prop · GO0396D1 · 2001-01-01 00:00:00 — 10 § Utländska förmåner som enligt denna paragraf skall avräknas mot inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning är sådana invaliditetsförmåner som motsvarar dessa förmåner och pension vid invaliditet, såväl inkomstrelaterade förmåner som grundskyddsförmåner. 9 kap. Om sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning 1 § Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning, förkortat garantiersättning, utgör som närmare beskrivits i avsnitt 9 en utfyllnad av den inkomstrelaterade sjuk- och aktivitetsersättningen för dem som enligt SofL är aktuellt försäkrade för garantiersättning och som saknar eller endast har en låg inkomstrelaterad ersättning. Den för år räknat beloppsmässiga nivå upp till vilken garantiersättning fyller ut den inkomstrelaterade sjukersättningen benämns garantinivå. I likhet med vad som gäller för folkpension i form av förtidspension och pensionstillskott skall garantiersättningen andelsberäknas i förhållande till den försäkrades tidsmässiga anknytning till den svenska försäkringen. Avgörande för hur stor andel av en hel garantiersättning som skall utges är den försäkringstid som kan tillgodoräknas den försäkrade. 2 § Nuvarande bestämmelser om andelsberäkning av folkpension finns i 5 kap. Enligt dessa beräknas folkpension antingen i förhållande till tid för bosättning i eller i relation till antalet år för vilka har tillgodoräknats pensionspoäng. Garantiersättning skall enbart beräknas i förhållande till försäkringstid dvs. i princip samma beräkningssätt som gäller för bosättningstid i nuvarande 5 kap. Bestämmelserna om försäkringstid har överförts till förevarande kapitel som 5 kap. föreslagits upphävt. I denna paragraf anges att försäkringstid skall kunna tillgodoräknas den försäkrade från och med det år då han eller hon fyller till och med året före det år då försäkringsfallet inträffar (faktisk försäkringstid) och för tiden därefter till och med det år då han eller hon fyller (framtida försäkringstid). Den faktiska försäkringstiden beräknas enligt 3-5 §§ och den framtida försäkringstiden enligt 6 §. I de fall försäkringsfallet inträffat finns en alternativ regel för beräkning av försäkringstid i 7 §. Såväl faktisk som framtida försäkringstid skall avrundas till närmast antal hela månader. Den sammanlagda försäkringstiden, dvs. summan av faktisk och framtida försäkringstid, skall sedan sättas ned till närmast antal . Detta framgår av paragrafens andra stycke och utgör ingen skillnad mot dagens bestämmelser om beräkning av bosättningstid. 3 § I denna paragraf anges vad som räknas som faktisk försäkringstid. Innehållet i paragrafen motsvarar nuvarande 5 kap. 6 § a) och b). Enligt punkten 1 räknas sådan tid då en person anses ha varit bosatt i enligt 2 kap. SofL. Enligt huvudregeln i 1 § sistnämnda kapitel skall en person sålunda anses bosatt i om han eller hon har sitt egentliga hemvist här. Vidare skall, om inte synnerliga skäl talar emot det, den som kommer till och kan antas komma att vistas här anses bosatt här. Slutligen gäller att den som lämnar landet skall fortfarande anses bosatt här om utlandsvistelsen kan antas vara längst . Därutöver finns i 2 kap. SofL särskilda bestämmelser för när vissa personkategorier i andra fall skall anses bosatta i . Enligt punkten 2 får även tid då en person före bosättningen i oavbrutet vistats här efter att ha ansökt om uppehållstillstånd räknas. 4 § Denna paragraf medger att den som beviljas uppehållstillstånd i som flykting eller skyddsbehövande i övrigt som försäkringstid även får tillgodoräkna sig del av tid från det tidigare hemlandet. Bestämmelsen motsvarar vad som gäller för förtidspension i 5 kap. 7 § AFL. 5 § För biståndsarbetare m.fl. gäller enligt 2 kap. 4 § SofL att de alltjämt anses bosatta i när de lämnar landet för arbete för arbetsgivarens räkning. Som framgår av 3 § ovan får dessa räkna som försäkringstid. Enligt den nu aktuella paragrafen gäller dock den begränsningen att om personen i fråga han eller hon varit utsänd tjänat in invalidpension i det andra landet får han eller hon inte tillgodoräkna sig som försäkringstid. Bestämmelsen motsvarar i princip 3 kap. 4 § lagen (1998:702) om garantipension i dess lydelse fr.o.m. . 