prop · GO031D29 · 2001-01-01 00:00:00 — Under anslaget anvisas medel för djurskydds- främjande åtgärder, bl.a. kostnader för provning från djurskyddssynpunkt av djurhållningssystem, inredningsdetaljer i stallar m.m. och utbildning i djurskyddstillsyn. Under anslaget anvisas också medel för djurhälsovård i form av förebyggande hälsokontroll och till djursjukdatasystemet. Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser Det av EU till hälften medfinansierade stödet till biodlingen, totalt omfattande 3,2 miljoner kro- nor, beviljas i taget och löper i enlighet med EU:s verksamhetsår . Detta innebär att staten åtar sig framtida förpliktelser som inte ryms under ramen för redan beviljade anslag. Av denna anledning föreslås att bemyn- diga regeringen att , i fråga om ramanslaget 42:3 Djurhälsovård och djur- skyddsfrämjande åtgärder, fatta beslut som inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter på högst efter 2001. Tabell 4.9 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser Tusental kronor 1999 utfall prognos 2001 beräknat 2002 beräknat 2003 beräknat Utestående förpliktelser vid årets början 1 732 10 642 5 874 Nya förpliktelser 1 600 21 289 19 279 Infriade förpliktelser 1 732 26 057 19 553 - -5 600 Utestående förpliktelser 1 600 5 874 5 600 Erhållen/föreslagen bemyndiganderam 1 600 1 600 5 600 Regeringens överväganden Regeringen bedömer anslagsbehovet till . beräknas anslagsbehoven vara oförändrade i fasta priser. Tabell 4.10 Beräkning av anslaget Tusental kronor Anslag 2000 22 381 Pris- och löneomräkning 421 Minskat resursbehov -500 Förslag 2001 22 303 4.8.4 42:4 Tabell 4.11 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 8 202 2001 Förslag 8 283 2002 Beräknat 8 448 1 2003 Beräknat 8 628 1 1 Motsvarar 8 283 tkr prisnivå. Centrala försöksdjursnämndens uppgift är att begränsa antalet djur som används i djurförsök. CFN skall därvid samverka med andra myndig- heter och organ inom försöksdjursområdet. CFN lämnar finansiellt stöd till forsknings- projekt för att främja utvecklingen av alternativa metoder. CFN är vidare huvudman för de djur- försöksetiska nämnderna som prövar all använd- ning av försöksdjur från etisk synpunkt. CFN skall följa nämndernas arbete och bedömning av frågor om användningen av försöksdjur och skall verka för en effektiv, enhetlig och god etisk prövning av ärenden om planerade djurförsök. Slutligen har CFN ett ansvar att följa försöks- djursanvändningen och sprida information om alternativa metoder och om andra försöksdjurs- frågor. Den djurförsöksetiska prövningen bidrar till en ökad etisk medvetenhet om frågor med an- knytning till försöksdjursanvändning. Även CFN:s forskningsstöd för utveckling av alterna- tiva metoder till djurförsök är en betydelsefull faktor liksom arbetet med att få alternativa me- toder godkända av berörda myndigheter. Den obligatoriska utbildningen för personal som an- vänder försöksdjur eller som på annat sätt är knuten till djurförsöksverksamheten innebär att personalens kompetens höjs och kvaliteten på djuromsorgen inom forskningen förbättras. Regeringens överväganden Regeringen bedömer anslagsbehovet till . Anslagsbehoven beräknas vara oförändrade i fasta priser. Tabell 4.12 Beräkning av anslaget Tusental kronor Anslag 2000 8 202 Pris- och löneomräkning 81 Förslag 2001 8 283 4.8.5 42:5 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar Tabell 4.13 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 99 877 2001 Förslag 90 950 2002 Beräknat 90 950 2003 Beräknat 90 950 Anslaget används för bekämpande av och bered- skap mot smittsamma husdjurssjukdomar, varvid ersättning lämnas enligt epizootilagen (1999:657) och zoonoslagen (1999:658) samt till djurägare för smittskyddsutredningar med av- seende på zoonosen EHEC. Vidare används an- slaget till bidrag för obduktionsverksamhet samt för utveckling och genomförande av sjukdoms- kontroller. Bland annat används medel för att kontinuerligt bedöma sjukdomsläget för de sjukdomar där för handel med djur innebär att sjukdomsberedskapen