prop · GO033 · 2001-01-01 00:00:00 — Mångfalden i lärosätenas forskningssatsningar ger en god grund för framväxten av ny forskning som den i viss mån försvårar koncentration och profilering inom angelägna områden. För att skapa möjligheter till internationellt konkurrenskraftig spetsforskning och verkligt starka forskningsmiljöer skulle en ny arbetsform, Nationella forskningscentra, kunna prövas. Detta bör ske i form av koncentrerade satsningar på den mest slagkraftiga och dynamiska fria grundforskningen. Centra bör i konkurrens tilldelas en kraftfull och långsiktig finansiering. Vetenskaplig excellens bör utgöra främsta kriterium vid urvalet. Dessa bör ges möjlighet till vetenskapligt "risktagande" för att kunna tillvarata den mest nydanande forskningen och ges en tidsbegränsad finansiering och utvärderas före en eventuell fortsättning. Tyngdpunkten inom programmet bör ligga på teknik och naturvetenskap men även humaniora, samhällsvetenskap och medicin bör kunna förekomma. Syftet med en sådan satsning är att skapa kreativa och effektiva forskningsmiljöer, som ger förutsättningar för den grundläggande forskningen i internationell toppklass. Nya forskningsområden får härigenom ett kraftfullt stöd, vilket är svårt i etablerade strukturer. En kritisk massa av forskare inom spetsområden kan härmed skapas. ställning som forskningsnation kan stärkas och den internationella synligheten höjas, vilket underlättar möjligheterna att rekrytera internationellt erkända toppkrafter till landet. En internationellt stark position inom forskning ger även positiva effekter utanför forskningsområdet t.ex. genom att en viktig faktor för företagens lokalisering är närhet till framstående forskningsmiljöer. En framgångsrik forskning kan även bidra till en styrkeposition vid internationella förhandlingar där forskning utgör ett viktigt beslutsunderlag. Satsningen skapar också bättre förutsättningar för den problemorienterade forskningen då denna beror av den grundläggande forskningens framsteg och av tillgången på forskarutbildade personer. Satsningarna kommer att vara av betydelse för näringslivet som efterfrågar verkligt excellenta forskningsmiljöer som samarbetspartners. Centra bör även kunna omfatta forskningsinriktningar av betydelse för samhället i vid bemärkelse, där olika finansiärer enats kring en gemensam satsning. bör ges möjlighet att ta initiativ till verksamhet med sådana Nationella forskningscentra. Prioriterade områden Regeringen har ovan redovisat ett antal forskningsområden där det finns behov att göra särskilda satsningar. Det är dessutom angeläget att rådet stödjer miljöforskningen. När det gäller biovetenskap och bioteknik med särskild inriktning på funktionsgenomik, informationsteknologi (IT), materialvetenskap och materialteknik bör rådet göra en avvägning av i vilken mån och hur ansvaret för dessa satsningar bör fördelas mellan de olika ämnesråden. Av de nya resurserna bör fördelas för satsningar på områdena biovetenskap och bioteknik, informationsteknik samt materialvetenskap och materialteknik. Förstärkningen bör göras successivt med och härutöver ytterligare . Förstärkningarna till biovetenskap och bioteknik, informationsteknik samt materialvetenskap och materialteknik bör uppgå till respektive , samt . Regeringen bedömer även att forskningen behöver stärkas inom områdena humaniora, vårdvetenskap, utbildningsvetenskap samt på det konstnärliga området. Beträffande satsningen på det konstnärliga området bör ansvaret ligga hos ämnesrådet för humaniora-samhällsvetenskap medan ansvaret för vårdvetenskap bör ligga på ämnesrådet för medicin. En fördelning till vårdvetenskaplig forskning görs som successivt ökar till samt en fördelning för forskning på det det konstnärliga området och för konstnärligt utvecklingsarbete som successivt ökar till . Dyrbar utrustning, högpresterande datorkapacitet, nationella anläggningar och longitudinella studier Dyrbar vetenskaplig utrustning finansieras , via ett särskilt anslag till FRN, för