prop · GO0395 · 2001-01-01 00:00:00 — Lagrådet har i yttrandet påpekat att föreskrifter i bilregisterkungörelsen som avser skatt eller annan förpliktelse enligt 8 kap. 3 § regeringsformen i princip måste upphävas genom lag, dock att kungörelsen från praktisk synpunkt bör upphävas i ett sammanhang. Regeringen har på denna inrådan bedömt att bilregisterkungörelsen i sin helhet kan upphävas genom lagen om vägtrafikregister, se avsnitt 7.15. Regeringen har i lagrådsremiss föreslagit att punkten 3 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:620) om belastningsregister ändras så att lagen även kan gälla för uppgifter i ett vägtrafikregisters belastningsdel. Lagrådet har i yttrandet anfört att ändringen behövs endast under förutsättning att uppgifterna i körkortsregistrets belastningsdel inte hunnit föras över till belastningsregistret före . Överföring av uppgifter till belastningsregistret förutsattes vid lagens tillkomst ske successivt (prop. 1997/98:97 s. 165). Lagen om belastningsregister och viss följdlagstiftning trädde i kraft (SFS 1999:1133). Vissa belastningsuppgifter som omfattas av lagen om belastningsregister fanns enligt uppgift från fortfarande kvar i körkortsregistret , jfr för övrigt punkten 2 i övergångsbestämmelserna till förordningen (1999:992) om ändring i körkortsförordningen. Den i lagrådsremissen föreslagna ändringen är därför nödvändig. 10 Kostnader och ikraftträdande för de register som kommer att regleras genom den föreslagna lagen om vägtrafikregister. utses i lagens 7 § att ansvara för registret. Förändringarna i författningsstrukturen kommer att leda till effektiviseringar, vilket bör kunna medföra förenklade rutiner för den tillämpande myndigheten. Förslagen bör alltså medföra rationaliseringar av de arbetsuppgifter som åvilar och någon ökad arbetsbelastning kan därför inte förväntas. Vissa begränsade kostnader av engångskaraktär uppstår dock till följd av reformen för som t.ex. ändringar av dataprogram. Dessa kostnader bör dock kunna tas ut inom ramen för det ordinarie anslaget för utveckling och systemarbete. Den sambearbetning av register som föreslås kan förväntas leda till även tekniska rationaliseringar och därmed minskade löpande kostnader för registerhållningen. Sammanfattningsvis bedöms de föreslagna lagändringarna som helhet inte få några större statsfinansiella konsekvenser. I avsnitt 7.15 har föreslagits att lagen om vägtrafikregister skall träda i kraft . Även lagen om vägtrafikdefinitioner och de lagändringar som ansluter till de båda nya lagarna bör genomgående träda i kraft . 11 Författningskommentar 11.1 Förslaget till lag om vägtrafikregister Allmänna bestämmelser 1 § Första stycket motsvarar huvudsakligen 1 § första stycket bilregisterkungörelsen (1972:599). Andra stycket motsvarar 1 § andra stycket bilregisterkungörelsen med tillägg att lagen inte gäller mopeder klass II. Punkten 1 uppställer förutsättningen att ett fordon skall tillhöra någon av angivna myndigheter för att vara undantaget från lagens bestämmelser. Genom denna bestämmelse undantas fordon som över huvud taget inte bör bli föremål för civil registrering, t.ex. stridsvagnar. Fordon som i och för sig kan omfattas av civil registreringsplikt men som tillhör Försvarsmakten, och är också undantagna. Fordonen skall i stället registreras i militärt register med stöd av 1 och 30 §§ militära vägtrafikkungörelsen (1974:97). Att de fordon som är i fråga skall vara undantagna från civil registreringsplikt innebär i och för sig inget förbud mot civil registrering. I punkten 2 undantas bl.a. motordrivna fordon som är avsedda att föras av gående och släpfordon som har kopplats till något sådant fordon. Det som avses är t.ex. mindre motordrivna snöplogar, motordrivna jordfräsar och liknande. Punkten 3 undantar mopeder klass II, dvs. mopeder med pedaler som är konstruerade för en hastighet av högst och som har en motor vars nettoeffekt inte överstiger . De äldre mopeder som är konstruerade för en hastighet av högst omfattas enligt övergångsbestämmelserna till fordonskungörelsen (1972:595) också av kategorin moped klass II. Övriga mopeder hänförs till klass I och faller således inom lagens tillämpningsområde. 