prop · GP0374 · 2001-12-11 00:00:00 — Av förarbetena till yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) framgår att medden som här lämnar ut en upptagning för spridning avses importören (prop.1990/91:64 s. 132). För importören gäller alltså det som sägs om den som harlåtit framställa upptagningen. Den importerade upptagningen skall alltså försesmed uppgift om vem som är importör. Skyldigheten att förse upptagningen meddenna uppgift och övriga ursprungsuppgifter åvilar emellertid den somframställer upptagningen, inte den som låter framställa upptagningen. Denstraffsanktionerade skyldigheten att förse upptagningen med ursprungsuppgifteråvilar alltså inte importören utan den som framställer upptagningen. I ett falldå framställaren finns utomlands är han eller hon inte åtkomlig för svenskamyndigheter. Som Justitiekanslern () har påpekat i ett tidigare sammanhang är enkonsekvens av denna reglering att den som importerar tekniska upptagningar tillSverige för spridning här inte har något ansvar för att dessa ursprungsuppgifter sätts ut. Skyldigheten åvilar som sagt i stället framställaren som alltså finns i utlandet och inte är åtkomlig för svensk myndighet. Importören kan emellertid bli ansvarig om han eller hon sprider en upptagning som saknar någonursprungsuppgift eller som har en oriktig sådan uppgift. Importören kan ocksåbli ansvarig för yttrandefrihetsbrott i en upptagning när ansvar för utgivareninte kan komma i fråga.Mediegrundlagsutredningen har mot bakgrund av JK:s påpekande övervägt om inteimportören bör åläggas ytterligare skyldigheter. Utredningen har då kommit framtill att det bör åligga importören att sätta ut uppgift om sitt namn och om närupptagningen förts in i . Utredningens förslag innebär alltså i förstahand en överflyttning av ansvaret för att ursprungsuppgifter sätts ut frånframställaren till importören. Utredningen har inte föreslagit någon förändringbeträffande reglerna om utseende och angivande av utgivare.Utredningens förslag kan i förstone framstå som en lämplig lösning men det finns problem förenade med den föreslagna regleringen. För det första innebär, somTullverket påpekat, medlemskapet i EU att import i teknisk mening bara avserinförsel från tredje land. När det gäller tekniska upptagningar som framställtsutomlands men lämnas ut för spridning i , t.ex. vanliga cd-skivor medmusik, torde den övervägande majoriteten framställas i andra länder inomunionen. Beträffande sådana upptagningar är det alltså inte relevant att tala om import över huvud taget. Oavsett hur det förhåller sig med detta skulle denföreslagna regleringen innebära att sådana exemplar av tekniska upptagningar som sprids i men är framställda i andra länder inom unionen skulle behövaförses med en särskild märkning medan här i landet framställda exemplar skullesakna sådan. Det är oklart hur detta förhåller sig till EG-fördragets artikel 28 som förbjuder kvantitativa importrestriktioner samt åtgärder med motsvarandeverkan mellan medlemsstaterna. Enligt regeringens mening kräver utredningensförslag således ytterligare överväganden och frågan kan inte tas upp i dettasammanhang.6.2.4 Preskriptionstider för brott i skrifter samt ljudradio- och TV-programRegeringens bedömning: Preskriptionstiderna för tryckfrihetsbrott i skrifter och yttrandefrihetsbrott i traditionella ljudradio- och TV-program bör inte ändras.Mediegrundlagsutredningens bedömning överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: Samtliga instanser har godtagit bedömningen.Skälen för regeringens bedömning: Det saknas skäl att förlängapreskriptionstiderna för tryckfrihetsbrott i skrifter som har föreskrivnaursprungsuppgifter. Det har inte heller framkommit att det föreligger ett behovav att ändra preskriptionstiderna för tryckfrihetsbrott i skrifter utanuppgifter om ursprung.Inte heller har det framkommit något som talar för att preskriptionstiden föryttrandefrihetsbrott i traditionella ljudradio- och TV-program bör förlängas.6.2.5 Preskriptionstiden för