prop · GO0321 · 2001-01-01 00:00:00 — 52 § 1 mom. Skatt enligt denna lag skall, i den mån ej jämlikt 55 § anstånd medgivits, erläggas efter det att beslut om skattens fastställande meddelats eller den enligt 64 § 1 mom. Förordnade granskningsmyn- digheten erhållit meddelande om att skattskyldig vitsordat an- märkning som framställts av denna myndighet. 1 mom. Skatt enligt denna lag skall, i den mån anstånd inte medgivits enligt 55 §, betalas efter det att beslut om skattens fastställande med- delats. Har skatt icke fastställts efter det boupp- teckning eller deklaration, oavsett om anstånd beviljats, senast skolat vara ingiven, skall ränta utgå från och med närmast efterföljande månad till och med den månad då skatten fastställts av beskattnings- myndighet. Skall jämlikt 54 § skatten förskjutas av dödsboet, påföres vid skattens fastställande ränta utan uppdelning på de särskilda skattskyldiga. Ränta beräknas för visst kalenderår efter en räntesats som motsvarar av den statslåneränta som gällde vid utgången av november föregående år. Räntesatsen bestäms till procenttal med högst en decimal. Räntebelopp som understiger påföres ej. Öretal som uppkommer vid ränteberäkningen bortfaller. Har skatt inte fastställts efter det att boupp- teckning eller deklaration, oavsett om anstånd beviljats, senast skulle vara ingiven, skall ränta tas ut från och med närmast efterföljande månad till och med den månad då skatten fastställts av skattemyn- dighet. Skall enligt 54 § skatten förskjutas av dödsboet, påförs vid skattens fastställande ränta utan uppdelning på de särskilda skattskyldiga. Ränta beräknas för visst kalenderår efter en räntesats som motsvarar av den statslåneränta som gällde vid utgången av november föregående år. Räntesatsen bestäms till procenttal med högst en decimal. Räntebelopp avrundas nedåt till hela kronor, belopp som understiger påförs inte. Skatten jämte ränta, där sådan påförts, skall, då underrätt är beskattningsmyndighet, betalas till skattemyndigheten i det län, dit underrätten hör, och eljest till den skattemyndighet, som är beskatt- ningsmyndighet. Skatten jämte ränta, där sådan påförts, skall betalas till skatte- myndigheten. Ändras beslut i fråga om skatt sker ny beräkning av ränta. Räntebelopp skall varken återbetalas eller utkrävas. Bestämmelserna i denna lag om skatt skola i tillämpliga delar gälla även ränta. 52a § Fastställer överrätt skatt till högre belopp än beskattnings- myndigheten förut beräknat eller vitsordar skattskyldig anmärkning av den enligt 64 § 1 mom. Förordnade granskningsmyndig- heten, skall på sålunda till- kommande skattebelopp utgå ränta. Fastställer domstol skatt till högre belopp än skattemyn- digheten förut beräknat, skall ränta tas ut på det tillkommande skattebeloppet. Vid beräkning av ränta enligt första stycket gäller, att ränta utgår från och med efter den, då beskattningsmyndigheten meddelat beslut angående skatten, dock att ränta på skatt, som motsvarar tidigare återbetalat skattebelopp, skall utgå från och med månaden efter den då skattebeloppet återbetalades, samt att ränta utgår till och med den månad, då skatten förfaller till betalning enligt 52 § 1 mom. första stycket, dock icke än . Vid beräkning av ränta enligt första stycket gäller, att ränta tas ut från och med efter den, då skattemyndigheten meddelat beslut angående skatten, dock att ränta på skatt, som motsvarar tidigare återbetalat skattebelopp, skall utgå från och med månaden efter den då skattebeloppet återbetalades, samt att ränta tas ut till och med den månad, då skatten förfaller till betalning enligt 52 § 1 mom. första stycket, dock inte än . I fråga om räntan gälla i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. Dock att räntan påföres av skattemyndigheten. Ränta utgår även på ränta enligt 61 § som återbetalas. Vid beräkning av ränta för tid som infaller efter utgången av det år då skatten fastställes tillämpas den räntesats som gäller då skatten fastställes. I fråga om räntan gäller i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. Ränta beräknas även på ränta enligt 61 § som återbetalas. Vid beräkning av ränta för tid som infaller efter utgången av det år då skatten fastställs tillämpas den räntesats som gäller då skatten fastställs. 