prop · GO0350 · 2001-01-01 00:00:00 — De övervakande myndigheterna skall i den utsträckning som det behövs samarbeta med varandra, särskilt genom att utbyta användbar informa- tion. Medlemsstaterna skall föreskriva att tillsynsmyndighetens ledamöter och personal, även sedan deras anställning upphört, skall ha tystnadsplikt med avseende på förtrolig information som de har tillgång till. Arbetsgrupp för skydd av enskilda med avseende på behandlingen av personuppgifter En arbetsgrupp för skydd av enskilda med avseende på behandling av personuppgifter, hädanefter kallad arbetsgruppen inrättas härmed. Arbetsgruppen skall vara rådgivande och oberoende. Arbetsgruppen skall vara sammansatt av en företrädare för den eller de tillsynsmyndigheter som utsetts av varje medlemsstat, av en företrädare för den eller de myndigheter som har inrättats för gemenskapens institutioner och organ samt av en företrädare för kommissionen. Varje medlem av arbetsgruppen skall utses av den institution eller av den eller de myndigheter som han företräder. När en medlemsstat har fler tillsynsmyndigheter än en, skall dessa utse en gemensam företrädare. Detsamma skall gälla för de myndigheter som inrättats för gemenskapens institutioner och organ. Arbetsgruppen skall fatta beslut med enkel majoritet av tillsyns- myndigheternas företrädare. Arbetsgruppen skall välja sin ordförande. Ordförandens mandattid skall vara . Mandatet kan förlängas. Arbetsgruppens sekretariatsuppgifter skall ombesörjas av kommis- sionen. Arbetsgruppen skall själv fastställa sin arbetsordning. Arbetsgruppen skall behandla frågor som förts upp på dess dagordning av ordföranden, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av en företrädare för tillsynsmyndigheterna eller för kommissionen. Arbetsgruppen skall a) utreda varje fråga som rör tillämpningen av de nationella bestäm- melser som antagits för genomförandet av detta direktiv, för att bidra till en enhetlig tillämpning av bestämmelserna, b) yttra sig till kommissionen om skyddsnivån inom gemenskapen och i tredje land, c) ge kommissionen råd om varje föreslagen ändring av detta direktiv, om vilka ytterligare eller särskilda åtgärder som bör vidtas för att skydda fysiska personers fri- och rättigheter med avseende på behandling av personuppgifter och om alla andra föreslagna gemen- skapsåtgärder som rör sådana fri- och rättigheter, d) avge yttranden om de uppförandekodexar som utarbetas på gemen- skapsnivå. Om arbetsgruppen konstaterar förekomsten av sådana skillnader mellan medlemsstaternas lagstiftning eller praxis, som kan vara till nackdel för likvärdigheten i skyddet för personer med avseende på behandlingen av personuppgifter inom gemenskapen, skall gruppen informera kommissionen om detta. Arbetsgruppen kan på eget initiativ utfärda rekommendationer i alla frågor som rör skyddet av personer med avseende på behandlingen av personuppgifter inom gemenskapen. Arbetsgruppens yttranden och rekommendationer skall framläggas för kommissionen och den kommitté som avses i artikel 31. Kommissionen skall informera arbetsgruppen om det sätt på vilket den har tagit hänsyn till yttrandena och rekommendationerna. För att göra detta skall kommissionen utarbeta en rapport som också skall framläggas för och rådet. Rapporten skall offentliggöras. Arbetsgruppen skall utarbeta en årsrapport om situationen rörande skyddet för fysiska personer med avseende på behandlingen av person- uppgifter inom gemenskapen och i tredje land, som den skall översända till kommissionen, och rådet. Rapporten skall offentliggöras. GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER FÖR GENOMFÖRANDE Kommissionen skall biträdas av en kommitté som är sammansatt av företrädare för medlemsstaterna och som har kommissionens företrädare som ordförande. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande ärendet är. Yttrandet skall avges med den majoritet som anges i artikel 148.2 i fördraget. Vid omröstning i kommittén skall medlemsstaternas röster vägas på det sätt som anges i den artikeln. Ordföranden skall inte rösta. Kommissionen skall besluta om åtgärder som skall ha omedelbar verkan. Om emellertid åtgärderna avviker från kommitténs yttrande, skall kommissionen underställa rådet ärendet. I detta fall gäller följande: Kommissionen skall uppskjuta genomförandet av åtgärderna under en tidsfrist räknad från meddelandedatum, Rådet kan med kvalificerad majoritet fatta ett avvikande beslut inom den tidsfrist som anges i den första strecksatsen. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar, som är nödvändiga för att följa detta direktiv, senast efter dess antagande. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall se till att sådan behandling som redan pågår när de nationella bestämmelser som antas till följd av detta direktiv träder i kraft bringas i överensstämmelse med dessa bestämmelser från denna tidpunkt. I fråga om sådana uppgifter som redan finns i register vid ikraftträdandet av de nationella bestämmelser som antas för att genom- föra detta direktiv får medlemsstaterna, med avvikelse från föregående stycke, föreskriva att behandlingen skall bringas i överensstämmelse med artiklarna 6 8 i detta direktiv räknat för direktivets antagande. Medlemsstaterna skall dock ge den registrerade rätt att på begäran och särskilt i samband med att han utövar sin rätt till tillgång till uppgifter, erhålla rättelse, utplåning eller blockering av uppgifter som är ofullständiga, felaktiga eller lagrade på ett sätt som inte är förenligt med de legitima ändamål som den registeransvarige vill uppnå. Med undantag från punkt 2 kan medlemsstaterna under förutsättning av lämpliga skyddsåtgärder föreskriva att uppgifter som endast bevaras för historisk forskning inte behöver överensstämma med artiklarna 6 8 i detta direktiv. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de nationella bestämmelser som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall första gången senast efter den tidpunkt som anges i artikel 32.1 och därefter regelbundet till rådet och Europa- parlamentet avge en rapport om genomförandet av detta direktiv, even- tuellt försedd med lämpliga ändringsförslag. Rapporten skall offent- liggöras. Kommissionen skall särskilt undersöka tillämpningen av detta direktiv på behandling av ljud- och bilduppgifter som rör fysiska personer och skall framlägga alla lämpliga förslag som med beaktande av informationsteknikens och informationssamhällets utveckling, visar sig nödvändiga. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. På vägnar På rådets vägnar K. HÄNSCH L. ATIENZA SERNA Sammanfattning av departementspromemorian I utredningen tar jag inledningsvis upp frågan om reglerna angående personuppgifter bör införas i kreditupplysningslagen. Som skäl för detta har nämnts att kreditupplysningsföretagen och Datainspektionen inte skall behöva tillämpa både kreditupplysningslagen och den kommande personuppgiftslagen för sin verksamhet. Jag har dock stannat för att regleringen av hur personuppgifter skall behandlas i princip bör finnas enbart i personuppgiftslagen och att endast sådana regler som avviker från den lagen bör föras in i kreditupplysningslagen. I kreditupplys- ningslagen bör dock tas in en regel som hänvisar till att också personuppgiftslagen är tillämplig. Av dataskyddsdirektivet följer att medlemsstaterna skall precisera på vilka villkor behandling av personuppgifter är tillåten. Dessa villkor föreslås angivna i lagen. Genom bestämmelsen får uppgifter, omdömen och råd samlas in, lagras eller lämnas ut endast om det är påkallat av kreditupplysningsändamål. Att automatiserad databehandling får använ- das i kreditupplysningsverksamhet följer av reglerna i personuppgifts- lagen och behöver därför inte särskilt anges i kreditupplysningslagen. Också frågor om teknisk och organisatorisk säkerhet bör lösas genom personuppgiftslagens bestämmelser. Det föreslås att en allmän regel om gallring tas in. Personuppgifter får enligt regeln inte bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Beträffande känsliga personuppgifter föreslås ett förbud mot att behandla uppgifter avseende medlemskap i fackförening och hälsa. Vidare föreslås att nuvarande möjlighet för Datainspektionen att medge att uppgifter om att någon har varit föremål för åtgärder enligt socialtjänstlagen, lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga m.fl. angivna lagar upphävs. Däremot bibehålls möjligheten att använda uppgifter om brott och påföljder av brott. Också personnummer bör få användas i kreditupplysningsverksamhet; i detta hänseende är dock regleringen i personuppgiftslagen tillfyllest. Beträffande information till den registrerade föreslås att person- uppgiftslagen skall reglera frågan; kopior till handels och kommandit- bolag skall dock alltjämt regleras i kreditupplysningslagen. Avsikten är att nuvarande system med att sända ut upplysningskopior skall behållas och regleras genom föreskrifter från Datainspektionen. Det föreslås att den registrerade inte skall ha någon möjlighet att motsätta sig registrering. Personuppgiftslagens bestämmelse bör reglera frågan. Kreditupplysningsverksamhet innebär att företagen lämnar uppgifter, råd och omdömen till