prop · GO038 · 2001-01-01 00:00:00 — 1 § En fysisk person som har avgiftspliktig inkomst skall betala egen- avgifter enligt bestämmelserna i detta kapitel. Bestämmelser om avgiftspliktig inkomst finns i 3 8 §§. Situationer när avgifter skall betalas 2 § Egenavgifter skall betalas på avgiftspliktig inkomst av 1. arbete i , och 2. arbete i utlandet om den avgiftsskyldige när arbetet utförs omfattas av svensk socialförsäkring enligt gemenskapsrätt inom Europeiska unio- nen (EU) eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller enligt avtal med andra stater. Avgiftspliktig inkomst av näringsverksamhet 3 § Överskott av näringsverksamhet är avgiftspliktig, om den som har inkomsten har arbetat i verksamheten i inte oväsentlig omfattning. Avgiftspliktig inkomst av tjänst Inkomst av självständigt bedriven verksamhet 4 § Inkomst av tjänst från verksamhet som bedrivs självständigt men som inte räknas som näringsverksamhet, är avgiftspliktig. Ersättning som ges ut av privatpersoner 5 § En ersättning för arbete som utförts åt en fysisk person eller ett dödsbo och som skall tas upp i inkomstslaget tjänst är avgiftspliktig, om arbetsgivaravgifter inte skall betalas på ersättningen enligt bestämmelserna i 2 kap. 6 §. Inkomster som omfattas av avtal om betalning av socialavgifter 6 § En ersättning för arbete som utförts åt en fysisk person som är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person och som skall tas upp i inkomstslaget tjänst är avgiftspliktig, om arbetsgivaravgifter inte skall betalas på ersättningen enligt bestämmelserna i 2 kap. 8 §. 7 § Forskarstipendium från Europeiska gemenskaperna () är avgiftspliktigt. Detta gäller inte om stipendiet utges av en fysisk person bosatt i eller av en svensk juridisk person. Inkomster för den som har F-skattsedel 8 § Löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete är avgiftspliktiga, om den som gett ut ersättningen enligt bestämmelserna i 2 kap. 5 § inte skall betala arbetsgivaravgifter. Detsamma gäller annat som utges med anledning av ett arbetsavtal samt sådan ersättning som enligt 2 kap. 11 § 1, 2 eller 4 likställs med ersättning för arbete. 9 § Sådana ersättningar för arbete från en utbetalare som sammanlagt understiger , är avgiftsfria. Detta gäller inte om ersättningen utgör inkomst av näringsverksamhet. 10 § Sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring är avgiftsfri. Detta gäller också sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring och motsvarande ersättning som utges enligt annan för- fattning eller på grund av regeringens förordnande. Ersättning till näringsidkare utan F-skattsedel 11 § En ersättning för arbete som utgör inkomst av näringsverksamhet är avgiftsfri, om den som utger ersättningen skall betala arbetsgivaravgifter på den enligt bestämmelserna i 2 kap. 12 § Underlaget för beräkning av egenavgifter (avgiftsunderlaget) är summan av de avgiftspliktiga inkomsterna vid den avgiftsskyldiges taxe- ring till statlig inkomstskatt. Ett underskott i en näringsverksamhet får inte minska ett överskott i en annan näringsverksamhet. Avgiftsunderlag skall inte fastställas, om den avgiftsskyldige avlidit före taxeringsåret. 13 § Egenavgifterna är av avgiftsunderlaget och utgörs av 1. sjukförsäkringsavgift 2. föräldraförsäkringsavgift 3. ålderspensionsavgift 4. efterlevandepensionsavgift 5. arbetsmarknadsavgift 6. arbetsskadeavgift 14 § Inga egenavgifter skall betalas om avgiftsunderlaget är . Avgifter för personer som har fyllt 15 § Den som vid ingången av året före taxeringsåret har fyllt skall bara betala ålderspensionsavgift. Avgifter för personer som har pension 16 § Den som har haft hel ålderspension enligt lagen (1962:381) om all- män försäkring före taxeringsåret skall bara betala ålderspen- sionsavgift. Detsamma gäller den som har haft hel förtidspension enligt den lagen någon del av året före taxeringsåret. 17 § Den för vilken sjukpenningförsäkringen enligt 3 kap. 11 § lagen (1962:381) om allmän försäkring gäller med karenstid skall betala sjuk- försäkringsavgift efter den procentsats som föreskrivits särskilt. Särskilt avdrag vid avgiftsberäkningen 18 § Vid beräkning av egenavgifter skall avdrag göras av avgiftsunderlaget, dock högst med . Om den avgiftsskyldige är delägare i ett handelsbolag, får det sam- manlagda avdraget från de egenavgifter som är hänförliga till inkomsten från handelsbolaget för samtliga delägare i bolaget inte överstiga . Avdraget skall fördelas mellan delägarna i proportion till hur den skattepliktiga inkomsten från handelsbolaget fördelas mellan dem. Vad som gäller om särskilt avdrag gjorts från arbetsgivaravgifter 19 § Om den avgiftsskyldige även har gjort avdrag från arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. 