövs för att tillgodose Miljö- målskommitténs förslag i denna del. Kraven på vad gäl- ler rådgivning och tillsyn motiverar en lokalt för- ankrad organisation med nära och direkta kon- takter med skogsägarna. I de senaste årens rationaliseringar och organisationsförändringar har detta betonats. Ett viktigt komplement till den statsfinansierade verksamheten inom politik- området är den uppdragsverksamhet som organi- sationen bedriver och som omfattar viktiga skogspolitiska åtgärder och åtgärder inom ar- betsmarknadspolitiska program. 3.5.2 Insatser utanför politikområdet Utbildning och forskning för skogsbrukets behov finansieras till stor del inom detta utgifts- område men inom politikområdena Utbildnings- politik och Forskningspolitik. Stora insatser för skogsindustriell forskning görs också inom utgiftsområde 24 och av löntagarfondsstiftelser- na. Natur- och kulturvårdsåtgärder inom arbets- marknadspolitikens ram har stor betydelse för skogspolitikens miljömål. Förvärv, intrångser- sättningar och skötsel vad gäller skogsreservat finansieras över anslag inom utgiftsområde 20. Som nämnts i det föregående spelar skogs- ägarnas egna insatser en alltmer viktig roll för att nå skogspolitikens mål. Den ökade betydelsen är särskilt markant när det gäller miljömålet. Frivil- liga hänsynstaganden i form av begränsningar och totalskydd kompletteras av en alltmer ut- vecklad landskapsekologisk planering av verk- samheten. 3.6 Resultatbedömning 3.6.1 Resultat Som nämnts i det föregående utvärderas skogs- politiken, trots sin långsiktighet, . Den utvärderingen avser även Skogsvårdsorgani- sationens verksamhet. Förutom att det är svårt att för skogspolitiken göra resultatbedömningar för ett enskilt år råder det vissa svårigheter att särskilja effekterna av myndighetens verksamhet från effekterna av andra faktorer och andra aktö- rers verksamhet. Produktionen av svenska skogsindustripro- dukter fortsatte att öka . Sammanlagt var produktionen av papper och papp 10,1 miljo- ner ton, av massa och av sågade trävaror . Exportvär- dena uppgick till respektive 50,7, 10,6 och . Det samlade exportvärdet var eller av det totala exportvärdet för landet. Nettoexporten av skogsindustriprodukter uppgick till ca 75 miljar- der kronor motsvarande av den samlade nettoexporten. Sysselsättningen i skogs- näringen beräknas till ca 95 000 personer 1998. Den har minskat och . Minskningen av antalet produktionsenheter i skogsindustrin sker numera främst i sågverkssektorn. Den sammanlagda avverkningen 1999 beräk- nas till , en minskning med . Sam- tidigt ökade importen av rundvirke och flis med . Importen svarade för av industrins råvaruanvändning. Enligt helt nya konsekvensanalyser som utförts i regi bör det vara möjligt att successivt öka den uthålliga årliga avverknings- nivån från nu till . Även med dessa höga avverknings- nivåer kommer virkesförrådet att fortsätta öka liksom andelarna lövträd, äldre lövträdsrik skog, äldre skog och antalet gamla grova träd. Grund- läggande förutsättningar är en fortsatt strävan att nå de skogspolitiska målen. I den utvärdering av skogspolitiken som redo- visades för 1998 konstaterades det att varken produktionsmålet eller miljömålet hade nåtts. De förändringar av lagstiftningen och de tillfälliga resursförstärkningar som därför beslu- tades gäller fr.o.m. . Insats- områdena är rådgivning i produktions- och mil- jöfrågor, tillsyn särskilt vad gäller återväxt- åtgärder och ökade insatser för områdesskydd. Effekterna av dessa insatser är svåra att avläsa . En redovisning skall som nämnts göras till 2002. Som exempel på utvecklingen kan föl- jande nämnas. startade Skogsvårds- organisationen en ny landsomfattande