att säkerställa att den nationella utrustningsstandarden hålls på en god nivå. Behovet av utrustning har därmed inte behövts ställas mot medel för projekt och tjänster. Det nationella behovet av storskalig beräkningskapacitet täcktes tidigare via Rådet för högpresterande datorsystem (HPDR). Detta anslag hanteras numera inom FRN:s ram för dyrbar utrustning och behovet av datorer vägs därmed delvis mot annan tung utrustning. De stora forskningsanläggningarna finansieras i dagens system via NFR:s program för nationella anläggningar. Härigenom finns en nationell strategi för användning av utrustning som är alltför dyrbar och resurskrävande för ett enskilt universitet. Longitudinell forskning finansieras via FRN och (). Myndigheterna har en gemensam kommitté för planering och utnyttjande av databaser. FRN disponerar för ett anslag om för dyrbar utrustning med en nedre kostnadsgräns på . Utrustningsanslaget minskades tillfälligt inför i samband med omläggningen av utbetalningen av anslag. Detta system har inneburit svårigheter i samband med försenade investeringar eller då kostnader varierar under projektets gång. En hantering av anslagen för dyrbar utrustning där de vetenskapliga utvärderingarna gjorts av olika råd och sektorsorgan med en gemensam prioritering har visat sig vara ett lämpligt sätt att väga olika vetenskapsområden mot varandra. Denna modell kvarstår i den nya organisationen där ämnesövergripande frågor hanteras gemensamt av . kommer att ha en större frihet än FRN att koppla anslagen för dyrbar utrustning till annat centralt stöd till högpresterande datorer (HPD), nationella anläggningar, databaser och ämnesövergripande satsningar vilket kommer att ge rådet en möjlighet att planera för en jämnare fördelning av kostnaderna. beviljade FRN bidrag för dyrbar utrustning om med avskrivning . Dessutom beviljades avsevärda belopp för dyrbar utrustning från andra externa finansiärer. Flera internationella utvärderingar har påpekat att utrustningsstandarden inom de utvärderade områdena är god men någon fullständig översikt av utrustningsstandarden i landet har inte gjorts. Inte heller har någon analys gjorts av hur neddragningarna i samband med omläggningen av finansieringen påverkat svensk forskning. För att kunna planera framtida fördelningar för dyrbar utrustning behöver en fullständig analys av användningen göras. En sådan analys bör avse bl.a. hur effektivt beviljade utrustningar används, graden av gemensam användning, lokalt driftsstöd, planerade uppgraderingar och nyanskaffningar, samt om en nationell samordning kan ske. Regeringen anser vidare att av de nya resurserna för 2003 bör fördelningen till dyrbar vetenskaplig utrustning ökas med . Förstärkningen bör göras successivt med , ytterligare och härutöver ytterligare . avsattes ur FRN:s budget för dyrbar utrustning för finansiering av driften av högpresterande datorer vid tre centra; Parallelldatorcentrum (PDC) i , Nationellt superdatorcentrum (NSC) i och High Performance Computing Center North (HPC2N) i . Detta har visat sig ungefär motsvara behovet för drift och vissa investeringar vid anläggningarna. I samband med biovetenskapernas ökade behov av storskaliga datorberäkningar kommer nya grupper att behöva datorstöd. Detta kan innebära ökade kostnader för drift och användarstöd vid gemensamma datorcentra. bör med sin nationella överblick vara väl lämpat att avgöra när och om investeringar i nya och högre presterande datorer bör göras. Rådet kan genom omprioriteringar inom en central budget planera för eventuella uppdateringar av den högpresterande datorkapaciteten. finns två större centra, PDC och NSC och ett mindre, HPC2N samt flera lokala datorcentra med kapacitet för storskaliga beräkningar. Ett land av storlek kan endast upprätthålla högsta beräkningskapacitet vid ett eller möjligen vid två centra. PDC är redan nu den största anläggningen för akademiska beräkningar och är en naturlig lokalisering för stora datorer. Även NSC i har en stor kapacitet för