prop · GP0381 · 2001-12-14 00:00:00 — Följaktligen kan livräntan, till skillnad från sjuk- och aktivitetsersättningen, indexeras direkt. Alternativ BD innebär att den inkomstrelaterade ersättningen skrivs om med inkomstindexets halva reala förändring och hela prisför- ändring. I alternativen C och D upphör inkomstindexeringen efter det året den ersättningsberättigade fyller . Därefter skrivs förmånen om med prisförändringen. Alternativet E innebär att de inkomstrelaterade förmånerna skrivs om med inkomstindexets hela reala förändring. Någon åldersgräns motsvarande den i alternativen C och D finns inte i detta alternativ. Regeringen anser att departementspromemorians alternativ B, C och D uppfyller kraven som kan ställas på inkomstindexering. De nämnda al- ternativen innebär att de ersättningsberättigade vid tillväxt får del av den allmänna standardutvecklingen motsvarande hälften av den genomsnitt- liga reala standardhöjningen för de yrkesaktiva. På motsvarande sätt blir standardsänkningen vid negativ tillväxt endast hälften så stor för de er- sättningsberättigade. En viss följsamhet med den allmänna inkomstut- vecklingen uppnås således. begränsas kostnadsutvecklingen genom att endast halva reala löneförändring slår igenom. Således innebär de nämnda alternativen att eventuella realinkomstsänkningar endast i be- gränsad omfattning påverkar de utbetalda ersättningarna. Regeringen fö- reslår således i enlighet med dessa alternativ att arbetsskadelivränta i form av egenlivränta skall räknas om med hälften av inkomstin- dexets reala förändring och inkomstindexets hela prisförändring. Någon åldersgräns motsvarande den som gäller för alternativen C och D föreslås dock inte. Framför allt skulle en åldersgräns inte vara i linje med regeringens intentioner att skapa förutsättningar för den äldre arbets- kraften att inte lämna arbetslivet . Alternativa indexeringsmetoder beträffande den inkomstrelaterade Prop. 2001/02:81 ersättningen enligt Ds 2000:39 Den inkomstrelaterade ersättningen utgörs i det reformerade förtidspensionssystemet av aktivitetsersättning och sjukersättning. I de olika alternativen skrivs dessa ersättningar om genom att antagande inkomsten indexeras och att ersättningen baseras på den indexe- rade antagandeinkomsten. anförde i sitt remissvar att reglerna för inkomstindexering av sjukersättning och aktivitetsersättning borde vara desamma som gäller för ålderspensionssystemet. Följsamhetsindexe- ringen kring en norm innebär att pensionären i samband med nybeviljan- det får en viss årlig tillväxt i förskott, (). Därvid be- räknas en genomsnittlig livslängd som är samma för alla inom en viss kohort. Om tillväxten sedan blir lägre än på minskas den utbetalda pensionen realt. Blir tillväxten högre än höjs det reala värdet av pensionen. Skälet till följsamhetsindexeringen är att den har ansetts ge en rimlig inkomstprofil för åren med ålderspension. Således innebär denna indexeringsmetod att begynnelsepensionen blir relativ hög och utvecklingen därefter blir blygsam. Följsamhetsindexeringen av liv- räntor kring skulle således innebära att nivån på den nybe- viljade livräntan höjs med hänsyn till en beräknad tillväxt med rätt till livränta. För en yngre ersättningsberättigad, exempelvis en person som skadas skulle detta innebära att den nybevil- jade livräntan höjs . Enligt regeringens uppfattning gäller inte samma skäl för indexering av livränta som för ålderspensioner. Dessutom skulle följsamhetsindexering av arbetsskadelivräntor dels innebära orimligt höga nybeviljandenivåer, dels ge en felaktig inkomstprofil över åren fram till ålderspensione- ringen. Arbetsskadeförsäkringen upphör att gälla i samband med ålderspensio- neringen eller senast den månad då den ersättningsberättigade fyller och någon livränta betalas inte ut därefter. Livränta som kan hänföras till skador som har inträffat betalas ut bara till den tidpunkt den ersättningsberättigade fyller . Undantag från den nämnda huvudregeln görs för