informa- tionskampanj, Grönare skog. Kampanjen behandlar skogspolitikens båda mål och har hit- tills engagerat mer än 60 000 personer verk- samma i skogsbruket. Den medfinansieras av EU. har redovisat hur återväxt- åtgärderna har förändrats sedan mitten av 1990- talet. I den tidigare utvärderingen betonades angelägenheten av förbättrade åtgärder och en inriktning mot plantering i stället för naturlig föryngring på för den senare metoden olämpliga områden. Den senaste uppföljningen visar att storskogsbruket går i denna riktning men att utvecklingen i övrigt är otillfredsställande. En annan undersökning visar att naturhänsynen vid slutavverkning visserligen har förbättrats men att skogsvårdslagens krav inte nås på av arealen. De områdesskydd som administreras av är naturvårdsavtal och biotopskydd. Totalt upp- gick arealerna av dessa vid utgången av 1999 till 10 290 respektive , varav 7 865 respektive tillkom . Den största delen av biotoparealen var urskogsartade objekt. Anslagsförstärkningen för dessa ändamål var endast marginell 1999. har skogsbruket på eget initiativ miljöcertifierat sin verksamhet i stor utsträck- ning. , i huvudsak stor- skogsbrukets marker, har certifierats enligt den s.k. FSC-standarden. mark tillhörande småskogsbruket har certifierats genom skogsägareföreningarna enligt den s.k. PEFC-standarden. Enligt en undersökning som Riksantikvarie- ämbetet har gjort i några län har hänsynen till kulturmiljön i skogsbruket varit bristfällig. 3.6.2 Analys och slutsatser Av redovisningen i det föregående framgår att väsentliga slutsatser får dras 2002 sedan nästa utvärdering av skogspolitiken har redovisats. redovisningar antyder att det fortfarande inte har skett några väsentliga positiva förändringar i linje med slutsatserna av den förra utvärderingen. Stora insatser görs emellertid nu både av skogsnäringen själv och av i syfte att nå de båda skogspolitiska målen. Efter att ha genomfört de omfattande organisationsförändringarna inom myndigheten kan mer aktivt arbeta med sina huvuduppgifter. Det starkt minskade förvaltningskostnadsanslaget ställer dock krav på fortsatt utveckling av arbets- metoderna. 3.7 Revisionens iakttagelser har inte haft några invänd- ningar i revisionsberättelsen avseende . 3.8 Budgetförslag 3.8.1 41:1 3.2 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 290 000 2001 Förslag 290 056 2002 Beräknat 278 683 1 2003 Beräknat 289 666 2 1 Motsvarar 272 798 tkr prisnivå. 2 Motsvarar 277 342 tkr prisnivå. Anslaget disponeras av som är central förvaltningsmyndighet för skogsfrågor och chefsmyndighet för skogsvårdsstyrelserna. Budget för avgiftsbelagd verksamhet Tabell 3.3 Offentligrättslig verksamhet Tusental kronor Offentlig- rättslig verksamhet Intäkter till inkomsttitel (som inte får disponeras) Intäkter som får disponeras Kostnader Resultat (intäkt - kostnad) Utfall 1999 - 147 203 -56 Prognos 2000 - 200 200 0 Budget 2001 - 200 200 0 Tabell 3.4 Uppdragsverksamhet Tusental kronor Uppdragsverksamhet Intäkter Kostnader Resultat (intäkt - kostnad) Utfall 1999 310 698 302 734 7 852 (varav tjänsteexport) 7 702 8 299 -597 Prognos 2000 280 200 284 000 -3 800 (varav tjänsteexport) 10 200 10 000 200 Budget 2001 184 300 185 000 -700 (varav tjänsteexport) 10 300 10 000 300 Utfallet av uppdragsverksamheten 2000 och 2001 är till största del beroende av de insatser som görs inom arbetsmarknadspolitikens ram. Regeringens överväganden Regeringen bedömer anslagsbehovet till . Därvid har ytterligare tillförts anslaget för den sär- skilda rådgivningsinsatsen 2001. beräknas anslagsbeho- ven till respektive . Tabell 3.5 Beräkning av anslaget Tusental kronor Anslag 2000 280 584 Pris- och löneomräkning 