29 och 30 §§, får avdraget från egenavgifterna tillsammans med avdraget från arbetsgivaravgifterna inte överstiga . Om den avgiftsskyldige är delägare i ett handelsbolag och bolaget har gjort avdrag från arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. 29 och 30 §§, får det sammanlagda avdraget från de egenavgifter som är hänförliga till inkomsten från handelsbolaget för samtliga delägare i bolaget tillsammans med avdraget från arbetsgivaravgifterna inte överstiga . Vilka avgifter som avdraget avser 20 § Avdrag enligt 18 § skall i angiven ordning avse arbetsmarknads- avgiften, sjukförsäkringsavgiften, arbetsskadeavgiften, efterlevandepen- sionsavgiften och föräldraförsäkringsavgiften. 1 § Föreskrifter om bestämmande, debitering, redovisning och betalning av avgifter enligt denna lag finns i skattebetalningslagen (1997:483). 2 § I fråga om avgift som avses i denna lag gäller vad som föreskrivs om skatt i skattebrottslagen (1971:69), lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m., och lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall fastställa schablon för beräkning av arbetstagarens utgifter enligt 2 kap. 22 § i viss verksamhet. Schablonen skall avse bestämda yrkesgrupper och grundas på de genomsnittliga utgifterna inom respektive grupp. 4 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Riksförsäkrings- verket skall fastställa den procentsats som skall gälla för sjukförsäkrings- avgift som skall betalas av den för vilken sjukpenningförsäkringen enligt 3 kap. 11 § lagen (1962:381) om allmän försäkring gäller med karenstid. Procentsatsen skall fastställas med hänsyn till hur karenstiden bedöms påverka försäkringens utgifter. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1981:691) om socialavgifter. Äldre bestämmelser om arbetsgivaravgifter gäller fortfarande i fråga om ersättning som betalas ut före ikraftträdandet. Äldre bestämmelser om egenavgifter gäller fortfarande i fråga om inkomster som uppbärs före ikraftträdandet. Om beskattningsåret omfattar tid såväl före som efter utgången av skall, om den av- giftsskyldige inte visar annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången av som svarar mot för- hållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller och hela beskattningsåret. Bestämmelserna i 2 kap. 28 § gäller inte för den som är född eller tidigare. På ersättning till sådan person skall inga avgifter betalas om denne vid årets ingång har fyllt . Bestämmelserna i 3 kap. 15 § gäller inte för avgiftsskyldiga som är födda eller tidigare. På inkomster som en sådan person har skall inga avgifter betalas, om den avgiftsskyldige har fyllt vid ingången av året före taxeringsåret. Arbetsgivaravgifter skall inte betalas på ersättning för arbetsskada som har inträffat före utgången av om ersättningen avser tid därefter samt ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av om skadan anmälts till allmän försäkringskassa efter utgången av , allt under förutsättning att ersättningen utgår på grund av an- svarighetsförsäkring vilken meddelats enligt grunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer. Detta gäl- ler emellertid endast ersättning som inte avser efter skadetillfället och som för en och samma arbetstagare beräknas på löne- delar som inte överstiger prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Den som åtagit sig att svara för ålderspensionsavgiften på en ersätt- ning enligt en sådan förbindelse som avses i 2 kap. 11 eller 12 § eller 15 kap. 18 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension i dess lydelse före skall, om arbetsgivaravgifter inte skall betalas på ersättningen enligt 2 kap. 4 §, alltjämt vara skyldig att betala ålderspensionsavgift på sådan ersättning som omfattas av förbindelsen. Förslag till lag om fördelning av socialavgifter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om fördelning av socialavgifterna enligt socialavgiftslagen (2000:000) för finansiering av systemen för so- cial trygghet. 2 § Termer och uttryck som används i denna lag har samma betydelse som i socialavgiftslagen (2000:000). 