prop · GO0380 · 2001-01-01 00:00:00 — Metoderna är ett datumurval och urval enligt intensivdataområdesmodellen. har särskilt påtalat att den aktuella gallringsbestämmelsen endast delvis tillgodoser forskningens behov. Enligt har metoden att bevara ett urval främst tillkommit för att tillgodose sådan forskning som bedrivs med statistiska metoder: socialt material används emellertid för många andra typer av forskning. anger att det t.ex. har blivit allt vanligare med longitudinella studier där enskilda följs , ibland i flera generationer. I och med ADB-teknikens senaste utveckling har, enligt mening, även skälen för gallring i kombination med ett urvalsbevarande i stora delar försvunnit. Regeringen är medveten om att den nuvarande regleringen i socialtjänstlagen avseende anteckningar och andra uppgifter i en personakt som tillhör socialnämndens personregister och sådana personregister som avses i 59 § socialtjänstlagen kan innebära begränsningar beträffande forskningen i olika avseenden. Bestämmelserna om bevarande och gallring utgör dock resultatet av avvägningar mellan å den ena sidan integritetsskyddsintressen och å den andra sidan insyns- och rättssäkerhetsaspekter, myndigheternas informationsbehov samt forskningsintresset (se prop. 1989/90:72 s. 51 ff och prop.1997/98:108 s. 80). Regeringen är mot denna bakgrund inte beredd att föreslå någon ändring. I lagen om behandling av personuppgifter inom bör erinras om att gallring skall ske med beaktande av bestämmelser i personuppgiftslagen. I 9 § läggs det fast vissa grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter. Bland annat anges att personuppgifter inte skall bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Personuppgifter får dock bevaras för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål än vad som sagts. Vidare bör med hänsyn till den stora praktiska betydelse som socialtjänstlagens regler om bevarande och gallring har, en hänvisning härtill göras i lagtexten. Någon hänvisning till arkivlagens bestämmelser behöver däremot inte göras (jfr prop. 1997/98:108 s. 80). Av 8 § andra stycket personuppgiftslagen följer nämligen uttryckligen att lagen inte hindrar att en myndighet bevarar allmänna handlingar eller att arkivmaterial tas om hand av en arkivmyndighet. Särskilda gallringsregler för avtal om vårdnad m.m. inom kan föräldrar som är överens reglera frågor om vårdnad, boende och umgänge genom avtal som godkänns av socialnämnden. Ett avtal som har godkänts av socialnämnden gäller och kan verkställas som ett lagakraftvunnet domstolsavgörande (prop. 1997/98:7 och bet. 1997/98:LU12). gäller som huvudregel att en personakt skall gallras efter det att sista anteckningen gjorts i akten. I socialtjänstlagen görs vissa undantag från gallringsskyldigheten dock inte såvitt avser avtal om vårdnad m.m. har i en framställning till (S98/6675/ST) anhållit om att departementet tar initiativ till en ändring av gallringsreglerna i socialtjänstlagen, så att avtal om vårdnad m.m. inte får gallras förrän barnet fyllt . Som kommunförbundet påpekar finns det behov av att bevara avtal om vårdnad, boende och umgänge till dess att barnet blir myndigt. En förälder kan t.ex. behöva få en kopia av avtalet för att kunna begära verkställighet hos länsrätten. Det är vidare av största vikt att det alltid går att slå fast vem som har vårdnaden om ett barn. Regeringen delar därför uppfattningen att godkända avtal bör bevaras till dess att barnet fyller . Gallringsbestämmelserna uppmärksammades inte i samband med reform men bör ändras . 