HPD- beräkningar. NSC har flera stora användare utanför den akademiska världen som också deltar i finansieringen av anläggningen. Mycket talar därför för att storskalig beräkningskapacitet bör upprätthållas även här i samarbete med andra användare och finansiärer. Dessa två anläggningar utgör kärnan i den svenska HPD-verksamheten och om bedömer att investeringar skall göras i verkligt högpresterande maskiner bör dessa placeras vid dessa centra. De allra största maskinerna betingar mycket höga kostnader och rådet måste väga behov mot kostnad. Det är också tveksamt om rådet inom sin budget kan finansiera mer än högst en sådan maskin utan delfinansiering av användare utanför den akademiska världen. Finansieringen av en sådan satsning riskerar att utarma övrig HPD-verksamhet och rådet måste bevaka att detta inte sker. Regeringen bedömer att ur de som FRN förfogat över för drift och uppgradering av svensk HPD-verksamhet används ca för drift av anläggningarna. Därutöver behövs ca för uppdateringar av högpresterande datorer. Regeringen anser därför att av de nya resurserna, fördelningen för högpresterande datorer bör ökas med . Förstärkningen bör göras . Därutöver har rådet en möjlighet att inom den centrala budgeten för bl.a. dyrbar utrustning vid större investeringar tillföra ytterligare medel för dessa. HPD-verksamheten har koordinerats via FRN där en kommitté fördelat beräkningstid vid de olika HPD-centra. Detta har fungerat väl och kan vara ett sätt för rådet att göra fler datorcentra i landet nationellt tillgängliga mot att dessa centra får ett visst centralt stöd för drift och mindre uppgraderingar. En analys behöver göras av det nationella beräkningsbehovet vid högpresterande datorer, vilka system som skall prioriteras för olika verksamheter och hur detta behov skall täckas. Med en sådan analys som underlag kan utarbeta en nationell strategi för hur högpresterande datorkraft för storskaliga beräkningar skall finansieras och organiseras. Utvecklingen inom datorområdet är snabb och uppgraderingar till toppkapacitet håller internationell nivå i högst . Nya tekniker utvecklas snabbt och samkörningar av beräkningar mellan flera datorsystem planeras på många håll. I har ett nationellt system, Swegrid, diskuterats, där beräkningar via () kan göras på flera datorcentra. Ett mer effektivt utnyttjande av den nationella kapaciteten åstadkoms härigenom för de ganska få områden som kan utnyttja denna typ av beräkningar. För att koordinera satsningarna på högpresterande datorkapacitet med uppdateringar av ett effektivt distributionsnät bör den administrativa hanteringen av kommunikationssystemet SUNET överföras till . För riktigt stora forskningsanläggningar är en gemensam användning uppenbar och flera av dessa har samlats i de Nationella anläggningarna som administrerats av NFR . Dessa är fyra stycken; i , MAX-laboratoriet i , samt The Svedberg-laboratoriet i . Även andra forskningsanläggningar och andra större utrustningar har föreslagits som nationella anläggningar tidigare under NFR och . NFR har gjort vetenskapliga utvärderingar av forskningen vid de nationella anläggningarna. Kontinuerliga analyser av dessa verksamheter i relation till internationella anläggningar och i relation till behovet av dyrbar utrustning och högpresterande datorer behöver göras. En uppföljning bör göras av forskningen och finansieringsbehoven vid de nationella anläggningarna i relation till andra stora investeringar. I detta sammanhang bör frågan om vilka verksamheter som skall räknas som nationella anläggningar under behandlas. Forskning som bygger på stora databaser är nödvändig för att få underlag för befolkningsstudier inom samhällsvetenskaperna, miljöforskningen och medicinen. I takt med att de stora blodbankerna och vävnadsregistren kan koordineras med genetiska data blir det allt viktigare med samlad hantering. För att detta skall ske samlas ansvaret för longitudinella databaser i . De medel som inom FRN:s respektive SFR:s ram har avsatts för dessas uppbyggnad