prop · GP0330 · 2001-10-16 00:00:00 — i Feira antog också en slutsats, i vilken kommissionen inbjöds att ta en ledande roll i genomförandet av handlingsplanen och presentera lämpliga förslag till uppföljning, särskilt inom miljö och kärnsäkerhet, kampen mot internationell brottslighet och rörande situation. Rådet välkomnade det blivande svenska ordförandeskapets avsikt att presentera en fullständig rapport om ND till i . Den nordliga dimensionen omfattar flera av det svenska ordförandeskapets övergripande prioriteter, t.ex. utvidgningen och samarbetet med . ND har dessutom en stor miljökomponent. Fokus ligger på att underlätta de baltiska ländernas och väg in i EU och vidareutveckla EU:s relationer med . ND utgör en plattform för att utveckla samarbetet i norra , både länderna emellan och genom EU-strukturerna. Därför angavs ND tidigt som en prioriterad fråga för det svenska ordförandeskapet. Samråd hölls vid ett flertal tillfällen mellan UD och fackdepartementen för att diskutera ND-processen utifrån de olika sektorsperspektiven. Det bestämdes att uppföljningsmötet skulle ske på utrikesministernivå i anslutning till allmänna rådets möte i . Ett viktigt skäl till denna planering var att få en så hög närvaro av EU-ministrar som möjligt. Det fanns ett stort intresse från utländska regeringsföreträdare att inför vårt ordförandeskap diskutera ND vid möten med sina svenska motsvarigheter och ND fanns med på dagordningen vid ett stort antal sådana överläggningar. fick svenskt samarbete med det franska ordförandeskapet till resultat att Coreper, på franskt initiativ, lade en beställning till ett antal särskilt berörda arbetsgrupper i , bl.a. för miljö, kärnsäkerhet och organiserad brottslighet. Arbetsgrupperna ombads att till det svenska ordförandeskapet rapportera om ND-relaterade åtgärdsbehov och framsteg inom sina respektive sakområden. Grunden var därmed lagd för en viktig del av ND-arbetet: att identifiera prioriteter för konkreta åtgärder liksom gjorda framsteg sedan handlingsplanen antogs. Handlingsplanen ger de regionala samarbetsorganisationerna en roll att i samarbete med unionen identifiera gemensamma prioriteter inom ND. Inom Östersjöstaternas råd och inledde respektive tyska och ryska ordförandeskap en inventering av gemensamma projekt och prioriteringar inom respektive råds arbetsområden i syfte att bidra till konkretisering och genomförande av för ND. var att överlämna sammanställningar av förslagen till kommissionen och Skr. 2001/02:30 det svenska ordförandeskapet inför utrikesministerkonferensen om ND. EU har fortsatt att aktivt verka för integration och samarbete i . Detta har gjorts i samarbete mellan , kommissionen, medlemsstaterna och andra institutioner. Europeiska kommissionen har varit medlem av Östersjöstaternas råd (, ) sedan organisationen bildades . Övriga medlemmar är strandstater samt och . Genom medlemskapet i arbetar kommissionen tillsammans med medlemsstaterna exempelvis för att avlägsna hinder för handel och investeringar, för att motverka organiserad brottslighet, för harmoni- sering av energipolitiken och för att främja IT-utvecklingen. Det stöd som tidigare lämnades genom EU-budgeten till akademiska samarbetsprogram EuroFaculty fasades ut . Stöd lämnas fortsatt till upprättandet av ett IT-nätverk inom för informations- och erfarenhetsutbyte om barn som riskerar att utnyttjas sexuellt. har relationerna mellan och EU utvecklats. förberedde ett omfattande dokument med förslag till prioriteringar och projekt för genomförande av den nordliga dimensionen. Särskilda medel ur EU-budgeten har också avsatts för . Phareprogrammet rymmer medel för gränsöverskridande samarbete (CBC) vilka kan kombineras med insatser genom gemenskapsinitiativet Interreg. inleddes arbetet med att utarbeta ett gemensamt programdokument för det gränsöverskridande Pharesamarbetet mellan , , och för perioden 20012006. Avsikten är att programmet skall harmoniseras med Interreg. verkar för en harmonisering av det gränsnära samarbetet