6 § Metoden att beräkna framtida försäkringstid för garantiersättning motsvarar med några redaktionella ändringar den som gäller för beräkning av framtida bosättningstid för folkpension i form av förtidspension i 5 kap. 9 § i dess nuvarande lydelse. 7 § Faktisk försäkringstid får tillgodoräknas en försäkrad från och med 16-årsåret till och med försäkringsfallet. Framtida försäkringstid beräknas som en andel av den faktiska försäkringstiden. En konsekvens av detta sätt att räkna försäkringstid vore, om ytterligare bestämmelser inte fanns, att en försäkrad vars försäkringsfall inträffat innan försäkringstid kunnat börja räknas aldrig skulle kunna få någon sjuk- eller aktivitetsersättning. För att förhindra en sådan icke önskvärd konsekvens har i denna paragraf införts en bestämmelse som innebär att om försäkringsfallet inträffat före det år en försäkrad fyllde skall, om han eller hon är svensk medborgare, från och med 16 till och med räknas som försäkringstid. Hänsyn skall dock inte tas till tid då den försäkrad efter fyllda inte har uppfyllt förutsättningarna för tillgodoräknande av försäkringstid enligt 3-5 §§. För utländska medborgare gäller motsvarande under förutsättning att han eller hon är bosatt i . Paragrafen som i princip motsvarar nuvarande 5 kap. 10 § har införts efter Lagrådets granskning. Det innebär att följande paragrafers numrering har förskjutits i förhållande till lagrådsremissens förslag. 8 § Garantiersättningen är konstruerad som en utfyllnad till den inkomstrelaterade ersättningen upp till en viss garantinivå. För försäkrade som har rätt till sjukersättning motsvarar garantinivån för år räknat 2,4 gånger prisbasbeloppet. 9 § Garantinivån för aktivitetsersättning, till skillnad för den som gäller sjukersättning, varierar beroende på den försäkrades ålder. Till och med månaden före den månad den försäkrade fyller motsvarar garantinivån 2,10 gånger prisbasbeloppet. Därefter höjs nivån med 0,05 gånger prisbasbeloppet varje tvåårsintervall . 10 § Denna bestämmelse motsvarar vad som gäller för folkpension i form av förtidspension och även för garantipension i det reformerade ålderspensionssystemet. Den har kommit till för att undvika att andelsberäknad ersättning ges ut med alltför små belopp. Till följd av sammanläggningsregeln i artikel 45 i förordningen (EEG) nr 1408/71 kommer den som har försäkringstid från andra länder inom EU/EES dock att få räkna med för att uppnå de tre kvalifikationsåren. En förutsättning för en sådan sammanläggning är emellertid att den försäkrade kunnat tillgodoräknas med försäkringstid i . 11 § Till följd av garantiersättningens funktion som utfyllnadsförmån är utgångspunkten för beräkning av denna ersättning sjukersättningens eller aktivitetsersättningens huvudförmån, den inkomstrelaterade ersättningen. Denna princip anges i första stycket av förevarande paragraf. Här anges även att det är den inkomstrelaterade sjukersättningen före samordning med eventuell yrkesskadelivränta som avses. I paragrafens andra stycke anges att med inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning likställs i detta sammanhang liknande utländsk ersättning som inte är av utfyllnadskaraktär. De särskilda frågeställningar som uppkommer vid beräkning av garantiersättning när den försäkrade har varit försäkrad enligt flera länders lagstiftningar inom EU/EES redovisas i avsnitt 17. 