och drift fördelas i den nya organisationen inom . Finansieringen av stora datainsamlingar står inför liknande frågeställningar som för dyrbar utrustning och även dessa bör hanteras inom en central budget. Longitudinella studier, liksom andra stora datainsamlingar inom samhällsvetenskapen är av stort intresse också för forskningen som finansieras av för arbetsliv och socialvetenskap. Det är därför viktigt att finansieringen av stora datainsamlingar sker i nära samråd med detta råd. Vetenskaplig planering av polarforskning Svensk polarforskning finansieras i konkurrens med annan forskning inom ramen för forskningsrådens och lärosätenas resurser. För logistiken finns en särskild organisation . I detta avseende skiljer sig situationen i från den i många andra länder där det ofta finns särskilda polarforskningsinstitut med egna forskningsresurser. Enligt regeringens mening finns en styrka i det svenska arbetssättet genom att samma kvalitetskrav därmed ställs på polarforskning som på annan forskning. Planering av polarforskningsexpeditioner måste ske på mycket lång sikt och kräver ett omfattande förberedelsearbete. En långsiktig planering bör utarbetas där forskningens inriktning sätts in i ett större sammanhang. Här skall hänsyn tas till annan svensk och internationell forskning för att uppnå största effektivitet. Detta har utförts via Kungl. som i nära samarbete med NFR. bör ges detta uppdrag för att ytterligare underlätta koordineringen med rådets vetenskapliga prioriteringar inom polarforskningsområdet. Liksom för övriga forskningsstöd skall högsta vetenskapliga kvalitet vara avgörande för såväl planering som forskningsstöd. Ett nära samarbete med är nödvändigt för uppnå hög kvalitet och kostnadseffektivitet i logistiken. Småämnen Inom ansvarsområde finns relativt många ämnen där utbildning, forskning och forskarutbildning är av förhållandevis liten omfattning. Sådana ämnen kallas med en gemensam benämning småämnen. Språk är ofta småämnen, men de förekommer också inom andra fakulteter. Småämnen finns oftast representerade vid endast ett eller två lärosäten. Det finns också ämnen som över huvud taget inte finns företrädda vid något lärosäte men som kan vara väl så angelägna i ett nationellt perspektiv. I ett land av storlek kan det inte bedrivas undervisning och forskning inom samtliga ämnen och ämneskombinationer. kan det vara av stort kulturellt värde eller finnas ekonomiska skäl till att olika ämnesinriktningar finns företrädda. Till största delen avgör universitet och högskolor själva inom vilka områden som undervisning, forskning och forskarutbildning skall bedrivas. Möjligheter till extern finansiering kan också spela roll för forskningens inriktning, men det är lärosätena som beslutar om vilka tjänster som skall finnas. fick i uppdrag att kartlägga och lämna förslag till åtgärder avseende de s.k. småämnena inom rådets ansvarsområde. Rådet skulle också analysera frågan om nationellt ansvar för småämnen, belysa möjligheter till nordisk samverkan, lämna förslag till småämnenas samtida bestånd och utvecklingsmöjligheter, se över olika finansieringsalternativ samt analysera frågan om eventuella fördelar med spridning eller koncentration av enskilda s.k. småämnen. Rapporten har remissbehandlats och en hearing anordnades . Regeringen avser att ge ett särskilt uppdrag till lärosätena med en förfrågan om intresseförklaringar angående huvudansvar för grundutbildning inom s.k. småämnen. Utbildning, forskning och forskarutbildning i s.k. småämnen reser många viktiga frågeställningar såsom vem som skall ta ansvar för att forskning bedrivs inom ett ämnesområde som bedöms som angeläget ur ett nationellt perspektiv. Forskningsråden har delvis ett sådant ansvar och de kan inrätta professurer inom områden som de av särskilda skäl finner angelägna. Råden kan också stödja sådan forskning genom forskningsprojektmedel. Möjligheterna har dock varit begränsade. Det kan vara svårt att skapa fungerande miljöer för utbildning, forskning och