prop · GO031D10 · 2001-01-01 00:00:00 — Övrigt internationellt samarbete skall förstärkas målsättning att bli operativ medlem i ligger fast. Ett rådsbeslut med detta innehåll bör kunna fattas av EU november/december . Däremot kommer själva den praktiska tillämpningen av att påbörjas först . Anledningen till denna förändring i anslutningsprocessen är främst förseningar i utveckling och anpassning av det centrala datastödet. beräknas alla åtgärder vara genomförda. Då kommer också alla personkontroller vid de inre gränserna att upphöra. Förberedelsearbetet har tagit mycket resurser i anspråk på central nivå. Det krävs dock att det också på polismyndighetsnivå bedrivs ett aktivt förberedelsearbete dels för den egna verksamheten och dels gentemot andra, främst hamnar och flygplatser, för att säkerställa att myndigheterna blir klara för anslutningen. Polisen måste också förbereda och fullgöra de särskilda uppgifter som följer av att är ordförandeland i EU . Antalet poliser skall öka och kompetensen inom polisväsendet bli högre Med de resurser som tillförs polisväsendet kan utbildningskapaciteten ökas så att det blir möjligt att anta omkring 660 polisstuderande och åren därefter mellan 600 och 900 polisstuderande . Det skulle, även med beaktande av de avgångar som kan förutses, innebära att antalet poliser skulle öka med 2001, 2002 och 2003. Vid utgången av kommer det då att finnas ca 16 800 poliser. Det är av stor vikt att polisväsendet analyserar resurs- och arbetsfördelningen mellan poliser och annan personal för att säkerställa en ändamålsenlig personalsammansättning. Antalet specialister och annan icke polisutbildad personal behöver enligt regeringens bedömning öka, framför allt för att höja kvaliteten i brottsutredningarna och klara krav, men också för att förstärka administration och planering. Det är också viktigt att ansträngningarna för att skapa en jämnare könsfördelning och för att främja den etniska och kulturella mångfalden inom polisväsendet vidmakthålls. 4.4.4 Kriminalvården Kriminalvården har genom sina uppgifter att verkställa påföljderna fängelse och skyddstillsyn, ansvara för övervakningen av de villkorligt frigivna och utfärda personundersökningar en central roll inom kriminalpolitiken. Verksamheten skall präglas av en human människosyn, god omvårdnad och ett aktivt påverkansarbete med iakttagande av en hög grad av säkerhet samt respekt för den enskildes integritet och rättssäkerhet. Kriminalvården fortsätter rationaliseringsarbetet har verksamheten inom kriminalvården utvecklats positivt på flera vitala områden. Gemenskap i häktena har införts och vårdarrollen har förändrats genom kontaktmannaskapet. Säkerheten inom anstalterna har förbättrats genom den s.k. sektoriseringen, programverksamheten har utvecklats och stödavdelningar och sexualbrottsavdelningar har inrättats. har besparings- och rationaliseringskrav medfört omfattande organisationsförändringar. Nya påföljder och möjligheten att verkställa fängelsestraff genom intensivövervakningen med elektronisk kontroll har fått till följd att antalet korttidsdömda minskat som antalet intagna med långa strafftider ökat. Sammantaget har detta stor betydelse för kriminalvårdens verksamhet. Kriminalvården står nu inför ett fortsatt rationaliseringsarbete som kraven på att nuvarande nivåer och kvalitet inom verksamheterna skall upprätthållas. Det handlar om att undanröja hinder för en effektiv verksamhet och fortsätta att utveckla verksamheten mot de mål som tidigare prioriterats och som ligger fast. Verksamheten skall inriktas på att den dömde inte återfaller i brott En stor del av dem som avtjänar fängelsestraff återfaller i brott. Det är en angelägen uppgift att på olika sätt försöka förändra denna situation. Kriminalvårdens möjligheter att förebygga återfall i brott måste därför tas tillvara. Kriminalvårdens ansvar för att förebygga återfall i brott kan sägas vara tudelat. Dels skall kriminalvården genom ett långtgående säkerhetstänkande, där samhällsskyddsaspekter tillmäts stor vikt, förhindra att intagna begår brott under straffverkställigheten. Dels skall kriminalvården tillvarata de möjligheter till påverkan och förändring som anstaltsvistelsen ger för att minska riskerna för återfall efter frigivningen. Ofta är det fråga om att finna en lämplig balans mellan dessa båda intressen. I detta sammanhang är det också viktigt att beakta att det finns grupper t.ex. kvinnor, unga och olika etniska grupper som har särskilda behov som måste tillgodoses av kriminalvården. Kriminalvårdens kunskap om de intagna skall förbättras För att förhindra de intagna från att utnyttja anstaltstiden till att bilda och upprätthålla kriminella nätverk är det nödvändigt att utveckla arbetsmetoder och använda tillgänglig teknik för att höja förmågan att kartlägga och analysera kunskapen om de intagna. Inom Justitie- departementet har det upprättats en promemoria om kriminalvårdens rätt att behandla person- uppgifter (Ds 2000:50). Promemorians förslag innebär bl.a. att det klargörs att kriminalvården får använda befintlig teknik för att samla, bearbeta och analysera information om de intagna som kan anses utgöra en säkerhetsrisk. Kriminalvårdens samlade kunskap om de intagna kan