3 § Sjukförsäkringsavgifter skall finansiera kostnader för följande ersätt- ningar som utges enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring: 1. sjukpenning och andra ersättningar enligt 3 kap., 2. folkpension i form av förtidspension enligt 7 kap. för personer som har rätt till tilläggspension i form av förtidspension enligt 13 kap., 3. tilläggspension i form av förtidspension enligt 13 kap., och 4. rehabiliteringspenning och andra ersättningar enligt 22 kap. 4 § Sjukförsäkringsavgifter skall också finansiera 1. Centrala kostnader med anledning av att studielån som avser en sjukperiod inte behöver återbetalas enligt studie- stödslagen (1999:1395) eller bestämmelser som har meddelats med stöd av den lagen, 2. kostnader enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, 3. den allmänna försäkringens kostnader enligt lagen (1991:1047) om sjuklön, 4. vissa av de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader, och 5. sådana statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift som betalas för förmåner enligt 1 och 2 ovan samt 3 §. 5 § Föräldraförsäkringsavgifter skall finansiera 1. föräldrapenningförmåner enligt 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. kostnader för administration av föräldrapenningförmåner, och 3. sådana statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift som belöper på föräldrapenningförmåner. 6 § Den andel av influtna ålderspensionsavgifter som beräknas utgöra avgifter för inkomster som överstiger 8,07 förhöjda prisbasbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall föras till staten. Den andel av avgifterna som beräknas motsvara pensionsrätt för pre- miepension skall föras till för tillfällig förvaltning. Återstoden av avgifterna skall föras till Första Fjärde AP-fonderna för förvaltning enligt lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP- fonder). 7 § Beräknade ålderspensionsavgifter enligt 6 § skall stämmas av mot de slutliga avgifter som avser fastställda pensionsrätter och pensionspoäng samt på inkomster som överstiger 8,07 förhöjda prisbasbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Skillnaden mellan beräknade belopp och de belopp som slutligt fram- räknas för det aktuella året skall regleras vid en kommande överföring. Medel som regleras gentemot staten skall beräknas med sådan ränta som anges i 19 kap. 3 § skattebetalningslagen (1997:483). Medel som regleras gentemot skall beräknas med sådan ränta som anges i avtal som avses i 8 kap. 1 § första stycket lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. 8 § Efterlevandepensionsavgifter skall finansiera 1. folkpension i form av efterlevandepension enligt 8 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring och tilläggspension i form av efterle- vandepension enligt 14 kap. samma lag, 2. änkepension enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, och 3. kostnader för administration av efterlevandepension och änkepen- sion. 9 § Arbetsmarknadsavgifter skall finansiera 1. arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsför- säkring och kostnader för tillsyn av utbetalning av sådan ersättning enligt lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, 2. utbildningsbidrag i form av dagpenning till deltagare i arbetsmark- nadsutbildning, yrkesinriktad rehabilitering eller sådan verksamhet för ungdomar mellan som anordnas av en kommun, 3. kostnader enligt lönegarantilagen (1992:497), och 4. sådana statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift som betalas på ersättningar enligt 1 3. Första stycket 2 gäller endast om deltagarna uppfyller villkoren för inkomstrelaterad ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring. 10 § Arbetsskadeavgifter skall finansiera 1. ersättningar enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 2. kostnader för administration av ersättningar enligt 1, och 3. sådana statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift som betalas på ersättningar enligt 1. 11 § Regeringen skall meddela närmare föreskrifter om de regleringar som avses i 7 § andra och tredje styckena. Regeringen skall fastställa de beräknade andelarna av in- flutna ålderspensionsavgifter som avses i 6 § efter förslag från . Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser om fördelningen av socialavgifter i 4 kap. lagen (1981:691) om socialavgifter gäller fortfarande i fråga om avgifter som hänför sig till tid före ikraftträdandet. Äldre motsvarande bestämmelser till 6 § om andelar för fördelning av ålderspensionsavgifter skall tillämpas till och med . Hänvisningen i 4 § 1 till studiestödslagen (1999:1395) skall fram till i stället avse studiestödslagen (1973:349). Sjukförsäk- ringsavgifter skall därefter även finansiera Centrala kostnader enligt 4 § 1 i fråga om studiestöd som beviljats enligt studie- stödslagen (1973:349) eller enligt övergångsbestämmelserna till studie- stödslagen (1999:1395). Utöver vad som sägs i 10 § skall arbetsskadeavgifter alltjämt finan- siera ersättningar på grund av obligatorisk försäkring enligt den upp- hävda lagen (1916:235) om försäkring för olycksfall i arbete, den upp- hävda lagen (1929:131) om försäkring för vissa yrkessjukdomar och den upphävda lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring. Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 19 kap. 1 § lagen (1962:381) om allmän för- säkring skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 kap. 1 § Om avgifter för finansiering av sjukförsäkringen m.m., föräldra- försäkringen och efterlevandepen- sioner föreskrivs i lagen (1981:691) om socialavgifter. Om avgifter för finansiering av sjukförsäkringen m.m., föräldra- försäkringen och efterlevandepen- sioner föreskrivs i socialavgifts- lagen (2000:000). Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1999:1366) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän för- säkring i stället för dess lydelse enligt lagen (1999:1366) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 2 § Sjukpenningrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete här i landet, antingen såsom arbets- tagare i allmän eller enskild tjänst (inkomst av anställning) eller på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete). I fråga om arbete som utförs utomlands av den som av en statlig arbetsgivare sänts till ett annat land för arbete för ar- betsgivarens räkning bortses vid beräkningen av sjukpenninggrun- dande inkomst från sådana löne- tillägg som betingas av ökade lev- nadskostnader och andra särskilda förhållanden i sysselsättningslandet. Som inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte heller inkomst som avses i 10 kap. 3 § 1 3 inkomstskattelagen (1999:1229) eller sådan ersättning som anges i 1 § första stycket 1-5 och fjärde stycket lagen (1990:659) om sär- skild löneskatt på vissa förvärvs- inkomster. Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte sådan ersättning enligt gruppsjukförsäk- ring eller trygghetsförsäkring vid arbetsskada som enligt 2 § första stycket lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt. Den sjukpenninggrundande inkomsten fastställs av . Inkomst av anställning och in- komst av annat förvärvsarbete skall därvid var för sig avrundas till närmast lägre hundratal kronor. Sjukpenningrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete här i landet, antingen såsom arbetsta- gare i allmän eller enskild tjänst (inkomst av anställning) eller på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete). Som inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte inkomst som avses i 10 kap. 3 § 1 3 inkomstskattelagen (1999:1229) eller sådan ersättning som anges i 1 § första stycket 1-5 och fjärde stycket lagen (1990:659) om sär- skild löneskatt på vissa förvärvs- inkomster. Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte sådan ersättning enligt gruppsjukförsäk- ring eller trygghetsförsäkring vid arbetsskada som enligt 2 § första stycket lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt. Den sjukpenninggrundande inkomsten fastställs av . Inkomst av anställning och in- komst av annat förvärvsarbete skall därvid var för sig avrundas till närmast lägre hundratal kronor. Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst bortses från sådan inkomst av anställning och annat förvärvsarbete som överstiger prisbasbeloppet. Det belopp som sålunda skall undantas skall i första hand räknas av från inkomst av annat förvärvsarbete. Ersätt- ning för utfört arbete i annan form än pension räknas som inkomst av anställning, såvida ersättningen uppgår till minst 1 000 kro- nor, även om mottagaren inte är anställd hos den som utger ersättningen. I nu angivna fall skall den som utför arbetet anses såsom arbetstagare och den som utger ersättningen såsom arbetsgivare. Kan ersättning för arbete för någon annans räkning inte antas uppgå till , skall ersättningen från denne inte tas med vid beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten i annat fall än då den utgör inkomst av näringsverksamhet. Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst av anställning skall bortses från ersättning som enligt 2 a § skall anses som inkomst annat förvärvsarbete samt ersättning som idrottsutövare får från sådan ideell förening som avses i 7 kap. 7 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229) och som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhet, om ersättningen från föreningen inte kan antas uppgå till minst ett halvt prisbasbelopp. Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst av anställning bortses även från ersätt- ning från en stiftelse som har till väsentligt ändamål att tillgodose eko- nomiska intressen hos dem som är eller har varit anställda hos en arbets- givare som lämnat bidrag till stiftelsen (vinstandelsstiftelse) eller från en annan juridisk person med motsvarande ändamål, om ersättningen avser en sådan anställd och inte utgör ersättning för arbete för den juridiska personens räkning. Detta gäller dock endast om de bidrag arbetsgivaren lämnat till den juridiska personen varit avsedda att vara bundna under minst tre kalenderår och att på likartade villkor tillkomma en betydande del av de anställda. Om arbetsgivaren är ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag skall vid beräkningen inte bortses från ersättning som den juridiska personen lämnar till sådan företagsledare eller delägare i företaget eller en person som är närstående till någon av dem. , fåmanshandelsbolag, företagsledare och närstående per- son avses detsamma som i inkomstskattelagen. Vid beräkning av sjuk- penninggrundande inkomst av anställning skall alltid bortses från ersätt- ning från en vinstandelsstiftelse som härrör från bidrag som arbetsgivaren lämnat 1991. Beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten skall, där för- hållandena inte är kända för , grundas på de upplys- ningar som kassan kan inhämta av den försäkrade eller dennes arbets- givare eller som kan framgå av den uppskattning, som vid taxering gjorts av den försäkrades inkomst. Semesterlön får inte inräknas i den sjukpen- ninggrundande inkomsten till högre belopp än vad som skulle ha utgivits i lön för utfört arbete . En liknande begränsning skall gälla semesterersättning. Inkomst av arbete för egen räkning får ej beräknas högre än som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:380) om arbetsskadeför- säkring dels att 7 kap. 2 § skall upphöra att gälla, dels att 7 kap. 1 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 1 § Om avgifter för finansiering av arbetsskadeförsäkringen föreskrivs i lagen (1981:691) om social- avgifter. Om avgifter för finansiering av arbetsskadeförsäkringen föreskrivs i socialavgiftslagen (2000:000). Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om avgifter som hänför sig till tid före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483) dels att 1 kap. 1 §, 8 kap. 22 §, 9 kap. 1 och 3 §§ samt 11 kap. 10 och 12 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 16 kap. 14 och 15 §§, samt närmast före 16 kap. 14 och 15 §§ nya rubriker av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 1 § Denna lag gäller vid bestämmande, debitering, redovisning och betal- ning av 1. sådan skatt eller avgift som avses i 1 kap. 1 § första stycket taxeringslagen (1990:324), 2. avgift enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, 2. avgift enligt socialavgifts- lagen (2000:000), 3. skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster, 4. begravningsavgift enligt begravningslagen (1990:1144), 5. skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), 6. avgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, 7. avgift som avses i lagen (1999:291) om avgift till registrerat tros- samfund, 8. skattetillägg och förseningsavgift i fråga om sådan skatt eller avgift som avses i 1 7, kontrollavgift enligt 15 kap. 6 a §, förseningsavgift en- ligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) samt kontrollavgift enligt lagen (1998:514) om särskild skattekontroll av torg- och marknadshandel m.m., och 9. ränta på skatt, skattetillägg eller avgift som avses i 1 8. Om inte annat särskilt anges gäller lagen inte när skatt skall tas ut en- ligt mervärdesskattelagen vid import av varor. I sådant fall gäller tullagen (0000:000). 8 kap. 22 § Andra kostnader i arbetet än de som avses i 21 § får räknas av endast om 1. arbetstagaren är en fysisk person som får dra av kostnaderna vid inkomsttaxeringen, och 2. kostnaderna kan beräknas uppgå till av arbetstagarens ersättning från arbetsgivaren under inkomståret. Om en sådan schablon som fast- ställts enligt 2 kap. 4 § andra stycket lagen (1981:691) om socialavgifter är tillämplig på arbetstagaren, skall kostnaderna beräknas enligt schablonen. Finns det inte någon schablon skall skattemyndigheten på begäran av arbetsgivaren bestämma hur kost- naderna skall beräknas. Om en sådan schablon som fast- ställts enligt 4 kap. 3 § social- avgiftslagen (2000:000) är tillämplig på arbetstagaren, skall kostnaderna beräknas enligt scha- blonen. Finns det inte någon scha- blon skall skattemyndigheten på begäran av arbetsgivaren be- stämma hur kostnaderna skall be- räknas. Om arbetstagarens kostnader har beräknats enligt andra stycket, skall arbetsgivaren underrätta arbetstagaren om detta. 9 kap. 1 § Arbetsgivaravgifter skall beräknas för varje redovisningsperiod efter de procentsatser och på det underlag som anges i 1.