forskarutbildning inom s.k. småämnen. Frågan är om effektiviteten i forskning och utbildning kan förbättras genom bl.a. ökade möjligheter till rekrytering av studerande genom en koncentration av existerande resurser till ett universitet eller en högskola så att en god utbildnings- och forskningsmiljö kan skapas. Regeringen menar att bör ges ett nationellt ansvar för s.k. småämnen. bör ha en helhetssyn över vilka strategiska ämnesområden, nya och gamla, som är viktiga för och häri även beakta den internationella utvecklingen. Rådet bör därvid uppmärksamma situationen för s.k. småämnen inom alla vetenskapsområden. bör tillsammans med lärosätena åstadkomma samordning av resurser och profilering av forskning och forskarutbildning inom s.k. småämnen. Åtgärder för att åstadkomma en rationell arbetsfördelning mellan lärosätena bör vidtas. Regeringen anser att en förstärkning för de s.k. småämnen framför allt inom det humanistiska området bör fördelas successivt 2003 uppgå till . Rådet bör uppdatera och fullfölja uppdrag samt göra liknande studier av s.k. småämnen inom andra vetenskapsområden. Rådet skall även samarbeta med de övriga nordiska länderna. Avsikten är bl.a. att på så sätt utöka forskningsmiljöer för vissa s.k. småämnen. Regeringen avser att ta initiativ till ett förstärkt nordiskt samarbete i dessa frågor. ges ett nationellt ansvar för systematisk, strukturerad och översiktlig forskningsinformation enligt regeringens proposition 1999/2000:81. Detta kompletterar universitetens och högskolornas, de centrala museernas, övriga myndigheters och de enskilda forskarnas ansvar för forskningsinformation. bör ta över det arbete kring forskningsinformation som FRN har bedrivit och de uppdrag när det gäller forskningsinformation som tidigare åvilat forskningsråden , , NFR och TFR. bör även överta från . På regeringens uppdrag har byggt upp en nationell databas för forskningsinformation: SAFARI (Spridning av forskningsinformation till allmänheten över Internet). Målgrupper för denna information är gymnasieskolor, företag, organisationer samt forskarsamhället. Ansvariga för inmatning av uppgifter är respektive lärosäte. En utvärdering bör göras av som sådant samt av hur många och vilka som använder SAFARI. Eventuella samordningsvinster mellan SAFARI och de olika kanaler för informationsspridning som FRN, , , NFR och TFR tidigare använt sig av bör beaktas. Möjligheterna att samordna SAFARI med andra europeiska informationsdatabaser, exempelvis AlphaGalileo, bör tas tillvara. bör ha en samordnande roll för spridning av forskningsinformation i . I detta ingår att utveckla metoder och kanaler för att sprida information om forskning till olika målgrupper. bör ha en överblick över vilken forskning som bedrivs inom olika områden och regelbundet sammanställa, sammanfatta och sprida forskningsinformation via olika kanaler och till olika målgrupper. Det är önskvärt att informationen systematiseras så att det på ett enkelt sätt är möjligt att söka information om forskningsprojekt på olika nivåer, allt ifrån sammanställningar över den forskning som bedrivs inom ett visst ämnesområde till forskningsprojekt och enskilda forskare. Informationen bör systematiseras så att sökning efter exempelvis vissa ämnesområden underlättas. Ambitionen bör vara att forskningen skall presenteras på ett för de olika ämnesområdena likartat vis där forskare från olika discipliner deltar i övergripande informationsinsatser. Det är angeläget att en bredare publik får kunskap om den forskning som bedrivs utifrån forskarnas egna prioriteringar. I uppdrag ingår att stimulera till debatt och popularisering av forskning. bör nyttja ämnesrådens kompetens i arbetet med forskningsinformation. föreslår i propositionen En förnyad lärarutbildning (prop. 1999/2000:135) att resurserna för forskning och forskarutbildning på lärarutbildningens och den pedagogiska yrkesverksamhetens område skall öka. I budgetpropositionen för föreslås att tilldelas . Vidare anges i budgetpropositionen