exempelvis kreditinstitut. Däremot beslutar inte kreditupplysningsföretagen om kredit skall beviljas. Dataskyddsdirek- tivets regler om s.k. automatiserade beslut rör således inte kreditupplys- ningsverksamhet, varför en bestämmelse om sådana beslut inte är nödvändig i kreditupplysningslagen. Efter en genomgång av övriga bestämmelser i direktivet och kredit- upplysningslagen konstaterar jag att direktivets villkor är uppfyllda. Ändringarna föreslås träda i kraft Departementspromemorians lagförslag Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) Härigenom föreskrivs i fråga om kreditupplysningslagen (1973:1173) dels att 11 § skall upphöra att gälla, dels att 5, 6, 8, 10 och 19 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny bestämmelse, 1 a §, av följande lydelse, dels att närmast före 1 a, 5, 6, 8 och 10 §§ skall införas nya rubriker av följande lydelse, dels att rubriken närmast före 2 § skall lyda Definitioner , att rubri- ken närmast före 9 § skall lyda Utlämnande av kreditupplysningar , att rubriken närmast före 12 § skall lyda Rättelse , att rubriken närmast före 13 § skall lyda Överlåtelse , att rubriken närmast före 14 § skall lyda Sekretess samt att rubriken närmast före 23 § skall lyda Överklagande . Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 a § Om inget annat följer av denna lag eller villkor som meddelats med stöd därav, tillämpas personppgiftslagen (1998:204) vid beandingen av personuppgifter för kreditupplysningsändamål. Allmänt om kreditupplysningsverksamhet 5 § I fråga om fysiska personer får uppgifter, omdömen och råd samlas in, lagras eller lämnas ut i kreditupplysningsverksamhet endast om det är påkallat av kreditupplysningsändamål. Därvid skall verksamheten uppfylla de krav som framgår av 9 § personuppgiftslagen. Verksamheten får bedrivas utan samtycke från den registrerade.t Kreditupplysningsverksamhet skall bedrivas så att den ej leder till otillbörligt intrång i personlig integritet genom innehållet i de upplysningar som förmedlas eller på annat sätt eller till att oriktiga eller missvisande uppgifter lagras eller lämnas ut. Kreditupplysningsverksamhet i övrigt skall bedrivas så att den inte leder till att oriktiga eller missvisande uppgifter lagras eller lämnas ut. Känsliga personuppgifter 6 § Uppgifter om en persons ras, etniska ursprung, politiska uppfattning, religiösa eller filosofiska övertygelse eller sexualliv får inte samlas in, lagras eller lämnas ut i kreditupplysningsverksamhet Uppgifter om en persons ras, etniska ursprung, politiska uppfattning, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv får inte samlas in, lagras eller lämnas ut i kreditupplysningsverksamhet. Detsamma gäller uppgifter att någon har varit föremål för någon åtgärd enligt socialtjänstlagen (1980:620), lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 11 14 §§ polislagen (1984:387), lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. eller utlänningslagen (1989:529). Uppgifter om sjukdom, hälso- tillstånd eller liknande får inte utan medgivande av Datainspek- tionen samlas in, lagras eller lämnas ut i kreditupplysnings- verksamhet. Detsamma gäller uppgifter om att någon misstänks eller har dömts för brott eller har avtjänat straff eller undergått någon annan påföljd för brott eller har varit föremål för någon åtgärd enligt socialtjänstlagen (1980:620), lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 11 14 §§ polislagen (1984:387), lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. eller utlänningslagen (1989:529). Uppgifter om att någon miss- tänks eller har dömts för brott eller har avtjänat straff eller undergått någon annan påföljd för brott får inte utan medgivande av Datainspektionen samlas in, lagras eller lämnas ut i kredit- upplysningsverksamhet. Ett medgivande som avses i andra stycket får lämnas endast om det finns synnerliga skäl. Vad som anges i andra stycket hindrar inte att uppgifter om betalningsförsummelser, kreditmissbruk eller näringsförbud samlas in, lagras eller lämnas ut i kreditupplysningsverksamhet. Uppgifter om fysiska personer i register som används i kreditupplysningsverksamhet får inte bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med registret. Kreditupplysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare får inte innehålla uppgifter om omständigheter eller förhållanden som är av betydelse för bedömningen av personens vederhäftighet i ekonomiskt hänseende, förflutit från utgången av det år då omständigheten inträffade eller förhållandet upphörde. Uppgifter som inte får lämnas ut skall efter den angivna tiden gallras