prop · GO0324 · 2001-01-01 00:00:00 — har frågan om en skattelättnad för bred- bandsanslutningar utretts och en promemoria har utarbetats. En samman- fattning av promemorian finns i bilaga 1 och lagförslagen finns i bilaga 2. I bilaga 3 finns en från promemorian hämtad beskrivning av ett antal typfall av anslutningar som kan berättiga till skattereduktion. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi2000/2348). Regeringen tar nu upp promemorians förslag om en ny lag om skatte- reduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och datakommuni- kation till behandling. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet har haft synpunkter på vissa paragrafers utformning. Regeringen har beaktat Lagrådets synpunkter och dessa behandlas i anslutning till respektive paragraf i avsnitt 7. Vissa redaktionella änd- ringar har vidare gjorts i lagtexten. Efter Lagrådets granskning har tillkommit ett förslag till ändring i skattebetalningslagen (1997:483), som i propositionen har tagits in i av- snitt 2.3. Denna ändring är en konsekvens av Lagrådets granskning och av sådan beskaffenhet att det skulle sakna betydelse att på nytt höra Lagrådet. 4 Skattereduktion för utgifter för vissa anslut- ningar för tele- och datakommunikation 4.1 Förslagets allmänna utformning Regeringens förslag: En fastighetsägare får skattereduktion enligt en särskild lag för utgifter för en anslutning för tele- och datakommunikation från ett allmänt tillgängligt telenät till ett småhus eller ett hyreshus. Detsamma gäller en juridisk person och en enskild näringsidkare i fråga om en sådan anslutning i annat fall till ett fast driftställe för näringsverksamhet. Skattereduktion för ett handelsbolag får i stället göras för delägarna. Anslutningen skall vara ny, medge överföring med god teknisk kvalitet av multimedietjänster samt ge den anslutne möjlighet att välja leverantör av överföringstjänster. Skattereduktion skall göras vid debiteringen av slutlig skatt på grund av 2002 eller taxering. Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag finns även en bestämmelse om att när en befintlig anslutning ersätts eller kompletteras, så skall den nya anslut- ningen innebära en avsevärd höjning av överföringskapaciteten. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att erinra mot promemorians förslag. ifråga- sätter dock att en lag om skattereduktion för utgifter för bredbandsanslut- ning införs. förordar en marknadslösning som bästa sättet att tillgodose efterfrågan på förbindelser och tjänster. anser att det finns en påtaglig risk för att de resurser som avsatts inte kommer att utnyttjas till fullo eftersom ribban för skattereduktionen ligger för högt. Det finns ett behov av att styra om avsatta medel till regionalpolitiskt mer prioriterade områden. föreslår att förslaget även skall riktas till arrendatorer. () anser att skattereduktion bör medges retroaktivt fr.o.m. . menar att det finns anledning att överväga en förlängning av tidsperioden eftersom det annars finns risk för att det kan uppstå en flaskhalssituation i utförarledet. Några remissinstanser, däribland och , framhåller att det är viktigt att lagen utformas på ett konkurrensneutralt sätt med avseende på teknisk lösning. Genom att utesluta uppgradering av befintlig ledning eller befintligt nät anser dessa remissinstanser att kravet på teknikneutralitet frångås. De framhåller också att det med föreliggande förslag finns en risk för att bredbandsutbyggnad med hjälp av exempelvis xDSL-teknik i befintlig infrastruktur utesluts från möjlighet till stöd. menar att den nämnda tekniken kan möta kundernas reella behov och är lämplig för många glesbygdsområden. Skälen för regeringens förslag Som anförts i IT-propositionen (prop. 1999/2000:86 s. 82) bedömer regeringen att det finns ett behov av en viss stimulans till bredbandsanslutning för i första hand hushåll och företag som finns utanför tätorterna. I promemorian anförs