12 § I denna paragraf anges hur garantiersättningen beräknas. Garantiersättningen är konstruerad som en utfyllnad till den inkomstrelaterade ersättningen upp till en garantinivå. Storleken på garantiersättningen är alltså beroende av hur stor den inkomstrelaterade ersättningen är såsom denna anges i 11 §. För den som helt saknar inkomstrelaterad ersättning motsvarar hel garantiersättningen garantinivån. Om den försäkrade har rätt till hel inkomstrelaterad förmån men så låg sådan att den understiger garantinivån, utgör garantiersättningen ett belopp motsvarande skillnaden mellan den inkomstrelaterade ersättningen och garantinivån. I tredje stycket anges i förtydligande syfte att en minskning av garantinivån med inkomstrelaterad ersättning görs först sedan denna avkortats enligt 13 §. Paragrafens andra stycke har justerats i språkligt hänseende efter Lagrådets granskning. 13 § Rätten till garantiersättning är beroende av försäkringstid som beräknas enligt 2 - 7 §§. I 10 § anges vidare att det krävs tillgodoräknad försäkringstid för att garantiersättning skall utges. För att den försäkrade skall vara berättigad till oavkortad garantiersättning krävs att antalet år med försäkringstid som enligt detta kapitel kan tillgodoräknas honom eller henne uppgår till minst 40. I annat fall görs enligt denna paragraf en avkortning av garantinivån till så stor andel som svarar mot förhållandet mellan det antal år som kan tillgodoräknas den försäkrade och talet 40. Därefter sker som nämnts under 12 § en reducering med hänsyn till storleken på den inkomstrelaterade ersättningen. Som exempel kan nämnas att om den försäkrade kan tillgodoräknas med försäkringstid innebär detta att garantiersättningen beräknas genom att garantinivån avkortas till 20/40 av 2,4 gånger prisbasbeloppet. Den på detta sätt avkortade garantinivån minskas därefter av den inkomstrelaterade ersättningen som denna anges i 11 §. 14 § I paragrafen anges hur beräkningen av garantiersättning sker för den som har rätt till partiell ersättning enligt 7 kap. 2 §. Beräkningen skall ske så att det först beräknas vad hel garantiersättning skulle ha blivit om rätt till sådan hade förelegat. Därefter sker andelsberäkningen. Om den försäkrade inte kan tillgodoräknas en försäkringstid för garantiersättning och garantiersättningen därför enligt 13 § skall avkortas i förhållande till antalet 40-delar, skall sådan avkortning ske först och andelsberäkningen därefter. 16 kap. Om utbetalning av sjukersättning och aktivitetsersättning m.m. 1 § I denna paragraf i dess nuvarande lydelse finns bestämmelser om hur en prövning av en försäkrads rätt till förtidspension och särskild efterlevandepension initieras. Det kan ske genom att den försäkrade ansöker om förmånen. Vidare finns en möjlighet för att på eget initiativ byta ut vissa sjukförsäkringsförmåner mot förtidspension eller sjukbidrag. Om ett sådant utbyte skett till sjukbidrag ankommer det därefter på den försäkrade att ansöka om att få ytterligare perioder med sjukbidrag. I tredje stycket finns emellertid en bestämmelse som ger möjlighet att förlänga tiden för sjukbidrag utan att någon ansökan gjorts. Avsikten med bestämmelsen är att förhindra att det uppstår en lucka i utbetalningen till den försäkrade när denne t.ex. på grund av han eller hon saknar sjukdomsinsikt underlåter att ansöka om förnyat sjukbidrag. Slutligen finns i fjärde stycket en bestämmelse om ersättning för vissa kostnader för läkarundersökning m.m. De ändringar som gjorts i paragrafen innebär endast att den i stället för att gälla pensionsförmåner skall gälla för sjukersättning och aktivitetsersättning. Därutöver har bestämmelser som gäller särskild efterlevandepension tagits bort, här liksom i flera av de följande paragraferna. Motsvarande reglering återfinns i stället i lagen (2000:462) om införande av lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn. Dessutom har några språkliga ändringar gjorts. 2 § I denna paragraf anges att som villkor för rätt till förtidspension och särskild efterlevandepension får anges att den försäkrade skall underkasta sig vissa former av medicinsk utredning m.m. Bestämmelsen kompletterar utredningsbestämmelsen i 7 kap. 3 b §. Ändringarna som gjorts i paragrafen innebär en begreppsmässig anpassning till sjuk- och aktivitetsersättningen som är de enda förmåner bestämmelsen skall vara tillämplig på. 4 § Paragrafen behandlar vissa bestämmelser om utbetalning av pensionsförmåner. Bestämmelsen har omarbetats för att gälla sjuk- och aktivitetsersättning. 