4 472 Ökat resursbehov 5 000 Förslag 2001 290 056 3.8.2 41:2 Insatser för skogsbruket Tabell 3.6 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 111 389 2001 Förslag 180 700 2002 Beräknat 180 700 2003 Beräknat 180 700 Anslaget som disponeras av täcker kostnaderna för statsbidrag enligt förord- ningen (1993:555) om statligt stöd till skogs- bruket och förordningen (2000:577) om stöd för miljö- och landsbygdsutvecklingsåtgärder. Anslaget finansierar bidrag till sådant ädellöv- skogsbruk som regleras särskilt i skogsvårdslagen (1979:429) och vissa natur- och kulturvårds- åtgärder. Vidare täcker det statens kostnader för biotopskydd, naturvårdsavtal och försöksverk- samhet med skogsmarkskalkning m.m. Anslaget finansierar sedan sin tillkomst 1994 vissa administrationskostnader hos Skogsvårds- organisationen. De får 2001 uppgå till samman- lagt högst . Regeringens överväganden har i sitt budgetunderlag redo- visat ett förslag till statsbidrag till plantering av ädellövskog på stormfällda granskogsarealer i . Förslaget innebär att ca blir föremål för bidrag av an- läggningskostnaden. Detta motsvarar samman- lagt som enligt förslaget bör fördelas med vardera 8 miljoner kro- nor. Förslaget har stöd hos företrädare för mark- ägare och kommuner. Regeringen anser att den möjlighet som skapats för att ersätta stormfälld granskog i syd- ligaste med mer stormfast ädellövskog bör tas till vara. En sådan åtgärd innebär bl.a. också ett led i insatserna för en ökad biologisk mångfald och att för områdena mera naturliga trädslag planteras. Staten bör genom ett bidrag i enlighet med förslag medverka till att vissa merkostnader täcks genom ett sär- skilt bidrag. Totalt bör ca planteras med ädellövskog. Åtgärden bör begränsas till en treårsperiod. Som villkor för bidrag bör det krä- vas att skogsägaren stormskadeförsäkrar sin skog, en möjlighet som står till buds. I övrigt bör de regler gälla som framgår av för- ordningen (1993:555) om statligt stöd till skogs- bruket. Anslaget bör mot denna bakgrund för- stärkas med 2003. Förstärkningen finansieras genom en omfördelning från utgiftsområde 18, anslaget Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet. har som underlag för sina beslut om skyddsvärda småbiotoper gjort en landsomfattande inventering. öka kvaliteten på denna och för att möjliggöra en förstärkning av skyddsåtgärderna, bl.a. av s.k. jätteträd, bör anslaget tillföras ytterligare . Även denna förstärkning finansieras genom om- fördelning från nämnda anslag. I enlighet med vad som beräknades ekonomiska vårproposition bör anslaget för biotopskydd och naturvårdsavtal dessutom räknas upp med . Regeringen bedömer anslagsbehovet till . För budgetåren 2002 och 2003 beräknas anslagsbehoven till vardera . Tabell 3.7 Beräkning av anslaget Tusental kronor Anslag 2000 105 700 Ökat resursbehov 75 000 Förslag 2001 180 700 3.8.3 41:3 Internationellt skogssamarbete Tabell 3.8 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 1 447 2001 Förslag 1 405 2002 Beräknat 1 405 2003 Beräknat 1 405 De utgifter som belastar anslaget är alleuropeiskt skogssamarbete, uppföljning av FN:s miljö- och utvecklingskonferens i och vissa projektkostnader och resekostnader vid deltagande i Internationella tropiska timmer- organisationen. Regeringens överväganden För bedöms anslagsbehovet till . För budgetåren 2002 och 2003 beräknas anslagsbehoven vara oförändrade 3.8.4 41:4 Från EG-budgeten finansierade medel för skogsskadeövervakning Tabell 3.9 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 5 100 2001 Förslag 6 000 2002 Beräknat 6 000 2003 Beräknat 6 000 Anslaget disponeras av och an- vänds för kartläggning av skogens miljötillstånd