2 § Av 2 § personuppgiftslagen (1998:204) framgår att den lagen är subsidiär i förhållande till andra författningar. Finns det bestämmelser i en annan lag eller i en förordning som avviker från personuppgiftslagen, skall de bestämmelserna tillämpas i stället. I första stycket erinras om att det finns bestämmelser om personuppgifter i personuppgiftslagen, men att personuppgiftslagen är subsidiär i förhållande till lagen om vägtrafikregister på sätt som beskrivits ovan. Andra stycket innehåller en erinran om innebörden av begreppet personuppgift. Av 3 § personuppgiftslagen framgår att en personuppgift är all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. På vägtrafikområdet finns dels personuppgifter, dels rent fordonstekniska uppgifter. Det kan dock i vissa fall vara svårt att avgöra till vilken kategori en viss uppgift hör. En teknisk uppgift om ett fordon bör inte anses vara en personuppgift om den inte kan kopplas till en uppgift om vem som äger fordonet. En uppgift om att ett visst fordon är belagt med körförbud hänför sig däremot till fordonsägaren på ett konkret sätt och det torde vara fråga om en personuppgift. 3 § Bestämmelsen hänvisar till lagen om vägtrafikdefinitioner, se avsnitt 8. 4 § Bestämmelsen motsvarar 7 § bilregisterkungörelsen och innebär att den som innehar ett fordon enligt avbetalnings- eller leasingkontrakt på sätt bestämmelsen föreskriver i registreringshänseende skall behandlas som fordonsägare och fullgöra de förpliktelser som åvilar en ägare. ändamål och innehåll 5 § Paragrafen anger ändamålen för användningen av personuppgifter i registret. Registret skall för de beskrivna ändamålen tillhandahålla vissa särskilt angivna uppgifter för olika verksamheter och liknande. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.9. Ändamålsbeskrivningarna får genom den reglering som personuppgiftslagen innehåller betydelse för vilken insamling och annan behandling av personuppgifter i registret som är tillåten. Med personuppgifter avses i denna lag detsamma som i personuppgiftslagen, se 2 § andra stycket. Det framgår av 3 § personuppgiftslagen att en personuppgift är all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. Av samma bestämmelse framgår att en behandling av personuppgifter innefattar varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om personuppgifter. Som exempel på sådana åtgärder kan nämnas utlämnande av uppgift samt insamling, användning, bearbetning och samkörning av uppgifter. Några begränsningar när det gäller behandling av andra uppgifter i registret än personuppgifter finns emellertid varken enligt personuppgiftslagen eller enligt denna paragraf. Det finns således inget som hindrar att man behandlar en uppgift som inte är att anse som en personuppgift för något annat ändamål än de som anges i lagen, t.ex. en teknisk uppgift om ett fordon. Utrymmet att betrakta en uppgift i registret som annat än en personuppgift är dock tämligen begränsat, se kommentaren till 2 §. I 9 § personuppgiftslagen uppställs vissa grundläggande krav för behandlingen av personuppgifter. Personuppgifter får exempelvis samlas in endast för särskilda uttryckligt angivna och berättigade ändamål och personuppgifter får inte senare behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilka uppgifterna samlades in. Uppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål får dock behandlas oavsett för vilket ändamål de samlades in. Ändamålsbeskrivningen hindrar inte heller en personuppgiftsansvarig att lämna ut uppgifter från registret till den som begär att få veta vilka uppgifter som finns i registret om honom eller henne, eftersom den personuppgiftsansvarige enligt 26 § personuppgiftslagen har en skyldighet att göra detta. Av offentlighetsprincipen följer vidare att de i lagen uppställda