personer födda eller tidigare. För dessa åldersgrupper gäller ingen åldersgräns, om liv- räntan har beviljats . Arbetsskadelivräntan samordnas dock med ålderspensionen . För personer som har fyllt och börjat uppbära hel ålderspension betalas därvid ut ett be- 3 Alternativen C och D är desamma vad gäller de inkomstrelaterade ersättningarna. Skillnaderna kan hänföras till indexeringen av inkomsttaket och garantiersättningen lopp som motsvarar skillnaden mellan ålderspensionen och av Prop. 2001/02:81 livräntan. Regeringens principiella uppfattning är att personer som uppnår pen- sionsåldern inte längre riskerar att förlora inkomsterna på grund av en ar- betsskada utan på grund av åldern. Regeringen föreslår således att den livränta som utbetalas till personer födda eller tidigare enligt un- dantagsregeln även fortsättningsvis skall vara knuten till prisbasbeloppet. För personer födda eller tidigare som beviljas livränta efter 65-års- månaden gäller det samma regler som för de yngre åldersgrupperna. De nya reglerna för indexering av arbetsskadeförsäkringen skall träda i kraft . Detta innebär att förmånerna inkomstindexeras . I det reformerade ålderspensionssystemet kan pensionsrätt intjänas upp till 7,5 inkomstbasbelopp, det s.k. inkomsttaket. Inkomstbasbeloppet och därigenom inkomsttaket skrivs om med inkomstindexets procen- tuella förändring. Inkomsttaken beräknas till 7,5 prisbasbelopp i arbets- skadeförsäkringen, förtidspensionssystemet och i sjukersättnings- och aktivitetsersättningssystemet som då ersätter förtidspensionssystemet. Även den högsta sjukpenninggrundande inkomsten (SGI-taket) uppgår till 7,5 prisbasbelopp. Regeringen har i budgetpropositionen aviserat att SGI-taket skall höjas till 10 prisbasbelopp , om det statsfinansiella läget tillåter detta. De förmåner som omfattas av SGI-taket är sjuk- och föräldrapen- ning, havandeskapspenning, närståendepenning, smittbärarpenning och dagpenning inom totalförsvaret. Taket i arbetsskadeförsäkringen uppgår som nämnts till 7,5 prisbasbelopp. Denna nivå föreslås också utgöra taket för inkomstin- dexeringen av redan tidigare beviljade förmåner. Regeringen avser att närmare analysera inkomsttaken i de olika socialförsäkringssystemen. 9 Samordning mellan förmåner 9.1Samordning mellan livränta och sjukersättning respektive aktivitetsersättning Regeringens förslag: Om en försäkrad uppbär livränta och vid en se- nare tidpunkt får rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning med anledning av en icke arbetsrelaterad sjukdom skall samordning ske som om prövningen av sådan ersättning hade skett som prövningen av rätten till livränta. förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrar sig i frågan är po- sitiva till förslaget. Bakgrund: Om den som har rätt till livränta enligt lagen om arbets- skadeförsäkring, LAF, har rätt till förtidspension eller efter- levandelivränta enligt lagen om allmän försäkring, AFL, med anledning av den inkomstförlust som föranlett livräntan, skall livränta enligt 6 kap. 1 § LAF betalas ut endast i den mån den överstiger pensionen. Den all- männa försäkringens förmåner skall vara grundläggande i arbetsskade- fallen och livränta skall utges som komplement. Sammanlagt skall för- månerna utges med ett belopp som svarar mot hela den genom arbets- skada föranledda inkomstförlusten. Principen är att den försäkrade skall sättas i samma ekonomiska situation som om arbetsskadan inte hade in- träffat (prop. 1975/76:197). Arbetsskadelivräntan svarar endast för den del av inkomstförlusten som inte ersätts genom pension från den all- männa försäkringen. Livräntans nettobelopp kommer därför att variera beroende på den skadades pensionsförhållanden. Bruttonivån kommer emellertid alltid att vara oberoende av utfallande pensionsförmåner och bestäms uteslutande av den genom arbetsskadan föranledda inkomstför- lusten. Om nedsättningen av arbetsförmågan enbart är orsakad av arbetsska- dan samordnas livränta och pension fullt