prop · GO0327 · 2001-01-01 00:00:00 — Den föreslagna definitionen av officiell statistik blir en cirkeldefinition som helt och hållet överlåter till den statistikansvariga myndigheten att avgöra vilken statistik som skall framställas. Dessutom försvåras en fortlöpande omprövning av var ansvaret för en viss statistik skall ligga. instämmer och framhåller att definitionen av statistik bör ges en annan utformning. Det kan ifrågasättas om t.ex. befolkningsframskrivningar faller in under termen statistik. Verket efterlyser en klarare distinktion mellan officiell statistik och annan statistik och pekar vidare på vikten av att de ekonomiska villkoren för uppgiftslämnande och vidare produktion läggs fast och att villkoren för statistikproduktionen regleras. De uppgifter som skall lämnas ut för framställning av officiell statistik bör inte utan särskild överenskommelse med den utlämnande myndigheten få användas för produktion av uppdragsstatistik. Det kan också ifrågasättas om inte Eurostat-statistiken bör innefattas i den officiella statistiken. anser att verkets statistikproduktion bör likställas med sådan statistikproduktion som sker vid en statistikansvarig myndighet. Annars kan verkets möjligheter att behandla de uppgifter som behövs för att framställa förhandlingsstatistik försämras. Hovrätten över och och Kammarrätten i anser att termen officiell statistik bör definieras som i den nuvarande lagen om officiell statistik. ifrågasätter om föreskriften i 3 § andra stycket utgör ett sådant bemyndigande för regeringen som grundas på 8 kap. 7 § regeringsformen. Skälen för regeringens förslag: Den officiella statistiken skall kringgärdas av särskilda regler. Det är av särskild vikt att kunna referera till vad som är officiell statistik inom ett visst område. Till detta hör också att den officiella statistiken skall garantera en allmän tillgänglighet och en framställningsprocess baserad på vetenskapliga metoder och en deklaration av den kvalitet som statistiken uppfyller. Utredningsförslaget innebär att officiell statistik skall finnas för sam- hällsplanering, forskning och allmän information. I likhet med anser regeringen att begreppet samhällsplanering kan ersättas av utredningsverksamhet . Det innebär ingen ändring i sak. Det nya be- greppet är avsett att även det omfatta de ändamål som förekommer i EG- rättsakterna på statistikområdet. Regeringen anser däremot inte att internationell rapportering skall finnas med bland ändamålen för officiell statistik, som bl.a. föreslagit. Detta bygger på att ändamålen avser den officiella statistiken. Den internationella rapporteringen avser däremot alltsomoftast annat material såsom avidentifierat individmaterial. Däremot omfattas uppgifter om enskilda som samlas in enbart för sådan rapportering fortfarande av den s.k. statistiksekretessen i 9 kap. 4 § sekretesslagen. Lagrådet har framhållit att själva begreppet statistik är svårdefi- nierbart och att det inte heller finns något behov av att i lagen ange en definition av begreppet. Regeringen anser mot den bakgrunden i likhet med Lagrådet att någon definition av begreppet statistik inte bör tas in i en ny statistiklag. När det så gäller begreppet officiell statistik ifrågasätter flera remissinstanser utredningens förslag. Regeringen anser dock att bestämningen av vad som är officiell statistik bör ske på samma sätt som . Det innebär att i en förordning anges vad som skall vara officiell statistik och vilken myndighet som ansvarar för den (statistikansvarig myndighet). Några remissinstanser har framfört synpunkten att det kan finnas oklarhet om vilken statistik inom ett utpekat område som skall betraktas som den officiella statistiken. Ursprungligen har frågan varit enkel att besvara, nämligen att det är den statistik som anslagen täcker. när myndigheterna själva disponerar sina anslag gäller inte detta längre. Regeringen har därför för avsikt att även här ge ytterligare vägledning för att avgränsa den officiella statistiken på ett