ändamålen för behandling av personuppgifter inte får inskränka skyldigheten för myndigheter att lämna ut uppgifter. Ändamålen enligt punkten 1 är att tillhandahålla uppgifter för verksamhet för vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan författning. Den verksamhet som avses skall bedrivas med stöd av författning. Vidare skall det vara fråga om verksamhet som staten eller en kommun ansvarar för. Verksamheten skall vidare avse de personer som särskilt anges under punkterna a)-d). Det skall alltså vara fråga om personuppgifter där informationen direkt eller indirekt kan hänföras till en person utpekad i någon av punkterna a)-d). I begreppet fordonsägare innefattas de personer som med stöd av 4 § antecknats som ägare i vägtrafikregistret. Bestämmelsen möjliggör registrering av personuppgifter bl.a. i syfte att kontrollera att en fordonsägare fullgör de skyldigheter som ålagts honom enligt olika författningar som exempelvis att betala fordonsskatt enligt fordonsskattelagen (1988:327) och trafikförsäkring enligt trafikskadelagen (1975:1410). Personuppgifterna kan också vara att hänföra till den som ansöker om, har eller har haft behörighet att framföra fordon eller luftfartyg enligt körkortslagen (1998:488), yrkestrafiklagen (1998:490), luftfartslagen (1957:297) eller någon annan författning eller den som har rätt att utöva viss tjänst enligt luftfartslagen. Genom denna bestämmelse kan personuppgifter angående behörighet att framföra fordon, som återfinns i körkortsregistret, behandlas. Med behörighet att framföra fordon enligt yrkestrafiklagen avses taxiförarlegitimation. Vidare tillåter bestämmelsen registrering av innehav av sådana certifikat som avses i 4 kap. 3 och 19 §§ eller 6 kap. 15 § luftfartslagen (1957:297) eller av elevtillstånd som avses i 4 kap. 5 § samma lag och som förs i körkortsregistret. En registrering av dessa uppgifter är nödvändig för att även fortsättningsvis skall kunna få underrättelser om uppgifter om bl.a. körkortsåterkallelser och omhändertagande enligt lag (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. Registrering får även ske beträffande annan person om det behövs för att underlätta handläggningen av ett körkorts- eller yrkestrafikärende. I anslutning till denna bestämmelse kan nämnas att i det nuvarande körkortsregistret antecknas uppgifter exempelvis när någon har omhändertagits enligt lagen om omhändertagande av berusade personer m.m. Detta gäller oavsett om personen har eller har haft körkort eller inte. Genom denna bestämmelse tillåts sådan behandling även fortsättningsvis då den behövs för att underlätta handläggningen av framtida körkortsärenden och ärenden där prövningar görs enligt yrkestrafiklagen. Även uppgifter avseende personer som ännu inte uppnått körkortsålder förs in i registret. Lydelsen har justerats på inrådan av Lagrådet, som framhållit denna synpunkt i yttrande , från att avse handläggning av ett vägtrafikärende till att avse handläggningen av ett körkorts- eller yrkestrafikärende. Genom att registrera uppgifter om den som ansöker om, har eller har haft tillstånd att bedriva yrkesmässig trafik enligt yrkestrafiklagen eller någon annan författning eller biluthyrning enligt lagen (1998:492) om biluthyrning möjliggörs den behandling av personuppgifter som sker i det nuvarande yrkestrafikregistret. Det kan i sammanhanget nämnas att det i 5 kap. 3 § yrkestrafiklagen finns en bestämmelse om olämplighetstid efter återkallelse av tillstånd. Uppgift om tidigare tillståndsinnehav är därför av intresse vid ny ansökan. Uppgifterna i denna punkt omfattar även olika typer av internationella tillstånd avseende kommersiell vägtrafik. Punkten 2 möjliggör tillhandahållande av uppgifter för försäkringsgivning eller annan allmän eller enskild verksamhet där uppgift om personer som anges under 1 a), b) och d) utgör underlag för prövningar eller beslut. För försäkringsgivare är det nödvändigt att få kännedom om fordonsägare i samband med beviljande av trafikförsäkring. Även