att stimulansen bör kunna ges som en skattelättnad i form av en skattereduktion samt att skattereduktionen bör avse sådana anslutningar som är avsevärt mer kostnadskrävande än i normala fall. Ett sätt att göra det anges vara att skattereduktion enbart ges för anslutningsutgifter som överstiger ett visst belopp. Förslaget att ett stöd till enskilda skall ges som en skattereduktion har fått ett gott mottagande av de flesta remissinstanserna. Något alternativt förslag har inte framförts. Regeringen delar uppfattningen att en skatte- reduktion är en lämplig form för att stimulera enskilda att delta i upp- byggnaden av IT-infrastrukturen. Vad gäller den lagtekniska utformningen av förslaget bör lagen (1996:725) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus kunna användas som förebild. Skattereduktionen bör kunna erhållas av juridiska personer, enskilda näringsidkare och fastighetsägare. När det gäller fastighetsägare bör man knyta an till begrepp som finns i fastighetstaxeringslagen (1979:1152, FTL) och som också används i lagen (1984:1052) om statlig fastighets- skatt. Med ägare förstås både fysiska och juridiska personer och den som enligt 1 kap. 5 § FTL skall likställas med ägare. Däribland finns tomt- rättshavare men däremot inte den som arrenderar eller hyr sin bostad. Något egentligt behov av att medge skattereduktion även till arrendatorer och hyresgäster kan inte anses föreligga. Rätten till skattereduktion för fastighetsägare bör kopplas till fastigheten och till varje taxeringsenhet för sig. Termerna fastighet och taxeringsenhet bör ha samma betydelse som i FTL. Avgörande vid bedömningen av en fastighets uppdelning i olika taxeringsenheter bör vara de förhållanden som rådde vid ingången av om ansökan har kommit in före . I annat fall bör förhållandena vid ingången av vara avgörande. För juridiska personer och enskilda näringsidkare som bedriver näringsverksamhet finns en möjlighet att få avdrag för utgifter för en anslutning för tele- och datakommunikation vid inkomsttaxeringen. För att uppnå önskad stimulanseffekt bör denna omständighet inte föranleda att möjligheten till skattereduktion undantas för dessa grupper. Juridiska personer och enskilda näringsidkare bör alltså kunna få skattereduktion dels i egenskap fastighetsägare, dels för utgifter för en anslutning till en stadigvarande plats för affärsverksamhet varifrån verksamheten helt eller delvis bedrivs (fast driftställe). Vad gäller enskilda näringsidkare bör dessa även kunna medges skatte- reduktion för utgifter för en anslutning till den egna privatbostadsfastig- heten. Detta under förutsättning att det är fråga om skilda anslutningar. Skattereduktion bör göras för utgifter för en anslutning för tele- och datakommunikation från ett allmänt tillgängligt telenät till småhus, hyreshus och, i fråga om fasta driftställen, även annan stadigvarande plats för affärsverksamhet varifrån verksamheten helt eller delvis bedrivs. Termen allmänt tillgängligt telenät är hämtad från telelagen (1993:597). Termen är inte definierad i lagen men generellt sett anses ett nät vara allmänt tillgängligt om det står till allmänhetens förfogande. Ett kännetecken för att nätet skall anses allmänt tillgängligt är att det står öppet för en vid krets av användare att ansluta sig till nätet. Termerna småhus och hyreshus bör ha samma betydelse som i FTL. En ny anslutning med hög överföringskapacitet Syftet med skattereduktionen är att skapa goda förutsättningar för operatörer att leverera tjänster på nät med hög överföringskapacitet i båda riktningarna (s.k. bredbandstjänster) till användare vid företag eller i bostäder. Regeringen anser att det bör vara fråga om nya anslutningar. I detta ligger ett krav på att det skall vara fråga om nya ledningar för tele- och datakommunikation vid fast förbindelse eller nya radioförbindelser. Att endast uppgradera en befintlig kopparledning för telefoni genom modem för t.ex. xDSL-teknik (, digital accessteknik) liksom befintligt kabelnät för TV eller motsvarande bör alltså inte berättiga till skattereduktion. Beträffande radioförbindelser bör det för att vara fråga om en ny anslutning innebära att sändar- och mottagarutrustningen hos abonnenten är ny. Att skattereduktion bör ges endast för nya anslutningar är avsett att säkerställa att investeringen blir tillräckligt långsiktig. Det är angeläget att den IT-infrastruktur som anläggs har förutsättningar att klara framtida ökade krav på trafikkapacitet och dessutom kan användas för sådana tillämpningar som kräver symmetrisk kapacitet. Den ekonomiska livslängden för utrustning som arbetar i transmissionsskikten, t.ex. routrar och switchar, är betydligt kortare än för kanalisation och ledning (för förklaring av begreppen transmissionsskikt, kanalisation och ledning hänvisas till s. 238 i bilaga 12 till IT-propositionen). Genom att stimulera investering i kanalisation och ledning, lämpad för nät med hög överföringskapacitet, bidrar skattereduktionen till att sådan utrustning installeras som långsiktigt kan utnyttjas av olika operatörer med olika slag av aktiv utrustning. Med operatör avses här leverantör av överföringstjänster. Anslutningen skall vara dimensionerad för att kunna överföra multi- medietjänster av god teknisk kvalitet. Med multimedia avses här datorbaserade presentationer som kombinerar två eller flera typer av medier (ljud, rörliga bilder eller text), där användaren interaktivt kan påverka presentationerna. Vad som skall betecknas som bredband, dvs. ett nät som har en hög överföringskapacitet har dels varierat över tiden, dels varierat med olika personers, företags eller operatörers uppfattning om vad som skall anses utgöra en hög överföringskapacitet. I IT- propositionen (s. 70) anges att begreppet bredband allmänt används utan att innebörden är klart definierad. Någon officiellt fastställd definition finns inte, utan bredband är egentligen en beskrivning av hög överföringskapacitet för tele- och datakommunikation. IT- infrastrukturutredningen definierade i sitt betänkande Bredband för tillväxt i hela landet (SOU 1999:85) bredband som överföringskapacitet för tele- och datakommunikation om minst /s i riktning såväl till som från användaren. En sådan kapacitet i nätet närmast abonnenten, det s.k. accessnätet, är så hög att både mottagande och sändning kan ske av bl.a. rörliga bilder av god teknisk kvalitet. Radioanslutningar medger i allmänhet inte fullt så hög överföringskapacitet. Det är inte möjligt att ange någon bestämd överföringskapacitet som gräns för att kostnader för en ny anslutning skall berättiga till skatte- reduktion. I stället bör det avgörande vara att anslutningen skall vara dimensionerad för att kunna bära multimedietjänster av god teknisk kvalitet. Att Internet inte medger detta saknar betydelse. Det avgörande är att anslutningen är dimensionerad för att klara av en hög överföringskapacitet då stomnät m.m. medger detta. Detta medför också att en anslutning som avser en abonnent som har flera användare, t.ex. ett företag, måste vara dimensionerad för att klara en betydligt högre överföringskapacitet än en anslutning som bara är avsedd för en bostad. Ett riktmärke skulle kunna vara en kapacitet på minst /s i båda riktningarna (symmetriskt) per ansluten användare. När det gäller radiolösningar kan det dock vara svårt att upprätthålla ett sådant riktmärke. Radiolösningar kommer främst att bli aktuellt i glesbygd eftersom det där är det enda ekonomiskt genomförbara alternativet. En sådan lösning får anses acceptabel i detta sammanhang. Kravet på hög överföringskapacitet innebär ett prestationskrav men någon särskild teknik pekas dock inte ut för att uppnå prestationskravet. Det önskemål om teknikneutralitet som bör gälla vid utbyggnaden av infrastrukturen på IT-området blir därmed tillgodosett. För att skattereduktion skall kunna utgå skall anslutningen ge den