13.15 Sekretess Regeringens förslag: I lagtexten införs en uttrycklig erinran om de sekretessregler som skall beaktas vid behandling av personuppgifter inom . förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte särskilt yttrat sig i denna fråga. Skälen till regeringens förslag: I det allmännas verksamhet gäller sekretesslagens (1980:100) regler om handlingssekretess och tystnadsplikt. I socialtjänstlagen (1980:620) finns föreskrifter om tystnadsplikt för den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet. Motsvarande regel finns i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. I vilken utsträckning uppgifter som finns inom om enskilds personliga förhållanden kan lämnas ut, prövas mot bakgrund av bestämmelserna i främst 7 kap. 4 § sekretesslagen, under förutsättning att verksamheten bedrivs av det allmänna. Bedrivs i stället verksamheten i privat regi, görs prövningen enligt nuvarande 71 b § eller 71 c § socialtjänstlagen, och 29 § lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Vad särskilt gäller den verksamhet som bedrivs av det allmänna bör det dessutom framhållas att sekretess gäller inte bara mellan myndigheter utan även mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet, om dessa är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra (1 kap. 3 § sekretesslagen). Dessa grundläggande integritetsskyddsbestämmelser kompletteras av en bestämmelse i nuvarande 51 § andra stycket socialtjänstlagen. I bestämmelsen sägs att handlingar som rör enskildas personliga förhållanden skall förvaras så att den som är obehörig inte får tillgång till dem. Enligt förarbetena skall alla som inte har legitim anledning att ta del av handlingen i sin tjänsteutövning anses vara obehöriga (prop. 1979/80:1 om s. 563). Den nu redovisade lagstiftningen innebär ett väl avvägt skydd för de uppgifter som kan förekomma inom . Att ytterligare komplettera dessa regler till följd av att en lag om behandling av personuppgifter införs är därför inte nödvändigt. Eftersom frågan om skydd mot okontrollerat utlämnande av uppgifter är en fråga som för den enskilde är av mycket stor betydelse är det dock motiverat att i lagen ta in en uttrycklig erinran om de sekretessregler som skall beaktas vid utlämnande av personuppgifter inom . 13.16 Rättelse Regeringens förslag: De bestämmelser om rättelse som finns i personuppgiftslagen (1998:204) skall gälla även behandlingar som utförts i strid med lagen om behandling av personuppgifter inom . förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Skälen till regeringens förslag: Enligt 28 § personuppgiftslagen (1998:204) är den personuppgiftsansvarige skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med personuppgiftslagen eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av den. Med blockering avses en åtgärd som vidtas för att personuppgifterna skall vara förknippade med information om att de är spärrade och om anledningen till spärren och för att personuppgifterna inte skall lämnas ut till tredje man annat än med stöd av 2 kap. tryckfrihetsförordningen (3 § personuppgiftslagen). Den personuppgiftsansvarige skall också enligt 28 § personuppgiftslagen, under vissa förutsättningar, underrätta tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut om åtgärden. Enligt regeringens mening skall personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse gälla även behandling som utförts i strid med lagen om behandling av personuppgifter inom . Beroende på det sätt som 28 § personuppgiftslagen har utformats är det nödvändigt att i de särskilda "registerförfattningarna" ha en egen bestämmelse om rättelse eller att ha en uttrycklig hänvisning till denna bestämmelse. 13.17 Skadestånd Regeringens förslag: De bestämmelser om skadestånd som finns i personuppgiftslagen (1998:204) skall gälla även behandlingar som utförts i strid med lagen om behandling av personuppgifter inom . förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte särskilt yttrat sig i frågan. Skälen till regeringens förslag: Enligt 48 § personuppgiftslagen (1998:204) skall den personuppgiftsansvarige ersätta den registrerade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i strid med den lagen har orsakat. Ersättningsskyldigheten kan i den utsträckning det är skäligt jämkas, om den personuppgiftsansvarige visar att felet inte berodde på honom eller henne. Enligt regeringens mening bör personuppgiftslagens bestämmelser om skadestånd gälla även behandling som utförts i strid med lagen om behandling av personuppgifter inom . Eftersom personuppgiftslagens regler om skadestånd endast gäller för uppgifter som behandlats i strid med den lagen är det nödvändigt att i lagen om behandling av personuppgifter inom göra en uttrycklig hänvisning till personuppgiftslagens bestämmelser om skadestånd. 