prop · GO03150 · 2001-01-01 00:00:00 — Redovisning för tiden före förordnandet av likvidator 13 kap. 32 § När bolaget har gått i likvidation och en likvidator har förordnats, skall styrelsen och den verkställande direktören genast redovisa sin förvaltning av bolagets angelägenheter för vilken redovisningshandlingar inte förut har lagts fram på bolagsstämma. Redo-visningen skall läggas fram på bolagsstämma så snart det kan ske. Be-stämmelserna om årsredovisning i tillämplig lag om årsredovisning samt om revisionsberättelse enligt denna lag skall tillämpas. Om den tid som redovisningen skall avse omfattar även föregående räkenskapsår, skall det upprättas en särskild redovisning för det året och, om bolaget är ett moderbolag som är skyldigt att upprätta koncern-redovisning, en särskild koncernredovisning. (Jfr 13 kap. 33 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 9 § i dess gällande lydelse. Genom den nya formuleringen i första stycket klargörs att den redovisning som styrelsen och den verkställande direktören skall lämna för sin förvaltning avser tiden från utgången av det sista räkenskapsår för vilket årsredovisning har fastställts till den dag då likvidator förordnades. Andra stycket har formulerats om, bl.a. med beaktande av att moderbolag är generellt skyldiga att upprätta koncernredovisning (jfr 7 kap. 1-3 §§ årsredovisningslagen [1995:1554]). Kallelse på okända borgenärer 13 kap. 33 § Likvidatorn skall genast ansöka om kallelse på bolagets okända borgenärer. (Jfr 13 kap. 34 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 10 § i dess gällande lydelse. Avvecklingen av rörelsen 13 kap. 34 § Så snart det kan ske skall likvidatorn genom försäljning på offentlig auktion eller på annat lämpligt sätt förvandla bolagets egendom till pengar, i den mån det behövs för likvidationen, samt betala bolagets skulder. Bolagets rörelse får fortsättas, om det behövs för en ändamålsenlig avveckling eller för att de anställda skall få skälig tid att skaffa sig ny anställning. (Jfr 13 kap. 35 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 11 § i dess gällande lydelse. Obestånd 13 kap. 35 § Om bolaget är på obestånd och inte kan betala likvidationskostnaderna, skall likvidatorn ansöka om att bolaget försätts i konkurs. (Jfr 13 kap. 43 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 15 § tredje stycket i den paragrafens gällande lydelse. Redovisning under likvidationen 13 kap. 36 § Likvidatorn skall för varje räkenskapsår upprätta en årsredovisning, som skall läggas fram på ordinarie bolagsstämma. I fråga om stämman och redovisningen skall följande bestämmelser inte tillämpas: 9 kap. 7 § andra stycket 2 denna lag, 2 kap. 1 § andra stycket, 5 kap. 18-25 §§, 6 kap. 2 och 5 §§ årsredovisningslagen (1995:1554), samt 5 kap. 2 § 3 och 6 kap. 3 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. I balansräkningen får det egna kapitalet tas upp i en post. Balansräkningen skall innehålla uppgift om aktiekapitalet, i förekommande fall fördelat på olika aktieslag. En tillgång får inte tas upp till högre värde än den beräknas inbringa efter avdrag för försäljningskostnaderna. Om en tillgång kan beräknas inbringa ett väsentligt högre belopp än det värde som tas upp i balansräkningen, skall det beräknade beloppet anges särskilt vid tillgångsposten. Om en skuld eller likvidationskostnad kan beräknas kräva ett belopp som väsentligt avviker från redovisad skuld, skall det beräknade beloppet anges vid skuldposten. Bestämmelserna om koncernredovisning och om delårsrapport i tillämplig lag om årsredovisning skall inte tillämpas på bolag i likvidation. (Jfr 13 kap. 36 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar i huvudsak 13 kap. 12 § i dess gällande lydelse. Fjärde stycket är nytt. Av första stycket framgår att likvidatorn skall upprätta en årsredovisning som skall läggas fram på ordinarie bolagsstämma. Utgångspunkten är att samma regler gäller för stämman och årsredovisningen som för bolag som inte har gått i likvidation, jfr 