måste höjas samt för att utbilda de veterinärer som skall ut- föra övervakande kontroller. För anslaget 42:5 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar föreslår att ett bemyndigande om införs under . föreslår vidare att bemyndigandet sänks till för . Regeringens överväganden Även om effekterna av de nya zoonos- och epi- zootilagarna förväntas innebära en sänkning av kostnaderna för sjukdomsbekämpningen i det enskilda fallet, syns antalet sjukdomsfall öka. Förekomsten av smittsamma djursjukdomar är betydligt högre i övriga än i . Direktkontakten med kommer att underlättas av . Farhågorna kring smittspridning över måste beak- tas. Bidrag till obduktionsverksamhet uppgår till . obduce- ras ett för litet antal djur, vilket inte är tillfredsställande från smittskyddssyn- punkt eller för att kunna påvisa sjuk- domsstatus. Cirka 4 000 obduktioner måste utföras för att uppnå en godtagbar nivå. Ett nytt system för epidemiologisk övervak- ning av har godkänts av och kommer att träda i kraft . Den nya över- vakningen innebär att nya diagnostika kommer att användas. För del kommer det att röra sig om undersökning av 2 500 nötkreatur . Djur som självdött eller avlivats kommer att utgöra basen för provtagningen. Viss prov- tagning kommer även att ske av nödslaktade djur. Kostnaderna avser förutom rygg- märgsprovtagning även transporter m.m. För de nu nämnda områdena avser regeringen att överföra från anslaget 43:1 . Mot denna bakgrund bedömer regeringen an- slagsbehovet till . Anslagsbe- hoven beräknas vara oföränd- rade i fasta priser. Tabell 4.14 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser Tusental kronor 2000 prognos 2001 beräknat 2002 beräknat 2003 beräknat Utestående förpliktelser vid årets början 4 420 7 000 Nya förpliktelser 112 853 108 000 Infriade förpliktelser 110 273 110 000 - -5 000 Utestående förpliktelser 7 000 5 000 Erhållen/föreslagen bemyndiganderam 7 000 5 000 4.8.6 42:6 Ersättningar för viltskador Tabell 4.14 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 63 000 2001 Förslag 71 000 2002 Beräknat 86 000 2003 Beräknat 86 000 De utgifter som belastar anslaget avser bidrag till åtgärder för att förebygga skada av vilt och er- sättning för sådan skada enligt 29 a § jaktförord- ningen (1987:905) samt för skador som rovdjur orsakar på renar. Regeringens överväganden Resultatinformation Antalet rovdjur, i synnerhet lo, har ökat i antal. Detta har medfört ökade skador på tamdjur. Även kostnaden för annan skada av vilt har ökat. De ökade skadorna av säl på fiskeredskap och fångst har särskilt påtalats. lämnade i sitt slutbetän- kande Sammanhållen rovdjurspolitik (SOU 1999:146) bl.a. vissa förslag till en förändring av nuvarande bidrags- och ersättningssystem för skador orsakade av rovdjur. Betänkandet har remissbehandlats. I skrivelse (rskr. 1999/2000:253) anmälde talman riks- dagens beslut med anledning av Miljö- och jord- bruksutskottets betänkande (bet. 1999/2000:MJU17). Beslutet innebär att rege- ringen bör ta ett övergripande ansvar för att motverka de ekonomiska förluster och andra olägenheter som fiskenäringen åsamkas på grund av sälbeståndets storlek. Regeringen bör vidare enligt riksdagsbeslutet, i samråd med de berörda myndigheterna, vidta åtgärder som gör det möj- ligt att bedriva någon form av jakt för att komma till rätta med de angivna problemen. Slutsatser Några ändringar i ersättningssystemet för skador av vilt bör inte övervägas före det att regeringen tagit ställning till förslag. Regeringen bedömer att ytterligare behöver anvisas 2002 och 2003. Förstärkningen kommer att finansieras genom en omfördelning från utgiftsområde 18, anslaget Stöd till lokala investeringsprogram för ekolo- gisk hållbarhet. Regeringen avser att i annat sammanhang återkomma till vad gäller förslagen i slutbetän- kande. Skada på ren Ökningen av antalet rovdjur och ett ökande av- räkningspris på renkött medförde att ersätt- ningsbeloppet höjdes till . För att säkerställa en rättvis fördelning av ersättningen mellan