tydligt sätt i en kommande förordning om officiell statistik. Den särskilda reglering som föreslås tar sikte på den officiella statistiken. är det klart att en statistikansvarig myndighet i många fall hanterar uppgifter i den särskilda statistikverksamheten som inte mynnar ut i officiell statistik. Den s.k. statistiksekretessen har sådan utformning att den omfattar även uppgifter hänförliga till enskilda som används för annan statistik än officiell statistik. Regeringen anser att även andra skyddsregler som gäller för officiell statistik bör tillämpas för sådana uppgifter. Därför föreslår regeringen att de bestämmelser i lagförslaget som gäller behandling av personuppgifter skall omfatta även denna typ av uppgifter. Även gallringsbestämmelserna i förslaget bör enligt regeringens mening vara tillämpliga på de uppgifter som har berörts. 6.3 Uppgifter till statistiken 6.3.1 Uppgifter från enskilda Regeringens förslag: Utformningen av uppgiftsplikten har moderni- serats språkligt och justerats i vissa avseenden. Uppgiftsplikten utökas med ett nytt område * miljöskyddskostnader * för vilket det numera finns en EG-förordning. Utredningens förslag överensstämmer i stora drag med regeringens. Remissinstanserna: En övervägande del av remissinstanserna till- styrker arbetsgruppens förslag eller har inget att invända. anser att förhållandet mellan behandling av uppgifter som insamlats för statistikändamål och uppgifter där huvudsyftet bakom insamlandet är ett annat inte har belysts tillräckligt av arbetsgruppen. Det primära ändamål- et med av uppgifter som senare används för den officiella statistiken på fiskets och vattenbrukets områden är inte fram- ställning av statistik utan myndighetsutövning. för- ordar införande av uppgiftsplikt för investeringsplaner avseende en tids- rymd . Institutet menar att den överlägset bästa metoden att ta fram investeringsprognoser för den närmaste framtiden () är att grunda dessa på en systematisk tolkning av insamlade enkätdata. befarar att den föreslagna begränsningen av uppgiftslämnande för de stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund som inte är näringsidkare till att avse uppgifter om antalet anställda samt deras sysselsättning, löner och yrken, blir alltför generell för att tillgodose den ekonomiska statistikens behov av uppgifter. Avsaknaden av en definition av begreppet näringsidkare skapar oklarhet. anser att uppgifter för statistik över företagens miljöpåverkan * för att begränsa uppgiftslämnarbördan för verksamhetsutövarna och skapa en rationell hantering av den internationella rapporteringen och statistikproduktionen * inte bör omfattas av statistiksekretess. Verket påpekar att man inte hanterar uppgifter om enskilda för framställning av statistik annat än i undantagsfall. Det gäller t.ex. miljöpåverkan av miljöfarliga verksamheter. För dessa har verket använt sig av miljöbal- kens rapporteringsföreskrifter. Uppgifterna om utsläpp rapporteras till EU i vissa fall per anläggning, ett förfarande som inte är möjligt enligt den gällande statistiklagstiftningen men fullt möjligt enligt miljölag- stiftningen. Verket bedömer att statistiklagen kan kompletteras med uppgiftsskyldighet för näringsidkare beträffande uppgifter om företagens miljöpåverkan först sedan sekretessbestämmelserna har ändrats. efterlyser en tydlig koppling mellan bestämmelserna om uppgiftsplikt och de bestämmelser som reglerar hur uppgifterna skall lämnas. Näringsidkare skall inte behöva lämna uppgift- er som inte efterfrågas. Styrelsen pekar vidare på kopplingen mellan definitionen av begreppet statistik och uppgiftsplikten för kommuner och landsting. De senare bör på motsvarande sätt som andra uppgiftslämnare kunna lämna uppgifter till den officiella statistiken även utan uppgiftsskyldighet, som bör tillämpas endast när det är strängt motiverat. Föreskrifter av regeringen eller av den myndighet regeringen har bestämt bör alltid finnas innan uppgiftsinsamling får ske med stöd av de föreslagna bestämmelserna