brott i databaser som omfattas av databasregelnRegeringens förslag: Preskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott i databaserenligt databasregeln skall löpa från det att informationen inte längretillhandahölls i databasen. Preskriptionstiden skall liksom vara sexmånader.Mediegrundlagsutredningens förslag: Utredningen föreslår att preskriptionstidenskall förlängas till . I övrigt överensstämmer förslaget med vadregeringen föreslår.Remissinstanserna: Vissa remissinstanser, bl.a. Justitiekanslern (), harframhållit vikten av en förlängning av preskriptionstiden medan andra bl.a.Svenska Tidningsutgivareföreningen och har motsatt sigdetta. har anfört att man kan ha olika uppfattningarom utredningens argument att databasverksamheter inte har samma betydelse förnyhetsförmedling som radio- och TV-sändningar men att när nu databaser har getts ett grundlagsskydd bör de också komma i åtnjutande av den preskriptionstid somenligt föreningens mening gäller som huvudregel på tryck- ochyttrandefrihetsområdet, nämligen . Också Tidskrifter harframfört att huvudregeln om preskriptionstid är och att den börgälla för brott i databaser. har uttalat att nämnden intehelt kan ställa sig bakom förslaget om förlängd preskriptionstid. I övrigt harremissinstanserna inte haft några invändningar.Skälen för regeringens förslag: har när det gällerpreskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott i databaser som omfattas avdatabasregeln dels föreslagit en förtydligande regel rörande frågan om frånvilken tidpunkt preskriptionstiden skall börja räknas, dels föreslagit att tiden förlängs från nuvarande till , vilket motsvarar vad somenligt yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) gäller för tekniska upptagningar.Regeringen behandlar först frågan om utgångspunkten för beräkningen avpreskriptionstiden och återkommer sedan till frågan om behovet av enförlängning.För yttrandefrihetsbrott i databaser som omfattas av databasregeln gäller sammakorta preskriptionstid som för de traditionella radioprogrammen.Preskriptionstiden för radioprogram räknas från det att programmet sändes. Närdet gäller överföringar från databaser är det inte lika enkelt att fastslå engiven utgångspunkt för beräkningen av preskriptionstiden. Frågan om från vilkentidpunkt preskriptionstiden skall räknas har inte behandlats i förarbetena tillYGL och den har inte heller besvarats i domstolspraxis.Beräkning av preskriptionstiden för varje överföring för sig eller från det attinformationen först gjordes tillgänglig i databasen kan förefalla bäst stämmaöverens med vad som gäller för radiosändningar och tekniska upptagningar,eftersom tiden för dessa medier löper från sändningen respektive från det attden tekniska upptagningen publicerades, dvs. lämnades ut för spridning. Å andrasidan kan man hävda att det såvitt avser databasverksamhet inte finns någon viss publiceringstidpunkt utan att det snarare är fråga om en pågåendepubliceringsverksamhet. Det är med detta synsätt alltså tillhandahållandet övertid som är av betydelse och inte varje enskild överföring till en mottagare. Ett motsatt synsätt skulle dessutom leda till avsevärda problem, eftersom detskulle krävas bevisning om när informationen började tillhandahållas i databasen eller när en överföring faktiskt skedde.Utredningen har analyserat de olika alternativa synsätten och kommit tillslutsatsen att tillhandahållandet av brottslig information i en databas måsteses som ett pågående (s.k. perdurerande) brott. Preskriptionstiden bör med detta synsätt då räknas från det att informationen senast tillhandahölls i databasen. Utredningen föreslår mot denna bakgrund ett förtydligande avpreskriptionsbestämmelsen i YGL. Ingen remissinstans har ifrågasatt utredningens bedömning och förslag i denna del. Även regeringen ansluter sig till dessa.När det sedan gäller frågan om en förlängning av preskriptionstiden görregeringen följande bedömning. En förlängning av nu gällande preskriptionstidinnebär ökade möjligheter