53 § I fall där underrätt fastställt skatt, skall rätten till den skatte- myndighet, som enligt 52 § 1 mom. tredje stycket är uppbördsmyndighet, översända en till rätten ingiven bouppteckning eller någon annan handling, som sägs i 51 § andra stycket, eller en bouppteckning, som tillhandahållits rätten enligt tredje stycket sistnämnda paragraf. Dessutom är rätten skyldig att, enligt vad regeringen närmare bestämmer, lämna skattemyndigheten de uppgifter, som behövs för uppbörd av skatten. Vad som sagts gäller också i tillämpliga delar, när överrätt fastställt skatt till ett högre belopp än som förut beräknats eller när en skattskyldig vitsordat en anmärkning som framställts av den enligt 64 § 1 mom. Förordnade gransknings- myndigheten. I fall där domstol fastställt skatt, skall rätten till skattemyndigheten översända en boupp- teckning, som tillhandahållits rätten enligt 51 § fjärde stycket. Dessutom är rätten skyldig att, enligt vad regeringen närmare bestämmer, lämna skattemyn- digheten de uppgifter, som behövs för betalning av skatten. Inbetalning enligt 52 § 1 mom. tredje stycket skall ske till särskilt konto hos skattemyndigheten. Skatten skall anses vara betald den dag, då inbetalningskort eller gireringshandlingar kommit in till eller, om staten har ingått avtal om förmedling av skatteinbetalningen med en bank, till banken. Om skatt inte betalas inom föreskriven tid, skall dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift om inte annat följer av 6 § sista stycket. Den obetalda skatten och dröjsmålssavgiften skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. får medge befrielse helt eller delvis från skyldigheten att betala dröjsmålsavgift, om det finns särskilda skäl. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m. m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Handling, som enligt första stycket tillställts skattemyndigheten och som ingivaren äger återfå må skattemyndigheten icke utlämna till denne förrän skatt, med vars erläggande anstånd ej medgivits, blivit erlagd. Innan handlingen utlämnas, skall den förses med anteckning om beloppet av inbetald skatt. Handling som avses i 49 a § överlämnas till den skattskyldige sedan skatt, med vars erläggande anstånd ej medgivits, blivit erlagd. Innan handlingen utlämnas, skall den förses med anteckning om beloppet av inbetald skatt. 55 § 1 mom. Uppgår i dödsbo beloppet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringar samt värdet av obligationer och andra lätt realiserbara värdepapper sammanlagt inte till dubbla beloppet av den arvsskatt, som enligt 54 § skall förskjutas av dödsboet, eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldig enligt denna lag avsevärd svårighet att genast betala hela den skatt, som belöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, får beskattningsmyndigheten med- ge, att skatten betalas genom högst tio årliga inbetalningar. Har en överrätt efter besvär fastställt skatt till högre belopp än enligt det överklagade beslutet, får över- rätten under samma förutsätt- ningar medge anstånd med betalningen av det tillkommande skattebeloppet. Anståndet får inte utsträckas till flera inbetalningar än som är nödvändigt. Uppgår i dödsbo beloppet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringar samt värdet av obligationer och andra lätt realiserbara värdepapper sammanlagt inte till dubbla beloppet av den arvsskatt, som enligt 54 § skall förskjutas av dödsboet, eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldig enligt denna lag avsevärd svårighet att genast betala hela den skatt, som belöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, får skattemyndigheten medge, att skatten betalas genom högst tio årliga inbetalningar. Har en