om uppgiftsskyldighet. En organisatorisk enhet på en statistikansvarig myndighet bör inte få besluta om en undersökning med uppgiftsskyldighet. anser att uppgiftsskyldigheten för kommuner och landsting bör kompletteras med en tydligare skrivning om uppgiftsskyldighet inom när det gäller uppgifter om insatser och prestationer. Det blir allt svårare att få in nödvändiga basuppgifter till den officiella socialtjänststatistiken. tillstyrker förslaget om uppgiftsplikt för miljöskyddskostnader och anser att uppgiftsplikt även bör införas för uppgifter avseende forskning och utveckling. Centralbyrån hänvisar till EU-kraven enligt Rådets förordning EG/58/97, som innebär att årsstatistiken inom områdena industri respektive konstruktion skall omfatta företagsvariablerna totala kostnader för intern FoU och totalt antal anställda inom FoU . Det bör vidare anges att uppgiftsplikten för näringsidkare gäller den officiella statistiken . lantbruksuni- versitet anser att vissa andra förhållanden som gäller insamling av statistikunderlag behöver regleras i anslutning till bestämmelserna om uppgiftsskyldighet. Med detta avses tillträde till mark- och vattenområden och möjlighet att utföra olika typer av provtagning som behövs för riksskogstaxering och för miljöövervakning. Hovrätten över och anser att det skulle vara tydligare om bestämmelsen om till vem uppgifterna skall lämnas i 14 § 1 st. togs in i 8 §. Vidare framhålls som oklart vad som i 8 § 1 menas med den som bedriver verksamheten . Kammarrätten i anser att det saknas anledning att i 9 § punkten 2 föreskriva att uppgifter om sysselsättning skall lämnas eftersom ett krav att lämna sådana uppgifter redan föreskrivs i 8 § punkten 4. anser att det vore önskvärt att det klargörs på vilken eller vilka bestämmelser i regeringsformen bemyndigandet i 14 § grundas. anser att 11 § 2 bör ges formuleringen uppgifter från de årliga boksluten . Punkten 3 i samma paragraf bör utmönstras eftersom bestämmelserna i verksförordningens 27 § om s.k. problem- och konsekvensanalyser torde vara tillräckliga för uppgiftsskyldighet i varje enskilt fall. I avsnittet om uppgiftsplikt för offentliga organ saknar förbundet en diskussion om hur kommunerna skall uppfattas. Det saknas ett förtydligande om bodelning mellan stat och kommun och förbundet avstyrker bestämt en generalklausul om uppgiftsplikt för kommunerna. Förstärkt och utökat samrådsförfarande bör anvisas som den mest framkomliga vägen. Det kan också uppstå oklarheter om huruvida kommunala bolag som inte bedriver näringsverksamhet överhuvudtaget omfattas av uppgiftsskyldighet. efterlyser ett förtydligande av uppgiftsskyldigheten för landstingskommunala bolag och privata vårdgivare och anser vidare att förslaget till uppgiftsplikt för kommuner och landsting i 11 § 3 är alltför generellt och bör utgå. pekar på att också kommuner och landsting bör lämna uppgifter om priser för varor och tjänster, energiåtgång eller miljöskyddskostnader. för regelgranskning ifrågasätter om just miljöskyddskostnader behöver omnämnas speciellt i den föreslagna lagens uppräkning av vilka slags uppgifter som näringsidkare är skyldiga att lämna. Förslaget innebär ingen lösning på problemet att avgöra exakt vilka slags miljö- skyddskostnader som det är rimligt att begära med hänsyn till begränsningar i företagens redovisning samt EU:s och övriga statistik- användares krav och önskemål m.m. Nämnden förutser att problemet även i fortsättningen blir ett ämne för samråd mellan statistikansvariga myndigheter och näringslivet. Skälen för regeringens förslag: SCB ansvarar för officiell statistik beträffande miljöskyddskostnader. Statistik skall framställas dels över miljökostnader vid offentlig verksamhet, dels avseende industrins miljö- skyddskostnader. Uppgifter om miljökostnader har införts som en del i en EU-förord- ning om ny Industristatistik (Rådets förordning nr 58/97 av om statistik rörande företagsstrukturer). Förordningen innehåller bindande krav på medlemsländerna