5 § I denna paragraf finns bestämmelser om från när förtidspension och sjukbidrag jämte vissa andra pensionsförmåner kan utges. Den grundläggande principen är att ersättning skall utges från och med den månad då rätten till förmånen inträtt, dvs. den månad pensionsfallet har inträffat. I de fall då en sjukförsäkringsförmån på initiativ bytts ut mot förtidspension eller sjukbidrag utges emellertid inte ersättningen förrän månaden näst efter den då beslutet om pension meddelades. I de fall pensionsärendet initieras genom ansökan kan ersättning betalas ut tidigast från före ansökningsmånaden. Dessa bestämmelser har innehållsmässigt behållits oförändrade med endast en begreppsmässig anpassning till sjuk- och aktivitetsersättningen som är de enda förmåner paragrafen skall omfatta. Vad som anges i paragrafen om efterlevandepension har därför också tagits bort. 6 § Paragrafen som reglerar vad som gäller vid ändring av pension har endast anpassats för att gälla sjuk- och aktivitetsersättning. 7 § Denna paragraf innehåller bestämmelser om indragning eller minskning av förtidspension när den försäkrades arbetsförmåga förbättrats. Paragrafen har ändrats genom tillförandet av en presumtionsregel för bedömningen av en sådan förbättring (jmf. 1999/2000:4) samt anpassats till systemet med vilande förtidspension. Paragrafen har anpassats begreppsmässigt för att gälla sjuk- och aktivitetsersättning. Vidare har ett nytt tredje stycke införts. I detta anges att aktivitetsersättning inte får dras in eller minskas på grund av att den försäkrade deltar i sådan aktivitet som avses i 7 kap. 5 §. Denna bestämmelse har införts för att inte riskera att den som deltar i sådana aktiviteter på grund därav skall kunna anses ha större arbetsförmåga än vad som förutsatts i beslutet om aktivitetsersättning. 7 b § Paragrafen har kommit till i samband med systemet för vilande förtidspension, se 14-18 §§. Den har endast anpassats begreppsmässigt för att gälla sjuk- och aktivitetsersättning. 8 § Paragrafen reglerar skyldigheten för en försäkrad att utan oskäligt dröjsmål anmäla till om förbättring av arbetsförmågan inträtt. Sanktionen mot underlåtenhet av sådan anmälan är indragning eller nedsättning av förtidspensionen. Paragrafen har ändrats från att gälla förtidspension till att gälla sjuk- och aktivitetsersättning. Vidare har vad som sägs om efterlevandepension tagits bort. 9 § Paragrafen har ändrats för att endast gälla för sjuk- och aktivitetsersättning. 14-18 §§ Dessa paragrafer reglerar det införda systemet för vilande förtidspension (jmf. 1999/2000:4). Detta system skall även gälla vid sjukersättning och aktivitetsersättning. I 16 § har ett tredje stycke införts med innebörden att aktivitetsersättning kan vilandeförklaras ända till utgången av perioden med sådan ersättning utan att rätten till ersättning kan ifrågasättas på grund av att den försäkrade provar på att arbeta. För sjukersättningens del är begränsad . 17 kap. Om sammanträffande av förmåner m.m. 1 § Paragrafen som bl.a. handlar om samordning av förmåner vid retroaktiv utbetalning anger i sitt tredje stycke att för minskning av förtidspension med s.k. yrkesskadelivränta gäller 2 §. Ordet förtidspension har bytts ut mot sjukersättning. 