prop · GP031d7 · 2001-09-20 00:00:00 — Regeringen återkommer i försvarsbeslutspropositionen med en redovisning av betänkandet och regeringens ställningstagande till förslagen, framför allt med en samlad syn på Försvarsmaktens personalförsörjning. överlämnade revisorer en informationsrapport (2000/01:1) Förvarsmaktens personalförsörjning. I rapporten tas främst upp följande områden som berör Försvarsmaktens personalförsörjning, nämligen kompetensflykten, otillräcklig uppföljning av personalläget, brister i lämnat beslutsunderlag, visstidsanställning samt Försvarsmaktens arbetsgivarroll. Enligt rapporten är kompetensflykten från Försvarsmakten mycket oroande. Granskningen visar att det är fel kategori officerare som lämnar Försvarsmakten. Framför allt saknas yngre officerare och officerare med teknisk utbildning. Enligt revisorerna har Förvarsmakten misslyckats med att behålla kategorier som behövs i försvaret samt missbedömt den civila marknadens intresse för officerare. Försvarsmakten har också underskattat officerarnas benägenhet att lämna försvaret. Det är angeläget enligt revisorerna att Försvarsmakten vidtar kraftfulla åtgärder för att vända den negativa trenden. Enligt rapporten har Försvarsmakten haft svårt att närmare kvantifiera hur stor personalbristen är i förhållande till den nya organisationen. Enligt revisorerna har Försvarsmakten underskattat betydelsen av att följa upp hur avvecklingen av personal fortlöper. Revisorerna anser att Försvarsmakten bör vidta kraftfulla åtgärder för att rätta till myndighetens administrativa brister. Inför beslut missbedömde Försvarsmakten behovet av yrkesofficerare och civilanställda i Försvarsmakten. En- ligt revisorernas mening är det otillfredsställande att Försvarsmakten lämnade ett så bristfälligt underlag till statsmakterna inför beslut om försvaret . En- ligt revisorerna kan brister i beslutsunderlag få allvarliga konsekvenser eftersom bristerna kan innebära att statsmakterna riskerar att fatta beslut baserat på ett felaktigt underlag. Revisorerna har i rapporten tagit upp frågan om visstidsanställda soldater och sjömän. Re- visorerna uppfattar att frågan om att visstidsanställa soldater och sjömän är principiellt vik- tig för på vilket sätt Försvarsmakten skall personalförsörja utlandsstyrkan och den övriga insatsorganisationen. Enligt revisorernas mening är det angeläget att regeringen finner en lösning på frågan om personalförsörjningen. revisorer har också uttalat sig om Försvarsmaktens arbetsgivarroll och ansett att det finns en rad faktorer som talar för att Försvarsmakten har svårt att hävda myndighetens intressen gentemot officerarnas intressen. överlämnade för regeringens kännedom rapporten veckling av officerare och kompetensförsörjningsläget inom Försvarsmakten (RRV 2001:7). hemställer i rapporten att Försvarsmakten inkommer till RRV med en redogörelse för de åtgärder som vidtagits eller kommer att vidtas med anledning av densamma. Av rapporten framgår i sammandrag följande. erinrar om att verket vid tidigare granskningar pekat på Försvarsmaktens svagheter när det gäller att hävda verksamhetsintresset i samband med lönebildningen och tillämpningen av löneavtalen. Även i denna rapport har funnit att Försvarsmakten brustit i sin arbetsgivarroll. Rapporten visar på brister i Försvarsmaktens högkvarters sammanhållande styrning av förbanden. konstaterar att kompetensbrist har uppstått inom vissa av Försvarsmaktens verksamhetsområden. Några särskilda åtgärder eller stöd från centralt håll för att kunna behålla nödvändiga kompetenser inom organisationen har inte kunnat dokumentera. Omstruktureringsåtgärder har också beviljats för yrkesofficerare med kompetens inom de områden där brist nu råder. Även inom Försvarsmaktens högkvarter finns enligt verkets bedömning brister i den sammanhållande styrningen. granskning visar att Försvarsmakten har överskridit budgeterade personalavvecklingskostnader trots att ett färre antal än beräknat har avgått i omstruktureringsåtgärder, vilket innebär