domstol efter överklagande fastställt skatt till högre belopp än enligt det överklagade beslutet, får rätten under samma förutsätt- ningar medge anstånd med betalningen av det tillkommande skattebeloppet. Anståndet får inte utsträckas till flera inbetalningar än som är nödvändigt. I fråga om skatt som belöper på egendom som skall värderas enligt bestämmelserna i 22 § 3 mom. och 23 § F tredje stycket får beskatt- ningsmyndigheten eller överrätten medge att skatten betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. I fråga om skatt som belöper på egendom som skall värderas enligt bestämmelserna i 22 § 3 mom. och 23 § F tredje stycket får skatte- myndigheten eller rätten medge att skatten betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. Föreligger synnerliga skäl får regeringen i annat fall än som avses i föregående stycke medge viss skattskyldig att den skatt, som belöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. 2 mom. Första inbetalningen skall äga rum inom den tid som anges i 52 § 1 mom. eller efter dagen för anstånds- beslutet om detta innebär en senare förfallodag. Om skatten uppdelas i endast två poster skall denna inbetalning uppgå minst till en fjärdedel av skattens belopp. I annat fall skall den uppgå minst till ett belopp som motsvarar skattebeloppet delat med antalet inbetalningar. Andra inbetalningen skall göras på årsdagen för beslutet om skattens fastställande och envar av de följande på motsvarande dag det år, under vilket inbetalningen skall ske. Dessa inbetalningar skall uppgå till sinsemellan lika stora belopp. Har anstånd medgetts enligt bestämmelserna i 1 mom. andra stycket skall de årliga inbetalningarna uppgå till . På skatt som omfattas av anstånd utgår ränta från och med månaden efter den då skatten skulle ha erlagts om anstånd inte medgetts till och med den månad då anståndstiden gått till ända. I fråga om räntan gäller i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. Räntan påförs dock av skattemyndigheten. 2 mom. Första inbetalningen skall äga rum inom den tid som anges i 52 § 1 mom. eller efter dagen för anstånds- beslutet om detta innebär en senare förfallodag. Om skatten uppdelas i endast två poster skall denna inbetalning uppgå minst till en fjärdedel av skattens belopp. I annat fall skall den uppgå minst till ett belopp som motsvarar skattebeloppet delat med antalet inbetalningar. Andra inbetalningen skall göras på årsdagen för beslutet om skattens fastställande och envar av de följande på motsvarande dag det år, under vilket inbetalningen skall ske. Dessa inbetalningar skall uppgå till sinsemellan lika stora belopp. Har anstånd medgetts enligt bestämmelserna i 1 mom. andra stycket skall de årliga inbetalningarna uppgå till . På skatt som omfattas av anstånd utgår ränta från och med månaden efter den då skatten skulle ha erlagts om anstånd inte medgetts till och med den månad då anståndstiden gått till ända. I fråga om räntan gäller i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. Ansökan om anstånd skall göras skriftligen och ha kommit in till beskattningsmyn- digheten eller, om anståndsbeslut enligt 1 mom. ankommer på en överrätt, till denna senast efter den dag då beslutet om skattens fastställande med- delades. Beviljas anstånd, skall inom tid, som beskattningsmyn- digheten eller överrätten bestäm- mer, till denna avlämnas en till staten utfärdad skuldförbindelse på det belopp anståndet avser jämte ränta. Den skattskyldige skall dessutom ställa nöjaktig säkerhet om inte anståndet avser skatt som skall utgå för nyttjanderätt eller rätt till ränta, avkomst eller annan förmån eller för rätt, som avses i 8 § andra stycket. Anståndet skall anses förverkat i den mån den skattskyldige inte fullgör det som föreskrivs i detta moment. Ansökan om anstånd skall göras skriftligen och ha kommit in till skattemyndigheten eller, om anståndsbeslut enligt 1 mom. ankommer på en domstol, till denna senast efter den dag då beslutet om skattens fastställande meddelades. Beviljas anstånd, skall inom tid, som skattemyndigheten eller domstolen bestämmer, till denna avlämnas en till staten utfärdad skuldförbin- delse på det belopp anståndet avser jämte ränta. Den skattskyldige skall dessutom ställa godtagbar säkerhet om inte anståndet avser skatt som skall utgå för nyttjanderätt eller rätt till ränta, avkomst eller annan förmån eller för rätt, som avses i 8 § andra stycket. Anståndet skall anses förverkat i den mån den skattskyldige inte fullgör det som föreskrivs i detta moment. 