2 § Bestämmelsen motsvarar genom ändringen i huvudsak nuvarande samordningsbestämmelse som gäller när förtidspension och s.k. yrkesskadelivränta utges . Samordningen skall ske på så sätt att sjukersättning i form av inkomstrelaterad ersättning och garantiersättning minskas med tre fjärdedelar av den livränta som överstiger en sjättedels prisbasbelopp. Reduceringen skall i första hand göras på garantiersättningen. I likhet med nuvarande regler föreslås en bestämmelse om att den försäkrade alltid skall ha rätt till ett visst minsta belopp av sjukersättning. Detta belopp bör för att motsvara nuvarande nivå för månad räknat vara av prisbasbeloppet. Paragrafen behandlar endast samordning mellan sjukersättning och yrkesskadelivränta. Att någon motsvarande samordning inte kommer i fråga för aktivitetsersättning beror på att den personkrets som kan uppbära sådan ersättning har för låg ålder för att kunna ha omfattats av reglerna i lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring. Denna lag upphörde att gälla . I förhållande till lagrådsremissens förslag har även, på Lagrådets inrådan, vissa redaktionella förändringar gjorts i förtydligande syfte. 18 kap. Om allmänna försäkringskassor 17 § I paragrafen har, förutom namnändringar, införts en bestämmelse om garantiersättning av motsvarande innebörd som den som enligt paragrafen inskränker socialförsäkringsnämnds beslutskompetens i förtidspensionsärenden. Således skall nämndens beslut inte omfatta en prövning av förutsättningarna för och storleken av garantiersättning med tillämpning av reglerna om försäkringstid. 20 kap. 3 § Denna paragraf innehåller en reglering av när ersättning enligt AFL får dras in eller sättas ned. Paragrafens andra stycke behandlar denna åtgärd vid en vägran utan giltig anledning att genomgå behandling, utredning och rehabilitering som, för förtidspensionärer, avses i 7 kap. 3 b §. Sådan indragning eller nedsättning av pensionen kan i dessa fall göras tills vidare. Om den försäkrade därefter ändrar sig och påbörjar den beslutade åtgärden kan pensionen börja betalas ut igen. Denna reglering föreslås att i stället för förtidspension gälla sjuk- och aktivitetsersättning. Därutöver tas motsvarande bestämmelse om särskild efterlevandepension bort. 21 kap. 1 § Ändringen innebär endast att ordet förtidspension byts ut mot sjukersättning eller aktivitetsersättning. I denna punkt anges tidpunkten för ikraftträdandet av de nya bestämmelserna om sjukersättning och aktivitetsersättning. Överväganden kring ikraftträdandetidpunkten har redovisats i avsnitt 18.1. Vidare anges att de nya bestämmelserna även skall gälla i fall då rätten till sjukersättning eller aktivitetsersättning grundas på pensionsfall som inträffat före ikraftträdandet, om inte annat följer av övriga övergångsbestämmelser. Bestämmelsen har bl.a. funktionen att säkerställa att sjuk- eller aktivitetsersättning skall kunna beviljas när pensionsfallet inträffat före ikraftträdandet men ansökan eller beslut kommer så sent efter ikraftträdandet att ersättning inte avser tid före den tidpunkten. Bestämmelsen innebär bl.a. att det är den tid ersättningen avser som avgör vilka bestämmelser som skall tillämpas. Om någon del av ersättningen avser tid skall således förmånen beräknas enligt de äldre bestämmelserna om förtidspension. Genom denna bestämmelse kommer pensionsgrundande belopp av förtidspension som beräknats för en försäkrad före ikraftträdandet kunna dels ge rätt till inkomstrelaterad ersättning i sig, dels kunna användas vid beräkning av bruttoårsinkomst. Bestämmelsen tar sikte på fall där en försäkrad tidigare uppburit förtidspension men upphört med detta och för vilken efter ikraftträdandet ett nytt försäkringsfall inträffar. Försäkringstid för garantiersättning motsvaras av äldre bestämmelser om bosättningstid för folkpension. Bestämmelsen anger att för tid för ikraftträdandet skall med försäkringstid avses sådan bosättningstid. Vid ikraftträdandet av de nya bestämmelserna kommer det att finnas ett stort antal, över 400 000, personer som uppbär förtidspension eller sjukbidrag. I avsnitt 12 har redovisats en modell för hur dessa förmåner skall omvandlas till sjukersättning vid ikraftträdandet. I denna punkt anges den grundläggande principen för denna omvandling. Förtidspension eller sjukbidrag som en försäkrad hade rätt att uppbära för och som han eller hon alltjämt skulle haft rätt att uppbära om äldre bestämmelser fortfarande hade tillämpats, skall vid ikraftträdandet omvandlas till motsvarande grad av hel sjukersättning respektive