ut, varvid livränta utges med det belopp som överstiger pensionen. Är arbetsförmågan nedsatt till följd av såväl arbetsskada som annan sjukdom, görs en bedömning av hur stor andel av den totala invaliditeten som kan hänföras till arbetsskadan. Liv- räntan beräknas med hänsyn till storleken av arbetsskadans andel av in- komstförlusten och så stor procentandel av pensionen tas i anspråk för samordning. Om en försäkrad med partiell förtidspension är i förvärvsar- bete och drabbas av arbetsskada, samordnas livräntan däremot inte med den tidigare beviljade förtidspensionen. Förmånerna täcker då inte samma inkomstförlust. Skulle förtidspensionen höjas till följd av arbets- skadan sker emellertid samordning med förhöjningen. Fråga om samordning har prövats av högsta instans i två fall (Försäk- ringsöverdomstolen ref. 1995:28 samt mål nr 1379/93:1). I båda fallen hade de försäkrade som varit beviljade arbetsskadelivränta och , på grund av icke arbetsrelaterade besvär, beviljats förtidspension inte fått förmånerna samordnade. I båda fallen omplace- rades de försäkrade från ett heltidsarbete till ett annat heltidsarbete. Liv- ränta beviljades för den inkomstförlust som uppstod till följd av ompla- ceringen. Den försäkrade i det ena fallet (mål nr 1379/93:1) beviljades därefter hel förtidspension på grund av icke arbetsrelaterade besvär och i det andra (FÖD 1995:28) halvt sjukbidrag. Livränta och förtidspension samordnades inte i någotdera fallet. Tillämpningen av nuvarande regler innebär att livränta och förtidspen- sion samordnas, då en person arbetar och drabbas av både arbetsrelate- rade besvär och icke arbetsrelaterade besvär, om prövning av rätten till förmånerna sker . Till den del som arbetsskadan sätter ned ar- betsförmågan får då den försäkrade samma ekonomiska ersättning som om han eller hon hade arbetat. Förmånerna samordnas till den del som de täcker samma inkomstförlust och kompensationen blir . Är den försäkrade däremot beviljad arbetsskadelivränta och arbetar heltid, och beviljas förtidspension till följd av annan icke arbetsrelaterad sjukdom, samordnas inte förmånerna. Detta leder till att den ekonomiska kompensationen för den del som är arbetsskada blir högre än vad inkomst av förvärvsarbete för samma del skulle ha varit. Det beror på att den tidigare beviljade livräntan ingår i den pensions- grundande inkomsten och därmed har höjt tilläggspensionens storlek. Förtidspension kompenserar därvid också den del av arbetsförmågan som livräntan redan kompenserar. Detta innebär en överkompensation, dvs. en ersättning med av den tidigare inkomsten som den försäkrade uppbar som frisk, i det fall då den försäkrade byter från ett höginkomstyrke till ett låginkomstyrke och först får pen- sion till följd av annan sjukdom. Detta leder till skillnader i ersättningen beroende på om pensionsprövningen sker med livräntepröv- ningen eller om det förflyter någon tid mellan skadorna. Skälen för regeringens förslag: Det saknas regler som föreskriver att en samordning skall ske när den försäkrade har beviljats livränta enligt LAF och anses berättigad till förtidspension med anledning av en icke arbetsrelaterad sjukdom. Problemet med överkom- pensation uppstår främst i situationen när en försäkrad på grund av ar- betsskada omplaceras till ett lägre avlönat arbete och får livränta för det inkomstbortfall som då uppstår och senare beviljas förtidspension. Att ersättning i detta läge utges två gånger för samma inkomstbortfall beror på att den försäkrade dels behåller arbetsskadelivräntan ograverad, dels uppbär förtidspension som beräknats på såväl sådana delar av inkomsten som bibehålls efter det att livränta beviljats som sådana delar av in- komsten som ersatts av livränta. Detta medför att vissa försäkrade kom- mer att få ersättning i relation till arbetsförmåga och inkomstförlust, me- dan andra kommer att överkompenseras. Om förtidspensionen skall stå i relation till den försäkrades arbetsoförmåga, måste denna ersättning