6 kap. 2 § bokföringslagen (1999:1078) och 29 § i detta kapitel. Detta innebär bl.a. att bestämmelserna i årsredovisningslagen (1995:1554) och 9 kap. aktiebolagslagen är tillämpliga. I förevarande paragraf anges vissa undantag från denna huvudregel. Undantagen avser bl.a. kravet på finansieringsanalys i 2 kap. 1 § andra stycket årsredovisningslagen och bestämmelsen om dispositioner beträffande bolagets vinst eller förlust i 9 kap. 7 § andra stycket 2 aktiebolagslagen. I gällande lagtext har även bestämmelsen i 9 kap. 7 § första stycket 1 om fastställelse av resultaträkning och balansräkning undantagits. I stället har föreskrivits att årsredovisningen skall läggas fram "för godkännande". Det har emellertid inte ansetts motiverat att upprätthålla denna terminologiska skillnad. Någon saklig förändring är inte avsedd. I andra och tredje styckena behandlas vissa frågor om värdering m.m. i balansräkningen. Bestämmelserna överensstämmer i sak med gällande rätt. I lagrådsremissens förslag angavs i andra styckets andra mening att aktiekapitalet skall "anges särskilt". Såsom Lagrådet har påtalat kan en sådan formulering uppfattas som motsägelsefull i förhållande till föreskriften i första meningen om att det egna kapitalet skall tas upp i en post. Lagrådet har förordat att bestämmelsen utformas så att aktiekapitalet skall anges "inom linjen". Regeringen har emellertid bedömt att uttrycket "inom linjen" - som avspeglar en äldre bokföringsteknik - inte är tillräckligt klargörande. Lagtexten har därför i stället utformats så att balansräkningen skall "innehålla en uppgift om aktiekapitalet". I fjärde stycket klargörs att de bestämmelser som annars gäller om koncernredovisning och delårsrapport inte är tillämpliga på ett bolag i likvidation. De bestämmelser som åsyftas är bestämmelserna i 7 och 9 kap. årsredovisningslagen samt 7 och 9 kap. lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. Någon ändring i sak är inte avsedd (jfr prop. 1995/96:10 Del II s. 301). Skifte 13 kap. 37 § När den anmälningstid som har satts ut i kallelsen på okända borgenärer har löpt ut och alla kända skulder har betalats, skall likvidatorn skifta bolagets återstående tillgångar. Om det råder tvist om en skuld eller om en skuld inte har förfallit till betalning eller av annan orsak inte kan betalas, skall pengar sättas av till betalning av skulden och återstoden skiftas. (Jfr 13 kap. 37 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar, med några språkliga justeringar, 13 kap. 13 § första stycket i den paragrafens gällande lydelse av skifte 13 kap. 38 § En aktieägare som vill klandra skiftet skall väcka talan mot bolaget senast efter det att slutredovisning enligt 39 § lades fram på bolagsstämma. (Jfr 13 kap. 38 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 13 § andra stycket i den lydelse som den paragrafen har haft. Slutredovisning 13 kap. 39 § När uppdraget som likvidator har fullgjorts, skall likvidatorn lämna slutredovisning för förvaltningen genom en förvaltningsberättelse som avser likvidationen i dess helhet. Berättelsen skall även innehålla en redogörelse för skiftet. Till berättelsen skall redovisningshandlingar för hela likvidationstiden fogas. Berättelsen och redovisningshandlingarna skall lämnas till bolagets revisor. Revisorn skall inom en månad därefter lämna en revisionsberättelse över slutredovisningen och förvaltningen under likvidationen. När revisionsberättelsen har lämnats till likvidatorn, skall denne genast kalla aktieägarna till en bolagsstämma för granskning av slutredovisningen. Förvaltningsberättelsen med bifogade redovisningshandlingar och revisionsberättelsen skall hållas tillgängliga hos bolaget för aktieägarna. Kopior av handlingarna skall sändas till de aktieägare som begär det och uppger sin postadress. Handlingarna skall läggas fram på stämman. Bolagsstämman skall fattas beslut om ansvarsfrihet för likvidatorn. I fråga om beslutet gäller bestämmelserna i 9 kap. 9 § andra stycket. (Jfr 13 kap. 39 