i andra fall kan personuppgifter behövas i försäkringsverksamhet och annan allmän och enskild verksamhet. Tillhandahållande av uppgifter i dessa avseenden kan exempelvis behövas för kontroll på grund av en rättstvist med en viss person eller kontroll av förarbehörighet vid biluthyrning. Punkten 3 tillåter behandling av uppgifter för att tillgodose behovet av information om fordonsägare för trafiksäkerhets- och miljöändamål samt för att i den allmänna omsättningen av fordon förebygga brott. Uppgifter hänförliga till fordonsägare bör få föras även för att tillhandahålla uppgifter i syfte att förebygga brottslig verksamhet i samband med överlåtelser av fordon. Denna punkt möjliggör anteckning om olika begränsningar i förfoganderätten över ett fordon, exempelvis en anteckning i registret om att en bil är leasad. Enligt punkten 4 får registret användas för aktualisering, komplettering eller kontroll av information om fordonsägare som finns i kund- eller medlemsregister eller liknande register. Bestämmelsen får betydelse i fall då den som anlitar vägtrafikregistret redan har ett eget personregister. Ett sådant register får innefatta endast personer som redan står i någon etablerad förbindelse med den som för registret. Däremot får vägtrafikregistret inte användas för att aktualisera, komplettera eller kontrollera rena marknadsföringsregister. I punkten 5 anges att vägtrafikregistret får användas för urvalsdragningar för direkt marknadsföring. En hänvisning till 11 § personuppgiftslagen har tagits in i denna punkt. Enligt denna paragraf kan behandling av personuppgifter för sådant ändamål ibland vara otillåten, nämligen om den registrerade hos den personuppgiftsansvarige skriftligen har anmält att han eller hon motsätter sig sådan behandling. Om någon har begärt en s.k. direktreklamspärr åligger det således den personuppgiftsansvarige att se till att uttag av uppgifter för direkt marknadsföring inte sker. 6 § är avsett att ersätta bl.a. de nuvarande bil-, körkorts-, yrkestrafik-, felparkerings- och förarprovsregistren. Bestämmelsen avser att ge en tydlig bild av vägtrafikregistrets innehåll. I första styckets punkt 3 b) åsyftas med bestämmelser om tillstånd till internationella person- och godstransporter i första hand sådana som återfinns i förordningen (1998:786) om behöriga myndigheter m.m. i fråga om internationella transporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Bland behörighetshandlingar som avses i punkt 4 kan nämnas sådana som krävs för att transportera farligt gods samt s.k. yrkeskompetensbevis som med stöd av EG-reglering krävs för vissa yngre och/eller oerfarna yrkesförare. Vidare åsyftas certifikat och elevtillstånd enligt luftfartslagen. I andra stycket nämns särskilt registrering av felparkeringsuppgifter som kan sägas utgöra ett system som är en parallell till övrig registrering. Denna registrering bygger helt på de registeruppgifter som finns i själva fordonsregistreringen. Att särskilt nämna och författningsreglera denna registrering bidrar till en tydlig bild av registerinnehållet. Ansvaret för behandlingen av personuppgifter 7 § skall föra vägtrafikregistret och vara personuppgiftsansvarig för detta. För att tydliggöra anknytningen till personuppgiftslagen anges, på Lagrådets inrådan, att vägtrafikregistret förs med hjälp av automatiserad behandling. Innebörden av det ansvar som åvilar den personuppgiftsansvarige slås fast i personuppgiftslagen. Den personuppgiftsansvarige skall exempelvis se till att behandlingen av uppgifter sker på ett korrekt och säkert sätt, att information lämnas till den registrerade, att oriktiga uppgifter rättas och att ersättning betalas till registrerad för skada och kränkning av den personliga integriteten som orsakats vid behandling i strid med lagen. En bestämmelse om rättelse och skadestånd finns i 11 §. Direktåtkomst 8 § Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag. Frågan om direktåtkomst författningsregleras av integritetsskäl, se avsnitt 