samebyarna avsätts medel för systematiska inventeringar för att fastställa förekomst och föryngring av rov- djur i renskötselområdet. För samebyarnas del av inventeringskostnaderna beräknas . Skada på annat än ren fördelar medel på samtliga länsstyrelser, som beslutar om bidrag för att förebygga eller ersätta skada. Inriktningen är att viltskador så långt som möjligt skall förebyggas. Mot bakgrund av regeringens överväganden i vårpropositionen och tillkänna- givande om att motverka de ekonomiska förlus- ter och andra olägenheter som fiskenäringen åsamkas bör anslaget ökas med 8 miljoner kro- nor. Därmed kommer ytterligare medel att kunna anvisas för skador på annat än ren. Regeringen bedömer således anslagsbehovet till . beräknas anslagsbehoven öka till . 5.1 Omfattning Till politikområdet har förts verksamheter hän- förliga till EU:s gemensamma jordbrukspolitik, med undantag för verksamhet hänförlig till för- ordningen (EG) nr 1257/99 och därmed sam- manhängande verksamhet, EU:s gemensamma fiskeripolitik samt verksamheter tillhörande om- rådet säkra livsmedel. Områdets utgifter bestäms i stor utsträckning av beslut inom EU men är också till vissa delar, främst vad gäller delar av området säkra livsmedel, baserade på rent natio- nella beslut. Verksamhetsområdena omfattar vegetabilie- och animalieproduktion, trädgårdsnäring, fiske- rinäring, livsmedel, konsumentfrämjande åtgär- der på livsmedelsområdet, statistikproduktion på jordbruks- och livsmedelsområdet, jord- bruksadministration, fiskeriadministration m.m. Centrala förvaltningsmyndigheter inom politik- området är , och . Andra myndigheter inom politikområdet är Statens utsädeskontroll, samt Livsmedelsekono- miska institutet. Offentligrättslig verksamhet bedrivs i första hand vid (besiktningsveteri- närorganisationer m.m.) och (växtinspektion, foderkontroll, distriktsveteri- närorganisation m.m.). Uppdragsverksamhet bedrivs vid flera myndigheter. Vid har uppdragsverksamheten och tjänsteexporten betydande omfattning. är central förvaltningsmyn- dighet på det jordbruks- och livsmedelspolitiska området. har ett samlat sektors- ansvar för jordbruks- och trädgårdsnäring, ren- näring samt är chefsmyndighet för landets dist- riktsveterinärer och ansvarig myndighet för livsmedelsberedskapen inom totalförsvarets civila del. Verksamheten är i hög grad inriktad på tillämpning av EU:s regleringar och stödsystem. är beslutande myndighet för åt- gärder inom områdena intervention, exportbi- drag, mjölkkvoter och bidragsrätter. Länssty- relserna är beslutande myndighet för direktstöden till jordbrukare, förutom handjurs- och slaktbidrag för vilka är be- slutande myndighet. skall arbeta för ett rikt och varierat odlingslandskap med bio- logisk mångfald och verka för att miljöbelast- ningen från jordbruket blir så liten som möjligt. Andra uppgifter är att verka för ett gott hälsotill- stånd bland husdjuren genom högt ställda djur- skyddskrav och en rikstäckande djursjukvård ge- nom distriktsveterinärorganisationen. är central myndighet för såväl förvaltning av fiskresurserna som för främjandet av en livskraftig fiskerinäring. skall vidare främja forskning och bedriva utvecklings- verksamhet på fiskeområdet. På regional nivå har länsstyrelserna ansvaret för fiskefrågor, främst fiskevård och EG:s strukturstöd. är central tillsynsmyndighet för frågor som gäller livsmedel inklusive dricks- vatten. Dess främsta uppgifter är att utarbeta föreskrifter inom livsmedelsområdet, utöva till- syn enligt livsmedelslagen (1971:511), leda och samordna livsmedelskontrollen, informera om viktiga förhållanden på livsmedelsområdet, aktivt medverka till att och regeringens riktlinjer i fråga om kost och hälsa fullföljs, verk- ställa utredningar och vetenskapliga undersök- ningar om livsmedel och matvanor samt att ut- veckla metoder för livsmedelskontrollen. Tabell 5.