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 14 § i dess gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionellt slag. Bolagets upplösning 13 kap. 40 § När likvidatorn har lagt fram slutredovisning, är bolaget upplöst. Likvidatorn skall genast anmäla detta för registrering. Till anmälan skall fogas bestyrkta kopior av de handlingar som anges i 39 § tredje stycket. (Jfr 13 kap. 40 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 15 § första stycket i den paragrafens gällande lydelse. Den sista meningen är ny. Den klargör att slutredovisningen skall ges in till där den blir allmän handling. Att bolaget är upplöst betyder att det har förlorat sin rättskapacitet. Av 43 § följer att ett upplöst bolag i vissa fall kan återfå rättskapaciteten. Preskription av rätt till andel i tillgångarna 13 kap. 41 § En aktieägare som inte efter det att slutredovisningen lades fram på bolagsstämma anmäler sig för att lyfta vad han eller hon har fått vid skiftet, förlorar sin rätt till andel i de skiftade tillgångarna. Med tillämpning av 43 § skall kvarvarande tillgångar då skiftas mellan bolagets övriga aktieägare. Om tillgångarna är av obetydligt värde, kan rätten på anmälan av likvidatorn besluta att tillgångarna skall tillfalla Allmänna arvsfonden. (Jfr 13 kap. 41 § i SOU 1999:36.) Paragrafen, som överensstämmer i sak med 13 kap. 13 § tredje stycket i dess gällande lydelse, reglerar preskription av aktieägares rätt till den egendom som han eller hon har fått vid ett skifte. För att undvika preskription måste aktieägaren anmäla sitt anspråk från det att slutredovisningen lades fram på stämma enligt 39 §. Det faller sig naturligt att en sådan anmälan skall göras hos likvidatorn. Det har inte ansetts nödvändigt att låta detta komma till uttryck i lagtexten. I tredje meningen anges att rätten, som alternativ till fortsatt likvidation, kan förordna att sådana tillgångar som aktieägare inte har gjort anspråk på skall tillfalla Allmänna arvsfonden. En förutsättning för detta är att tillgångarna är av obetydligt värde, såsom när tillgångarna inte kan täcka kostnaderna för en fortsatt likvidation eller när det överskjutande värdet är så lågt att aktieägarna inte kan förväntas fästa något avseende vid det. Tillgångarna måste dock ha något värde och får alltså inte utgöra en belastning för Allmänna arvsfonden. Skadeståndstalan 13 kap. 42 § Trots vad som sägs i 40 § kan ägare till en tiondel av samtliga aktier hos likvidatorn begära bolagsstämma för behandling av en fråga om talan om skadestånd till bolaget enligt 15 kap. 1-3 §§. Bestämmelsen i 9 kap. 12 § andra stycket skall då tillämpas. (Jfr 13 kap. 42 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar i sak 13 kap. 15 § andra stycket i dess gällande lydelse. Fortsatt likvidation 13 kap. 43 § Om en tillgång framkommer för bolaget efter dess upplösning enligt 40 § eller om talan väcks mot bolaget eller det av annat skäl uppkommer behov av en likvidationsåtgärd, skall likvidationen fortsätta. Likvidatorn skall genast anmäla den fortsatta likvidationen för registrering. Kallelse till den första bolagsstämman efter återupptagandet skall ske enligt bolagsordningen. Dessutom skall skriftlig kallelse sändas till varje aktieägare vars postadress är införd i aktieboken eller på annat sätt känd för bolaget. Om den tillgång som avses i första stycket är av obetydligt värde, kan rätten på anmälan av likvidatorn besluta att tillgången i stället skall tillfalla Allmänna arvsfonden. (Jfr 13 kap. 44 § i SOU 1999:36.) Paragrafens första två stycken motsvarar 13 kap. 16 § i dess gällande lydelse. Tredje stycket är nytt. Av första stycket framgår att en likvidation i vissa fall skall fortsätta efter det att bolaget har upplösts. Det första fallet är att en tillgång kommer fram efter bolagets upplösning. Det andra fallet är att talan väcks mot bolaget. Det tredje fallet är att "det av annat skäl uppkommer behov av en likvidationsåtgärd". Med detta avses andra situationer då det upplösta bolaget av någon anledning behöver ha