56 § Avlider den, som förvärvat egendom genom arv, testamente eller gåva, eftergives skatten enligt följande. Sker dödsfallet från det skattskyldighet inträtt, eftergives hela skattebeloppet. Avlider den skattskyldige senare men efter det skattskyldighet inträtt, eftergives samma belopp, minskat med en tiondedel för varje helt år som förflutit från sagda tidpunkt. Fråga om eftergift av fastställd skatt upptages efter därom skriftligen gjord framställning av den underrätt eller skatte- myndighet, som meddelat beslut i skatteärendet. Fråga om eftergift av fastställd skatt tas efter skriftligen gjord framställning upp av den skatte- myndighet, som meddelat beslut i skatteärendet. 59 § Har efter det beslut meddelats om fastställande av skatt a) kännedom erhållits om förut icke känt testamente; b) testamente, förordnande enligt lagen (1927:77) om försäkringsavtal om insättande av förmånstagare eller motsvarande förordnande som avser utländsk försäkring, vartill hänsyn tagits vid skatteärendets prövning, blivit genom lagakraftvunnen dom helt eller delvis förklarat ogillt; c) genom lagakraftvunnen dom eljest blivit bestämt angående delningen av egendom i dödsbo, där skatten fastställts med ledning av handling, som avses i 15 § 1, 1 a och 2 mom, 15 a § eller 16 §; d) omständighet inträffat som föranleder tilläggsbouppteckning; e) kännedom erhållits angående vid tiden för skattskyldighetens inträde föreliggande omständighet, som föranleder att i deklaration uppgiven behållning eller egendom bort upptagas eller fördelas annorledes än i deklarationen angivits; f) klarhet vunnits om hur arvet slutligen skall fördelas i sådana fall som avses i 18 §; g) genom sådan delning, som enligt 32 § h) föranlett efterbeskattning, fördelningen av kvarlåtenskapen kommit att avvika från den som legat till grund för skattens fastställande; och hade, om hänsyn tagits till omständighet som avses, någon skattskyldig haft att gälda mindre skatt än vad beräknats, skall honom påförd skatt nedsättas med sålunda för högt beräknat belopp. Ansökan om återvinning av skatt efter vad nu sagts göres skriftligen och upptages av den underrätt eller skattemyndighet som meddelat beslut i skatte- ärendet. Ansökan om återvinning av skatt efter vad nu sagts görs skriftligen och tas upp av den skattemyndighet som meddelat beslut i skatteärendet. 60 § beslut får överklagas till hovrätten av en enskild part eller av den enligt 64 § 1 mom. förordnade granskningsmyndigheten. Vid överklagande gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden. beslut får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Beslut av skattemyndigheten i frågor som avses i 17 och 26 §§ får inte överklagas. Har någon förelagts att vid vite fullgöra en uppgift som anges i 26 §, får dock föreläggandet komma under prövning i samband med överklagande av beslut om vitets utdömande. Ett beslut av skattemyndigheten får överklagas även av Riksskatte- verket. får föra talan till den enskildes förmån. får överklaga ett beslut av länsrätten eller kammarrätten även om verket inte har fört det allmännas talan i målet. 