prop · GO0335 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringen vill också erinra om flyglärarnas betydelse när det gäller den militära flygutbildningen. En viktig slutsats i den tidigare nämnda forskningsrapporten från Försvarshögskolan är de militära flyglärarnas roll i sammanhanget. Regeringen bedömer att det i det omedelbara perspektivet kan uppstå vissa problem i när det gäller tillgången på flyglärare. Mot bakgrund av åldersstrukturen hos nuvarande flyglärarkår i och den planering för utbildning av nya flyglärare för GFU i som Försvarsmakten redan har inlett bedömer regeringen emellertid att dessa problem är av övergångs- karaktär. Sammantaget görs därför bedömningen att en lokalisering av flygskolan/GFU till skulle underlätta Försvarsmaktens försörjning med flyglärare för en samlad GFU- och GTU-verksamhet. Regeringen bedömer vidare att det samlade behovet av att nyutbilda flyglärare och flyginstruktörer för GFU och GTU skulle bli mindre om flygskolan/GFU lokaliseras till än om den verksamheten och GTU lokaliseras till . Ett sätt att bidra till att vidmakthålla flyglärarkompetensen är att tillförsäkra flyglärarna fortsatta karriär- och utvecklingsmöjligheter på stridsflygsystemen. Regeringen anförde i prop. 1999/2000:30, när det gäller framtida stridsflygverksamhet vid F 16, att möjligheter till tillfällig basering av Gripen på F 16 bör upprätthållas av operativa skäl och som potential inför eventuella framtida exportåtaganden. Regeringen vill till detta lägga att möjligheten till viss Gripenverksamhet vid F 16 har betydelse för att höja kvaliteten i utbildningen och för att kunna vidmakthålla flyglärarkompetensen. Regeringen bedömer vidare att en viss Gripenverksamhet i såsom för tillfällig basering och utnyttjande av befintlig infrastruktur samt för exportstöd kommer att stärka den framtida skolverksamhet i som regeringen föreslår i kapitel 8. Regeringen bedömer att flyglärarfrågan sammantaget pekar på att den samlade militära flygskoleverksamheten bör lokaliseras till . Regeringen konstaterar avslutningsvis att om den samlade militära flygutbildningen skulle lokaliseras till , måste en ny organisationsenhet eller ett detachement inrättas i . Detta skulle vara tvärtemot strävandena att minska och rationalisera Försvarsmaktens grundorganisation. I finns ingen permanent militär verksamhet. Regeringen anser att inriktningen i prop. 1999/2000:30 om att flygskolan/GFU borde flyttas till ett befintligt verksamhetsställe och att F 16 i är det bästa alternativet, fortfarande bör gälla. Ett avgörande argument för detta ställningstagande är att ett nytt militärt verksamhetsställe måste inrättas som en egen organisationsenhet eller ett detachement om GFU- och GTU-verksamheten lokaliseras till . Regeringen ifrågasätter också det lämpliga i att återupprätta som militärt verksamhetsställe. Andra viktiga argument för en lokalisering till är produktionsförutsättningarna där, merkostnaderna för Försvarsmakten och staten vid en lokalisering till , flyglärarefrågan, samordningen inom Försvarsmakten samt exportstödsmöjligheterna. När det gäller exportstödet vill regeringen understryka att genom en lokalisering av den militära flygutbildningen till säkerställs flygplatskapacitet för att underlätta exportstödsåtaganden. Det kan vara fråga om att utbildningsstöd genomförs i eller att verksamhet förs över från en annan flottilj till för att på så sätt frigöra kapacitet för utbildning m.m. vid den andra flottiljen. Regeringen anser vidare att det är angeläget att, när Viggen- divisionerna vid F 16 avvecklas 2003, det säkerställs att även därefter skall kunna användas för tillfällig basering och som alternativ landningsplats för flygstridskrafterna i övrigt. Omlokaliseringen av den militära flygskolan bör göras . Trafikflyghögskolan (TFHS) är lokaliserad till . Vid har byggts upp en ändamålsenlig verksamhet för utbildning av civila trafikflygare. Om TFHS skulle omlokaliseras till skulle den inarbetade samverkan med annan flygkompetens