en ställföreträdare. Ett exempel som har nämnts i doktrinen är att bolagets medkontrahent behöver en bekräftelse på ett avtal som har träffats med bolaget under likvidationen (se , Aktieselskaber og anpartsselskaber, 2 upp-lagan, 1992 s. 339). I andra stycket anges att likvidatorn genast skall anmäla den fortsatta likvidationen för registrering och kalla till en bolagsstämma. Det tredje stycket innebär att det, liksom i de fall som behandlas i 41 §, finns en möjlighet att låta tillgångar av obetydligt värde tillfalla Allmänna arvsfonden i stället för att skifta dem bland aktieägarna genom en fortsatt likvidation (se vidare kommentaren till 41 §). Om det framkommer flera tillgångar, skall bestämmelsen tillämpas på samtliga dessa. Det är alltså tillgångarnas samlade värde som avgör om likvidationen skall fortsätta eller inte och likvidatorns beslut i frågan måste avse samtliga tillgångar. Likvidatorn kan inte välja att lämna viss tillgång till Allmänna arvsfonden för att fortsätta likvidationen såvitt gäller övriga tillgångar. Upphörande av likvidation 13 kap. 44 § Om bolaget har gått i likvidation på grund av bolagsstämmans beslut eller, i fall som avses i 16 § och 50 § första stycket, på grund av rättens beslut, kan stämman sedan bolagets revisor har yttrat sig besluta att likvidationen skall upphöra och bolagets verksamhet återupptas. Ett sådant beslut får dock inte fattas, om 1. det finns grund för tvångslikvidation enligt 10 eller 11 §, 2. bolagets eget kapital, beräknat enligt 13 §, enligt revisorns yttrande inte uppgår till det registrerade aktiekapitalet, eller 3. utskiftning har ägt rum. När bolagsstämman beslutar att likvidationen skall upphöra, skall den välja styrelse. Likvidatorn skall se till att beslutet om att likvidationen skall upphöra och valet av styrelse genast anmäls för registrering. Beslutet får inte verkställas förrän det har registrerats. (Jfr 13 kap. 45 § i SOU 1999:36.) Paragrafen överensstämmer i huvudsak med 13 kap. 17 § första-tredje styckena i aktiebolagslagens gällande lydelse. I första stycket anges de fall då bolagsstämman kan besluta om upphörande av likvidation. Ett sådant beslut innebär att bolaget fortsätter sin verksamhet i stället för att upplösas. En nyhet är att denna möjlighet finns även i de fall då bolaget har gått i likvidation efter en avslutad överskottskonkurs (jfr 50 § första stycket). Motiven för detta har behandlats i avsnitt 4.9.3. Av andra stycket framgår att ett beslut om upphörande av likvidation inte får verkställas förrän det har registrerats. 13 kap. 45 § Om ett likvidationsbeslut som har gått i verkställighet har blivit upphävt genom en domstols dom eller beslut som har vunnit laga kraft, skall likvidatorn genast anmäla detta för registrering och kalla till bolagsstämma för val av styrelse. (Jfr 13 kap. 46 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar, med vissa ändringar, 13 kap. 17 § fjärde stycket i dess gällande lydelse. I paragrafen regleras likvidatorns respektive rättens skyldigheter i samband med att ett likvidationsbeslut upphävs. De flesta likvidationsbeslut går i omedelbar verkställighet (se 10, 11, 16, 49 och 50 §§). Om ett sådant likvidationsbeslut senare upphävs, ankommer det enligt förevarande paragraf på den likvidator som har tillträtt att vidta vissa åtgärder. Likvidatorn skall sålunda dels anmäla förhållandet till registreringsmyndigheten, dels kalla till bolagsstämma för val av styrelse. Ett beslut om likvidation enligt 20 § får däremot inte verkan förrän det har vunnit laga kraft, såvida inte rätten särskilt förordnar om omedelbar verkställighet. Om högre rätt i ett sådant fall upphäver likvidationsbeslutet, har likvidatorn alltså normalt ännu inte tillträtt sitt uppdrag . Av paragrafen följer motsatsvis att likvidatorn då inte behöver vidta några åtgärder. Regeringen avser att i aktiebolagsförordningen ta in bestämmelser om att den domstol som i en sådan situation upphäver beslutet om likvidation skall underrätta . 