prop · GO03106 · 2001-01-01 00:00:00 — Sådana frågor kan förväntas behandlas eller i vart fall beröras av den utredning som skall se över placeringsreglerna (dir. 2000:15). Det är uteslutet att utredningen kan hantera frågorna och ta fram ett lagförslag som kan beredas och införas i FRL . Det kan inte komma i fråga att göra några materiella ändringar i de gränser som gäller för skuldtäckningstillgångar bara för att lösa sådana problem som anförts. Om dessa regler är ändamålsenliga bör, såsom framgår av direktiven till utredningen, prövas mera förutsättningslöst. Den prövningen bör ske bl.a. med hänsyn till möjligheten att ge utrymme för regler av mer kvalitativ art som i högre grad än inriktas på själva matchningen av tillgångar mot åtaganden. Under sådana förhållanden ligger därför en dispenslösning närmast till hands. Gällande bestämmelser som möjliggör dispens från placeringsbegränsningarna kan dock inte anses införda för att lösa särskilda kapitalförvaltningsproblem vid ändringar av diskonteringsränta för livförsäkringsavsättningar. En särskild dispensgrund bör därför finnas för att kunna hantera sådana situationer. De erfarenheter som kan komma att göras inom ramen för en sådan dispensordning kan för övrigt vara värdefulla för utredningen om översynen av placeringsreglerna. Understödsföreningar kan efter ansökan hos få tillämpa försäkringsrörelselagens placeringsregler i stället för motsvarande regler i lagen (1972:262) om understödsföreningar. Dispensbestämmelsen bör även omfatta sådana understödsföreningar. Någon särskild bestämmelse behövs inte för att detta skall gälla. En förutsättning för dispens bör sammanfattningsvis vara att en väsentlig ökning av livförsäkringsavsättningar behövs till följd av ett ändrat ränteantagande vid beräkningen av avsättningarna. Ett villkor för dispens bör också vara att en anpassning av tillgångarna med hänsyn den ändrade skuldtäckningssituationen skulle komma att medföra väsentliga men för kapitalförvaltningen. Ett ytterligare krav bör vara att företaget har särskilda förutsättningar att på ett tillfredsställande sätt alltjämt tillgodose de allmänna kraven på matchning och riskspridning, så att åtagandena mot försäkringstagarna kan infrias. Huruvida förutsättningarna för dispens är uppfyllda i det enskilda fallet bör prövas av dispensmyndigheten. Eftersom vissa avvikelser från tillgångsbegränsningarna enligt EG:s direktiv endast kan vara tillfälliga, t.ex. begränsningen för andelen onoterade aktier, måste den nya dispensbestämmelsen begränsas på motsvarande sätt. 6 Ekonomiska konsekvenser Den del av förslaget som innebär borttagandet av ett särbemyndigande ger inga kostnadsmässiga konsekvenser för myndigheter eller enskilda. I övrig del innebär förslaget att en dispensrätt införs. Den medger dispens från försäkringsrörelselagen i situationer då nödvändiga omdisponeringar av tillgångarna är särskilt olämpliga, eftersom företaget måste sälja tillgångar med stora förluster eller handla på annat sätt som skulle medföra stora kostnader eller skapa andra allvarliga problem i kapitalförvaltningen. I ett sådant fall kan förslaget medföra kostnadsbesparingar för det enskilda försäkringsföretaget och indirekt gynna försäkringstagarna. påverkas genom att myndigheten har att handlägga och besluta i dispensärenden. Omfattningen av dessa uppgifter beror naturligtvis på hur många ärenden som kan komma att aktualiseras. Eftersom behovet av en dispens bl.a. är beroende av att ett bolag till följd av nya föreskrifter eller av annat skäl har ändrat (sänkt) sitt antagande om diskonteringsränta, är det osäkert om dispensbestämmelsen alls kommer att få någon praktisk betydelse. Det finns sammanfattningsvis i vart fall inte anledning att befara att dispensrätten kommer att beröra fler företag än den upphävda möjligheten att utnyttja s.k. övergångsgrunder, vilken enbart kommit att avse ett begränsat antal fall. Det är också avsett att dispensordningen på området skall omprövas av den utredning som regeringen tillsatt med uppgift att se över nuvarande placeringsregler. Kostnaderna för kan sammantaget inte bedömas som annat än försumbara. 