anslutne möjlighet att välja leverantör av överföringstjänster (operatör). Det innebär i praktiken att t.ex. en anslutningsledning till en bostad, lokal eller ett småhus skall kunna omkopplas från en operatörs utrustning till en annan operatörs i anslutningspunkten i fastigheten (fastighetsnoden) eller motsvarande för villaområde och industriområde (fastighetsom- rådesnoden). En fastighetsnod eller fastighetsområdesnod skall vara utformad så att flera operatörer har möjlighet att placera sin aktiva utrust- ning i utrymmet för anslutning av en enskild abonnent. Skattereduktionen är inte avsedd för utbyte av befintliga anslutningar på grund av sedvanligt underhåll av accessnäten. Skattereduktion skall kunna göras vid debiteringen av slutlig skatt på grund av 2002 eller taxering. 4.2 Underlaget för skattereduktionen Regeringens förslag: I underlaget för skattereduktionen ingår utgifter för en anslutning som tas i bruk - och som är betalda senast för ansökan. Utgifter för anslutningen ingår i underlaget endast om arbetet utförts av någon som innehar F-skattsedel när ersättningen för arbetet bestäms eller när den betalas ut. I underlaget ingår inte utgifter för en anslutning som utförts av den som ansöker om skattereduktion eller av företag som ingår i samma koncern eller annars står under i huvudsak gemensam ledning med den sökande. I underlaget får inte ingå utgifter för abonnemang. Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Har inte yttrat sig. Skälen för regeringens förslag: Promemorians förslag innebär att skattereduktion skall få göras för utgifter för en anslutning för tele- och datakommunikation som tas i bruk och som är betalda senast för ansökan. Regeringen delar bedömningen att underlaget för skattereduktionen bör utformas på detta sätt. Bestämmelserna innebär bland annat att utgifter för anslutningsarbeten som påbörjas före men som avser anläggningar som tas i bruk därefter kan ingå i underlaget för skattereduktion om förutsättningarna i övrigt är uppfyllda. I underlaget avses bara ingå s.k. passiv nätutrustning på kanalisations- och ledningsnivå. Beträffande radioförbindelser skall dock utgifter för sändar- och mottagarutrustning kunna ingå i underlaget. Sådan aktiv ut- rustning som arbetar i transmissionsskikten som utför själva överföringen och som kommunicerar med varandra, t.ex. servrar, switchar och routrar ingår inte i underlaget. Både utgifter för material och arbete bör ingå i underlaget. Underlaget omfattar inte utgifter för lokalt nät inom bostad, lokal, enskilt hus eller industrilokal. I bilaga 3 finns beskrivningar av ett antal typfall på anslutningar som kan ingå i underlaget för skattereduktion. För att ge rätt till skattereduktion skall arbetet vara utfört av närings- idkare som innehar F-skattsedel antingen när ersätt- ningen för arbetet bestäms eller när den betalas ut. En uppgift om inne- hav av F-skattsedel får godtas om den lämnas i en anbudshandling, en faktura eller någon jämförlig handling, som även innehåller uppgifter om utbetalarens och betalningsmottagarens namn och adress samt betal- ningsmottagarens personnummer, samordningsnummer eller organisa- tionsnummer. Uppgiften om innehav av F-skattsedel får dock inte godtas, om den som betalar ut ersättningen känner till att uppgiften är oriktig. Härigenom uppnås bättre kontrollmöjligheter som anlitande av "svart" arbetskraft motverkas. I underlaget får inte ingå utgifter för en anslutning som har utförts av den som ansöker om skattereduktion eller av företag som ingår i samma koncern som eller annars står under i huvudsak gemensam ledning med den sökande. Detsamma gäller arbete som utförts av delägare i ett handelsbolag eller ett dödsbo. En egenföretagare som utför anslutningsarbeten på den egna villan blir således inte berättigad till skattereduktion för värdet av sitt eget arbete. Detsamma gäller för ett företag som med egna anställda utför anslutningsarbeten på företagets egna näringsfastigheter. Om abonnemang ingår i utgiften för anslutningen, skall underlaget minskas med utgiften för eller värdet av abonnemanget. 