till lagföring och därmed - i vart fall principielltsett - en försvagning av grundlagsskyddet för de traditionellamassmedieföretagen i förhållande till vad som gäller . Det skulle ocksåinnebära att nyare, mer renodlad massmedial databasverksamhet inyhetsförmedlingshänseende sattes i stryklass i förhållande till mertraditionella medier, vilket rimmar illa med de överväganden som enligtregeringens mening motiverar en utvidgning av grundlagsskyddet. Det måste alltså till tungt vägande skäl för en sådan åtgärd.Såvitt avser de massmedieföretag med databasverksamhet som omfattas avdatabasregeln har det inte visats föreligga något egentligt behov av skärpningar i JK:s möjligheter att ingripa. Utredningen pekar visserligen på att detförekommer att reglerna inte alltid följs av de massmedieföretag som driversådan verksamhet som omfattas av dagens databasregel, så har t.ex. inte alltidnågon utgivare utsetts. Mot detta kan anföras att skyldigheterna att utseutgivare och att dokumentera och bevara inspelningar m.m. i sig ärstraffsanktionerade. Eventuella brister i efterlevnaden av dessa regler skallalltså beivras i särskild ordning. När det gäller den kategori av nya aktörersom med regeringens förslag till utvidgning av databasregeln kommer att få ettautomatiskt grundlagsskydd för databasverksamhet, bokförlag och liknande, är det svårt att se någon anledning att befara att dessa skall behövaföranleda särbehandling i förhållande till de som redan omfattas. Inte hellerdetta talar för en förlängning. Däremot innebär förslaget till frivilligtgrundlagsskydd efter beviljande av utgivningsbevis att i princip vem som helstkan komma att åtnjuta sådant. Man kan väl tänka sig att det här kommer attfinnas kategorier som genom sin verksamhet kan ge upphov till krav på ökademöjligheter att ingripa, t.ex. genom förlängd preskriptionstid. Men man måste då beakta att mekanismen med utgivningsbevis i sig ger en garanti förmöjligheten till snabba ingripanden. Själva poängen med utgivningsbeviset är juatt det redan på förhand står klart vem som skall ansvara för eventuellayttrandefrihetsbrott i en grundlagsskyddad databas. Det förekommer i dagbrottsliga yttranden i databaser, t.ex. hets mot folkgrupp, som drivs avorganisationer vars verksamhet organiserats så att databasen är grundlagsskyddad därför att man ger ut en periodisk skrift. Såvitt bekant har den kortarepreskriptionstiden inte vållat några särskilda problem här. Detär därför svårt att se några bärande skäl till varför preskriptionstiden skallvara längre för det fall verksamheten bedrivs med stöd av utgivningsbevis enligt YGL.Utredningen anser att man bör följa utvecklingen och eventuellt , när databasverksamhet blivit mera etablerat som massmedium, överväga en särskiltkort preskriptionstid för yttrandefrihetsbrott i sådan verksamhet. Enligtregeringens mening talar emellertid ovan anförda skäl med viss styrka för attanlägga det motsatta synsättet. Det saknas skäl att försämragrundlagsskyddet såvitt avser databasverksamhet men skulle det visa sig finnas behov av detta får en förlängning av preskriptionstiden övervägas.6.2.6 Preskriptionstiden för brott i databaser som omfattas av bilageregelnRegeringens bedömning: Någon ändring i bestämmelserna om preskription förtryckfrihetsbrott i databaser som omfattas av bilageregeln görs inte.Mediegrundlagsutredningens förslag: Utredningen föreslår ett tillägg tillbilageregeln (1 kap. 7 § andra stycket tryckfrihetsförordningen, TF) av innebörd att när regeln är tillämplig på databaser skall preskriptionstiden på sexmånader löpa från det att tillhandahållandet i databasen inleddes. Vidareföreslår utredningen att det i TF införs en regel som ger domstol möjlighet att, efter det att någon dömts för tryckfrihetsbrott begånget i en sådan databas,besluta att det brottsliga yttrandet skall tas bort ur databasen. Underlåtenhetatt följa ett sådant beslut föreslås straffbeläggas.Remissinstanserna: Justitiekanslern (), vidStockholms universitet och har föreslagit