att dels redovisa statistik över processexterna miljöskyddsinvesteringar med början senast avseende 1999 (bilaga 2, avsnitt 4), dels noggrant utvärdera möjligheten att redovisa statistik över processintegrerade miljöskyddsinvesteringar och löpande miljöskydds- kostnader genom att göra pilotstudier senast avseende 1998 (bilaga 2, avsnitt 9), dels presentera statistiken på storleksklasser efter antalet sysselsatta (artikel 12). SCB:s undersökning om miljökostnader hos industrin har till syfte att tillgodose de ovan angivna kraven. Eftersom nuvarande regler inte omfattar uppgiftsplikt för detta ändamål, har den fått utföras på frivillig grund, vilket, enligt SCB:s uppfattning medfört en oacceptabel svars- procent. Regeringen anser att det ligger i linje med tidigare ställnings- taganden att införa uppgiftsskyldighet i sådana fall där det finns tvingande krav på statistik i . Därför bör uppgiftsskyldig- heten även omfatta miljöskyddskostnader. Enligt Rådets förordning EG/58/97 skall årsstatistiken inom områdena industri och konstruktion omfatta uppgift dels om de totala kostnaderna för intern forskning och utveckling (FoU), dels om det totala antalet anställda inom FoU. Förordningen innebär att dessa uppgifter skall samlas in från berörda företag. Med hänsyn till att statistik på detta område utgör officiell statistik bör uppgiftsinsamlingen vara förenad med uppgiftsskyldighet. Enligt regeringens bedömning täcks de ifrågavarande uppgifterna av uppgiftsskyldighet för näringsidkare i föreslagen utformning. Någon ytterligare utvidgning av denna är således inte behövlig. Förslaget till uppgiftsskyldighet för den som driver jordbruk, skogs- bruk och trädgårdsodling är överfört med endast vissa språkliga ändring- ar från nu gällande lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område. Några remissinstanser anser att uppgiftsskyldigheten för kommuner och landsting bör anges på ett mer preciserat sätt i förhållande till gällande rätt och därmed också till utredningens förslag. Regeringen instämmer i dessa synpunkter och föreslår att uppgiftsskyldigheten regleras på det sätt som remissinstanserna förordar. Någon ytterligare uppgiftsskyldighet kan heller inte förekomma eftersom den av nämnda generalklausulen inte skall tillämpas på kommunerna. Sammantaget innebär detta inte någon förändring beträffande den typ av uppgifter som hämtas från kommunerna med uppgiftsskyldighet. Regeringen föreslår även några ytterligare korrigeringar på grundval av synpunkter som lämnats av remissinstanserna. I fråga om förslag från remissinstansernas sida att ändra uppgiftsskyl- dighetens omfattning på bl.a. socialtjänstområdet, föreligger inte tillräckligt underlag för att regeringen skall kunna föra fram några sådana förslag i detta sammanhang. Det kan erinras om att utredningen i detta avseende endast skulle bedöma eventuella behov av ändringar som föranleds av . 6.3.2 Uppgifter från myndigheter Regeringens bedömning: Statliga myndigheter skall lämna uppgifter till den officiella statistiken. För att tillförsäkra statistikmyndigheten kontinuerlig tillgång till de uppgifter som används för den officiella statistiken behövs en bestämmelse med denna innebörd i förordnings- form. Utredningens förslag överensstämmer i stort med regeringens. Remissinstanserna: En övervägande del av remissinstanserna till- styrker arbetsgruppens förslag eller har inget att invända. () betonar vikten av att den föreslagna bestämmelsen utformas så att dess tillämpning inte stör den utlämnande myndighetens arbete. Datainspektionen framhåller att en författningsreglering av uppgiftsplikten är att föredra framför en utsträckt tillämpning av generalklausulen. Av arbetsgruppens överväganden framgår dock inte klart om den föreslagna bestämmelser skall reglera all uppgiftsplikt på statistikområdet eller tillämpas parallellt med särskilda författningsbestämmelser om uppgiftslämnande mellan myndigheter. Den föreslagna bestämmelsen är enligt inspektionens uppfattning