60 b § Om beskattningsmyndighetens beslut innefattar prövning av en fråga om fastställande, eftergift eller återvinning av skatt, får överklagande ske från beslutets dag. När en skattskyldig vitsordat en anmärkning, som framställts av granskningsmyn- digheten, skall det vid överkla- gandet anses som om beskattningsmyndigheten meddelat beslut om skattens fastställande när granskningsmyndigheten fått meddelande om vitsordandet. I sådant fall skall ett överklagande ges in till hovrätten. Har ena parten överklagat beslutet och vill även motparten överklaga det, skall dock dennes överklagande ha kommit in till beskattningsmyn- digheten eller till hovrätten från det att delgivning som avses i 15 § lagen (1996:242) om domstolsärenden har skett. Prövningen av om motparten har överklagat i rätt tid skall alltid göras av hovrätten. Om skattemyndighetens beslut innefattar prövning av en fråga om fastställande, eftergift eller åter- av skatt, får överklagande ske från beslutets dag. Har ena parten överklagat beslutet och vill även motparten överklaga det, skall dock dennes över- klagande ha kommit in till skattemyndigheten eller till läns- rätten från det att motparten har fått del av överklagandet. Prövningen av om motparten har överklagat i rätt tid skall alltid göras av länsrätten. När ett beslut som avses i andra stycket överklagas skall hovrätten, om målet tas upp till prövning, alltid ge klagandens motpart tillfälle att yttra sig. När ett beslut som avses i första stycket överklagas skall länsrätten alltid ge klagandens motpart tillfälle att yttra sig. Detta gäller dock inte i förhållande till Riks- skatteverket eller skattemyn- digheten. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt av beslut enligt denna lag. Överklagar , skall det allmännas talan föras av verket. för det all- männas talan i Regeringsrätten. Beslut av beskattningsmyn- digheten i frågor som avses i 17 och 26 §§ får inte överklagas. Har någon förelagts att vid vite fullgöra en uppgift som anges i 26 §, får dock föreläggandet komma under prövning i samband med överklagande av beslut om vitets utdömande. En skattemyndighet får uppdra åt en annan skattemyndighet att i allmän förvaltningsdomstol föra det allmännas talan i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. Ett sådant uppdrag får ges endast om den andra myn- digheten medger det. får ta över uppgiften att i allmän förvaltnings- domstol föra det allmännas talan i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. får uppdra åt en tjänsteman vid en skatte- myndighet att företräda verket i allmän förvaltningsdomstol. 61 § Har dödsbo eller skattskyldig rätt att återfå betalad skatt på grund av överrätts beslut eller beslut enligt 27 §, 33 § 3 mom. eller 56 59 §§, skall skatte- beloppet kostnadsfritt återbetalas i den ordning som föreskrivs i skattebetalningslagen (1997:483) i fråga om återbetalning av skatt. Beslut som grundar rätt till åter- betalning skall omgående sändas till den skattemyndighet som anges i 52 § 1 mom. tredje stycket. På skattebelopp, dröjsmålsavgift samt ränta enligt 52 §, 52 a § och 55 § 2 mom. Som återbetalas utgår ränta om inte annat följer av andra stycket. Har dödsbo eller skattskyldig rätt att återfå betalad skatt på grund av domstols beslut eller beslut enligt 27 §, 33 § 3 mom. eller 56 59 §§, skall skatte- beloppet kostnadsfritt återbetalas i den ordning som föreskrivs i skattebetalningslagen (1997:483) i fråga om återbetalning av skatt. Beslut som grundar rätt till återbetalning skall omgående sändas till skattemyndigheten. På skattebelopp, dröjsmålsavgift samt ränta enligt 52 §, 52 a § och 55 § 2 mom. som återbetalas utgår ränta om inte annat följer av andra stycket. I fall, som avses i 57 58 a §§, ankommer det på regeringen att förordna i vad mån ränta skall utgå. Har enligt 55 § anstånd medgetts med erläggande av skatt, skall vid befrielse från hela det skattebelopp som inte har betalats den ingivna skuldförbindelsen återställas. Avser befrielsen en del av det obetalda skattebeloppet skall beskattningsmyndigheten eller överrätten ompröva anståndsbeslutet. Har enligt 55 § anstånd medgetts med betalning av skatt, skall vid befrielse från hela det skattebelopp som inte har betalats den ingivna skuldförbindelsen återställas. Avser befrielsen en del av det obetalda skattebeloppet skall skattemyndigheten eller domstolen ompröva anståndsbeslutet. 