en- bart grunda sig på sådan inkomst som inte utges i form av arbetsskadeliv- ränta. Ett sätt att uppnå detta är att införa regler om samordning av liv- ränta och förtidspension, även för den situationen att förtidspensionen beviljas senare än livräntan. För att åstadkomma en likvärdig behandling av de försäkrade finns det därför skäl att införa regler som föreskriver samordning även när förmå- nen enligt AFL beviljas än arbetsskadelivräntan. ersätter sjuk- respektive aktivitets- ersättning förtidspension och sjukbidrag. Trots förändrade beräknings- regler för de nya förmånerna i förhållande till förtidspension/sjukbidrag kvarstår problemen med överkompensation i den angivna situationen. Av administrativa skäl bör emellertid de nya samordningsreglerna införas först i och med att dessa nya ersättningsslag införs. Reglerna bör utfor- mas så att förmånerna samordnas på samma sätt som om prövningen av ersättningen enligt LAF och sjuk- eller aktivitetsersättningen hade skett när en försäkrad uppbär livränta enligt LAF och blir berättigad till sjuk- eller aktivitetsersättning med anledning av en icke arbetsrelaterad sjukdom. Livräntan ska därvid minskas med samma andel av sjuk- eller aktivitetsersättningen som vid livräntebeslutet motsvarade graden av nedsättningen av den försäkrades förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete. Detta innebär att den andel av sjuk- eller aktivitetsersättningen som svarar mot den procentuella andel av liv- ränteunderlaget som utgjordes av livräntan vid beslutstillfället minskar den vid det senare beslutstillfället utbetalda livräntan. Skilda metoder för indexering av de olika förmånerna kommer givetvis att påverka utfallet vid samordningen, men detta blir också fallet med nuvarande samord- Prop. 2001/02:81 ningsregler. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 9.2Samordning mellan livränta och sjukpenning Regeringens förslag: Vid beviljande av retroaktiv arbetsskadelivränta skall det vara möjligt att göra avdrag för sjukpenning som redan beta- lats ut . förslag överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrar sig i frågan är po- sitiva till förslaget. Bakgrund: Om ersättning enligt lagen om allmän försäkring, AFL, eller annan författning, har betalats ut av en allmän försäkringskassa eller arbetslöshetskassa och det senare beviljas en annan ersättning retroaktivt enligt AFL som den tidigare utbetalda ersättningen skall, 1 § AFL, den retroaktiva ersättningen minskas. ningen skall ske med det belopp som överstiger vad som skulle ha utgetts för perioden, om beslutet om båda ersättningarna hade förelegat samti- Bestämmelsen bygger på att den först utbetalade förmånen inte kan utges med den retroaktivt beviljade förmånen. vis fallet mellan sjukpenning och förtidspension. I 6 kap. 7 § lagen om arbetsskadeförsäkring, LAF, finns en hänvisning till 17 kap. 1 § AFL. Sålunda gäller att det som föreskrivs i 17 kap. 1 § AFL skall tillämpas även i fråga om ersättning från arbetsskadeförsäkringen. av samordningen bygger dock på att den först utbetalade förmånen inte kan utges med den retroaktivt beviljade förmånen. ordning skall kunna ske krävs att ersättningarna enligt särskilda regler eller enligt bidragsvillkoren inte får utges ograverade . är emellertid i denna del inte helt klara när det gäller livränta enligt LAF och sjukpenning enligt AFL. Före hade den försäkrade vid arbetsskada under sjuk- domstid rätt till sjukpenning från arbetsskadeförsäkringen. ett uttryckligt hinder mot att betala sjukpenning enligt AFL vid arbets- av den sjukpenninggrundande inkomsten. 