4.3 Skattereduktionens storlek Regeringens förslag: Skattereduktion får göras med ett belopp som mot- svarar av den del av underlaget som överstiger . Skattereduktionen utgår med högst . I fråga om hyreshus får skattereduktion göras av den del av underlaget som överstiger per bostad eller lokal som omfattas av anslutningsarbetet, dock högst per bostad eller lokal. Promemorieförslaget: Överensstämmer med regeringens förslag bort- sett från promemorians förslag att skattereduktion skall utgå med lägst . Några redaktionella ändringar av lagtexten har också gjorts. Remissinstanserna: anser att också fastighetsägare som är medlemmar i en samfällighetsförening med ansvar för bredbands- nät bör kunna få skattereduktion trots att utbyggnaden sker i föreningens regi. Skälen för regeringens förslag: När det gäller skattereduktionens storlek är det enligt regeringens uppfattning naturligt att ta fasta på de grundläggande principer som fördes fram i IT-propositionen och som också ställt sig bakom. Skattereduktionen bör således i första hand stimulera till bredbandsanslutningar hos företag och hushåll som finns utanför tätorterna. Den bör vidare endast avse sådana anslutningar som är avsevärt mer kostnadskrävande än i normala fall. Slutligen bör reduktionen endast medges med en mindre del av den totala utgiften för anslutningen. Från dessa utgångspunkter skulle enligt regeringens uppfattning en lämpligt avvägd lösning innebära att skattereduktionen ges med ett belopp som motsvarar av den del av underlaget som överstiger som skattereduktionen begränsas till ett högsta belopp på . Särskilda regler bör gälla för hyreshus samt småhus som har upplåtits med hyresrätt eller bostadsrätt. I promemorian föreslås att skattereduktion som lägst skall utgå med . Anledningen till detta förslag var att skattemyndigheterna inte skulle behöva administrera ansökningar som avser små belopp. Regeringen anser, mot bakgrund av det avräkningsförfarande som det nya skattekontosystemet innebär, att det inte finns skäl för en sådan begränsning. Något lägsta belopp för skattereduktionen bör därför inte bestämmas. Juridiska personer och enskilda näringsidkare bör som tidigare framgått kunna få skattereduktion dels i egenskap av fastighetsägare, dels för utgifter för en anslutning till en stadigvarande plats för affärsverksamhet varifrån verksamheten helt eller delvis bedrivs (fast driftställe). Enskilda näringsidkare bör dessutom kunna få skattereduktion för en anslutning till privatbostadsfastigheten under förutsättning att det är fråga om skilda anslutningar. För ägare av småhus bör skattereduktion göras för utgifter för en an- slutning till det egna småhuset. Småhus definieras i 2 kap. 2 § FTL som byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer. Småhus och tomtmark för sådan byggnad utgör tillsammans den taxeringsenhet som betecknas småhusenhet. Förslaget gäller även småhus som tillhör en lant- bruksenhet. För att stimulera utbyggnaden av accessnäten i glest bebyggda områden bör även fritidsfastigheter omfattas av den föreslagna skattereduktionen. Regeringen delar uppfattning att också fastighets- ägare som är medlemmar i en samfällighetsförening med ansvar för bredbandsnät bör kunna komma i fråga för skattereduktion trots att utbyggnaden sker i föreningens regi. Det finns ett stort antal samfällighetsföreningar som förvaltar olika typer av gemensamhetsanläggningar såsom vägar, parkeringsplatser, grönområden, VA-ledningar och kabel-TVinstallationer. Om exempelvis fastighetsägare i ett villaområde önskar ansluta sig till bredbandsnätet kan det i vissa fall vara lämpligt att låta utbyggnaden göras via den befintliga samfällighetsföreningen. Även i fall där en samfällighetsförening saknas kan det vara lämpligt att inrätta en gemensamhetsanläggning