attbilageregeln inte skall omfatta databaser över huvud taget. Konstnärliga ochLitterära (), ,Föreningen och har hänvisat tillSvenska remissyttrande. Också Bildleverantörernas Föreninghar kritiserat bilageregeln. Hovrätten över och och Helsingborgstingsrätt har ansett att reglerna för de databaser som omfattas av bilageregelnnärmare skall anknyta till de regler som föreslås för databaser enligtdatabasregeln (se avsnitt 6.2.5). Övriga instanser har inte haft någrainvändningar mot utredningens förslag.Skälen för regeringens bedömning: Bilageregeln i TF innebär bl.a. att ettmaterial som tillhandahålls i en databas skall betraktas som en bilaga till enperiodisk skrift under förutsättning att ägaren till skriften sprider ellerlåter sprida skriftens innehåll eller delar av det på det sättet och den spridda versionen återger innehållet oförändrat samt anger hur det är disponerat. Genom regeln uppnås att det tryckfrihetsrättsliga ansvaret för spridningen av denperiodiska skriftens innehåll hålls samlat hos samma person. Om bilageregeln ärtillämplig, utesluts tillämpning av yttrandefrihetsgrundlagen (YGL).I många fall är det nog så att innehållet i en periodisk skrift inte angesoförändrat i databasen på det sätt som krävs för att bilageregeln skall varatillämplig. Det är vanligt förekommande att nyheter och annan information publiceras först i databasen och sedan i skriften. Bilageregeln torde därförmera sällan vara tillämplig på databasöverföringar. Detta förhållande talar föratt sådana - som vissa remissinstanser föreslagit - skall undantas från regelnstillämpningsområde. Emellertid kan det inte uteslutas att det fortfarande finnsen del fall som omfattas av bilageregeln. Om dessa undantas från bilageregelnstillämpningsområde, är det inte givet att de i stället med automatik fårgrundlagsskydd enligt databasregeln. Skyddet enligt den regeln gäller bl.a. nären redaktion för en tryckt periodisk skrift tillhandahåller information i endatabas. En sådan redaktions tillhandahållande kan det inte alltid sägas varafråga om när en ägare till en periodisk skrift sprider eller låter spridaskriftens innehåll i en databas. En bestämmelse om att bilageregeln inte längreskall vara tillämplig på databaser kan alltså medföra förlust avgrundlagsskyddet i vissa fall. Även om det i avsnitt 4.3.6 föreslagna frivilliga grundlagsskyddet blir en möjlighet för dessa aktörer, är en sådan försämring av grundlagsskyddet inte acceptabel. Med hänsyn härtill bör bilageregeln i vartfall tills vidare även kunna omfatta databasöverföringar.Mediegrundlagsutredningens förslag att betrakta tryckfrihetsbrott i en databassom ett icke pågående brott innebär att det blir möjligt att straffrittfortsätta att publicera brottslig information i en databas efter det attpreskriptionstiden löpt ut. Denna situation motverkas dock av utredningensförslag om skyldighet att ta bort sådan information. Skyldigheten skallemellertid gälla endast om någon dömts för tryckfrihetsbrott. Om så inte skett,kommer den i och för sig brottsliga informationen att åtnjuta evig immunitet när preskriptionstiden gått till ända. Utredningen jämför här med att exemplar avskrifter med straffbart innehåll finns till försäljning efter attpreskriptionstiden gått ut men tillägger att spridning bara kan pågå så längeifrågavarande upplaga räcker. vid Stockholmsuniversitet har påpekat, vilket också utredningen varit inne på, att det integår att jämställa denna situation med en databaspublicering, eftersom en skrifts publicering är momentan medan en publicering i databas pågår med möjlighet fördatabasinnehavaren att avbryta den. har ansett atten sådan evig immunitet är oacceptabel. Regeringen kan instämma i detta.Med hänsyn till att det antal databasverksamheter som omfattas av bilageregelntorde vara förhållandevis begränsat och dessutom kan väntas minska anserregeringen att det inte finns anledning att belasta grundlagsregleringen fördenna kategori med nya bestämmelser. Ledning får i stället sökas i detbefintliga