bristande överensstämmelse mellan budget och uppsatta mål. Enligt bedömning utgör de förluster av kompetens som uppstått också risker för en försämrad kvalitet inom vissa delar av värnpliktsutbildningen . Det stora antalet spontanavgångar av officerare kan enligt verket också leda till problem inom de förband som förbundit sig att bidra med inom ramen för EU:s krishanteringsförmåga. Försvarsmakten, och har yttrat sig över båda rapporterna. Försvarsmakten har inledningsvis anfört att myndigheten genomför en förändring som är den största för det svenska försvaret i modern tid och som berör hela organisationen och all dess personal. Därtill skall avsevärda personalreduceringar genomföras. revisorer och har enligt Försvarsmakten i många stycken på ett bra sätt fångat upp den utmaning som en så genomgripande ominriktning innebär för Försvarsmakten. I båda rapporterna har enligt Försvarsmakten befogad kritik riktats mot myndigheten. Sammantaget visar rapporterna i allt väsentligt sådant som Försvarsmakten redan känner till och vidtar åtgärder för att lösa. Enligt Försvarsmakten går omstruktureringen i huvudsak enligt gällande planering. I fråga om kompetensflykten har Försvarsmakten anfört att personalreduceringarna är av stor betydelse för att frigöra medel för Försvarsmaktens anpassning mot framtida behov och uppgifter. Därför var också målet med att minska volymen av personal inledningsvis det primära för Försvarsmakten. Försvarsmakten var och är beredd att godta vissa kompetensbrister. Den säkerhetspolitiska bedömningen som statsmakterna gjort medger enligt Försvarsmakten en viss risktagning . Däremot anser Försvarsmakten att kompetensbristen inom vissa områden är oroande och att det finns anledning att även fortsättningsvis vidta åtgärder för att behålla sådana kompetenser. I fråga om personalavvecklingen har Försvarsmakten framhållit att myndigheten inte underskattat betydelsen av att följa hur avvecklingen av personal fortlöper. Försvarsmakten gör månadsvisa uppföljningar av personalläget. Huvuddelen av dem som lämnar Försvarsmakten tillhör de avsedda kategorierna dock finns inom de s.k. spontanavgångarna en oönskad överrepresentation av ålderskategorien . 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 instämmer i rapporternas bedömning att Försvarsmakten inte har stimulerat officerarna att stanna kvar i Försvarsmakten och även i behovet av att vidta åtgärder för att vara en attraktiv arbetsgivare. framhåller att och regeringen måste stödja Försvarsmakten genom att ge långsiktiga inriktningar för Försvarsmaktens utveckling och ge motsvarande resurser så att Försvarsmakten kan vara en attraktiv arbetsgivare. uppfattning är att Försvarsmaktens åtgärder för avveckling av personal är bra. Däremot anser förbundet att det finns stora brister när det gäller att ta hand om och att stimulera personalen till fortsatt utveckling inom Försvarsmakten. SACO-Försvar anser att ett åtgärdspaket var nödvändigt för att avvecklingen av framförallt officerarna skulle ske på önskvärt sätt. Det är enligt SACO-Försvar inte förvånande att yngre officerare lämnar Försvarsmakten . Försvarsmakten har varit dålig på att ta hand om dem som skall vara kvar vid icke nedlagda förband. SACO-Försvar anser också att den civila kompetensen inte tagits tillvara på ett optimalt sätt. SACO-Försvar delar RRV:s uppfattning att Försvarsmakten är en svag arbetsgivare. Delegeringen av det fulla arbetsgivaransvaret till förbandscheferna har inte varit bra. När det gäller visstidsanställning av soldater känner SACO-Försvar en viss tveksamhet. Regeringen konstaterar att de personella konsekvenserna av den omstrukturering av Försvarsmakten som genomförs är betydande och att problemområdena inte kunnat förutses. Mycket av det som angetts i rapporterna har Försvarsmakten redan åtgärdat eller avser att åtgärda. Merparten av problemområdena har också behandlats av den nämnda . Även om utredningens förslag är av långsiktig karaktär kommer enligt regeringens bedömning delar av förslagen som genomförs kunna ge effekt . Regeringen återkommer i försvarsbeslutspropositionen med behandlingen av personalfrågor. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Regeringens förslag: Inriktningen för beredskap skall vara följande: Försvarsmakten skall ha en sådan förmåga att beredskap kan upprätthållas inom de tidsramar som regeringen beslutat. Regeringens bedömning: bör kunna delta i fredsfrämjande insatser med de resurser, förband och tidskrav i enlighet med vad som anmälts till internationella styrkeregister. bör kunna bidra med förbandsenheter från såväl armé-, marinsom flygstridskrafterna. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Resurser ur grundorganisationen jämte delar ur insatsorganisationen skall ha beredskap för att möta de hot som kortsiktigt kan uppstå i rådande omvärldsläge. Försvarsmakten skall ha beredskap för att på kort sikt (högst efter regeringsbeslut) kunna utveckla förmåga till skyddsåtgärder som medför att samhället kan motstå bekämpning av samhällsfunktioner och infrastruktur och att möta insatser av fjärrstridsmedel och begränsade luftrörliga insatsstyrkor. Beredskap för ingripande mot kränkningar av svenskt territorium skall finnas med kraftsamling till tider och områden där risken för kränkningar är som störst. Försvarsmakten skall upprätthålla en sådan beredskap som framgår av ett hemligt regeringsbeslut . Beredskap för internationella insatser De förbandstyper och den förmåga som utvecklas inom ramen för PARP har varit utgångspunkt för anmälan till såväl EU:s krishanteringsförmåga som till FN:s, Nordcaps och Shirbrigs styrkeregister. Sammantaget innebär detta att skall ha förmåga att efter beslut kunna delta med följande resurser och förband i internationella insatser: ledningsresurs/stabsofficerare (40 st där personal för civil-militär samverkan ingår), två mekaniserade infanteribataljoner (varav en är insatt i Kosovo), ingenjörkompani med ammunitions- och minröjningsförmåga, spaningsflygförband AJS 37 samt Ledningsresursen, sjöminröjningsförbandet, spaningsflygförbandet samt transportflygförbandet har beredskap för att efter regeringsbeslut kunna transporteras till ett insatsområde. Övriga förband har 90 dagars beredskap. har f.n. en bataljon insatt i Kosovo. Den andra bataljonen har 90 dagars beredskap förutom ett kompani som under 2001 års början hade 30 dagars beredskap (snabbinsatsförmåga). Regeringen avser att återkomma till i försvarsbeslutspropositionen beträffande Försvarsmaktens fortsatta internationalisering. Det är enligt regeringens bedömning angeläget att Försvarsmaktens ambitioner höjs såväl när det gäller att bedöma risker inför, under och efter internationella insatser, som vid skydd mot NBC- och toxikologiska hot under insats. Strävan bör vara att utrustning för indikering, skydd och sanering inte ska vara farlig för personal och miljö vid handhavande och att hälsoriskerna minimeras för personal vid utlandstjänst. Förmågan att övervaka och detektera miljö- och hälsofarliga ämnen bör således vara särskilt god vid förband i internationell tjänst. Inriktningen är att Försvarsmakten skall kunna upptäcka, identifiera, avvisa och dokumentera kränkningar av territoriet i enlighet med förordningen (1982:756) om Försvarsmaktens ingripande vid kränkningar av territorium i fred och neutralitet, m.m. (IKFN-förordningen). Beredskap för stöd till samhället Regeringen anser att Försvarsmaktens insatsberedskap skall dimensioneras främst för behovet att kunna hävda territoriell integritet och försvara landet mot väpnat angrepp. Detta innebär att det finns delar av förband och funktioner med resurser ur grundorganisationen som är tillgängliga för att kunna möta de nämnda situationerna. Denna insatsberedskap inrymmer också en beredskap för att kunna samverka med civila myndigheter och ställa resurser till förfogande vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Regeringens förslag: Inriktningen för incidentinsatser skall vara följande: Försvarsmakten skall upptäcka, ingripa mot