i och kopplingen till gå förlorad. En omlokalisering skulle också föranleda bl.a. krav på investeringar i i form av utbildningslokaler och förläggningsplatser för piloteleverna och hangarutrymme för TFHS flygplan. Uppskattningsvis skulle dessa omlokaliseringskostnader och investeringar uppgå till . Enligt regeringens mening skulle dessa åtgärder och kostnader inte motsvaras av en sammantaget ökad rationalitet och effektivisering av en samordnad civil-militär flygverksamhet i . En omprövning av lokaliseringen av TFHS-verksamheten är därför inte aktuell. I sitt yttrande i samrådsförfarandet anför att det kan finnas vinster om genomförandet av den civila och militära flygutbildningen kan samlokaliseras. Försvarsmakten, å andra sidan, anför i sitt samrådsyttrande att det ur ett luftrumsperspektiv kan finnas fördelar med att inte samlokalisera flygskolan med TFHS eftersom man då får en jämnare fördelning av flygverksamheten mellan befintliga flygövningsområden och därmed minskad överbeläggning i luftrummet. Regeringen bedömer att en delad lokalisering av den civila respektive den militära flygutbildningen inte innebär några negativa konsekvenser för respektive skolas verksamhet eller att samordning i vissa avseenden skulle försvåras. Tvärtom finns det fördelar med en sådan ordning. I skulle den militära flygutbildningen vara baserad med de delar av den samlade militära flygutbildnings- verksamheten som genomförs av Försvarsmakten, dvs. GFU och GTU samt den övergripande ledningen för utbildningsverksamheten avseende helikoptrar. Denna utbildningsgren tillför den kvalificerade flygut- bildningen i kompetens och kunskap från den mellansvenska regionens universitet, institutioner och flygverksamhet. Exempel på institutioner är och Kungl. Närheten till Försvarsmaktens högkvarter och Operativa insatsledningen med det flygtaktiska kommandot är också av betydelse. Regeringen vill härutöver peka på att en lokalisering av flygskolan till och en utveckling av verksamheten där till ett flygut- bildningscentrum, skulle innebära synergieffekter och skapa goda möjligheter för ett effektivt stöd när det gäller utbildningsåtaganden avseende Gripen. Den civila delen av den högkvalitativa flygutbildningen får sin bas i . Där tillförs den samlade flygutbildningen i kompetens och kunskap från landets södra region med bl.a. , och Svenskt flygcentrum. Regeringen noterar att aspekten med lokalisering av flygutbildningen i anslutning till universitet och högskolor i såväl som framhålls av . En annan en aspekt som bör uppmärksammas när det gäller en lokalisering av den militära flygutbildningen till och därmed fortsatt flygverksamhet på nuvarande F 16 är frågan om Försvarsmaktens anpassningsförmåga. Försvarsmakten skall enligt sin instruktion ha en beredskap, organisation och planläggning som medger att myndighetens förmåga kan anpassas för att motsvara förändrade krav och behov. 1999/2000:30 redovisade regeringen frågor om förmåga till anpassning på medellång sikt respektive lång sikt. Regeringen anförde när det gäller flygstridskrafterna att flygförbanden har möjlighet att tillväxa upp till ett innehåll som motsvarar dagens förbandsantal, dvs. Därefter begränsas tillväxt- möjligheterna av bl.a. tillgången på flygförare. Efter det att Gripensystemet har införts, dvs. 2005, är tillväxtmöjligheterna för stridsflygförbanden relativt goda, framhöll regeringen. Den övre gränsen sätts av utbildningskapaciteten för flygförare och tekniker upp till kapaciteten i totalt antal anskaffade flygplan JAS 39 . Regeringen underströk vidare att en förutsättning för att insatsorganisationen skall kunna anpassas genom att tillväxa är att det finns dels kompetenser, dels grundorganisatoriska möjligheter. Av sistnämnda skäl förordade regeringen i propositionen att dimensionerande övnings- och skjutfält behålls. Regeringen anser att likartade principer bör tillämpas när det gäller olika slag av stora infrastrukturobjekts såsom skjutfält och flygflottiljer betydelse för