regelverket. Därvid torde den risk för immunitet och den komplicering av systemet som utredningens synsätt innebär medföra att frågan ompreskriptionstidens utgångspunkt för databaser enligt bilageregeln irättstillämpningen kommer att besvaras på samma sätt som för övriga databaserdvs. att preskriptionstiden får anses börja löpa från det att materialet sisttillhandahölls i databasen.6.2.7 Skyndsam behandling av mål enligt yttrandefrihetsgrundlagenRegeringens förslag: Kravet på skyndsam behandling av yttrandefrihetsmål skallgälla också andra mål enligt yttrandefrihetsgrundlagen.Mediegrundlagsutredningens förslag överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: Justitiekanslern () har understrukit vikten av attbestämmelserna om skyndsam handläggning efterlevs och har förespråkat att det itillämpningslagen införs en regel som tydligare än markerar attmålen enligt såväl tryckfrihetsförordningen (TF) som yttrandefrihetsgrundlagen(YGL) skall behandlas med förtur. Övriga remissinstanser har godtagit förslaget.Skälen för regeringens förslag: Tryckfrihetsmål och annat mål om brott motbestämmelserna i skall behandlas skyndsamt. Detsamma gäller i fråga omyttrandefrihetsmål. Detta skyndsamhetskrav gäller dock inte andra mål enligtYGL, t.ex. mål om ansvar för underlåtenhet att sätta ut föreskrivnaursprungsuppgifter.Bestämmelserna om skyndsam behandling skall ses mot bakgrund av reglerna om dekorta preskriptionstiderna. Många yttranden som kan vara straffbara enligt TFoch YGL är sådana som har betydelse för den allmänna opinionsbildningen.Uppfattningen om vad som är tillåtet att yttra kan ändras även . Åtalsprövning skall därför ske i anslutning till offentliggörandetav ett yttrande. Detta syfte med de korta preskriptionstiderna motverkas ommålen inte handläggs skyndsamt i domstol. Dröjsmål med avgörande av målen hämmar dessutom tryckfriheten och yttrandefriheten. En skyndsam behandling är avintresse inte endast för den åtalade utan även för andra som vill utnyttja dessa friheter.Skälen bakom bestämmelserna om skyndsam handläggning är alltså viktiga.Skyndsamhetskravet gäller samtliga mål enligt TF men endast yttrandefrihetsmålenligt YGL. Enligt regeringens mening gör sig dock skälen för skyndsamhandläggning gällande med samma styrka för andra mål enligt YGL änyttrandefrihetsmål. För dessa mål bör därför införas samma skyndsamhetskrav somgäller för övriga mål enligt grundlagarna.Regeringen vill liksom JK understryka vikten av att tryckfrihets- ochyttrandefrihetsmål samt övriga mål enligt grundlagarna handläggs medskyndsamhet. Däremot anser regeringen att det inte nu bör införas en regel omatt målen skall behandlas med särskild förtur. En sådan regel torde nämligen, om den skall få ett konkret innehåll, kräva någon form av tidsfrist inom vilkenmålen skall upptas till prövning, och regeringen saknar underlag för att i detta lagstiftningsärende ta ställning till det.7 Vissa frågor om beslag7.1 Gällande bestämmelser om beslagEn tryckt skrift eller en teknisk upptagning som innefattar tryckfrihets-respektive yttrandefrihetsbrott får konfiskeras. Konfiskering innebär bl.a. attalla för spridning avsedda exemplar skall förstöras (7 kap. 7 §tryckfrihetsförordningen, TF, och 5 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen, YGL).Förekommer anledning till konfiskering får en tryckt skrift eller en upptagningtas i beslag i avvaktan på beslut om konfiskering, s.k. konfiskeringsbeslag (10kap. 1 § TF och 7 kap. 3 § första stycket YGL).Exemplar av en tryckt skrift eller en teknisk upptagning som skäligen kan antasäga betydelse för utredning i tryckfrihets- respektive yttrandefrihetsmål fårtas i s.k. utredningsbeslag (10 kap. 14 § TF och 7 kap. 3 § första stycket YGL).Vid utredningsbeslag av skrifter skall åtal väckas inom en månad från det attbeslutet om beslag meddelades, om inte rätten medger att tiden förlängs (10 kap. 14 § TF). Detsamma gäller utredningsbeslag av upptagningar (7 kap. 3 § YGL).Vid sidan av TF och YGL får