och avvisa varje form av kränkning av svenskt territorium för att hävda rikets territoriella integritet i luften, till sjöss och på marken. Skälen för regeringens förslag: Det är av stor vikt att som nation hävdar sitt territorium i enlighet med de möjligheter som folkrätten ger. Regeringens förslag: Inriktningen för stöd till samhället skall vara följande: Vid sidan av att medverka i räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102), skall Försvarsmakten bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och därvid kunna samverka med andra myndigheter och kunna ställa resurser till förfogande. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att det är angeläget att samhällets resurser kan utnyttjas på ett effektivt och rationellt sätt. Försvarsmakten har många resurser anskaffade för krigsorganisationen som kan an- 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 vändas även för andra angelägna ändamål i samhället. Där så är möjligt och det inte påverkar Försvarsmaktens grundläggande verksamhet negativt bör ett gemensamt utnyttjande genomföras. Försvarsmakten skall kunna bistå med insatser för stöd vid räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102). Myndigheten har också som en av sina uppgifter att kunna stärka samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Försvarsmakten skall därvid kunna samverka med andra myndigheter och kunna ställa resurser till förfogande. Härutöver kan Försvarsmakten med stöd av förordningen (1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet lämna stöd i övrigt i skilda situationer. Regeringen anser att ett effektivt utnyttjande av de samlade resurserna ställer ökade krav på en samordnad planering. Detta innebär krav inte bara på Försvarsmakten utan också på andra myndigheter att ta initiativ till och genomföra en sådan samverkan. I sammanhanget vill regeringen erinra om att Försvarsmaktens förmåga att medverka med stöd till samhället vid räddningstjänst och vid svåra påfrestningar på samhället i fred skall vidmakthållas och utvecklas inom ramen för kraven på förmåga för Försvarsmaktens andra uppgifter. Det är en viktig uppgift för Försvarsmakten att kunna lämna stöd vid svåra påfrestningar på samhället i fred. För att samhällets planering inför sådana händelser skall bli tillfyllest är det nödvändigt att initiativ till samverkan tas av såväl Försvarsmakten som de myndigheter som har ett ansvar vid de allvarliga händelser som samhället skall ha en särskilt god beredskap mot. Regeringen anser att Försvarsmakten bör fördjupa samverkan med anledning av de överenskommelser som träffats med myndigheter som har ett särskilt ansvar om en svår påfrestning skulle inträffa. Sådana överenskommelser finns med och Af- färsverket . Regeringen anser också att överenskommelser av detta slag är ett ändamålsenligt sätt att skapa lämpliga strukturer för en samverkan om en svår påfrestning eller annan allvarlig händelse skulle inträffa. Försvarsmakten bör därför verka för att liknande överenskommelser kan träffas med ansvariga myndigheter. Regeringen vill i sammanhanget erinra om att ansvaret om en 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 allvarlig händelse skulle inträffa ligger på den andra myndigheten. Försvarsmakten skall kunna bistå den andra myndigheten. Regeringen anser att Försvarsmakten bör revidera sammanställningen över resurser som kan utnyttjas i samband med räddningstjänstinsatser och annat stöd till samhället. Vidare bör Försvarsmakten utveckla såväl samordningen inom den egna myndigheten som samverkan med andra myndigheter med utgångspunkt i Försvarsmaktens nya ledningsorganisation. I sin redovisning till regeringen har Försvarsmakten pekat på att de största problemen när det gäller stöd till samhället i olika avseenden hänger samman med de olika principer för ledning som gäller inom Försvarsmakten och andra myndigheter och kommuner. Försvarsmakten anser att ansträngningarna bör fortsätta för att upprätta effektiva strukturer för samverkan som överbryggar