på över 200 observationsytor spridda över landet. Den nationella delen av finansieringen av denna verksamhet sker över anslaget Skogsvårdsorgani- sationen. Det anslagssparande 1999 som översti- ger har dragits in. Regeringens överväganden Det pågår en översyn av innehållet i och reglerna för den verksamhet som finansieras över detta anslag. Översynen beräknas vara klar . För be- döms anslagsbehovet till . beräknas anslagsbehoven vara oförändrade 4.1 Omfattning Politikområdet omfattar verksamhet som avser djur i människans tjänst samt den del av fauna- vården som avser viltvård. Verksamheten inom djurskydds- och djurhäl- soområdet syftar till att upprätthålla ett gott häl- sotillstånd och ett gott djurskydd bland husdjur, försöksdjur, vilda djur som hålls i fångenskap eller som används som försöksdjur samt att be- gränsa användningen av försöksdjur. Verksam- heten syftar också till att åstadkomma sunt och bra djurfoder, vilket är viktigt för djurens hälso- tillstånd liksom för det slutliga livsmedlet. Likaså utgör hanteringen i av animaliskt avfall en viktig gren av verksamhetsområdet. Djurområdet omfattar verksamhet vid Jord- bruksverket med distriktsveterinärorganisatio- nen, (), (), Natur- vårdsverket och . Inom politikområdet Djurpolitik disponerar medel för djurskyddsfrämjande åtgärder samt för forskning och utveckling vad gäller sådana åtgärder, bl.a. när det gäller alterna- tiva inhysningssystem för värphöns och prov- ning av nya tekniska system (anslag 42:3). Dess- utom disponeras medel till beredskap mot och bekämpande av smittsamma djursjukdomar, obduktioner samt till olika djurhälsovårdsaktivi- teter när det gäller nötkreatur, svin, får, häst och fisk (anslag 42:5). veterinära fältverksamhet upprätthålls genom den statliga distriktsveteri- närorganisationen med ca 250 distriktsveteri- närer fördelade över hela landet (anslag 42:2). Verksamheten utgår från ca 80 veterinärstatio- ner. SVA är veterinärmedicinskt expert- och ser- viceorgan för myndigheter och enskilda och ut- reder bl.a. smittsamma djursjukdomars upp- komst, orsak och spridningssätt. CFN samordnar och planerar frågor som rör försöksdjur i syfte att begränsa antalet djur som används i djurförsök. På regional nivå medverkar länsstyrelserna till upprätthållande och förbättring av djurhälsan och djurskyddet samt tillsynen därav. och uppgifter är att lämna bidrag till åtgärder för att förebygga skada av vilt och ersättning för sådan skada enligt 29 a § jaktförordningen (1987:905) samt för ska- dor som rovdjur orsakar på renar. 4.2 Utgiftsutveckling Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet Miljoner kronor Utfall 1999 Anslag 2000 1 Utgifts- prognos 2000 Förslag anslag 2001 Beräknat anslag 2002 Beräknat anslag 2003 42:1 81 85 85 94 96 98 42:2 Bidrag till distriktsveterinärorganisationen 80 76 76 86 87 89 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder 23 42:4 8 8 8 8 8 9 42:5 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar 91 42:6 Ersättningar för viltskador 59 63 63 71 86 86 Totalt för utgiftsområde 23 373 345 360 372 391 396 1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för i samband med den ekonomiska vårpropositionen. Regeringens förslag: Målet för djurpolitiken är ett gott djurskydd och ett gott djurhälsotillstånd bland djur i människans tjänst och att viltstam- marna förvaltas på ett sådant sätt att oacceptabla skador på människor och egendom inte uppstår. Detta mål nås genom bl.a. - förbättring av djurskyddet, - kontroll av att det i inte tillverkas och/eller marknadsförs foder som är skadligt för djur, människor eller miljö, - förebyggande diagnosticerande och bekäm- pande av infektionssjukdomar