7.10. I paragrafen begränsas möjligheten att bevilja direktåtkomst till registret. Med direktåtkomst avses att den som använder registret på egen hand kan söka i detta och få svar på frågor, dock utan att själv kunna bearbeta eller på annat sätt påverka innehållet. Direktåtkomst till personuppgifter får medges endast i enlighet med av regeringen meddelade föreskrifter. Sådan åtkomst får beviljas endast för de för personuppgifter särskilt angivna ändamålen, dock inte om syftet är att komplettera eller kontrollera kund- eller medlemsregister eller om syftet är att göra en s.k. urvalsdragning. Frågan om möjligheten att tillgå uppgifter via internet har tidigare behandlats av regeringen i propositionen Registrering av fastighetsrättsliga förhållanden, m.m. (se prop. 1999/2000:39 s. 101 f.). Samkörning 9 § Bestämmelsen överensstämmer huvudsakligen med utredningens förslag. Paragrafen begränsar möjligheten att hämta uppgifter till registret genom samkörning. Samkörning får endast ske för vissa för personuppgifter särskilt angivna ändamål, jfr 8 §. I 37 § anges att regeringen ytterligare får begränsa rätten till samkörning. Sökbegrepp 10 § I paragrafen begränsas användningen av sökbegrepp till de sökbegrepp regeringen beslutar om, se avsnitt 7.10. Härigenom begränsas vad som är att anse såsom allmän handling och vad som därigenom kan bli tillgängligt för utomstående. Rättelse och skadestånd 11 § Paragrafen behandlar rättelse och skadestånd och hänvisar till personuppgiftslagens bestämmelser. Bestämmelser om rättelse finns i 28 § personuppgiftslagen och om skadestånd i 48 § samma lag. Beslut om rättelse skall kunna överklagas i samma ordning som beslut om information enligt personuppgiftslagen, se 34 §. Bestämmelsen om skadestånd i personuppgiftslagen bygger på ett strikt ansvar, dvs. det krävs inte vållande för att skadeståndsskyldighet skall föreligga under förutsättning att övriga rekvisit är uppfyllda. Bara om den personuppgiftsansvarige kan bevisa att felet inte berodde på honom eller henne, finns det en möjlighet, men inte någon skyldighet, att mildra skadeståndsansvaret. Registrering som förutsättning för rätt att bruka fordon 12 § I denna bestämmelse, som huvudsakligen motsvarar 8 § bilregisterkungörelsen, regleras vilka fordon som skall vara registrerade för att få brukas. Bestämmelsen kompletteras av undantag från registreringsplikten i 13-16 §§ från registreringsplikten. Vidare kompletteras bestämmelsen av regler i 17 § om brukande av avställt fordon och i 18-20 §§ om brukande av fordon med stöd av saluvagnslicens. Lagrådet har i yttrandet konstaterat att det viktigaste skälet till det tidigare remitterade förslaget om lagreglering av ett nytt vägtrafikregister angivits vara att grunden för skattskyldighet för ett fordon är knuten till fordonets registrering. Lagrådet har vidare anfört att om den föreslagna lagen skall anses falla inom skatteområdet uppstår problemet att regeringsformen i princip inte tillåter delegation av normgivningsmakt inom skatteområdet. De bestämmelser som reglerar såväl registreringsplikten som undantagen från denna har därför arbetats in i lagen om vägtrafikregister. Undantag från registreringsplikten 13 § Här anges de undantag från registreringsplikten som motsvaras av 9 och 47 a §§ bilregisterkungörelsen, 35 § fordonskungörelsen och 16 § terrängtrafikkungörelsen. Till "andra liknande inhägnade områden" i punkt 1 kan i särskilt fall hänföras exempelvis en flygplats, givet att området är inhägnat på sådant sätt som förutsätts i bestämmelsen. I punkt 5 regleras bl.a. situationen att fordon provkörs av den som särskilt förordnat att handlägga ett ärende. Det kan vara fråga om att pröva eller överpröva ärenden om EG-typgodkännande eller om typbesiktning av fordon enligt fordonskungörelsen (55 a, 55, och 115 §§). Förfaranden i strid med andra stycket straffbeläggs i 30 §. Om beviset utan trovärdig förklaring visar en avtalad tid för besiktning annan dag än den innevarande kan beviset naturligtvis inte godtas. 