otydlig och allt för generellt hållen för att bryta igenom bestämmelser om sekretess. Bestämmelsen måste preciseras och formuleras så att det framgår att den är tillämplig utöver uppgiftsskyldighet som följer av annan lag. avstyrker arbetsgruppens förslag och menar att det mesta talar för en reglering i anslutning till den utlämnande verksamheten. Det blir då bl.a. tydligare för den enskilde hur olika uppgifter används. Också för den utlämnande myndigheten blir hanteringen betydligt smidigare med en sådan ordning. Hovrätten över och finner det svårt att överblicka konsekvenserna av en generell uppgiftsplikt. Arbetsgruppens utredning visar inte klart fördelarna med att frångå den modell med selektiv uppgiftsskyldighet som använts och som, såvitt framgår, främst rekommenderats av statsmakterna. I vart fall bör en regel om generell uppgiftsskyldighet tas in i lag. Skälen för regeringens bedömning: En stor del av uppgifterna till den officiella statistiken erhålls från olika statliga myndigheters register för främst administrativa ändamål. Uppgifterna omfattas ofta av olika sekretessbestämmelser, såväl med rakt som med omvänt skaderekvisit, beroende på i vilken verksamhet de används. I den mån uppgifter överförs mellan register vid SCB uppkommer inte hinder från sekretessynpunkt eftersom uppgifterna rör sig inom samma verksamhetsgren vid myndigheten. Många statistikuppgifter överförs emellertid från ett register för officiell statistik till ett annat register hos en annan statistikansvarig myndighet och därmed över sekretessgränserna. Uppgifterna lämnas då ut från en myndighets statistikverksamhet med stöd av undantagsbestämmelsen för forskning och statistik i den s.k. statistiksekretessen enligt 9 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100). Enligt 14 kap. 1 § sekretesslagen hindrar inte sekretess att uppgift lämnas till annan myndighet (än regeringen), om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. En sådan föreskrift om uppgiftsskyldighet skall tillämpas också när sekretess gäller för de uppgifter som omfattas av skyldigheten. Det är härvid inte nödvändigt att föreskriften i fråga har avfattats särskilt med tanke på att uppgifterna kan vara sekretesskyddade. Däremot krävs, för att bestämmelsen skall beaktas, att den fyller vissa krav på konkretion (jfr. 1979/80:2, Del A, s. 322). En föreskrift om uppgiftsskyldighet kan ta sikte på utlämnande av upp- gifter av ett speciellt slag. Den kan också gälla en viss myndighets rätt att få del av uppgifter i allmänhet eller avse en skyldighet för en viss myndighet att lämna information till andra myndigheter. Ett tydligt exempel på det senare finns i 63 § socialtjänstlagen (1980:620). Enligt den bestämmelsen skall socialnämnden, enligt vad regeringen närmare föreskriver, ur personregister lämna uppgifter till för angelägna statistiska ändamål. Bestämmelsen kompletteras med en för- ordning (1981:1370) om skyldighet för socialnämnderna att lämna statistiska uppgifter. Författningsreglerad uppgiftsplikt omfattar i övrigt bl.a. uppgifter till registret över totalbefolkningen (RTB) och inkomst- och förmögenhets- registret (IoF), båda vid SCB, rättsstatistiken med som ansvarig myndighet och socialtjänststatistiken med som ansvarig myndighet. Uppgiftsplikten omfattar framför allt uppgifter som inte kan lämnas ut med stöd av general- klausulen. I 14 kap. 3 § första stycket sekretesslagen finns den s.k. generalklausulen. Motiven för bestämmelsen (prop. 1979/80:2, Del A, s. 91) är att sekretesslagen inte har ansetts böra hindra myndigheterna från att utväxla uppgifter i situationer där intresset av att uppgifterna lämnas ut bör ha företräde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Avsikten med klausulen är att möjliggöra utbyte av information mellan myndigheterna i enlighet med vad som i praktiken gällde före sekretesslagens tillkomst. Generalklausulen är dock inte tillämplig ifråga om uppgifter som skyddas av statistiksekretess. Generalklausulen hindrar