13 kap. 46 § När en likvidation har upphört enligt 44 eller 45 §, skall 39 § tillämpas. Kopior av de handlingar som anges i 39 § tredje stycket skall ges in till registreringsmyndigheten. (Jfr 13 kap. 47 § i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar 13 kap. 17 § femte stycket i dess gällande lydelse. Den innebär att bestämmelserna om likvidatorns slutredovisning skall tillämpas också när en likvidation har upphört på de sätt som anges i 44 eller 45 §. Konkurs Registrering 13 kap. 47 § Beslut om konkurs och beslut om företagsrekonstruktion skall registreras. (Jfr 13 kap. 48 § första och tredje styckena i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar närmast 13 kap. 20 § första och tredje styckena i den paragrafens gällande lydelse. De bestämmelser som har funnits om rättens skyldighet att anmäla beslut om konkurs m.m. till har inte tagits med i lagen. Regeringen avser i stället att ta in sådana bestämmelser i aktiebolagsförordningen. Företrädare för bolaget i dess egenskap av konkursgäldenär 13 kap. 48 § Under konkursen företräds bolaget som konkursgäldenär av den styrelse och verkställande direktör eller de likvidatorer som fanns vid konkursens början. Bestämmelserna i denna lag om rätt att avgå, om entledigande och om nytillsättning gäller dock även under konkursen. (Jfr 13 kap. 48 § andra stycket i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar i sak 13 kap. 20 § andra stycket i den paragrafens gällande lydelse. Bolagets upplösning efter konkurs 13 kap. 49 § Om bolaget är försatt i konkurs och denna avslutas utan överskott, är bolaget upplöst när konkursen avslutas. Finns det efter konkursens avslutande tillgångar som inte omfattas av konkursen, skall rätten på ansökan av den som berörs besluta om likvidation. Ett sådant beslut gäller . Kallelse till den första bolagsstämman efter beslutet skall ske enligt 43 § andra stycket. (Jfr 13 kap. 49 § första stycket i SOU 1999:36.) Paragrafens första mening motsvarar 13 kap. 19 § första stycket i den paragrafens gällande lydelse. De nya bestämmelserna i andra och tredje meningarna (jfr avsnitt 4.9.2) behandlar den situationen att det efter en avslutad underskottskonkurs finns kvar eller framkommer någon tillgång som inte omfattas av konkursen. Detta kan inträffa exempelvis om bolaget vinner en rättegång som konkursboet har valt att inte inträda i. Av andra meningen framgår att rätten då, på ansökan av den vars rätt berörs, skall besluta om likvidation. Kommittén föreslog att lagtexten skulle ange endast att rätten skulle förordna en eller flera likvidatorer. Det har emellertid ansetts lämpligare att, i enlighet med Patent- och registreringsverkets förslag, utforma lagtexten så att det tydligt framgår att rättens beslut inleder ett likvidationsförfarande som i huvudsak följer allmänna regler om genomförande av likvidation (jfr 43 §). Att rätten skall förordna en eller flera likvidatorer följer av 27 § första stycket. Genom rättens beslut om likvidation återuppstår bolaget i form av ett bolag i likvidation. Bolagets handlingsfrihet begränsas dock av likvidationsändamålet (jfr 29 och 31 §§ samt NJA 2000 s. 144). Likvidatorn skall kalla till bolagsstämma efter vad som föreskrivs vid fortsatt likvidation enligt 43 §. Det bör understrykas att de nya bestämmelserna inte kan tillämpas om de nya tillgångarna hör till konkursboet. Likvidation efter överskottskonkurs m.m. 13 kap. 50 § Om en konkurs avslutas med överskott eller läggs ned efter frivillig uppgörelse eller om egendomen i konkursboet återställs till bolaget till följd av att ackord har fastställts, skall rätten i samband med att konkursen avslutas besluta att bolaget skall gå i likvidation. Ett sådant beslut gäller . Var bolaget i likvidation när det försattes i konkurs, skall likvidationen fortsätta enligt 43 §, om konkursen avslutas på det sätt som anges i första stycket. (Jfr 13 kap. 49 § andra och tredje styckena i SOU 1999:36.) Paragrafen motsvarar närmast 13 kap. 19 § andra och tredje styckena i den paragrafens gällande lydelse. De