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet Miljoner kronor Utfall 1999 Anslag 2000 1 Utgifts- prognos 2000 Förslag anslag 2001 Beräknat anslag 2002 Beräknat anslag 2003 43:11 298 304 297 300 308 314 43:2 Statens utsädeskontroll 1 1 1 1 1 1 43:3 1 1 1 1 1 1 43:4 Bekämpande av växtsjukdomar 2 3 3 3 3 3 43:5 Arealersättning och djurbidrag m.m. 3 910 1 321 1 395 5 270 5 407 5 407 43:6 Intervention och exportbidrag för jordbruksprodukter 1 516 43:7 Räntekostnader för förskotterade arealersättningar m.m. 80 43:8 60 68 65 67 68 69 43:9 Strukturstöd till fisket m.m. 23 31 0 31 31 31 43:10 Från EG-budgeten finansierade strukturstöd till fisket m.m. 80 43:11 Fiskevård 20 20 20 20 20 20 43:12 113 121 118 120 122 125 43:13 3 8 8 8 8 8 43:14 Livsmedelsstatistik 26 22 26 22 23 23 43:15 Jordbruks- och livsmedelsstatistik finansierad från EG-budgeten 4 43:16 Åtgärder på livsmedelsområdet 15 30 30 25 25 5 43:17 Bidrag till vissa internationella organisationer 36 37 39 37 37 37 Totalt för livsmedelspolitik inom utgiftsområde 23 6 242 3 692 3 597 7 594 7 934 7 726 1 Avser anslagen , Djurregister, Blockdatabas och Kostnader för livsmedelsberedskap. tillsynsverksamheten ingår också att Livsme- delsverket är huvudman för besiktningsveteri- närorganisationen som utför tillsyn i form av köttbesiktning vid kontrollslakterier m.m. Internationellt arbete inom jordbruks- och fiskeområdena avser framför allt verksamheten inom jordbruks- och livs- medelsorganisation (FAO), samt regio- nala organ och nordiskt samarbete. I samband med införandet av politikområdet görs vissa förändringar i anslagsstrukturen. 5.2 Utgiftsutveckling 5.3 Mål Regeringens förslag: Målet för politikområdet är en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion. I föregående års budgetproposition angavs som ett mål en reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiske- ripolitiken. En reform bestående av bl.a. en av- reglering och anpassning till marknaden som den kommer till uttryck genom samhällets och kon- sumenternas efterfrågan, är att se som ett medel för att nå nämnda mål. Inom politikområdet skapas förutsättningar för att - de jordbruksföretag som så önskar skall kunna anslutas fullt ut till de obligatoriska EU-stöden, - de stödberättigade jordbruksföretag som så önskar skall kunna anslutas till medfinansie- rade och nationellt finansierade regionala stöd så att givna ramar utnyttjas maximalt, - jordbrukets och fiskerinäringens miljömål uppfylls, - genomföra en erforderlig omstrukturering av fiskerinäringen, - arbetet med att ta fram biologiskt och ve- tenskapligt underlag förbättras, - nå en jämn tillförsel av råvara till markna- den, - säkerställa EG:s krav på fiskerikontroll, - förbättra fiskevården, - i konsumenternas intresse verka för säkra livsmedel av god kvalitet, redlighet i livsme- delshanteringen och bra matvaror. De mål som angavs i budgetpropositionen 2000 för de delar av utgiftsområdet som föreslås ingå i politikområdet Livsmedelspolitik var - reformerad gemensam jordbrukspolitik och fiskeripolitik, - hållbar livsmedelsproduktion för ökad mil- jöanpassning, sysselsättning, regional balans och uthållig tillväxt, - produktion av säkra livsmedel med hög kvalitet och förstärkning av konsument- perspektivet. 5.4 Politikens inriktning Den gemensamma jordbrukspolitiken blev medlem i EU. Därigenom gavs möjlighet att påverka utveck- lingen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Insatserna har allmänt kommit att inriktas på att utveckla och fördjupa de svenska positionerna. Arbetet har bedrivits aktivt såväl i som i . Samarbetet mellan medlemsländerna har lett till att principiellt viktiga förändringar av den politiska diskussionen och politikens inriktning kommit till stånd. Från en politik med tydlig in- riktning mot livsmedelsproduktionen i primär- ledet, har och övriga medlemsländer ge- nomfört förändringar i politiken för att uppnå andra värden förknippade med produktionen. Utvecklingen har inneburit att man numera även diskuterar frågor såsom en marknadsanpassning av jordbruksproduktionen, landsbygdens ut- veckling, matens kvalitet, uppfödningsformer, djurens hälsa samt landsbygdens miljö- och kul- turvärden. Det