13.18 Överklagande Regeringens förslag: En myndighets beslut om att avslå en ansökan om information och om rättelse skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd skall krävas vid överklagande till kammarrätt. förslag: Utredningen har föreslagit att det inte införs någon särskild regel om överklagande av beslut i olika frågor. Remissinstanserna: har i stort inte yttrat sig över detta förlag. Kammarrätten i , Datainspektionen och vid avstyrker förslaget och anser det angeläget att den enskilde ges möjlighet att överklaga besluten. och kommun tillstyrker förslaget. Skälen till regeringens förslag: Regeringen är av den meningen att beslut angående behandling av personuppgifter som direkt berör den enskilde skall kunna överklagas. En myndigheters beslut att avslå en ansökan om information enligt 26 § personuppgiftslagen bör därför kunna överklagas. Även beslut om rättelse av beslut bör kunna överklagas. Besluten bör överklagas till allmän förvaltningsdomstol och det bör krävas prövningstillstånd för överklagande till kammarrätten. Andra beslut som en myndighet fattar i sin verksamhet som rör behandling av personuppgifter är interna eller administrativa. Dessa beslut rör inte den enskilde direkt och bör inte kunna överklagas. 13.19 Särskilt om s.k. sammanställningsregister Regeringens förslag: Förbudet mot att i s.k. sammanställningsregister anteckna uppgifter om ömtåliga personliga förhållanden skall inte hindra att personuppgifter behandlas hos , utvärdering, kvalitetssäkring, forskning och framställan av statistik. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: I stort sett alla remissinstanser är negativa till förslaget i denna fråga och anser att bestämmelsen bör upphävas då den utgör ett hinder för hantering av uppgifter. anser att förslaget bör sträcka sig längre än vad som föreslås. Hovrätten för , , akademikers () och åt narkotika- och läkemedelsberoende tillstyrker förslaget. Hovrätten för uttrycker att behovet av enskild integritet väger tyngre än behov. ställer sig positiv till att metoder stimuleras att bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. () anser att förslaget inte är tillräckligt underbyggt för att bryta förbudet i socialtjänstlagen, medan menar risken för oklarhet i tillämpningen är stor då förslaget till lagen där forskning undantas inte är konsistent med den föreslagna regeln. menar att möjligheten att sammanställa personuppgifter bör tas in i den föreslagna lagen om behandling av personuppgifter inom . Skälen till regeringens förslag: Enligt 59 § i den nuvarande socialtjänstlagen gäller att i sådana personregister hos socialnämnden som utgör sammanställningar av uppgifter inte får tas in uppgifter om ömtåliga personliga förhållanden. Dock att det i sådana register får tas in uppgifter om åtgärder som har beslutats inom och som innebär myndighetsutövning och den bestämmelse på vilken ett beslut om en sådan åtgärd grundas. Bestämmelsen gäller inte innehållet i de personakter som ingår i socialnämndernas personregister utan endast sådana av socialnämnden förda register som utgör sammanställning av uppgifter om klienterna. Hit hör framför allt de databaserade personregistren. Till register av förevarande slag räknas, enligt förarbetena till socialtjänstlagen emellertid även alla former av register, såsom t.ex. kortregister över utbetalningar, bevakningsregister av olika slag, servicekort etc. (prop. 1979/80:1 s. 568). har med stöd av 50 § socialtjänstförordningen (1981:750) meddelat föreskrifter om personregister inom (SOSFS S 1981:26). Enligt föreskrifterna får i s.k. sammanställningsregister tas in endast uppgifter som i allmänhet framstår som neutrala, t.ex. namn, personnummer, adress, civilstånd och övriga familjeförhållanden, uppgift om vårdnadshavare, förmyndare eller god man samt nära anhörig eller annan liknande uppgift, yrke, arbetsgivare, bostadsförhållanden, samt inkomst- och förmögenhetsförhållanden. Mot bakgrund av att bestämmelsen om förbud för s.k. sammanställningsregister i socialtjänstlagen infördes finns det skäl att fråga om inte bestämmelsen har spelat ut sin roll. Den moderna tekniken att söka information som finns lagrad i datorer är nämligen sådan att information, även om den inte finns i ett register, kan tas fram sekundsnabbt med de sökmotorer som finns. Flera remissinstanser har uppgett att informationsflödet ökar inom och måste kunna hanteras på ett tillfredsställande sätt. Inkommet material som inte leder till ett ärende och därmed personakt, kan med nuvarande och med den utformningen som bestämmelsen har inte förvaras på ett sätt som är mest ändamålsenligt för verksamheten, dvs. på ett sätt som möjliggör sökning. Upprepade anmälningar av oskyldig karaktär kan sammantaget tyda på behov av insatser från sida. Det är vare sig lämpligt eller ens möjligt enligt socialtjänstlagen att vid varje situation inleda en utredning och sedan avskriva i de fall det inte finns anledning att vidta någon åtgärd. Förbudet mot att i s.k. sammanställningsregister anteckna uppgifter om ömtåliga personliga förhållanden har tillkommit för att värna den enskildes personliga integritet. Enligt regeringens mening bör det - om förbudet i något avseende skall lättas upp - kunna presenteras ett starkt behov därav; ett behov som får anses väga tyngre än behovet av att skydda den enskildes personliga integritet. Det kan därför inte rent allmänt hävdas att bestämmelsen inte längre fyller någon funktion. Den moderna tekniken och dess sökmöjligheter kan t.o.m. medföra att behovet av en sådan bestämmelse är större än tidigare då sådana sökmotorer möjliggör att ett sådant s.k. sammanställningsregister kan skapas på . Naturligtvis får bestämmelsen inte - om det inte finns starka integritetsskäl som talar i den andra riktningen - hindra att personuppgifter kan behandlas inom på ett modernt, effektivt och rationellt sätt. Remissinstansernas invändning att det finns behov av att hålla lämnade uppgifter till ordnade i sökbart skick, dvs. i personnummerföljd är emellertid den typen av register som bestämmelsen är avsedd att förhindra. En möjlighet som även utredningen tar upp är att i en sådan situation lägger upp ett ärende och därmed en personakt och sedan, när man kan konstatera att det inte behövs någon åtgärd avskriver ärendet. Detta kan visserligen, som remissinstanserna också invänt, ses som både tidsödande och arbetsbetungande men enligt regeringen innebär det en garanti och en säkerhet i hanteringen. Man får en ansvarig handläggare för ärendet, vilket inte ges i annat fall. anger att från förbudet bör kunna undantas sådana inkomna uppgifter till nämnden som kan innebära att nämnden framöver behöver inleda en utredning till skydd för den enskilde. Ett sådant undantag är emellertid förenat med nackdelar för den enskilde. Det överlåts på socialnämnden att avgöra när en uppgift bör lagras i personregistren. Därigenom läggs ett mycket stort ansvar på den behandling som den ägnar sig åt är laglig. Förslaget ger stort utrymme för skälighetsbedömningar. Det kan ifrågasättas om inte ett sådant undantag i allt för hög grad luckrar upp det integritetsskydd som är avsikten med bestämmelsen. Enligt regeringens mening finns det inte fog för att vare sig göra ett generellt undantag eller ta bort förbudet. Utredningen har föreslagit en viss utvidgning av undantaget från förbudet i den nämnda bestämmelsen i de situationer där personuppgifter behandlas hos , utvärdering, kvalitetssäkring, forskning och framställning av