frågor som regleras i paragrafen har behandlats i avsnitt 4.9.3. En nyhet i första stycket är att rätten självmant skall besluta om likvidation när en konkurs avslutas med överskott. var det bolagsstämman som skulle besluta om likvidation i dessa fall. Av 11 kap. 18 § konkurslagen (1987:672) framgår att konkursen avslutas genom rättens beslut om utdelning. Om det finns ett överskott i konkursen, skall rätten alltså besluta att bolaget skall gå i likvidation. Motsvarande gäller när konkursen läggs ned efter frivillig uppgörelse med borgenärerna (jfr 12 kap. 1 § konkurslagen) eller när egendomen i konkursboet återställs till bolaget till följd av att ackord har fastställts av rätten (jfr 12 kap. 24 § konkurslagen). Rättens beslut gäller men kan inhiberas i samband med överklagande (jfr kommentaren till 10 §). Den nya regleringen innebär att det inte, såsom tidigare kunde bli fallet, uppkommer något glapp mellan konkursförvaltarens och likvidatorns förvaltning (jfr NJA 1993 s. 579). Andra stycket överensstämmer med gällande rätt. 18 kap. 7 § En myndighets beslut i tillståndsärende enligt 2 kap. 1 §, 8 kap. 8, 26 eller 31 §, 10 kap. 14 § eller 12 kap. 8 § får överklagas till regeringen. beslut enligt 7 kap. 7 § första stycket 2 och 18 § första stycket 2 får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ett beslut av registreringsmyndigheten att avskriva en anmälan eller vägra registrering enligt 4 § första stycket får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol från beslutets dag. Detsamma gäller ett sådant beslut av registreringsmyndigheten som avses i 4 a §, 4 kap. 13 § andra stycket, 6 kap. 7 § tredje stycket, 14 kap. 15 § första stycket, 21 och 29 §§ samt 19 kap. 2 §. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. (Jfr 18 kap. 7 § i SOU 1999:36.) I andra stycket har orden "i annat fall än enligt första stycket" tagits bort. Det beror på att numera inte fattar några sådana tillståndsbeslut som avses i första stycket. Den möjlighet till avregistrering av gamla bolag som har reglerats i 13 kap. 18 § tas genom förevarande förslag bort (se avsnitt 4.8). I tredje styckets andra mening har därför orden "13 kap. 18 §" fått utgå. 18 kap. 8 § Beslut av registreringsmyndigheten i ärende enligt 13 kap. 10, 27 eller 28 § överklagas till tingsrätten i den ort där bolagets styrelse har sitt säte. Skrivelsen med överklagandet skall ges in till registreringsmyndigheten för beslutet. Vid överklaganden av registreringsmyndighetens beslut i ärenden enligt 13 kap. 10, 27 eller 28 § gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden. (Jfr 18 kap. 8 § i SOU 1999:36.) Ändringarna är följdändringar med anledning av ändringarna i 13 kap. har föreslagit att det i paragrafen skulle anges särskilt att verkets beslut om påförande av särskild avgift överklagas till tingsrätt. Ett sådant beslut utgör emellertid ett beslut i ett ärende enligt 13 kap. 10 §. Det har därför inte ansetts nödvändigt att särskilt nämna dessa slag av beslut i paragrafen. 19 kap. 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som 1. uppsåtligen bryter mot 1 kap. 4 §, 2. uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att enligt denna lag föra aktiebok, förteckning enligt 3 kap. 12 § eller hålla aktiebok tillgänglig, 3. uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 kap. 12 § tredje stycket, 8 kap. 15 § andra meningen, 17 § första stycket eller 18 § andra stycket, 4. uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot 12 kap. 7 eller 9 §. Till straff som anges i första stycket döms också den som uppsåtligen medverkar till ett beslut att utse en styrelseledamot, styrelsesuppleant, verkställande direktör eller vice verkställande direktör i strid med 8 kap. 9 § andra stycket eller 27 § andra stycket, om åtgärden är ägnad att dölja vem eller vilka som utövar eller har utövat den faktiska ledningen av bolaget. Detsamma gäller den som uppsåtligen åtar sig ett sådant uppdrag i strid med 8 kap. 9 § andra stycket eller 27 § andra stycket.