1993 har arbetsskadade som är sjukpenningförsäkrade enligt AFL vid ar- betsskada under sjukdomstid rätt till samma förmåner från sjukförsäk- ringen som vid annan sjukdom. AFL-sjukpenning av den sjukpenninggrundande inkomsten. Sedan arbetsskadesjukpenningen togs bort utges ersättningen från ar- betsskadeförsäkringen huvudsakligen i form av livränta. punkten för livränta är inte avhängig av begynnelsetidpunkten för för- Pension kan beviljas retroaktivt från ansökan. När det är fråga om prövning av pension enligt 16 kap. 1 § AFL, då den försäkrade inte har ansökt om förmånen, kan den beviljas först från och med månaden efter beslutsmånaden. Livränta kan beviljas retroaktivt sex år från tidpunkten för framställningen om ersättning. jas sedan den sjukdom som har förorsakats av skadan har upphört. Denna tidpunkt kan inträffa före den tidpunkt från vilken förtidspension utges. Därmed uppkommer behov av att samordna den eventuella sjukpen- ningen enligt AFL som redan utbetalats med anledning av arbetsskadan med den livränta som skall betalas ut . Tillämpningen av samordningsbestämmelsen i 17 kap 1 § AFL bygger på att sjukpenningens storlek omprövas i samband med att förtidspension beviljas och att sjukpenning inte kan utges för sådan nedsättning av ar- betsförmågan som ligger till grund för förtidspensionen. När det gäller förutsättningarna för samordning mellan sjukpenning enligt AFL och liv- ränta enligt LAF saknas lagregler motsvarande de som ger stöd för sam- ordning mellan sjukpenning och pension. har framfört önskemål om att reglerna skall förtydligas i fråga om möjlighe- ten att göra avdrag från retroaktiv arbetsskadelivränta för den sjukpen- ning som redan har betalats ut enligt AFL. Skälen för regeringens förslag: Efter förändringarna i lagen om ar- betsskadeförsäkring 1993, saknas det ett tydligt lagstöd för att göra av- drag för den sjukpenning som redan betalats ut när livränta beviljas ret- roaktivt. Nuvarande regler ger inte klart besked på den punkten, särskilt som det i förarbetena till bestämmelsen i 17 kap 1 § AFL framgår att de förutsättningar som finns angivna i de aktuella bidragsbestämmelserna för att få en förmån bör vara vägledande för samordningen. Någon skä- lighetsbedömning för samordning mellan förmåner kan inte komma i fråga. Frågan klargjordes inte heller i samband med att arbetsskadesjuk- penningen togs bort 1993. Sedan arbetsskadesjukpenningen slopades 1993 har arbetsskadade som är sjukförsäkrade enligt AFL vid arbetsskada under sjukdomstid rätt till samma förmåner från sjukförsäkringen som vid annan sjukdom. Ersätt- ning från arbetsskadeförsäkringen har huvudsakligen utgetts i form av livränta. Livränta beviljas sedan den sjukdom som har förorsakats av skadan har upphört och kan beviljas retroaktivt från tid- punkten för framställan om ersättning. Livräntan kan därför komma att avse som redan utbetalad sjukpenning enligt AFL. Ersättning för ett och samma inkomstbortfall skall inte utbetalas mer än en gång. Detta är en grundläggande princip i socialförsäkringssystemet. Det finns därför skäl att förtydliga vad som gäller i fråga om samordning av ar- betsskadelivränta enligt LAF och sjukpenning enligt AFL. Av 3 kap. 7 § AFL framgår att sjukpenning inte kan utges för samma arbetsoförmåga som ligger till grund för förtidspension och sär- skild efterlevandepension. Regeringen föreslår att det bland de nämnda förmånerna läggs till livränta enligt LAF, vilket tydliggör att sjukpenning inte kan utges för den arbetsoförmåga som ligger till grund för arbetsskadelivränta. I 3 kap. 5 § första stycket AFL regleras att sjukpenningen skall omprö- vas när den försäkrade beviljas förtidspension eller vissa andra uppräk- nade förmåner. Den sjukpenninggrundande inkomst som ligger till grund för sjukpenning kommer därmed att sänkas med hänsyn till att nedsätt- ningen av arbetsförmågan istället ersätts i annan ordning. Det bör i 3 kap. 5 § första stycket AFL föras in en bestämmelse om att omprövning av den sjukpenninggrundande inkomsten även skall ske när livränta bevil- jas. Det finns därmed samma stöd för samordning mellan sjukpenning och livränta som mellan sjukpenning och pension. Situationen att sjuk- Prop. 2001/02:81 penning bestäms utifrån en sjukpenninggrundande inkomst som inklude- rar den inkomstminskning som kompenseras av livränta kan därmed undvikas. Dessa regeländringar förtydligar att det är möjligt att göra den samord- ning som förutsätts i 17 kap 1 § AFL. Detta innebär att den livränta som utges retroaktivt kan minskas med den sjukpenning som utbetalats . Lagändringarna föreslås träda i kraft . 