hos djur, - samordning av försöksdjursverksamheten i syfte att begränsa antalet djur som används i djurförsök, - stöd till forskning samt utbildnings- och in- formationsinsatser, - att populationen av vilda fåglar och däggdjur skall hållas på en sådan nivå att oacceptabla skador av vilt inte uppkommer. Risken för viltskador skall i första hand motverkas genom skadeförebyggande åtgärder och i andra hand genom jakt. Om det är uppenbart oskäligt att den skadelidande själv svarar för kostnaden kan ersättning erhållas ur anslaget 42:6 Ersättning för viltskador. 4.4 Politikens inriktning Djurskydd och djurhälsa Det svenska synsättet när det gäller djurhälsa och djurskydd är präglat av höga etiska ambitioner. När den nya djurskyddslagen kom 1988 blev de svenska reglerna ledande på djurskyddsområdet. Även om många länder inom EU nu har förbätt- rat sin lagstiftning måste ändå betraktas som ledande i många avseenden. Bland annat är den svenska grundtanken att det är den omgiv- ning som djuren placeras i som skall göras så djurvänlig som möjligt i syfte att djuren skall må bra, ha god hälsa och ges möjlighet att tillfreds- ställa sina behov av naturligt beteende. Avelsverksamheten bör inte enbart syfta till att förbättra produktionsegenskaperna utan även till att komma till rätta med problem som förloss- ningssvårigheter och sjukdomsfrekvens och syfta till att ge djuren ett friskt liv samt att ta till vara och bevara det genetiska kulturarvet. En god djurhälsa är också avgörande för eko- nomin i jordbruksföretagen. Transporten till slakteriet måste ske under så lite stress som möj- ligt. Även i slakteriet måste djurskyddet vara bra och djuren behandlas väl. Genom detta synsätt skapas en etiskt god djurhållning vars goda djurmiljö är en förutsättning för bl.a. en liten an- vändning av antibiotika i djurskötseln. Varje moment i djurhållningen och livsmedelsproduk- tionen bör följas upp av en god och väl funge- rande tillsyn. har ett mycket gott smittskyddsläge. Att behålla och förbättra denna unika situation är synnerligen angeläget. Även det allmänna djurskyddet är prioriterat. arbetar stän- digt med att se över djurskyddslagen (1988:534) och djurskyddsförordningen (1988:539) och t.ex. ny teknikprovning ger förutsättningar för att låta djurens behov gå i första rummet och an- passa reglerna till dessa. En bra djurskötsel och god hygien i djurhåll- ningen ger också hög livsmedelskvalitet. Det är inte bara i livsmedelsindustrin och i butikerna som det krävs rätt hantering för att ett livsmedel skall vara en bra produkt. Redan från första ledet i produktionen krävs noggrannhet och efter- tanke. För att exempelvis få fram en bra kött- produkt krävs att djuret föds upp rätt, ges ett sunt och bra foder som varken innehåller kada- vermjöl, tillväxtbefrämjande antibiotika eller andra olämpliga tillsatser. God etik i djurhåll- ningen har dessutom stor betydelse för hur kon- sumenterna värdesätter livsmedlen. Problematiken kring det animaliska avfallet återstår att lösa. Bestämmelser om kvittblivning, bearbetning, hantering och användning av avfall, biprodukter och kadaverprodukter står i fokus i EU-arbetet eftersom det är högst väsentligt från folkhälsosynpunkt att komma till rätta med olämplig användning av sådana produkter. Sakkunskap avseende smittspridningsriskerna vid recirkulation och återanvändning av sådana restprodukter i jordbruket efterfrågas i stor om- fattning. Det är nödvändigt att genomföra forskning under svenska förhållanden då över- levnadstider m.m. för olika smittsamma agens kan variera mycket beroende på klimat, neder- börd m.m. Området har betydande utvecklings- potential där samlad kompetens, framför allt