även inom ramen för Tacis. formaliserades när utrikesministrarna från de nordiska länderna och samt en representant för kommissionen undertecknade den så kallade Kirkenäsdeklarationen. etablerades därmed som forum för mellanstatligt samarbete i regionen. omfattar de nordliga delarna av , , och nordvästra , , och Nenets. Inom det mellanstatliga samarbetet i har det ryska ordförandeskapet prioriterat ekonomiska frågor, särskilt tullsamarbetet vid gränsstationerna och investeringsvillkor på rysk sida, samt arbetet med energi-, skogs- och ungdomsfrågor. Arbetet med den nordliga sjörutten har återupptagits. Barents regionråd, där lands- hövdingar och guvernörer möts, har bl.a. analyserat hittillsvarande verksamhet på subnationell nivå och förslag till vissa ändrade Skr. 2001/02:30 arbetsformer. EU:s olika stödprogram för regionalt gränsöverskridande samarbete har ökat intresset för och möjligheterna att finansiera lokalt utformade samarbetsprojekt på subnationell nivå i . Europeiska unionens förbindelser med präglades av ansträngningar att fördjupa dialogen och samarbetet, men också av hård kritik mot våldsanvändning i . EU fick också anledning att uttrycka oro över situationen för oberoende medier i . Inte minst som en följd av blev 2000 något av ett mellanår i relationerna mellan och . President makttillträde i detta år innebar en aktivering av den ryska EU-politiken, vilket kan visa sig få stor praktisk betydelse på . Den gemensamma strategi för som antogs av i blev vägledande för EU:s politik. Strategin syftar bl.a. till att främja demokrati och rättsstat, förbättrade villkor för handel och investeringar, dialog och samarbete i säkerhetspolitiska frågor och samverkan för att möta gemensamma utmaningar såsom organiserad brottslighet och hot mot miljön. Framsteg gjordes på ett antal områden, bl.a. i form av en ytterligare förstärkt politisk dialog. EU utnyttjade denna för att, inte minst, framföra oro och kritik beträffande situationen i . Vid toppmötet mellan och i beslutades att en förstärkt dialog skulle inledas på energiområdet. Toppmötet antog också en säkerhetspolitisk deklaration, som bl.a. innebär att EU och skall förstärka dialogen i frågor som rör krishantering och konfliktförebyggande och fördjupa samarbetet för att främja nedrustning och icke-spridning av massförstörelsevapen. spelade en fortsatt aktiv roll för att driva på arbetet att utveckla EU:s förbindelser med , inte minst som ett led i förberedelserna inför det svenska EU-ordförandeskapet. fick bl.a. gehör för att EU:s politik måste omfatta såväl strävan efter fördjupat samarbete som kritik mot när sådan är befogad. EU har ett starkt intresse av att integrera i det europeiska samarbetet och värdegemenskapen men måste föra en klar och tydlig linje i frågor där ut- vecklingen i , inte minst i , ger anledning till stark oro. påbörjades arbetet med genomförandet av EU:s gemensamma strategi för som antagits vid Europeiska rådets Strategin, som syftar till att inbjuda till partnerskap och samarbete Skr. 2001/02:30 mellan och samt också erbjuda stöd i arbetet med att genomföra ekonomiska, sociala och politiska reformer, finner sina ramar i Partnerskaps- och samarbetsavtalet () och i Tacis- programmet. Liksom har EU inte kunnat gå till mötes i fråga om önskemålet om ett kommande EU-medlemskap. Dock har EU hållit fast vid sitt engagemang och sitt mål att medelst ökat samarbete och en kontinuerlig dialog ge signaler om vikten av att knyts närmare och integreras i det europeiska samarbetet. Ett toppmöte mellan och hölls i , och ett viktigt budskap har varit att självt måste ta ansvar för sin egen framtid och öka sina ansträngningar för att uppfylla de åtaganden man gjort genom PSA. tillstyrkte styrelsen för Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling () ett förslag till finansiering av färdigställandet av de två ukrainska kärnreaktorerna Khmelnitsky 2 och Rivne 4. Det föreslagna finansieringspaketet omfattar ett Euratomlån uppgående till . Finansieringen