14 § Bestämmelsen motsvarar 2 § förordningen (1987:27) om fordon i internationell vägtrafik i och utgör ett undantag från registreringsplikten i 12 §. Ägaren av fordonet skall ha sitt egentliga hemvist utomlands, jfr här kommentaren till 22 §. Avsikten med begreppet tillfälligt brukande är att möjliggöra turisttrafik och annan gränsöverskridande trafik. Avgörande för bedömningen av begreppet är avsikten med brukandet och förhållandena när inresan skedde. Om avsikten vid införseln eller inresan är att bruka fordonet här i landet blir fordonet registreringspliktigt här från och med den första dag fordonet befinner sig här. För brukande av fordon i internationell vägtrafik i uppställs ytterligare villkor i förordningen om fordon i internationell vägtrafik i . Villkoren gäller registrering i en främmande stat samt fordonets beskaffenhet och utrustning. 15 § Paragrafen innehåller bestämmelser som reglerar brukandet av danska, finska och norska fordon i och innebär undantag från den i 12 § reglerade registreringsplikten. Bestämmelsen grundar sig på en överenskommelse med , och (SÖ 1985:91) om godkännande av körkort och registrering av fordon. Överenskommelsen omfattar även användande av de nordiska motsvarigheterna till saluvagnsskyltar - i "faste prøveskilter", i "provnummerskyltar" och i "prøvekjennemerke" - samt brukande av fordon i med stöd av särskilda tillstånd att i dessa länder tillfälligt bruka fordon. Motsvarande bestämmelser finns i 10-12§§ förordningen om internationell vägtrafik i . 16 § Paragrafen är ny och innebär att utländska fordon som förs in i landet av en privatperson med hemvist i med stöd av giltig utländsk registrering under en kort övergångstid skall kunna bruka fordonet. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 7.7. Brukande av avställt fordon 17 § Bestämmelsen motsvarar 37 § bilregisterkungörelsen. Varken denna bestämmelse eller någon annan omfattar dock regler om sådant körtillstånd som avses i 45 § bilregisterkungörelsen. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får dock enligt 36 § i enskilda fall medge undantag från regler om brukande av fordon i denna lag. Saluvagnslicens 18 § Bestämmelser om saluvagnslicens finns i 38-47 a §§ bilregisterkungörelsen. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 40 § första stycket bilregisterkungörelsen. Här anges i vilka fall ett fordon får brukas med stöd av saluvagnslicensen. Det är alltså fråga om att den som redan innehar saluvagnslicens vidtar någon åtgärd med det eller de fordon som han yrkesmässigt bedriver tillverkning eller transport av eller handel med, t.ex. en bilhandlare som demonstrerar ett fordon som han har i lager. 19 § Denna paragraf motsvarar huvudsakligen 38 § bilregisterkungörelsen med det tillägget att licens inte får meddelas om det kan antas att den kommer att missbrukas eller det föreligger något annat särskilt skäl mot att den meddelas. Det förutsätts att saluvagnslicens gäller tills vidare, dock längst till dess att den på någon grund återkallas. De fordon som används med stöd av saluvagnslicensen kan antingen vara oregistrerade eller avställda. En viktig skillnad mellan saluvagnslicens och registrering är att det i det förstnämnda fallet inte är fråga om några specifika utpekade fordon utan det rör sig om ett visst antal fordon som kan användas med stöd av licensen. Det är behovet av att transportera fordon trots att de är avställda eller inte är registrerade som skall beaktas i förekommande fall. Tveksamhet har rått om bedömningen av ansökan från s.k. rekonditioneringsföretag, som utför tvätt, dammsugning m.m. åt bilfirmor. Det är alltså fråga om åtgärder som vidtas med ett redan färdigtillverkat fordon, där sökanden önskar använda saluvagnsskyltar för att hämta och lämna fordonet hos sin uppdragsgivare, dvs. Sådana företag har till övervägande delen nekats saluvagnslicens med hänvisning till att transporten mellan bilfirman och företaget kan ske med bilfirmans saluvagnsskylt.