framtida arbetet kommer således i en allt högre utsträckning att omfatta hela livs- medelskedjan, inklusive frågor som inte direkt hanteras inom ramen för den gemensamma jord- brukspolitiken. De första stegen mot en ny form av jord- brukspolitik togs genom att då- varande medlemsländer beslutade om Mac- Sharry-reformen. Med denna reform påbörjades en övergång från marknadsprisstöd till riktade direktstöd. Genom övergången sänktes priserna inom EU och närmade sig således världsmark- nadspriserna. Detta innebar inte bara en mark- nadsanpassning för att konsumenterna skulle få lägre matpriser, utan även en strävan mot ett mer långsiktigt konkurrenskraftigt jord- bruk och mindre negativa effekter på världs- marknaden. För att underlätta övergången för lantbrukarna kompenserades dessa med direkt- stöd i form av t.ex. areal- och djurbidrag. Ytterli- gare ett led i reformen var att pengar sattes av för riktade miljö- och landsbygdsåtgärder. Härige- nom var det inte längre bara fråga om produk- tion av livsmedel, utan även om att minimera jordbrukets negativa effekter på miljön och maximera dess positiva inverkan på landsbygden och dess natur- och kulturvärden. efter inträde i EU slog riks- dagen fast riktlinjerna för arbete med jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU (prop. 1997/98:142, bet. 1997/98:JoU23, rskr. 1997/98:241). Av beslutet framgår att skall verka för en jordbruks- och livsmedelspoli- tik inom EU vars mål är att - främja ett brett och varierat utbud av säkra livsmedel till skäliga priser, - främja en hållbar jordbruks- och livsme- delsproduktion samt - bidra till global livsmedelssäkerhet. För att nå dessa tre mål krävs att jordbrukspoli- tiken reformeras i en marknadsorienterande riktning. Det första steget i denna process togs 1992. Med reformerna inom ramen för Agenda 2000, som beslutades , togs ytterli- gare steg. Regeringen anser att detta var steg i rätt riktning men att det fortfarande finns mycket att göra. Genom en marknadsanpassning som innebär en gradvis sänkning av prisstöden ges utrymme för andra politiska åtgärder som förbättrar möjligheterna att uppnå det som sam- hället och konsumenterna efterfrågar. En ny jordbruks- och livsmedelspolitik bör också medföra lägre samhällsekonomiska kostnader och lägre budgetkostnader. Samhällets efterfrågan av tjänster utöver pro- duktionen av livsmedel har ökat . Detta kan vara allt från öppna landskap och be- varad biologisk mångfald till upprätthållande av kulturvärden. Det finns också en ökad medve- tenhet om produktionsformer och livsmedels- kvalitet. Konsumenterna efterfrågar livsmedel som kommer från lantbruk där djuren behandlas väl. Även i de efterföljande leden kräver konsu- menterna en hantering som ger livsmedel av hög kvalitet. Det är bl.a. i detta perspektiv som det krävs anpassningar av den gemensamma jord- brukspolitiken och av det politiska arbete som bedrivs utanför dess ramar. Parallellt med en ökad efterfrågan på en etisk och högkvalitativ produktion i alla led, finns det en ökad insikt om behovet av ett globalt hän- synstagande. I tillämpningen av den gemen- samma jordbrukspolitiken måste hänsyn tas till de effekter som den kan få på andra länder. Detta är framför allt av stor betydelse när det gäller u- länderna och deras jordbruksproduktion. Mot bakgrund av detta blir de kommande förhand- lingarna inom () betydelsefulla för politikens utveckling. De begränsningar som nuvarande handelsavtal () lägger för t.ex. exportsubven- tioner inom ramen för jordbrukspolitiken och det faktum att fredsklausulen löper ut, gör att det kan finnas behov av att ytterligare förändra poli- tiken. Detta krav kan även komma att skärpas ytterligare i de handelsavtal som kan tänkas för- handlas fram . Även när det gäller utvidgningen av EU spelar den gemensamma jordbrukspolitiken en betydel- sefull roll. En konsekvent tillämpning av den gemensamma jordbrukspolitiken är en förutsätt- ning för att den inre marknaden skall fungera som avsetts. För varje medlemsland innebär detta