är villkorad mot bl.a. reformer inom den ukrainska energisektorn och åtgärder innebärande en tillnärmning av den ukrainska kärnkraften till västerländsk standard i fråga om miljö, säkerhet och effektivitet. Samarbetet mellan och bygger på . Interna politiska problem, ett regeringsskifte i samt fortsatt ekonomisk nedgång medförde dock att reformtakten bromsades upp. diskuterades EU:s relationer till , och detta resulterade i att man enades om en ny, mer aktiv Moldovapolitik. besökte en regionalchefstrojka från EU i syfte att ge en signal om EU:s ökade engagemang. Bland annat enades EU om att stödja ett moldoviskt medlemskap i stabilitetspakten samt att ägna mer uppmärksamhet åt lösning, främst genom stöd till . EU:s relationer till är fortsatt problematiska och har ännu inte kunnat normaliseras. De slutsatser som begränsar ministerkontakter med har fortsatt att vara i kraft . EU vill på detta sätt markera sin oro för den demokratiska situationen i landet. ägde parlamentsval rum i . tillsammans med och fram fyra kriterier på en fri och rättvis valperiod inom vilka förväntades göra framsteg. Valperioden och valet uppfyllde inte de internationella kraven. dialog med vitryska regeringen och oppositionen, som bl.a. syftade till att leda fram till fria och rättvisa val samt tillgång till medier Skr. 2001/02:30 för oppositionen. Dialogen ledde inte till resultat inför parlamentsvalet. EU stöder till fullo verksamhet inför presidentvalet . EU strävar inte efter att isolera . Det är som i praktiken isolerar sig självt. Ett mer omfattande utvecklingssamarbete från EU:s sida har inletts och riktar sig främst till enskilda organisationer och oberoende medier. Dessa insatser kompletterar också det bilaterala samarbete som bedrivs från svensk sida. EU önskar även förbättra de officiella relationerna. En normalisering av relationerna förutsätter att vitryska myndigheter gör framsteg när det gäller respekt för grundläggande demokratiska och mänskliga rättigheter. EU har , bl.a. i samband med parlamentsvalet, gjort ett antal uttalanden som yrkar på framsteg när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Klarhet har också efterlysts i några fall där personer som stått i opposition till presidenten spårlöst försvunnit, dock utan resultat. Med länderna i södra (, , ) och (, , , , ) har relationerna utvecklats. EU söker där främja stabilitet och säkerhet, utveckling av demokrati och marknadsekonomi samt förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna. EU har ingått partnerskaps- och samarbetsavtal med samtliga länder förutom , där säkerhetsläget lagt hinder i vägen. Samtliga avtal har trätt i kraft, så när som på det med , där ratificerings- processen ännu inte är slutförd. 39.7.6 Utvecklingssamarbete och biståndsinsatser i regionen Tacisprogrammet är EU:s främsta instrument för biståndsinsatser i regionen. Programmet omfattar alla länder inom Oberoende staters samvälde samt . En ny förordning för programmet antogs . Det övergripande syftet med programmet är att stödja övergången till en marknadsekonomi med speciell tonvikt på att stödja demokrati och utveckling av ett rättssamhälle. Insatser sker inom ett antal samarbetsområden: institutionell, rättslig och administrativ reform, privata sektorn, sociala frågor, miljö, infrastruktur och landsbygds- utveckling. Tacisprogrammet är också ett viktigt instrument inom ramen för den nordliga dimensionen och för genomförandet av de gemensamma strategierna för och . Baserat på den nya förordningen har nya program som anger riktlinjerna för samarbetet antagits för samtliga samarbetsländer, med undantag av . Nya åtgärds- program har också antagits för flera länder, bl.a. , och . Ett nytt program antogs även för , vilket var det första program som antogs sedan Tacisprogrammet ställdes in 1997. Tacisbudgeten för uppgick till ca . 