för , som planeringsram, att ytterligare fördelas och härutöver ytterligare fördelas . Resursen bör sålunda uppgå till . Härutöver tillförs för utbildningsvetenskap. Sammantaget innebär detta att kommer att fördela för utbildningsvetenskaplig forskning. Propositionen omfattar även förslag till åtgärder för att en sådan utveckling verkligen skall komma till stånd. Såväl berörda lärosäten som ges i uppdrag att ställa resurser till förfogade för forskning och forskarutbildning inom det utbildningsvetenskapliga området. Regeringen anser att det är synnerligen angeläget att stärka och bredda den vetenskapliga basen för lärarutbildningen, men också att öka kunskaperna om utbildning och lärande i en vidare mening. I proposition Forskning för framtiden en ny organisation för forskningsfinansiering (1999/2000:81) anförs att kan ges särskilda uppdrag om statsmakterna bedömer att det finns behov av att säkerställa att forskning bedrivs inom områden som är av nationellt intresse. Regeringen bedömer att forskning och forskarutbildning på lärarutbildningens och den pedagogiska yrkesverksamhetens område bör säkerställas och att detta är av nationellt intresse. Regeringen har därför tidigare föreslagit att en särskild kommitté för utbildningsvetenskap inrättas inom . Den utbildningsvetenskapliga kommitténs uppgifter bör vara att främja utvecklingen av den breda forskning och forskarutbildning som bedrivs i nära anslutning till lärarutbildningen och som svarar mot behov inom lärarutbildningen och den pedagogiska yrkesverksamheten. Det är naturligt att det finns en samverkan mellan som har ansvaret för områdesinriktad forskning inom skolväsendet och kommittén. Den utbildningsvetenskapliga kommittén bör inom de ekonomiska ramar som statsmakterna kommer att ange, bereda ansökningar och besluta om medelsfördelning till forskning och forskarutbildning som i nationell konkurrens bedöms ha hög vetenskaplig kvalitet och som bedrivs i nätverk. Nätverken bör byggas upp genom att forskare från flera lärosäten, varav minst ett universitet och en högskola, gemensamt inlämnar en ansökan om medel till forskningsprojekt med ett flertal disputerade forskare. Även forskarstuderande skall kunna knytas till dessa projekt. En viktig utgångspunkt för arbetet i kommittén är att det gäller att bygga upp ett till stora delar nytt forskningsområde. En utgångspunkt som bör ha vid fördelningen av medel är att deltagande lärosäten tillsammans skall satsa egna resurser motsvarande minst en tredjedel av de medel som erhålls från den utbildningsvetenskapliga kommittén. I den utbildningsvetenskapliga kommitténs arbetsuppgifter bör även ingå att bevaka den svenska och internationella forskningens utveckling. Vidare bör kommittén, på uppdrag av , ansvara för samverkan mellan forskningsfinansiärer inom och utanför rådet kring utbildningsvetenskapliga insatser för att på så sätt skapa en överblick över området och dess utveckling. bör därför fortlöpande rapportera till regeringen om områdets utveckling. Ledamöterna i kommittén skall utses av . Majoriteten av kommitténs ledamöter bör vara forskare. Den utbildningsvetenskapliga kommittén bör påbörja sitt arbete i samband med att inleder sin verksamhet . bör utvecklingen inom utbildningsvetenskap utvärderas. När forskningen blivit så stark att den av egen kraft kan hävda sig gentemot annan forskning bör kommittén avvecklas och utbildningsvetenskap helt och hållet integreras inom eller en annan forskningsfinansiärs struktur. kommer att utgöra en plattform för diskussion mellan forskningsfinansierande myndigheter och allmänrepresentanter dit även forskningsstiftelserna kommer att bjudas in. I ges möjlighet till informationsutbyte samt planering av gemensamma insatser på angelägna områden. Forum ger även möjlighet till diskussion om eftersatta områden inom svensk forskning och vilka eventuella åtgärder som bör vidtas. bör inleda ett arbete för att främja kontakter mellan forskning, allmänhet och andra som berörs av forskningen.