Försvarsmaktens förmåga till anpassning. Möjligheterna att i en anpassningssituation nyanlägga ett skjutfält eller en flygflottilj är mycket begränsade. Bibehålls flygverksamhet i genom att den militära flygutbildningen lokaliseras dit, underlättas därför en eventuell framtida anpassning. Det gäller framför allt infrastrukturella förutsättningar med tillgång till bansystem med flera banor, skyddat bergrum och närheten till utbildningsanläggningar och viktiga krigsanläggningar. Regeringens förslag: Flygvapnets Uppsalaskolor () skall läggas ned eller vid den senare tidpunkt regeringen bestämmer. Flygstridsskolan, med en verksamhet som innefattar F 20:s verksamhet samt GFU och GTU, skall inrättas i eller vid den senare tidpunkt regeringen bestämmer. flygflottilj (F 16) skall läggas ned . Skälen för regeringens förslag beslutade att Viggendivisionerna vid F 16 skall läggas ned (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). I samma beslut gavs inrikt-ningen att de framtida flygstridskrafterna skall bestå av åtta divisioner JAS 39 , fördelade på flygflottiljerna F 4, F 7, F 17 och F 21. Genom denna av fastlagda struktur för lokaliseringen av stridsflygdivisionerna och genom inriktningen av den militära flygut- bildningen bör den organisatoriska strukturen för F 16/förändras. Flygstridskrafternas verksamhet i kommer i väsentliga avseenden att vara inriktad på skolverksamhet. Regeringen föreslog i prop. 1999/2000:97 att Flygvapnets Uppsalaskolor () skulle läggas ned. Regeringen ansåg i propositionen att det föreligger sådana samordningsmöjligheter med F 16 att bör inordnas i flottiljen. Det innebär, anförde regeringen i propositionen, att det inte längre finns något behov av en separat skolledning. I riksdagsbehandlingen ansåg emellertid , med hänvisning till sitt betänkande Det nya försvaret (bet.1999/2000:FöU2) och uppfattningen där om en översyn av den militära flygutbildningen, att inte borde inordnas i F 16. Utskottet ville avvakta regeringens redovisning av frågorna om exportstöd och flygutbildning. Inordnandet av den militära flygskolan i F 16 borde anstå till dess formerna m.m. för den framtida flygutbildningen klarlagts. beslutade att ge regeringen till känna vad utskottet anfört (bet. 1999/2000:FöU7, rskr. 1999/2000:250). Med hänvisning till förslagen och inriktningen i förevarande proposition anser regeringen att organisationsenheten bör läggas ned eller vid den senare tidpunkt regeringen bestämmer. I ingår Flygvapnets flygbefälsskola och Flygvapnets stridslednings- och luftbevakningsskola. Denna verksamhet bör fortsätta. I och med en omlokalisering av flygskolan från till där flygskolan, dvs. GFU, samlokaliseras med GTU som redan finns i , erhålls en effektiviserings- och rationaliseringspotential när det gäller utbildning för flygstridskrafterna. Regeringen pekade på detta i kapitel 7. Regeringen anser att verksamheten vid samt GFU och GTU bör sammanföras i en ny organisationsenhet i . Organisationsenheten kommer att svara för väsentliga delar av skolverksamheten för Försvarsmaktens flygstridskrafter och bör därför benämnas Flygstrids-skolan. Organisationsenheten bör inrättas eller vid den senare tidpunkt regeringens bestämmer. I är också lokaliserat Försvarsmaktens underrättelse- och säkerhetscentrum, vari Försvarets tolkskola ingår. Regeringen anser att denna verksamhet i så väsentliga avseenden skiljer sig från flygstridskrafternas skolverksamhet att centrumet inte bör inordnas i den nya organisationsenheten. Däremot bör rationaliseringseffekter eftersträvas inom ramen för en garnison. flygflottilj, F 16 I och med beslut att avveckla Viggendivisionerna vid F 16 kommer stridsflygdivisioner inte att organiseras vid flottiljen. Detta innebär att flygflottiljen inte längre kommer att ha samma uppgifter som de övriga flygflottiljerna. I det läget finns det enligt regeringens mening anledning att överväga F 16:s organisatoriska status och benämning. I sitt samråd på Försvarsdepartementets promemoria Vissa frågor om