2001/02:30 andel uppgick till ca . fick knappt 50 miljoner avsattes för det särskilda kärnsäkerhets- programmet där huvuddelen av insatserna sker i nordvästra och . Vid sidan av Tacisprogrammet görs biståndsinsatser i regionen genom programmet för livsmedelssäkerhet och det makroekonomiska stödet. Dessa insatser avser huvudsakligen länderna i södra och . Den viktigaste förändringen på västra utgjordes av de demokratiska förändringarna i (FRJ) och de positiva effekter detta medförde för ländernas regionala samarbete. FRJ:s inlemmande i stabilitetspakten för västra liksom med regionens länder i var två centrala händelser . Vid Zagrebtoppmötet bekräftades att det främsta medlet för regionens länder att närma sig EU utgörs av den s.k. stabiliserings- och associeringsprocessen (SA-processen). I marginalen av Zagreb-mötet paraferade f.d. jugoslaviska republiken det första med EU. SA-förhandlingar inleddes i samband med mötet. En försiktigt positiv trend bort från de nationalistiska partiernas dominans kunde noteras . Denna utveckling bekräftades vid de allmänna val som hölls . EU fördjupade samarbetet med inom ramen för den s.k. stabiliserings- och associeringsprocessen med unionen. EU har specificerat vilka reformer som landet måste genomföra innan unionen närmare kommer att undersöka förutsättningarna för att förhandla fram ett stabiliserings- och associeringsavtal med . Kraven handlar huvud- sakligen om nödvändiga åtgärder för att få landets administration att fungera, att skapa de grundläggande förutsättningarna för ekonomisk utveckling och att mänskliga rättigheter upprätthålls. EU har även lanserat sitt nya biståndsprogram i regionen, (Community Assistance for Reconstruction, Development and Co- operation, CARDS), och beslutat om att införa fördelaktiga handelsliberaliseringar för export från till unionen. Dessutom har EU gett sitt stöd åt den höge representanten för Bosnien- , , och hans ansträngningar att påskynda genomförandet av de civila delarna av fredsavtalet från . relationer med EU och världen i övrigt förbättrades avsevärt vägen för omfattande demokratiska förändringar. presidentvalen i januarifebruari 2000 kom en sexpartiregering till makten och valdes till president. möjliggjorde för EU att fördjupa sina diplomatiska kontakter och öka det ekonomiska biståndet till . våren en studie om som förberedelse för förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal. I studien stipulerades ett antal områden som var i behov av reformer för att möjliggöra om ett avtal. stod värd för ett toppmöte mellan EU:s medlemsstater och regionens länder. I samband med Zagrebtoppmötet inleddes formellt förhandlingar med EU. beslutade allmänna rådet att häva EU:s vapen- embargo mot , som hade varit i kraft (då FN- embargot hävdes). På svenskt initiativ antog allmänna rådet en deklaration i samband med hävandet där medlemsstaterna förbinder sig att föra en restriktiv exportpolitik mot , i enlighet med EU:s uppförandekod för vapenexport. EU:s program för minröjning i under ledning av Västeuropeiska unionen (VEU) fortsatte sitt arbete . har ledningsansvar för denna mission, kallad Western European Union Demining Assistance Mission (WEUDAM). Missionen erbjuder råd, teknisk expertis och utbildning i minröjning. Vid ingången av var EU:s relationer med den officiella regimen i stod åtalad för krigsförbrytelser av för f.d. Det var EU:s uttalade politik att isolera och försvaga den repressiva regimen i utan att detta skulle drabba EU:s politik bestod av sanktioner mot regimen i form av oljeembargo, flygförbud, viseringsförbud mot regimen och den närstående personer samt finansiella sanktioner. innehöll också stödåtgärder till den serbiska oppositionen och folket i form av oljeleveranser till oppositionsstyrda kommuner genom programmet Energi för demokrati, stöd till oberoende medier och enskilda organisationer samt humanitärt bistånd. På direkt begäran av den serbiska oppositionen upphävde EU tillfälligtvis flygförbudet, eftersom det ansågs drabba befolkningen. tillämpningen av de finansiella sanktionerna skulle skärpas, i syfte att EU:s relationer med förbättrades drastiskt i samband med den