detta problem. Regeringen delar denna uppfattning. Regeringen vill erinra om tre utredningsarbeten som berör frågan. Det ena är försöket på om behovet av, och möjligheterna till, att samutnyttja resurser vid hantering av allvarliga olyckor och särskilda samhälleliga kristillstånd. Under ledning har frågorna belysts av en arbetsgrupp med representanter för bl.a. Försvarsmakten, , , polisen och . har lämnat en rapport till regeringen . Regeringen återkommer till denna fråga i redovisningen av politikområdet Skydd mot olyckor, kapitel 4. Det andra utredningsarbetet är Sårbarhets- och säkerhetsutredningens betänkande Säkerhet i en ny tid (SOU 2001:41) som lämnades till regeringen . Detta betänkande bereds inom . redovisade länsstyrelserna i , och i samråd med övriga berörda länsstyrelser formerna för samverkan mellan länsstyrelserna och militärdistrikten i respektive , och . Ärendet bereds f.n. i . Härutöver vill regeringen erinra om utredningen om översyn av Försvarsmaktens stöd till andra myndigheter m.m. (dir. 2000:87). Utredningen skall se över de bestämmelser som gäller för Försvarsmaktens stöd till samhället i fred. I uppdraget ingår att lämna förslag till den författningsreglering som behövs för att uppnå ett klarare och mer entydigt regelsystem. Inriktningen skall vara att öka Försvarsmaktens möjligheter att bistå andra myndigheter. Utredningen skall redovisas resultatet av sitt arbete . Regeringen vill avslutningsvis erinra om att Försvarsmakten kan ställa resurser till en annan myndighets förfogande i enlighet med regeringens direktiv. Exempel på sådana resurser är flygplan för och samordning av vissa resurser med . Såsom Försvarsmakten har framhållit, är det enligt regeringen viktigt att beakta att Försvarsmakten i allt väsentligt skall dimensioneras och utnyttjas mot sina egna behov för att kunna lösa de uppgifter statsmakterna har beslutat om. I de fall Försvarsmaktens resurser kan utnyttjas ytterligare bör särskilda avtal eller överenskommelser träffas. De resurser som kan komma i fråga är främst fartyg, flygplan, helikoptrar, sensorsystem för sjöövervakning och personal. Planering, ledning och uppföljning av sådana resurser bör enligt regeringen beaktas särskilt och i enlighet med gjorda överenskommelser. Regeringens bedömning: Inriktningen för internationella insatser bör vara följande. bör i nuvarande omvärldsläge fortsatt bidra med en bataljon till den multinationell fredsstyrkan (Kosovo Force) och fortsatt ställa resurser till SFOR:s (Stabilisation Force) förfogande i . Skälen för regeringens bedömning: Läget på västra är fortsatt instabilt. För att förhindra ytterligare spridning och förnyade våldsutbrott är fortsatt internationellt engagemang nödvändigt och i detta bör delta. FN:s resolution antogs och innebär att närvaron av en multinationell fredsstyrka i Kosovo kommer att fortsätta, om inte beslutar annorlunda. 2001 har den svenska KFOR-styrkan efter förfrågan från Nato temporärt utökats med cirka 190 perso- Ökningen mötte väl de operativa behov KFOR hade. Nato har inga planer på att reducera KFOR- styrkan. På bedöms dock KFOR:s struktur kunna ändras från tyngre förband lämpade för försvarsstrid till mer flexibla enheter. Regeringen anser att bör ställa resurser motsvarande en bataljon till KFOR:s förfogande. Mandatet för SFOR-styrkan i Bosnien- gäller till . SFOR-styrkans utformning påverkas av de breda uppgifter som åläggs den på grund av att situationen i alltjämt präglas av en stor oförutsägbarhet. Våldsutbrotten forsätter som återuppbyggnaden av det civila samhället fortskrider. Re- geringen bedömer att den rådande situationen kräver förband med inriktning mot bl.a. civilmilitär samverkan och underrättelsetjänst. Re- geringen anser att det nuvarande svenska truppbidraget omfattande cirka 40 personer för bl.a. civil-militär samverkan är ändamålsenligt. bör ställa motsvarande resurser till SFOR:s förfogande. Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling Regeringens förslag: Inriktningen för materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling skall vara följande: Materielförsörjningen skall tillgodose aktuella beredskapskrav samt operativa behov och kompetenser. Materiel som inte passar i det långsiktiga kravet på operativ förmåga och kompetenser skall avvecklas skyndsamt. Materielförsörjningen skall utvecklas så att: kopplingen mellan forskning, teknikutveckling, studieverksamhet och materielanskaffning tydliggörs, ökad vikt läggs vid materielanskaffningens tidiga faser, anskaffningen av materiel planeras i kortare serier, handlingsfriheten i planeringen ökar, tillgång till strategisk kompetens säkerställs, möjligheterna att genomföra anpassningsåtgärder ökar samt 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 miljöaspekterna beaktas i enlighet med de av regeringen beslutade riktlinjerna för miljöanpassad försörjning med försvarsmateriel. Forskning och teknikutveckling skall inriktas mot att vara ett viktigt instrument för utvecklingen av Försvarsmaktens anpassningsförmåga. Kopplingen mellan forskning och teknikutveckling, studieverksamheten och framtagandet av nya krigsförband inom Försvarsmakten skall utvecklas. Försvarsmaktens planering för försörjning med materiel respektive forskning och teknikutveckling skall gemensamt tillgodose behovet av strategisk kompetens. Anläggningsförsörjningen skall inriktas mot en ökad flexibilitet för att kunna utgöra en integrerad del av Försvarsmaktens förmåga att kunna anpassas mot de nya hot och risker som kan uppstå . Skälen för regeringens förslag: Materielförsörjning samt forskning och teknikutveckling Inriktningen av Försvarsmaktens långsiktiga försörjning med materiel samt forskning och teknikutveckling behandlas i regeringens kommande försvarsbeslutsproposition. Den långsiktiga inriktningen för avveckling av förnödenheter utgår även fortsättningsvis från regeringens proposition 1999/2000:30 Det nya försvaret. Materielförsörjningen utgör ett led i genomförandet av statsmakternas styrning av det militära försvaret och måste därför tillgodose behoven för Försvarsmaktens uppgifter samt aktuella krav på operativ förmåga och kompetenser. Det innebär att den materiella utvecklingen skall svara mot aktuella och framtida krav på stridskrafternas utveckling. Förutom de krav som ställs på beredskap, operativ förmåga i olika avseenden och kompetenser måste även kraven på tillgång till strategiska kompetenser beaktas vid inriktning och planering av den framtida materielförsörjningen och inriktningen av forskning och teknikutveckling (FoT). Materielanskaffningsplanen och FoT-planen måste enligt regeringens mening ses i ett sammanhang. Kopplingen mellan forskning, tek- 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 nikutveckling, studieverksamhet och ytterst utveckling av nya krigsförband och operativ förmåga behöver fortsätta att utvecklas. Kunskap som genereras från FoT kan härvid utnyttjas som ett led i att definiera vad som bör anskaffas alternativt leda till insikten att en teknik eller ett system inte är intressant för Försvarsmaktens behov. Ett viktigt inslag i forskning och teknikutveckling utgörs av demonstratorer. Genom demonstratorer omsätts resultat ur FoT-verksamheten i mer konkreta applikationer och därmed kan den tekniska, taktiska och ekonomiska realiserbarheten inom ett område prövas. Härigenom läggs även större vikt vid de inledande skedena av en materielanskaffningsprocess. Utvecklingen av ledningssystemets tekniska delar (Ledsyst T) har påbörjats och kommer att genomföras i form av studier, en evolutionär (stegvis) utveckling med bl.a. utnyttjande av simulatorer och en anpassning av forsknings- och teknologiförsörjningen. Regeringen bedömer att Försvarsmaktens sammantagna operativa förmåga förbättras genom en sådan utveckling. Regeringen avser särskilt följa utvecklingen av ledningssystemets tekniska delar (Ledsyst T) som utgör grunden för det framtida nätverksbaserade försvaret. Regeringen beslutade riktlinjer för miljöanpassad försörjning med försvarsmateriel.