den framtida flygutbildningen, anför Försvarsmakten att verksamheten vid F 16 kommer att reduceras till en sådan nivå när den sista JA 37 divisionen avvecklas att begreppet flygflottilj är adekvat. Regeringen delar Försvarsmaktens uppfattning och anser att organisationsenheten flygflottilj F 16 bör läggas ned . F 16 ansvarar för väsentliga delar av den militära infrastrukturen, bl.a. krigsanläggningar, i . Flottiljen har också ansvar för utbildning av stridslednings- och luftbevakningsförband. När F 16 läggs ned bör nämnda ansvar föras över till andra organisationsenheter enligt Försvarsmaktens bestämmande. 9 Långsiktig inriktning Regeringens bedömning: Samordningen av och samverkan mellan den militära flygutbildningen och den högkvalitativa statliga civila flygutbildningen bör utvecklas genom samordningsfunktionen. Denna samordning och sammanslagningen av bör bilda grund för ett önskvärt svenskt engagemang i ett internationellt militärt flygutbildningssamarbete. Skälen för regeringens bedömning Genom den samordningsfunktion som regeringen redovisat i kapitel 4 bör den militära och den högkvalitativa statliga civila flygutbildningen fortsätta att utvecklas. Försvarsmakten och Trafikflyghögskolan bör tillsammans kontinuerligt pröva möjligheterna att genomföra utbildningsmoment samordnat. Samordningsfunktionen bör också verka för att knyta annan flygutbildning till sig. När det gäller den internationella samverkan om militär flygutbildning bedömer regeringen att den i kapitel 4 angivna inriktningen av samordning mellan civil och militär flygutbildning och den i kapitel 5 redovisade inriktningen avseende lokalisering av den samlade GFU- och GTU-verksamheten bildar en ändamålsenlig grund för ett önskvärt svenskt engagemang i enlighet med t.ex. de europeiska flygvapen- chefernas arbete. Försvarsmakten bör fortsatt medverka i de europeiska flygvapenchefernas gemensamma arbete och hålla regeringen underrättad om utvecklingen i detta samarbete. Beslut om svensk medverkan i ett internationellt flygutbildningssamarbete dock kan inte fattas förrän samarbetets innehåll, konsekvenser och kostnader m.m. kan bedömas. Genom att nu samordna delar av den militära och den högkvalitativa civila flygutbildningen läggs grunden för att i ett framtida internationellt militärt flygutbildningssamarbete tillföra kvalificerad svensk kompetens från såväl det militära som det civila flygutbildningsområdet. Ett exempel på värdefull civil kompetens är att vid internationella flygningar tillämpas de civila flygbestämmelserna. I detta avseende är flyglärare inriktade på att utbilda civila trafikflygare av särskild betydelse. Regeringen vill också understryka att även efter det att har anslutit sig till en sameuropeisk militär flygutbildning om nu så sker skall det finnas ett nationellt ansvar för civil och militär flygutbildning. Regeringen vill avslutningsvis framhålla att för den civil-militära samordningen och den internationella militära samverkan gäller skilda tidsperspektiv. Den civil-militära samordningen bör inledas . Den internationella samverkan om militär flygutbildning ligger innan den har tagit en konkret form. Försvarsdepartementets promemoria , Vissa frågor om den framtida flygutbildningen har undergått ett samråds- förfarande med följande instanser: Försvarsmakten, , , , , , , i län, i län, i , , kommun, kommun, Klippans kommun, , kommun, , , /, , , , , Akademikers , och Facket för Service och Kommunikation. Inom ramen för ett samlat yttrande lämnades synpunkter genom av , i län, , Klippans och kommuner samt kommunförbundet i . Synpunkter har härutöver lämnats av i och Nordvästra kommuner i samverkan (NOSAM). Bilaga 2 Sammanfattning av Försvarsdepartementets promemoria , Vissa frågor om den framtida flygutbildningen Kapitel 2 redovisar utgångspunkterna för promemorian. Grunden är beslut att flygutbildningen skall ses över och att denna fråga liksom frågan om exportstöd skall återredovisas till . I övrigt redovisas de avgränsningar som