statistik. I sådant fall rör det sig om tillfälliga sammanställningar av uppgifter, som förstörs . Ett sådant undantag gör det också möjligt att för sådana ändamål använda modern informationsteknik genom att bearbeta redan insamlade personuppgifter. Enligt regeringens mening kan inte hänsynen till enskildas personliga integritet anses utgöra hinder mot att tillåta att uppgifter om ömtåliga personliga förhållanden får antecknas i ett s.k. sammanställningsregister för sådana mer övergripande ändamål. Regeringen föreslår därför ett undantag från förbudet i sådana situationer. Det är viktigt att ett sådant sammanställningsregister endast blir tillgängligt för ett begränsat antal personer. Det får ankomma på att, enligt socialtjänstlagen och socialtjänstförordningen meddela ytterligare föreskrifter, om det anses påkallat. menar att ett sådant undantag i socialtjänstlagen som det föreslagna synes inkonsekvent med förslaget i den nya lagen om behandling av personuppgifter inom att exkludera hanteringen för sådana ändamål. har framhållit att regleringen av sammanställningsregister m.m. bör föras in i den nu föreslagna lagen. Regeringen hänvisar till tidigare avsnitt var de närmare skälen anges för att den nya lagen inte skall tillämpas för behandling av personuppgifter för forskning och statistik (se avsnitt 11.3). Bearbetning för forskning m.m. av redan insamlade uppgifter ska ske med stöd av förekommande bestämmelser i personuppgiftslagen och socialtjänstlagen. 14 Ekonomiska konsekvenser av förslagen En viktig princip för arbete är att insatserna skall utformas utifrån den enskildes behov och livssituation. Reformeringen av socialtjänstlagen innebar inget avsteg från denna viktiga princip. I samband med förslaget om att beslut om annat ekonomiskt stöd än försörjningsstöd inte skulle kunna överklagas genom förvaltningsbesvär, utgick regeringen ifrån att kommunerna även fortsättningsvis skulle tillförsäkra den enskilde en skälig levnadsnivå samt att stödet skulle utformas så att det stärker dennes resurser att leva ett självständigt liv. Begreppet skälig levnadsnivå kvarstod i lagen likväl som den hittillsvarande tolkningen av ambitionsnivåer och kvalitet på stödinsatser. Uppföljningar har visat att det råder stor skillnad mellan olika kommuner och olika handläggare vid biståndsbedömningen. Av den anledningen anser regeringen att det är viktigt att stärka rättssäkerheten för den enskilde. Ett annat skäl är att det inte anses rimligt att personer med behov av olika vårdinsatser eller barn och unga som behöver vård inte ges samma rättstrygghet som t.ex. äldre och funktionshindrare. Utgångspunkten för den föreslagna ändringen är att alla personer skall ha rätt till insats efter behov, enligt den princip som varit bärande inom socialtjänstlagen. Förslag till ny socialtjänstlag bedöms således inte innebära ökade kostnader för kommunerna. Regeringen gör den bedömningen att de förslag som innebär förändringar i möjligheterna att överklaga myndigheternas beslut kommer att innebära en ökad arbetsbelastning i framförallt de allmänna förvaltningsdomstolarna. Regeringen avser därför att noga följa utvecklingen och behovet av resursförstärkningar i domstolarna. Regeringen bedömer att de övriga förslag som föreslås i propositionen inte kommer att medföra några ökade kostnader. 15 Ikraftträdande Den nya socialtjänstlagen föreslås träda ikraft . Härigenom ges kommuner och tid för översyn av rutiner, riktlinjer, allmänna råd m.m. samt för de informations- och utbildningsinsatser som bedöms nödvändiga innan lagen träder i kraft. Lagen som reglerar behandling av personuppgifter inom föreslås träda i kraft . Av övergångsbestämmelserna till personuppgiftslagen (1998:204), som trädde ikraft , följer att för sådan behandling av personuppgifter som påbörjats före ikraftträdandet skall till och med datalagen (1973:289) tillämpas. Sådan behandling får således fortsätta oberörd av personuppgiftslagen fram till dess