demokratiska revolutionen den 56 Den demokratiska oppositionen kom därmed slutligen till makten, vilket symboliserades av tillträde som Den nya demokratiska regeringen aviserade genast att den Skr. ämnade normalisera landets relationer till omvärlden, vilket senare resulterade i medlemskap i , och efter tillträde, beslöt EU:s allmänna råd att häva alla sanktioner mot (utom de som var riktade direkt mot och hans närstående), att skulle ges tillträde till EU:s biståndsprogram CARDS, att EU:s medlemsstater skulle återupprätta de diplomatiska relationerna med samt att landet skulle ges möjlighet att ingå ett stabiliserings- och associeringsavtal med EU, vars första steg var att upprätta en speciell arbetsgrupp mellan EU och (Force). beslöt EU att ge ett brådskande I samband med toppmötet i mellan EU och länderna på västra manifesterades de återupprättade relationerna genom att president tillsammans med de övriga ledarna från regionen mötte EU:s stats- och regeringschefer. EU:s relation till delrepubliken präglades av de ökade spänningarna i förhållande till regimen i . EU uttryckte sitt stöd till den montenegrinska regeringens demokratiska och ekonomiska Detta gavs ett konkret uttryck i att EU beslöt att ge extra finansiellt stöd. har aktivt drivit frågor om stöd till de demokratiska krafterna i samt till demokratiseringen i . frågan om att sanktionerna mot skulle vara riktade mot regimen och inte drabba befolkningen. helhjärtat upp bakom EU:s ansträngningar att understödja konsolideringen av demokratiska förändringar i . Kosovo ådrog sig fortsatt stor uppmärksamhet från EU:s sida under Säkerhetsläget och de etniska minoriteternas ställning, den växande organiserade brottsligheten i Kosovo behandlades ingående av EU. fördömde alla våldshandlingar och intolerans och uppmanade alla parter, och i synnerhet de kosovoalbanska ledarna, att respektera säkerhetsrådets resolution i syfte att skapa förutsättningar för ett multietniskt och EU efterlyste även förbättrade förhållanden för minoritetsåtervändande till provinsen. EU fördömde särskilt vålds- utvecklingen mellan serber och albaner i norra och i den delade staden vilken ledde till sammanstötningar med KFOR. EU varnade även för de återverkningar en fortsatt hög våldsnivå kunde få på EU:s omfattande bistånd till Kosovo. EU bidrog till konsolideringen av FN:s mission i Kosovo (), inklusive EU:s pelare IV med ansvar för återuppbyggnad. att stärka rättssektorn i Kosovo, och på svenskt initiativ bidrog flera medlemsstater till en förstärkning av den internationella genomfördes en omfattande reform av den administrativa strukturen i Kosovo med upprättande av den nya interimsadministrationen (JIAS), varmed tidigare parallella politiska strukturer i Kosovo formellt avskaffades. EU välkomnade sedermera det kosovoserbiska beslutet att provisoriskt delta i de nya strukturerna men beklagade beslutet att bojkotta registreringen inför lokalvalen. 2001/02:30 Trots en viss upptrappning av den politiska våldsnivån inledningsvis under valkampanjen kunde EU välkomna det lugna genomförandet av lokalvalen i Kosovo som en avsevärd framgång i genomförandet av resolution . 39.8.4 Före detta jugoslaviska republiken Situationen i f.d. jugoslaviska republiken () var stabil , och regeringskoalitionen bestående av såväl slav- makedonska som albanska partier gjorde vissa framsteg i reformarbetet. Bland annat antogs en ny lag om högre utbildning, som möjliggjorde ett beslut att upprätta ett nytt universitet för utbildning på albanska, något som länge hade varit en stridsfråga. Den viktigaste händelsen i relationen till EU var att kunde inleda förhandlingar med EU om ett stabiliserings- och associeringsavtal. Förhandlingarna pågick fram och avtalet paraferades i samband med toppmötet i . Avtalet innebär bland annat att kommer att ingå frihandel med EU inom loppet av , anpassa delar av sin lagstiftning till , samt ingå samarbete med EU på en rad områden såsom rätts- och inrikesfrågor, transport- och miljöfrågor. Det