ut ur register som används i kreditupplysningsverksamhet. Gallringen skall göras så snart det kan ske och i vart fall innan en upplysning lämnas om den som uppgiften avser. Information till den registrerade 10 § Var och en har rätt att mot skälig avgift hos den som bedriver kreditupplysningsverksamhet få skriftligt besked om huruvida det i verksamheten finns uppgifter lagrade om honom och, om det finns sådana uppgifter, vad de har för innehåll. Information skall beträffande fysiska personer lämnas i den omfattning som framgår av 23 27 §§ personuppgiftslagen. När en kreditupplysning om ett handelsbolag eller ett kommanditbolag lämnas ut, skall till den som avses med upplysningen och kostnadsfritt sändas ett skriftligt meddelande om de uppgifter, omdömen och råd som upplys- ningen innehåller rörande honom och om vem som har begärt upplysningen. Vad som sägs i andra stycket gäller inte kreditupplysningar som lämnas genom offentliggörande på ett sådant sätt som avses i tryck- frihetsförordningen eller ytt- randefrihetsgrundlagen 19 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bedriver kreditupplysningsverksamhet utan att ha rätt till det enligt 3 §, 2. bryter mot 6 9 §§, 13 § första stycket eller andra stycket första meningen eller 16 § tredje stycket, 3. bryter mot ett villkor som har meddelats enligt 4 § andra stycket, 13 § andra stycket andra meningen eller 17 § första stycket, eller 4. lämnar en osann uppgift i sådana fall som avses i 10 § eller 16 § andra stycket eller i ett meddelande enligt 11 §. 4. lämnar en osann uppgift i sådana fall som avses i 16 § andra stycket eller i ett meddelande enligt 10 § andra stycket. Till böter döms den som genom oriktiga uppgifter uppsåtligen föranleder att någon som bedriver kreditupplysningsverksamhet, i annat fall än som avses i 9 § andra meningen, lämnar ut en kreditupplysning utan att ha grund till detta enligt 9 §. Till samma straff döms den som genom att utnyttja uppgifter hos någon som bedriver kreditupplysnings- verksamhet uppsåtligen bereder sig tillgång till en kreditupplysning utan att ha grund till detta enligt 9 §. I ringa fall döms dock inte till ansvar. Denna lag träder i kraft . Datainspektionens rapport skall i enlighet med regeringens uppdrag, Ju97/2458, bedöma förutsättningarna för en ökad tillgång till uppgifter om närings- idkare i kreditupplysningar och väga behovet mot främst riskerna för att missvisande eller oriktiga uppgifter används i kreditupplysningssam- manhang. De uppgifter som avses är huvudsakligen uppgifter om inkassoåtgärder vidtagna av företag och information ur företags kund- reskontra. Vidare har frågan aktualiserats om de möjligheter som juridiska personer har att kontrollera riktigheten av de uppgifter som lämnas om dem i kreditupplysningar är tillräckliga. Förslag till eventuella lagändringar skall även läggas fram. Mot bakgrund av den gjorda utredningen, som redovisas i bilaga 1 och 2 , gör Datainspektionen följande bedömning. Den aktuella informationen om inkassoåtgärder vidtagna av företag och om leverantörsskulder och betalningsbeteende ur företags kundreskontra kan utgöra tidiga indikationer på bristande betalningsförmåga eller betalningsovilja hos den omfrågade näringsidkaren. Dessa indikationer kan vara av viss betydelse för en kreditgivare som skall bilda sig en uppfattning om kundens/näringsidkarens framtida betalningsbeteende i syfte att göra en god affär och därvid undvika kreditförluster. En förutsättning för att dessa uppgifter skall fylla funktionen av at ge tidiga indikationer på bristande betalningsförmåga eller betalningsovilja är att uppgifterna är av god kvalitet och varken felaktiga eller missvisande. Felaktiga eller missvisande uppgifter i en kreditupplysning kan leda till att felaktiga beslut fattas genom att affärer inte blir av och krediter inte beviljas trots att kunden/näringsidkaren har en god betalningsmoral och är kreditvärdig. En ytterligare förutsättning som måste uppfyllas är att kunden/nä- ringsidkaren får information om att uppgifter om dennes betalningar och eventuella bristande betalningar översänds till kreditupplysningsföretag för att utlämnas i kreditupplysningar. Utan information om att detta sker får näringsidkaren ingen reeell möjlighet att reagera på felaktiga uppgifter. Problemet att informera berörda näringsidkare skulle kunna lösas antingen genom att det rapporterande företaget i avtal åläggs att lämna relevant information till sina kunder eller att kopia av utlämnad kreditupplysning tillställs näringsidkaren. I det senare fallet behöver bestämmelsen i 11 § kreditupplysningslagen (1973:1173) utvidgas att gälla även aktiebolag. Datainspektionen har i två beslut rörande kreditupplysningsföretag öppnat för möjligheterna att under vissa förutsättningar registrera sådan information som inte tillåtits. Dels har inspektionen meddelat att inget fanns att erinra mot att en metod tas i bruk som innebär att en statistisk sammanställning av den sammanvägda informationen från olika fakturor beträffande en juridisk person (som inhämtats från utvalda företag med vilka kreditupplysningsföretaget tecknat avtal) redovisas i kreditupplysning om den juridiska personen. Inspektionen påpekade dock att dess inställning kunde komma att ändras om det visade sig att en missvisande bild lämnades om det omfrågade företagets betalnings- beteende (se sid 20 och 21, dnr 1447-97, i bilaga 1). Dels har ett tidsbegränsat tillstånd meddelats beträffande registrering och utlämnande av uppgifter om gäldenärers (såväl fysiska som juridiska personer) sammanlagda skuldsaldon hos kronofogdemyndigheterna (se sid 13 och 14, dnr 4190-95, i bilaga 1). Anledningen till att Datainspektionen inte ansett sig kunna gå längre hänför sig till följande faktorer. En faktor är att det ibland finns en ovilja hos företag att lämna ut fullständiga uppgifter ur kundreskontra till följd av att företags- hemligheter därigenom skulle kunna avslöjas. En annan faktor är den tystnadsplikt som föreligger i inkassoverksamhet enligt 11 § inkasso- lagen (1974:182) beträffande enskildas personliga förhållanden samt yrkes- eller affärshemligheter. Detta hinder mot ulämnande av uppgifter om inkassoåtgärder vidtagna av inkassobolag skulle således behöva undanröjas genom lagändring. En ytterligare faktor är att informationen inte heller av praktiska skäl kan bli fullständig och heltäckande eftersom det torde vara omöjligt att inhämta information från samtliga företag och inkassobolag. Materialet skulle sålunda inte vara representativt. Datainspektionen har vidare vid sin ärendehantering konstaterat att informationen är missvisande och att oriktiga uppgifter förekommer till följd av bl.a. felaktig identifiering av gäldenärer och bakomliggande tivster och utredningar. Datainspektionen vill under- stryka att felaktig gäldenärsidentifikation är ett mycket vanligt före- kommande problem i inkassoverksamhet. Därav torde slutsatsen kunna dras att detta problem är ännu större i företagens kundreskontra. Felaktigheter i materialet kommer att föras över till kreditupplysningsregistren utan någon kontroll av uppgifternas riktighet. Följden skulle bli att antalet felaktiga och missvisande uppgifter i kreditupplysningar skulle öka. Att kräva rättning av uppgifter i kreditupplysningsregistren skulle med- föra svårigheter för kreditupplysningsföretagen eftersom utredningarna skulle bli mycket omfattande och kräva tillgång till företagens reskontra och även bakomliggande köpeavtal m.fl. handlingar som upprättats i samband med affärsförbindelsen med kunden. Datainspektionen har inhämtat synpunkter från elva intressenter, näm- ligen kreditupplysningsbolag, inkassobolag och inkassobolagens branschorganisationer samt dessutom vissa andra närstående intressenter. Majoriteten är positiva till utökning av uppgifter. Många av dessa anser emellertid att kvaliteten på uppgifterna måste säkras före ett genomförande. Ett par intressenter, bl.a. den inkassobranschorganisation som organiserar de flesta inkassobolagen, är direkt negativa till utvidgning på grund av att de anser att uppgifterna på reskontra- och inkassostadiet är av för dålig kvalitet för att ligga till grund för kreditupplysning. Majoriteten visar också på svårigheter att rätta felaktiga uppgifter, att genomföra dementier och att göra rättvisande uppgiftsval. Vidare anför de att inkassolagen behöver ändras för att ändringarna skall kunna genomföras. Två av intressenterna har vidare pekat på att många andra länder tillåter vidgad information i kreditupplysningssammanhang (se sid 6 och 7 i bilaga 2). Enligt Datainspektionens mening är dock en jämförelse med andra länder inte rättvisande, eftersom myndighetsinformation inte är lika lättillgänglig utomlands som i . Önskemål har även framförts om att uppgifter om ekonomisk brottslighet bör finnas i kreditupplysningar om näringsidkare (se sid 9 i bilaga 2). En särskild utredare har redan regeringens uppdrag att utreda frågor om åtgärder mot vissa bulvanförhållanden m.m. i syfte att effektivisera bekämpningen av ekonomisk brottslighet genom att förhindra eller försvåra den (Dir. 1996:55). I detta uppdrag ingår också att överväga möjligheterna att lättare avslöja bulvanförhållanden.