10Regler om viss anmälningsskyldighet, efterkontroll och omprövning Regeringens förslag: Den som uppbär egenlivränta enligt lagen om arbetsskadeförsäkring skall vara skyldig att anmäla ändrade förhål- landen som kan påverka rätten till förmånen. När livränta beviljas tills vidare skall vid beslutet om livränta ta ställning till frågan om efterkontroll. Ett beslut om livränta skall omprövas om per- sonens inkomst som skadad ökats väsentligt. förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrar sig i dessa frågor är positiva till förslagen. Skälen för regeringens förslag: Anmälningsskyldighet vid ändrade förhållanden I lagen om arbetsskadeförsäkring, LAF, saknas bestämmelser om att en försäkrad som får egenlivränta är skyldig att anmäla att arbetsförmågan väsentligt förbättrats eller att förhållandena i övrigt ändrats. Det innebär att en försäkrad som beviljas sådan livränta inte har någon laglig skyl- dighet att anmäla ändrade förhållanden som kan påverka rätten till för- månen. Den som uppbär förtidspension eller sjukbidrag är skyldig att, utan oskäligt dröjsmål, göra anmälan till om hans eller hen- nes arbetsförmåga väsentligt förbättras. Skyldigheten att anmäla ändrade förhållanden som kan påverka rätten till en förmån finns även i fråga om andra förmåner inom socialförsäkringen. Det saknas enligt regeringens mening anledning att undanta egenliv- ränta från kravet på anmälningsskyldighet när en sådan skyldighet finns beträffande till exempel förtidspension och sjukbidrag. Lagen om arbets- skadeförsäkring bör därför ändras på så sätt att krav på anmälningsskyl- dighet även ska gälla när den försäkrade uppbär egenlivränta. En anmälningsskyldighet får också betydelse för tillämpningen av be- stämmelserna om återkrav. Enligt 20 kap. 4 § AFL kan beslut om åter- betalningsskyldighet grundas på underlåten uppgifts- eller anmälnings- skyldighet. Beslut om återbetalningsskyldighet kan också grundas på att den försäkrade skäligen borde ha insett att en förmån felaktigt betalats ut. I de fall en försäkrad felaktigt har uppburit egenlivränta kan ett åter- Prop. 2001/02:81 kravsbeslut enligt 6 kap. 7 § LAF med hänvisning till 20 kap. 4 § AFL inte grundas på underlåtenhet att fullgöra uppgifts- eller anmäl- ningsskyldighet. När det gäller egenlivränta enligt LAF kan återkrav en- ligt nuvarande regler endast grundas på att den försäkrade skäligen bort inse att han eller hon inte var berättigad till livränta. Beslut om förtidspension gäller tills vidare. För förtidspension och mot- svarande ersättning gäller enligt 7 kap. 3 b § AFL att i samband med beslut om sådan förmån skall bedöma om förnyad utred- ning av arbetsförmågan skall göras , s.k. efterkontroll. Att en viss tidpunkt för efterkontroll fastställts utgör inte hinder för försäkrings- kassan att vid behov göra efterkontroll tidigare i ärendet. När ersättning har löpt över en längre tidsperiod kan det inträffa att den försäkrade inte längre uppfyller förutsättningarna för rätt till förmånen. Den försäkrades arbetsförmåga eller möjligheter till rehabilitering kan ha förbättrats. Livränta kan beviljas tills vidare eller för en viss angiven tid. En tids- begränsad livränta prövas på nytt vid den aktuella periodens slut. En full- ständig sakprövning görs då av den försäkrades rätt till fortsatt livränta och ett nytt livränteunderlag fastställs. När det är fråga om livränta som gäller tillsvidare har rekommenderat att försäk- ringskassorna i samband med livräntebeslutet skall ta ställning till om efterkontroll skall göras. Det saknas dock lagstöd för ordningen med ef- terkontroll i livränteärenden. granskning av försäkringskassornas handlägg- ning av arbetsskadeärenden visar att försäkringskassorna brister i fråga om efterkontroll.