inte (jfr prop. 1979/80:2, Del A, s. 327) ett rutinmässigt utbyte av uppgifter mellan myndigheter eller mellan en myndighets olika verksamhetsgrenar. Den bygger emellertid på att ett rutinmässigt uppgiftsutbyte i regel skall vara författningsreglerat. Eftersom uppgifter från myndigheter till den officiella statistiken i stor utsträckning sker med stöd av generalklausulen, vilket alltså inte bör ske vid rutinmässiga utlämnanden, behövs en författningsreglerad uppgiftsplikt när sekretesskyddade uppgifter skall lämnas över till en annan myndighet för statistikframställning. Det finns också andra skäl för en sådan uppgiftsplikt. Enligt 15 kap. 5 § sekretesslagen skall en myndighet på begäran av annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över i den mån inte hinder möter på grund av bestämmelse om sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. Om det rör sig om offentliga uppgifter och om utlämnandet inte stör myndighetens verksamhet erfordras inget författningsstöd för utlämnande till annan myndighet. Den mottagande myndighetens behov kan emellertid avse återkommande tillgång till uppgifter, varvid det ovan nämnda förbehållet om hänsyn till arbetets behöriga gång skulle kunna anföras som grund för att inte lämna uppgifterna. En uppgiftsplikt skulle däremot innebära att den överlämnande myndigheten i sådant fall måste räkna in arbetsuppgiften i sina ordinarie åligganden för att den löpande statistikframställningen skall kunna fungera. Vidare kan överlämnandet till den statistiska myndigheten kräva en viss sammanställning av uppgifterna, t.ex. i ett särskilt formulär, eller annat förberedande arbete. Någon skyldighet i detta hänseende följer inte heller av bestämmelsen i 15 kap. 5 §. För att tillförsäkra statistikmyndigheten uppgifter för att kunna användas för sitt ändamål, kan det således vara befogat att reglera förhållandet med uppgiftsplikt. Ytterligare innehåller 7 kap. 16 § sekretesslagen bestämmelser som hindrar utlämnanden om behandlingen skulle strida mot personuppgifts- lagen eller datalagen. I praktiken har den tillämpats så att det skall finnas ett tydligt behov hos den mottagande myndigheten att framställa den statistik som uppgifterna skall användas till. En uppgiftsplikt kan i princip konstrueras på två sätt. Det ena alterna- tivet är att reglera skyldigheten på samma sätt som , nämligen i anslutning till regleringen av den utlämnande verksamheten. Tillämpad fullt ut på statistikområdet skulle den kräva kompletteringar av en rad gällande författningar. En nackdel är att uppgiftsplikten sprids på olika författningar och därmed blir svåröverskådlig. Det andra alternativet är att konstruera en mer generell uppgiftsplikt för den information som behövs för officiell statistik, med innebörd att de uppgifter som behövs för att framställa statistik också skall lämnas ut. Ett exempel på en sådan lösning gäller som för sin verksamhet med bl.a. effektivitetsrevision och granskning av den statliga verksamheten inklusive bl.a. myndigheternas årsredovisningar, är beroende av en rad uppgifter från myndigheterna. Enligt 8 § i förordningen (1998:418) med instruktion för har verket rätt att från andra myndigheter få de handlingar och andra upplys- ningar som verket behöver för sin revisionsverksamhet. Regeringen har funnit att en motsvarande bestämmelse för statistikområdet är det mest fördelaktiga alternativet. En sådan bestämmelse förutsätter väl specificerade statistikändamål och bör tas in i en kommande förordning om den officiella statistiken. 6.4 Skydd för beteckningen officiella statistik m.m. Regeringens förslag: Ett rättsligt skydd införs för begreppet officiella statistik och för en symbol för den officiella statistiken. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens med den skillnaden att regeringen också föreslår ett skydd för en symbol för officiella statistik. Remissinstanserna: En övervägande del av remissinstanserna till- styrker arbetsgruppens förslag eller har inget att invända.