gjorts, bl.a. att inte behandla flygutbildningssystemet som sådant. I kapitel 3 redovisas en kartläggning av de nuvarande förhållandena. Avsnitt 3.1 tar upp flygbestämmelserna och behandlar den civila luftfartens Bestämmelser för civil luftfart (BCL) och de europeiska luftfartsmyndigheternas bestämmelser. Vidare behandlas de militära bestämmelserna, Regler för militär luftfart (RML). Avsnittet går också igenom de civila flygcertifikaten. I avsnitt 3.2 behandlas frågor om statligt ansvar för civil trafikflygarutbildning och beskrivs grunderna för inrättandet av Trafik- flygarhögskolan (TFHS). Avsnitt 3.3 tar upp den grundläggande civila trafikflygarutbildningen och belyser vilken utbildning som behövs för att kunna bli trafikflygare. TFHS historiska utveckling redovisas. Vid skolan utbildas 20 elever. Utbildningstiden är 16 månader. I avsnittet refereras också en kommande rapport från om behovet av trafikflygare. Avsnitt 3.4 tar upp den grundläggande militära flygutbildningen i . Kapaciteten är 20 elever . Utbildningen inleds med en grundläggande flygutbildning (GFU) och följs av en grundläggande taktiskt flygutbildning (GTU) . Därefter följer inflygning på stridsflygplanssystem och fortsatt utbildning. Totalt pågår utbildningen i . I avsnitt 3.5 redovisas den grundläggande civila trafikflygarut- bildningen i övriga . I har inletts ett samarbete mellan försvaret, Skolen for Luftfartsuddanelse och SAS som innebär att försvaret medfinansierar utbildningen av civila trafikflygare och att SAS åtar sig att anställa ett visst antal pilotelever från skolan. principbeslut fattats om att inrätta en skola för yrkespilotutbildning. Vid skolan skall civila och vissa militära piloter utbildas. Ett gemensamt system införs för uttagning av civila piloter och flygvapenpiloter. I driver SAS en trafikflygarskola. I övrigt redovisas att SAS kommer att lägga ned de skolor flygbolaget själv driver, bl.a. den i , och i stället ange några skolor i de skandinaviska staterna, från vilka SAS kommer att rekrytera huvudparten av sina piloter. Avsnitt 3.6 redovisar den grundläggande militära flygutbildningen i de övriga nordiska staterna. Härvid anges att och köper väsentliga delar av sin militära pilotutbildning från , medan driver sin utbildning nationellt. De tre staterna är i och för sig öppna för en nordisk samordning om militär pilotutbildning, men ser inga omedelbara fördelar med en sådan lösning. I avsnitt 3.7 redovisas det pågående samordningsarbetet när det gäller civil och militär pilotutbildning. Den nordiska tjänstemannagruppen för pilotfrågor inom försvarsmakterna redovisade en rapport , i vilken samordningsfrågor togs upp. Gruppen pekade på utvecklingen i (jfr avsnitt 3.5) och ansåg att uttagningen av civila och militära piloter borde kunna samordnas. Avsnittet beskriver också de europeiska flygvapenchefernas samarbete (EURAC). Detta samarbete syftar till att åstadkomma en gemensam europeisk militär grundläggande pilotut- bildning. Utbildningen skulle genomföras vid tre-fyra platser i . I förslaget ingår även anskaffning av ett nytt gemensamt skolflygplan. Vidare redovisas AB:s förslag om ett European Pilot . Förslaget, som bygger på en europeisk utbildning och ett gemensamt europeiskt skolflygplan, knyter i väsentliga delar an till EURAC-förslaget. I avsnittet tas också upp ett initiativ från bl.a. landshövdingarna i och . I detta förslag framhålls de goda luftrumsförhållandena i norra . Härutöver redovisas ett förslag från . Tillsammans med bl.a. i län, med TFHS och med den militära flygskolan presenterar ett utvecklat förslag till samordning av civil och militär flygutbildning i nordvästra , där utgör basen. Förslaget belyser frågor om samordning, flygtidsproduktion, lokal- och anläggningsbehov, stödverksamhet samt flygskolans organisation. redovisar också hur besparingar kan uppnås genom olika slag av samordning. Avsnitt 3.8 tar upp övriga förslag om samverkan i fråga om flygutbildning som har väckts från skilda håll. och hade redan innan tog