att lagen om behandling av personuppgifter inom (2001:000) träder ikraft . I fråga om sådan behandling av personuppgifter som påbörjats före eller behandling av personuppgifter som utförs för ett visst ändamål, om behandling för ändamålet påbörjats före , skall bestämmelserna i den nya lagen inte börja tillämpas förrän . När det gäller begäran om registerutdrag enligt 10 § datalagen, som kommit in innan den nya lagen träder i kraft men inte hunnit expedieras , skall framställan anses som en ansökan om information enligt den nya lagen. Den nya lagens bestämmelser om skadestånd skall tillämpas endast om den omständighet som yrkandet hänför sig till har inträffat efter det att den nya lagen trätt i kraft. För behandling av personuppgifter som har påbörjats före ikraftträdandet kommer skadeståndsbestämmelserna i datalagen att vara tillämpliga. Ändringarna i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga samt lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård föreslås träda i kraft . 16 Författningskommentar 16.1 Förslaget till socialtjänstlag 1 kap. Inledande bestämmelser 1 § Paragrafen motsvarar nuvarande 1 § första - tredje styckena. 2 § Paragrafen motsvarar nuvarande 1 § fjärde stycket. Ett tillägg har gjorts i avsikt att förtydliga vad som skall avses med uttrycket barn. I enlighet med den definition av barn som ges i FN:s konvention om barnets rättigheter, skall med barn avses varje människa under . Lagrådet har påpekat att det i lagen används såväl uttrycket barn som uttrycket underårig, vilket synes ha samma betydelse men som ibland kan ge anledning till tvekan om vilken åldersgräns som avses. Med detta förtydligande och en konsekvent användning fortsättningsvis i lagen av ordet barn när det gäller personer , torde den källan till missförstånd vara undanröjd. 3 § I paragrafen som är ny erinras om att det finns bestämmelser avseende vård utan samtycke i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall och lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 2 kap. Kommunens ansvar 1 § Paragrafen motsvarar nuvarande 2 §. 2 § Paragrafen motsvarar nuvarande 3 §. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. 3 § Paragrafen motsvarar nuvarande 6 h §. Endast språkliga justeringar har gjorts. 4 § Paragrafen motsvarar nuvarande 4 § första och andra styckena. 5 § Paragrafen motsvarar nuvarande 4 § tredje stycket, med en språklig justering. 6 § Paragrafen motsvarar nuvarande 4 § fjärde och femte styckena. 3 kap. uppgifter 1 § Paragrafen motsvarar nuvarande 5 § första stycket, dock med en redaktionell justering. 2 § Paragrafen motsvarar nuvarande 7 §. 3 § Paragrafen motsvarar nuvarande 7 a § första - tredje styckena. 4 § Paragrafen motsvarar nuvarande 8 §. 5-6 §§ Paragraferna motsvarar nuvarande 9 och 10 §§. Endast språkliga justeringar har gjorts. 7 § Paragrafen motsvarar nuvarande 11 § första och andra styckena. 4 kap. Rätten till bistånd 1 § Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.2. Första stycket har sin motsvarighet i nuvarande 6 §. Den ändring som har skett är att begränsningen av rätten till bistånd till endast försörjningsstöd och sådant bistånd som benämndes annat bistånd och definierades i 6 f § har tagits bort. Rätten till bistånd skall således omfatta olika insatser som den enskilde kan vara i behov av för sin livsföring om hans eller hennes behov inte kan tillgodoses på annan sätt. Andra stycket motsvarar den nuvarande 6 a §. Ordet resurser har bytts ut mot möjligheter, utan att någon ändring i sak har avsetts. 2 § Paragrafen är ny och ger kommunerna en befogenhet att ge bistånd även i andra fall än de som omfattas av 1 § om det finns skäl för det. Lagrådet har i anledning av bestämmelsen i 9 kap. 2 § som ger socialnämnden rätt att återkräva ekonomisk hjälp som har lämnats i annat fall än som avses i 4 kap. 1 §, väckt frågan om när kommunen kan betala ut ekonomisk hjälp till en enskild utan att det föreligger någon rätt till bistånd.