61a § Ränta enligt 61 § första stycket utgår från och med månaden efter den, då det belopp på vilket ränta skall beräknas inbetalades, till och med den månad då återbetalning görs. I fråga om räntan, vilken skall beräknas av skattemyn- digheten, gäller i övrigt bestäm- melserna i 52 § 1 mom. Räntan för visst kalenderår skall dock beräknas efter en räntesats som motsvarar av den statslåneränta som gällde vid utgången av november närmast föregående kalenderår. Räntesat- sen bestäms till procenttal med högst en decimal. Ränta enligt 61 § första stycket tas ut från och med månaden efter den, då det belopp på vilket ränta skall beräknas inbetalades, till och med den månad då återbetalning görs. I fråga om räntan gäller i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. Räntan för visst kalenderår skall dock beräknas efter en räntesats som motsvarar av den statslåneränta som gällde vid utgången av november närmast föregående kalenderår. Räntesatsen bestäms till procenttal med högst en decimal. Tillsyn å skattens utgörande Beslutsförteckning 62 § Underrätts beslut i skatteärende skola, efter vad därom är särskilt stadgat, upptagas i bouppteck- ningsprotokollet. Avser beslut fast- ställande av skatt, skola i proto- kollet antecknas: arvlåtarens eller, i fall, som avses i 30 § andra stycket, närmast föregående inne- havarens fullständiga namn (för gift kvinna jämväl hennes namn som ogift), födelsetid och hemvist, skattskyldigs namn, värdet å samt- liga lotter, beloppet av å varje lott belöpande skatt, skyldskapsför- hållande efter vilket skatten beräknats, övriga å skattens bestämmande inverkande omstän- digheter och vid samtidig beskattning av flera lotter skattens sammanlagda belopp. I fråga om förvärv, som avses i 1 § andra stycket, antecknas dessutom dagen för beslutet om avstående och myndighet som meddelat beslutet. beslut i skatteärende upptages i särskild beslutsförteckning. Närmare före- skrifter om sådan förteckning meddelas av regeringen. beslut i skatteärende tas upp i särskild beslutsförteckning. Närmare föreskrifter om sådan förteckning meddelas av regeringen. Finner beskattningsmyndigheten avgiven deklaration böra bevaras , skall anteckning härom verkställas i protokollet eller beslutsförteck- ningen i samband med beslutet om skattens fastställande. Finner skattemyndigheten att avgiven deklaration bör bevaras , skall anteckning om detta göras i beslutsförteckningen i samband med beslutet om skattens fast- ställande. 67 § Skattskyldig eller annan må av beskattningsmyndighet genom vite tillhållas att fullgöra vad enligt denna lag åligger honom, dock ej såvitt avser gäldande av fastställd skatt. Skattskyldig eller annan får av skattemyndigheten genom vite föreläggas att fullgöra det som åligger honom enligt denna lag, dock ej såvitt avser betalning av fastställd skatt. Underrätt må vid vite tillhålla den, som uppgivit dödsbo, att med ed fästa riktigheten av lämnade uppgifter. Edgång må åläggas jämväl delägare, efterlevande make eller efterlevande sambo, som ej uppgivit boet, ävensom annan som med boet tagit befattning. På ansökan av skattemyn- digheten får den tingsrätt där den döde hade att svara i allmänhet vid vite förelägga den, som uppgett dödsbo, att med ed fästa riktigheten av lämnade uppgifter. Edgång får även åläggas delägare, efterlevande make eller efter- levande sambo, som ej uppgett boet, samt annan som tagit befattning med boet. Vite får inte föreläggas staten, kommun eller tjänsteman i tjänsten. 70 § Ett överklagande av ett beslut om fastställande av skatt enligt denna lag inverkar inte på skyldigheten att betala den skatt som beslutet avser. Återbetalning av skatt enligt 61 § skall ske även om det beslut som föranleder återbetalningen inte har vunnit laga kraft. Om hovrätten fastställt skatten till ett lägre belopp än den enligt 64 § 1 mom. Förordnade granskning- smyndigheten medgett eller yrkat, får dock återbetalning inte ske om granskningsmyndigheten anmäler hinder mot detta.