hel tidsbegränsad sjukersättning. Att samma grad av ersättning skall utges efter omvandlingen som före innebär bl.a. att de som övergångsvis har två tredjedels förtidspension får behålla den graden tills en förändring av nedsättningen av arbetsförmågan föranleder något annat. Tidsbegränsad sjukersättning efter omvandling skall omfatta som bestämts för sjukbidraget. Förtidspension skall omvandlas till sjukersättning oavsett den försäkrades ålder. För en försäkrad som är född eller senare och som hade rätt att uppbära sjukbidrag för får tidsbegränsad sjukersättning beviljas även än vad som bestämts för sjukbidraget, dock inte längre än till och med juni månad det år då han eller hon fyller . I övrigt gäller vad som föreskrivs om förtidspension i övergångsbestämmelserna även för sjukbidrag. Tilläggspension i form av förtidspension grundas på de inkomster som den försäkrade har haft före förtidspensioneringen. I regel påverkas storleken av tilläggspensionen i hög grad av de två högsta inkomsterna under en tidsrymd före pensionsfallet. Även andra inkomster som kan ligga långt tillbaka i tiden påverkar i regel också beräkningen. Beräkningen skiljer sig därmed avsevärt från beräkningen av antagandeinkomsten för sjuk- och aktivitetsersättning. Tilläggspensionen utgör dock den inkomstrelaterade ersättningen i nuvarande system och skall därför enligt denna punkt omvandlas till inkomstrelaterad sjukersättning. I denna punkt beskrivs närmare hur omvandlingen av tilläggspension i form av förtidspension till inkomstrelaterad sjukersättning skall gå till. Den inkomstrelaterade sjukersättningen beräknas på en antagandeinkomst. För omvandlingen av tilläggspensionen inom förtidspensioneringen till inkomstrelaterad sjukersättning krävs således att en antagandeinkomst fastställs. Därefter kan de omvandlade tilläggspensionerna fortsättningsvis behandlas på samma sätt som de nybeviljade inkomstrelaterade sjukersättningarna. Tilläggspensionen grundas på medeltalet av de femton högsta pensionspoäng eller - om den försäkrade tillgodoräknats endast ett lägre antal - det antal som tillgodoräknats den försäkrade. Medelpensionspoängen grundas följaktligen på genomsnittet av den försäkrades inkomster. Pensionspoäng fastställs dock endast på de inkomster som överstiger ett prisbasbelopp. Det innebär att ett prisbasbelopp måste läggas till den inkomst som kan räknas fram med hjälp av medelpensionspoängen för att den skall kunna sägas motsvara den genomsnittliga inkomst som bör utgöra antagandeinkomsten efter omvandlingen. Om den försäkrade inte har tillgodoräknats med pensionspoäng skall tilläggspensionen avkortas och utges med så stor andel som svarar mot antalet år med pensionspoäng. För att anpassa även den inkomstrelaterade sjukersättningen till denna avkortning måste antagandeinkomsten reduceras i motsvarande omfattning. Antagandeinkomsten reduceras med en andel som svarar mot det antal pensionspoängår som tillgodoräknats i förhållande till talet trettio. Genom att på detta sätt reducera antagandeinkomsten kan denna i fortsättningen ligga till grund för beräkningen av den nya inkomstrelaterade sjukersättningen utan ytterligare anpassning. Skillnaden i nettoutfallet mellan en inkomstrelaterad sjukersättning som grundas på en antagandeinkomst beräknad enligt punkten 7 samt, i förekommande fall, en garantiersättning som beräknas enligt 9 kap. och förtidspensionen beräknad enligt dagens regler förklaras i huvudsak av effekterna av den skatteförmån som ligger i det särskilda grundavdraget (SGA). För att de förtidspensionärer som får sina förtidspensioner omvandlade till inkomstrelaterad sjukersättning och garantiersättning skall få samma nettoersättning även efter omvandlingen måste skillnaden mellan förtidspensionen beräknad enligt dagens regler och den omvandlade sjukersättningen räknas fram för att korrigera den sammantagna sjukersättningen efter omvandlingen. Denna korrigering eller justering görs med hjälp av ett justeringsbelopp.