en rad rättigheter, såväl som skyldigheter. För att kunna utveckla ett mångsidigt, hållbart och miljövänligt samt konkurrenskraftigt jord- bruk inom hela EU är det nödvändigt att den politik som förs är långsiktigt hållbar. driver därför frågan om ytterligare anpassningar av jordbrukspolitiken före det att kandidatlän- derna blir medlemmar. Den gemensamma fiskeripolitiken Den gemensamma fiskeripolitiken är en fullt ut- vecklad gemenskapspolitik och reglerar alla as- pekter på fisket från havet till konsumenten. Målen för den gemensamma fiskeripolitiken består av tre delar; resurspolitik, strukturpolitik och marknadspolitik samt, i syfte att övervaka efterlevnaden av regelverket, bestämmelser om kontroll. De allmänna målen är att skydda och bevara de levande akvatiska resurser som är tillgängliga och får utnyttjas. Dessa resurser skall långsiktigt nyttjas på ett ändamålsenligt och ansvarsfullt sätt med hänsyn tagen till fiskets sociala och regionalekonomiska betydelse. I den pågående översynen av den gemen- samma fiskeripolitiken, som skall leda till ett ställningstagande , kommer rege- ringen att verka för att den skall utvecklas till att i högre grad bidra till att fisket bedrivs på ett långsiktigt hållbart sätt. Två av de huvudsakliga instrumenten som gemenskapen använder sig av är långsiktiga förvaltningsstrategier och införan- det av nya tekniska bevarandeåtgärder. För att säkerställa efterlevnaden av regelverket är det viktigt med en effektiv fiskerikontroll. Inom ramen för denna övergripande målsättning skall en ökad marknadsanpassning och ett förenklat regelverk, ge producenterna möjlighet att ut- veckla sin näring som hänsyn tas till konsumenternas behov. Samma villkor bör gälla vare sig fisket bedrivs i EU-vatten eller inom ramen för regionalt sam- arbete eller avtal med tredje land. De beslut som fattats inom EU och som rör frågor om nyttjan- det av fiskresurserna har tagit sin utgångspunkt i att genomföra den internationellt stadfästa för- siktighetsprincipen, vilken ställer sig bakom. Regeringens förslag för att åstadkomma ett hållbart fiske har redovisats i propositionen Hållbart fiske och jordbruk (prop. 1997/98:2, bet. 1997/98:JoU9, rskr. 1997/98:116). Det svenska ordförandeskapet kommer att inneha ordförandeskapet i EU . Ambitionen för det svenska ordförandeskapet är att det skall genomföras väl, vilket betyder att det skall vara effektivt, resultatinriktat och flexibelt. Ett väl genomfört ordförandeskap skall stärka roll i EU och övriga medlemsländers syn på Sve- rige som medlemsland. skall efter ord- förandeskapet uppfattas som en seriös och kom- petent medlem. En viktig del av det svenska arbetsprogrammet under ordförandeskapet kommer att vara arbetet med förslagen i om livsmedelssäkerhet och reformering av marknadsordningarna för olivolja, ris, socker samt frukt och grönt. Vidare inleds diskussionerna rörande översynen av den gemensamma fiskeripolitiken. Säkra livsmedel Konsumenten skall kunna lita på att de livsmedel som konsumeras är säkra. För att en konsument skall kunna göra ett medvetet val av livsmedel krävs att denne besitter en viss kunskap och har tillgång till information. Regeringen verkar där- för för att generellt förstärka konsumentpers- pektivet i jordbrukspolitiken. När det gäller ar- betet på EU-nivå och i andra internationella sammanhang är regeringen särskilt angelägen om att driva frågor som gynnar konsumenterna. , som är den myndighet under regeringen som har särskilt ansvar för livsme- delsfrågorna, har också konsumenten i centrum för sin verksamhet. presenterade Europeiska kom- missionen en s.k. om livsmedelssäkerhet. I denna föreslogs en lång rad av förbättringar som man vill få till stånd på livsmedelsområdet i EU. Den har välkomnat detta initiativ och kommer att vara mycket aktiv i ar- betet med att få till stånd de ändringar som avise- ras i vitboken. Särskilt glädjande är att man nu- mera framhåller att livsmedelskedjan måste ses som en helhet från primärproduktion och fram till konsumentens tallrik.