beslag enligt (RB) ske vid brott av andra slag än sådana som utgör missbruk av tryck- eller yttrandefriheten ellersom uttryckligen undantagits från dessa grundlagars tillämpningsområden. Enligträttegångsbalken kan föremål tas i beslag om det skäligen kan antas ägabetydelse för utredning om brott eller vara avhänt någon genom brott eller pågrund av brott förverkat (27 kap. 1 § RB).I saknas regler som kan jämföras med bestämmelserna igrundlagarna om att åtal alltid skall väckas inom efter att annan än rätten beslutat om utredningsbeslag. Däremot finns en regel om att den somdrabbas av beslag som verkställts utan rättens förordnande kan begära rättensprövning av beslaget (27 kap. 6 § RB). Rätten skall då så snart det kan ske och, om synnerligt hinder inte möter, senast på fjärde dagen efter begäran hållaförhandling i beslagsfrågan. Om huvudförhandling sätts ut att hållas inom envecka, får dock beslagsförhandlingen anstå till den förhandlingen. När rättenfastställer verkställt beslag skall, om inte åtal redan har väckts, rätten sätta ut den tid inom vilken åtal skall väckas (27 kap. 7 § RB). Är den bestämdatiden otillräcklig, får rätten medge förlängning.TF och YGL innehåller inte någon bestämmelse som uttryckligen slår fast att densom drabbas av beslag som verkställts utan rättens förordnande kan begäradomstolsprövning av beslaget. Inte heller lagen (1991:1559) med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden(tillämpningslagen) innehåller någon sådan regel. Av TF och YGL följeremellertid att i alla hänseenden som inte reglerats i grundlagarna eller i lagsom beslutats med stöd av grundlagarna gäller vad som är föreskrivet i lag eller annan författning (14 kap. 5 § första stycket TF respektive 11 kap. 1 § andrastycket YGL). Enligt tillämpningslagen skall i fråga om rättegången itryckfrihets- och yttrandefrihetsmål tillämpas i den mån inteannat följer av TF, YGL eller tillämpningslagen (11 kap. 3 §). I TF:sbestämmelse om utredningsbeslag finns också en uttrycklig hänvisning till vadsom i allmänhet är föreskrivet om beslag i de delar som inte regleras iparagrafen (10 kap. 14 § tredje meningen TF).Varje beslut om beslag av en teknisk upptagning skall ange det eller de avsnittav framställningen som har föranlett beslaget. Beslaget gäller endast desärskilda skivor, rullar eller andra delar av upptagningen där dessa avsnittförekommer. Detta gäller både konfiskerings- och utredningsbeslag (7 kap. 3 §YGL jämförd med 10 kap. 6 § och 14 §§ TF). Den som sprider en teknisk upptagning trots att han eller hon vet att den har tagits i beslag eller konfiskeratsskall dömas till böter eller fängelse i högst (3 kap. 13 § fjärde stycket YGL). Straffansvaret gäller inte för spridning av upptagning som tagits iutredningsbeslag (7 kap. 3 § första stycket YGL jämförd med 6 kap. 3 § andrastycket TF, 10 kap. 7 § andra stycket TF och 10 kap. 14 § TF).Bevis om att konfiskeringsbeslag av en tryckt skrift eller en teknisk upptagning har beslutats skall utan kostnad tillställas den som beslaget verkställts hosoch den som har tryckt skriften respektive har låtit framställa upptagningen (10 kap. 8 § andra stycket TF jämförd med 10 kap. 14 § TF samt 7 kap. 3 § YGL).7.2 Rätt till domstolsprövning av beslag, m.m.Regeringens bedömning: Tiden för åtal efter utredningsbeslag av tekniskaupptagningar bör inte ändras.Regeringens förslag: I tryckfrihetsförordningen införs en uttrycklig regel omrätt till domstolsprövning av utredningsbeslag och konfiskeringsbeslag somverkställts utan rättens förordnande. I yttrandefrihetsgrundlagen införs enhänvisning till bestämmelsen, som blir gällande även för motsvarande beslagenligt yttrandefrihetsgrundlagen. I fråga om skyldigheten enligtyttrandefrihetsgrundlagen att i beslut om utredningsbeslag av tekniskaupptagningar ange vilka avsnitt av framställningen som föranlett beslaget införs en möjlighet för Justitiekanslern att i efterhand i särskilt beslut ange sådanuppgift. Kompletteringen skall göras så snart det kan ske.