sitt initiativ redovisat hur den civila och militära flygutbildningen skulle kunna samordnas i . Nordvästra framhåller likartade uppfattningar. kommun pekar på att Kjula flygplats bör kunna utvecklas till ett centrum för civil och militär flygutbildning. Campus , knutet till , redovisar hur kopplingen mellan försvaret och skulle kunna stärkas och framhåller målsättning i internationella frågor. i län och kommun anser att det bästa alternativet är att lokalisera den grundläggande flygutbildningen till F 16 i . I finns förutsättningarna för att utveckla ett nationellt flygcentrum där man ökar utbildningskapaciteten, breddar utbildnings- utbudet och aktivt deltar i internationellt samarbete. Avsnitt 3.9 behandlar frågan om exportstödsåtaganden. 1999/2000:30 redovisade regeringen att frågan om utbildningsstöd vid export av Viggen- och Gripensystemen påverkar bedömningen av antalet flottiljer för Försvarsmakten. I avsnittet anges de krav som ställs på en flygplats för att den skall kunna utnyttjas vid exportstödsinsatser. Kraven uppfylls av de militära flygplatserna och Saabfältet i . I avsnitt 3.10 refereras en rapport av två forskare vid Försvars- högskolan. Rapporten pekar på kvaliteten och effektiviteten i det svenska militära flygutbildningssystemet. Kapitel 4 redovisar Försvarsdepartementets överväganden, slutsatser och förslag. I det inledande avsnitt 4.1 understryks inledningsvis värdet av civil-militär samverkan. Vidare pekas på att frågan om en integrering av den civila och militära flygutbildningen bör prövas redan i ett kortare tidsperspektiv, medan internationell samverkan i fråga om den militära flygutbildningen knappast kan komma till stånd . Avsnitt 4.2 behandlar samordning av den civila och den militära flygutbildningen i . Det finns likheter mellan de två utbildningarna. Principiellt skulle därför delar av t.ex. den teoretiska utbildningen, flygövningsmomenten och administrationen kunna samordnas. Försvarsdepartementet pekar på faktorer som är av betydelse när samordning diskuteras. Sådana frågor gäller syftet med utbildningarna, de grundläggande reglerna för dem, formerna för utbildningen, lokaliseringen geografiskt och med hänsyn till miljö och luftrum samt huvudmannaskapet. En annan betydelsefull faktor är att den militär pilotutbildningen är en del av den svenska officersutbildningen. Försvarsdepartementet bedömer att det kan finnas samordnings- möjligheter inom teoriutbildningen. Försvarsmakten och TFHS bör därför tillsammans pröva i vilken utsträckning denna kan samordnas. När det gäller flygövningsmomenten konstaterar att den militära flygutbildningen genomförs helt med jetflygplan, medan trafikflygarutbildningen vid TFHS genomförs med propellerflygplan. Enligt det förslag till samordning som redovisat skulle besparingar uppnås om flygövningsmomenten samordnades och den militära pilotutbildningen även innehöll skeden med propellerflygplan. Försvarsmakten och TFHS bör pröva om sådan samordning kan genomföras. Även i fråga om transportflyget anser Försvarsdeparte- mentet att Försvarsmakten och TFHS bör belysa om en ytterligare samordning kan åstadkommas. När det gäller flyglärareu-tbildningen konstateras att det inte finns någon högskoleutbildning för flyglärare enligt BCL:s krav. Däremot utbildar TFHS sina egna flyglärare. Försvarsmakten utbildar sina flyglärare för GFU och GTU. Frågan om ett samarbete om flyglärarutbildningen bör prövas av Försvarsmakten och TFHS. Även inom den administrativa ledningen bör enligt Försvarsdepartementet en viss samordning kunna åstadkommas. Det gäller uttagningen av pilotelever och flygmedicinska frågor. Avsnitt 4.2 tar också upp formerna för samordning. Här pekar Försvarsdepartementet på att en samordning inte behöver innebära att den ena myndigheten/institutionen formellt inordnas i eller underställs den andra. I stället föreslår Försvarsdepartementet att en samordnings- funktion inrättas, bestående av ett råd med representanter från i första hand Försvarsmakten och TFHS.