7 Författningskommentar till förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) 7 kap. 2 § Paragrafens femte stycke har ändrats på så sätt att preciseringen i andra meningen att föreskrifterna om livförsäkringsavsättningar skall innefatta maximiräntesats och ange vilka försäkringar som inte skall omfattas av denna har utgått. Sådana föreskrifter faller därmed in under det mera generella bemyndigandet i första meningen om beräkning av livförsäkringsavsättningar. Ändringen innebär att regeringen, eller den myndighet som regeringen utser, på ett klarare sätt ges friare ramar för att bestämma principerna för ränteantagandena vid beräkningen av livförsäkringsavsättningarna, eftersom nuvarande bemyndiganden kan tolkas som en begränsning till viss metod. Bestämmelsen har även behandlats i avsnitt 4. 7 kap. 10 b § I paragrafen har ett nytt femte stycke införts som innehåller en ny dispensmöjlighet från placeringsreglerna. Ändringen har införts för att kunna beakta sådana problem i kapitalförvaltningen som kan uppkomma vid ändringar av ränteantagande som leder till att livförsäkringsavsättningarna behöver ökas. Dispensbestämmelsen är inte bara tillämplig på försäkringsbolag som omfattas av försäkringsrörelselagen. Den omfattar också understödsföreningar som med stöd av ett beslut enligt 24 a § lagen om understödsföreningar tillämpar placeringsreglerna i 7 kap. 9 a(§§ försäkringsrörelselagen, eftersom den föreslagna dispensregeln ingår bland dessa bestämmelser. Bestämmelsen är utformad så att den även täcker bl.a. sådana situationer som för Försäkringskasseområdet (FFO) tagit upp. En dispens kan således ges om ett företag behöver öka sina livförsäkringsavsättningar med anledning av ett ändrat ränteantagande i andra fall än när det föranleds av ändrade myndighetsföreskrifter. Som ett villkor för dispensen skall enligt förslaget gälla att det behövs en väsentlig ökning av livförsäkringsavsättningarna. Inte varje slag av reservförstärkning bör således kunna komma i fråga för dispens. Vidare skall en sådan förändring av skuldtäckningstillgångarna som en anpassning till tillgångsbegränsningarna kräver medföra väsentliga men för bolaget i kapitalförvaltningen. Det bör kunna omfatta t.ex. sådana fall när tillgångar skulle behöva säljas ut med stora förluster för företaget. För en dispens måste bolaget också ha särskilda förutsättningar för att tillgodose kravet på riskspridning och matchning. Detta krav bör normalt innefatta att bolaget har högt utvecklade analysmetoder, rutiner och uppföljningar för kapitalförvaltningen som är särskilt inriktade på att löpande matcha försäkringsåtagandena. Vilka närmare krav som skall vara uppfyllda för att dispens kan beviljas bör ytterst avgöras i tillsynspraxis. Hänsyn bör bl.a. kunna tas till om företaget har marginaler inom eget kapital som kan täcka upp t.ex. en större andel aktier bland skuldtäckningstillgångarna. Genom att den föreslagna bestämmelsen hänvisar till sådana undantag som avses i fjärde stycket, kan undantag från vissa tillgångsbegränsningar för skuldtäckningstillgångar endast vara tillfälliga medan andra undantag kan vara mera varaktiga. Det kan finnas anledning att ställa större krav på vilka förutsättningar som skall vara uppfyllda ju som dispensen avser. Bestämmelsen har även behandlats i avsnitt 5. Förteckning över remissinstanser , , , , . Dessutom har yttrande inkommit från för Försäkringskasseområdet (FFO). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2000/01:106 Diskonteringsränta vid beräkning av livförsäkringsavsättningar Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp-häver eller upprepar ett normgivnings-bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG-regler Försäkringsrörelselagen (1982:713) 7 kap. 2 § 389L0048 1 Lagen omtryckt 1995:1567. 2 Senaste lydelse 1999:600. 3 Senaste lydelse 1998:113. Prop.2000/01:106 Bilaga 1