sägs även i avtalet att anses vara potentiellt kandidatland. Läget i var stabilt, vilket utgjorde en stark kontrast till föregående år av såväl inrikespolitisk oro som regionala kriser. Koalitionsregeringens främsta fokus låg på förberedelserna inför höstens lokalval samt ambitionen att uppgradera landets relationer med EU. EU beslutade om utökade handelspreferenser för . medgavs skattefritt tillträde till EU:s inre marknad för av export. EU beslöt vid att bilda en styrgrupp för att förbereda för ett avtal. Inom ramen för handels- och samarbetsavtal med EU hölls ett politiskt dialogmöte i mellan EU-trojkan och den albanska regeringen. Allmänna rådet antog en handlingsplan för att bekämpa flykting- strömmar och migration från och via och närliggande områden. 39.8.6 Biståndsinsatser i regionen EU är den i särklass största biståndsgivaren på västra . Huvuddelen av insatserna genomfördes tidigare inom två av gemenskapens regionala program, Obnova och Phare, men kommer i och med rådets beslut att samlas inom ett nytt sammanhållet biståndsprogram för västra : Community Assistance for Reconstruction, Development, and Co-operation, CARDS. Inriktningen skall bland annat vara att stödja flyktingåtervändande, bidra till återuppbyggnad och underlätta europeisk integration genom Skr. 2001/02:30 stabiliserings- och associeringsprocessen. försetts med ett indikativt belopp på för hela perioden 20002006. De huvudsakliga mottagarna har varit Kosovo (FRJ) och . Efter fall och de demokratiska förändringarna i har betydande stöd även givits till övriga delar av . Insatserna i FRJ kommer, efter beslut av rådet, hädanefter att genomföras av Europeiska återuppbyggnadsbyrån med högkvarter i och operativa kontor i , och . En mindre del av EU:s insatser på västra sker även i form av humanitär hjälp genom Europeiska byrån för humanitärt bistånd (ECHO). Betydande insatser har här bland annat gjorts för att bistå de människor som lämnats fattiga och hemlösa efter 90-talets alla konflikter i regionen. Det regionala samarbetet på västra präglades av tre stora händelser. En generös regional givarkonferens största evenemang var den s.k. regionala givarkonferensen som ägde rum . Vid konferensen manifesterades de betydande biståndsinsatser som görs i regionen i form av utfästelser om motsvarande i form av låne- och gåvobistånd. bidrog vid konferensen bl.a. till projekt på migrationsområdet samt till institutionsbyggnad i olika former, t.ex. anti- korruptionsverksamhet och regionalt investeringsfrämjande. demokratisering resulterade i att det största landet i regionen kunde införlivas i det regionala samarbetet, och därmed även . FRJ antogs formellt som fullvärdig deltagare i pakten vid ett extraordinärt s.k. regionalt bord i . Toppmötet i en manifestation av EU:s samarbete med västra Toppmötet syftade framför allt till att manifestera den vikt EU fäster vid stabiliserings- och associeringsprocessen, genom vilken länderna på västra erbjuds närmare relationer med EU. EU konstaterade även vid toppmötet i att SA-länderna är potentiella kandidater för medlemskap i . Vid toppmötet antogs ett system för handelspreferenser vilket ger länderna på västra fritt tillträde till EU:s gemensamma marknad för merparten av ländernas Skr. 2001/02:30 export. 39.9Medelhavsländerna Mashrek/Maghreb (den s.k. Barcelonaprocessen) upprättades vid ett möte i med utrikesministrarna i de 15 EU-medlemsstaterna och i 12 länder i : , , , , , , , , , och samt den palestinska myndigheten. Den s.k. Barcelonadeklarationen är grunden för partnerskapet och består av tre kapitel. Det första syftar till att skapa ett gemensamt område för fred och stabilitet och omfattar bl.a. politisk dialog och säkerhets- politik. Den politiska dialogen skall bl.a. främja utvecklingen av demokratiska institutioner och respekten för mänskliga rättigheter. Det andra kapitlet gäller ekonomiskt och finansiellt samarbete och stöd till partnerländerna och syftar bl.a. till att upprätta ett frihandelsområde i regionen .