med tillhörande samfällighetsförening för ut- byggnad och drift av ett bredbandsnät. För att en fastighetsägare som är medlem i en samfällighetsförening med ansvar för ett utbyggt bredbands- nät skall kunna få skattereduktion bör krävas att den aktuella fastigheten ansluts till det utbyggda nätet samt att kostnaderna för arbetet kan fast- ställas och fördelas proportionellt mellan de anslutna fastigheterna. I övrigt bör gälla samma regler som för andra fastighetsägare. Någon särskild bestämmelse om samfällighetsföreningar är dock inte nödvändig eftersom de generella reglerna även täcker detta fall. För ägare av hyreshus (fysisk och juridisk person) skulle den före- slagna ordningen för småhus få oönskade konsekvenser på grund av att ett hyreshus enligt fastighetstaxeringslagen normalt utgör en taxerings- enhet. Hyreshus definieras i 2 kap. 2 § FTL som byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande. Enligt förslaget för småhus skulle ägare av hyreshus som består av ex- empelvis 100 bostadslägenheter medges skattereduktion med högst . För att undvika en sådan konsekvens bör i fråga om hyreshus skattereduktion medges med ett belopp som motsvarar av den del av underlaget som överstiger per bostad eller lokal som omfattas av anslutningsarbetet, och utgå med högst per bostad eller lokal. Bostadsrättsföreningar, bostadsföreningar och bostads- aktiebolag (privatbostadsföretag) bör behandlas som andra hyreshus- ägare. Privatbostadsföretag och andra juridiska personer kan även äga småhus som upplåts med bostadsrätt. För att undvika samma oönskade effekter som för hyreshus bör vid beräkning av skattereduktion för småhus som upplåtits med bostadsrätt gälla likartade regler som för hyreshus. Det innebär exempelvis att ett privatbostadsföretag kan erhålla skattereduk- tion med högst per småhus. För det fall två eller flera småhus på en och samma fastighet till över- vägande del upplåts med hyresrätt får reglerna för hyreshus tillämpas om skattereduktionen därigenom blir högre. En fastighet kan också ha flera ägare vilket innebär att flera personer kan vara berättigade till skattereduktion för en och samma anslutning. En enskild delägare bör dock högst erhålla en så stor del av den totala skatte- reduktionen som svarar mot delägarens andel i fastigheten vid ingången av beskattningsåret. Skattereduktionen bör räknas av mot statlig inkomstskatt, inkomstskatt och statlig fastighetsskatt. Skattereduktionen bör tillgodo- räknas den skattskyldige före skattereduktion enligt inkomstskattelagen (1999:1229) och efter skattereduktion enligt lagen (2000:000) om skatte- reduktion på förvärvsinkomster vid taxering. Skattereduktionen skall inte beaktas vid beräkning av skattebeloppet enligt 4 § lagen (1997:324) om begränsning av skatt. Av praktiska skäl bör skattereduktionen inte beaktas vid bestämmandet av preliminär F-skatt, särskild A-skatt eller skatteavdrag. 4.4 Ansökan och beslut Regeringens förslag: En ansökan om skattereduktion skall vara skriftlig och ges in till en skattemyndighet. En ansökan skall ha kommit in till skattemyndigheten . Om en ansökan har kommit in , skall skattereduktionen tillgodoräknas vid debitering av slutlig skatt på grund av taxeringen . Beslut i ärenden om skattereduktion fattas av den eller de skattemyn- digheter regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, bestämmer. Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Har inte yttrat sig. Skälen för regeringens förslag Vad en ansökan bör innehålla En ansökan om skattereduktion skall vara skriftlig och ges in till en skattemyndighet. Ansökan bör kunna lämnas in till vilken skattemyndig- het som helst. Om samtliga skattemyndigheter i landet eller endast ett begränsat antal skall handlägga ärenden om skattereduktion är en fråga som regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, bör avgöra. En ansökan om skattereduktion skall ha kommit in till en skattemyn- dighet .