kopplingen veterinärmedicin biologi mikro- biologi kemi är av stor betydelse. har även en politisk ambition om en ökad andel ekologisk produktion inom lantbru- ket. För animalieproduktionens del innebär detta bl.a. väsentliga omställningar vad avser fodrets sammansättning och hygien. Även när det gäller foderfrågor finns det därför ett stort behov av ökad forskning och utveckling utifrån ett ekolo- giskt perspektiv. Ordförandeskapet På djurskydds- och djurhälsoområdet arbetar intensivt, inte minst med de frågor som väntas bli aktuella för behandling i EU under ordförandeskapstid. Frågor om foder- säkerhet prioriteras högt, bl.a. mot bakgrund av den s.k. dixoinkrisen . En gemensam lagstiftning om hur kontrollen skall vara organi- serad på djurfoderområdet håller på att utarbetas inom EU. Vidare kan det förväntas att förslag kommer på olika områden rörande skyddet för animalie- produktionens djur, bl.a. djurskyddskrav i svin- uppfödningen. Plågsamma djurtransporter har rönt stor uppmärksamhet gång på gång trots att det finns djurskyddsregler för att undvika detta. Från svensk sida anses att de svenska bestämmel- serna på djurskyddsområdet kan tjäna som en vägledning för arbetet inom EU. skall även arbeta för att kunskaperna skall spridas om betydelsen av en god djurhåll- ning för att t.ex. bekämpa salmonella och för att möjliggöra en uppfödning av djur utan att dessa ges antibiotika i tillväxtbefrämjande syfte. Ett intensivt arbete pågår inom EU för att skärpa zoonoslagstiftningen som rör de sjuk- domar som kan smitta från djur till människa och tvärtom. tar aktivt del och informe- rar om den svenska synen på salmonella som innebär att konsumenterna måste ha tillgång till säkra livsmedel och att inte någon salmonella- smitta får förekomma i något led i produktions- kedjan. om livsmedelssäkerhet innehåller förslag om hur livsmedelsframställningen skall kunna förbättras så att konsumenterna erhåller livsmedel som är säkra att äta och som är fram- ställda på ett hållbart sätt. är angeläget om att som unionens ordförande driva arbetet med genom- förandet av de förslag som finns i kommissio- nens framåt. EU:s medlemsstater kommer att bli ålagda att se över hela området vad gäller avfall från livs- medelsindustrin som används för eller kan komma att användas för recirkulering till foder. SVA:s uppgift är att utgöra en vetenskaplig bas inom området fodersäkerhet. 4.5 Insatser 4.5.1 Statliga insatser inom politikområdet Regeringen tillsatte en särskild utredare med uppgift att allsidigt belysa alternativmedicinska behandlingsformer för djur och att föreslå åtgärder för att säkerställa att djur inte utsätts för onödigt lidande. I uppdraget in- går bl.a. att utreda omfattningen samt kon- sekvenserna av befintlig alternativmedicinsk be- handling, att redogöra och utvärdera dagens utbildningar för alternativmedicinsk behandling av djur och att bedöma behovet av sådan utbild- ning. Uppdraget skall redovisas . Regeringen gav CFN i upp- drag att utreda förutsättningarna för en kvanti- fierad bedömning av smärta och andra obehag. CFN överlämnade utredningen . CFN föreslår att den djurförsöksetiska pröv- ningen förstärks genom införandet av ett klassi- ficeringssystem som tar hänsyn till smärt- och lidandefaktorerna i ett försök. De djurförsöks- etiska nämnderna skulle genom ett klassifice- ringssystem få bättre grundade ansökningar att utgå från och kunna göra riktigare bedömningar om vad försöket betyder för djuret. Indelningen föreslås ske i tre kategorier ringa, måttlig res- pektive avsevärd svårighetsgrad. Regeringen beslutade om kommittédirektiv för en översyn av förut- sättningarna för den djurförsöksetiska pröv- ningen.