användas för att på ett ännu bättre sätt än styra valet av anstalt eller avdelning. Informationen kan också användas vid fastställande av de särskilda villkor som skall gälla för långtidsdömda liksom vid beviljandet av permissioner och andra utevistelser. De intagnas grundläggande kompetens skall förstärkas Många av de intagna har svårigheter att socialt anpassa sig till ett liv utan kriminalitet. De saknar arbetslivserfarenhet och grundläggande utbildning. En höjning av de intagnas kompetens i dessa hänseenden ökar förutsättningarna för att de skall kunna leva ett laglydigt liv. En viktig uppgift för kriminalvården är därför att se till att de intagna erbjuds arbete och andra former av sysselsättning, såsom utbildning, undervisning, arbetsträning och social färdighetsträning. En strävan skall vara att ytterligare förstärka inslaget av grundläggande praktisk och teoretisk utbildning. Utgångspunkten skall vara att alla intagna i anstalt som har behov av det skall erbjudas grundskoleutbildning och gymnasieutbildning. Det är vidare viktigt att göra arbetsdriften mer meningsfull och anpassad efter de intagnas behov. De intagna skall få det stöd de behöver för att minska risken för återfall i brott Kriminalvårdens arbete skall vara inriktat på att stödja och hjälpa den dömde och främja anpassningen i samhället. skall de intagna få behandling för psykiska störningar, drogmissbruk och andra problem. De skall också motiveras till att i fortsättningen leva ett laglydigt liv. För att verkställighetens innehåll bättre skall kunna anpassas till de intagnas behov är det viktigt att kunskaperna om de dömdas situation vid intagningen förbättras. Programverksamheten skall vara utformad så att den svarar mot behoven. Kriminalvården skall också erbjuda social träning och meningsfulla fritidsaktiviteter. Det är viktigt att alla tillfällen att utveckla de intagnas personliga ansvar tas tillvara. Kriminalvården skall vidare iaktta ett förhållningssätt till de intagna som bidrar till att de får en jämställd syn på förhållandet mellan män och kvinnor. En kompetent och engagerad personal är en förutsättning för en bra verksamhet. En angelägen uppgift för kriminalvården är därför att se till att personalen har de kompetenser som motsvarar verksamhetens krav och att kontaktmannaskapet utvecklas. Kvaliteten i verksamheten skall utvecklas och följas upp Uppföljning och utvärdering av vidtagna åtgärder är en självklar förutsättning för att verksamhetens kvalitet skall förbättras. För att kunna analysera vilka åtgärder som bäst bidrar till att den intagne inte återfaller i brott efter frigivningen krävs att det utvecklas metoder för att följa upp och utvärdera återfallsfrekvensen för olika kategorier intagna. Möjligheterna att skapa personliga nätverk skall tas tillvara En förutsättning för att den dömde efter avtjänat straff skall kunna återanpassas till ett liv utan kriminalitet är att han eller hon ges möjlighet till kontakter med personer utanför anstalten. Att kontakterna med familj och barn i möjligaste mån bör upprätthållas är närmast en självklarhet. Här fyller de besökslägenheter som inrättats på många anstalter en viktig funktion. Det är emellertid också nödvändigt att försöka finna andra vägar för de dömda att knyta sociala kontakter. I det sammanhanget spelar lekmannaövervakarna, trossamfunden och de ideella organisationerna, t.ex. Kriminellas revansch i samhället (), en viktig roll. Det personliga engagemang och intresse som frivilliga insatser innebär kan aldrig helt ersättas av det stöd som erbjuds inom ramen för ett tjänstemannaansvar. Vikten av de frivilliga krafternas inslag i kriminalvården kan därför inte nog betonas. Ideella insatser är dock inte alltid tillräckligt. Även frivilliga krafter bör få rimliga utlägg täckta. Regeringen överväger därför hur stödet till de frivilliga insatserna skall utformas . Frigivningsförberedelserna skall förstärkas En kriminalvård som är inriktad på att förebygga återfall i brott förutsätter bra och effektiva frigivningsförberedelser. Verksamheten i anstalt skall vara inriktad på åtgärder som förbereder den intagne för ett liv i frihet. Detta gäller även om anstaltsvistelsen skall pågå . Risken är annars stor att de långtidsdömda passiviseras och institu- tionaliseras. Frigivningsförberedelserna för långtidsdömda bör i huvudsak ta fasta på träning och förberedelse för ett socialt liv på det personliga planet samt social och ekonomisk etablering i samhället. Den intagnes personliga situation måste vara avgörande för vilka åtgärder som är påkallade. I det sammanhanget förtjänar påpekas de särskilda behov som vissa grupper t.ex. kvinnor, unga och olika etniska grupper kan ha. Ett särskilt problem är att vissa långtidsdömda av olika skäl vill vistas längre i anstalter med högre säkerhetsgrad än vad samhällsskyddet kräver. En viktig uppgift för kriminalvården är därför att verka för en mera flexibel organisation där en successiv övergång från slutna till öppnare former underlättas. Samarbetet mellan kriminalvården och andra myndigheter kan utvecklas ytterligare Ett effektivt samarbete mellan kriminalvården och andra myndigheter, t.ex. , myndigheter samt hälso- och sjukvården är en förutsättning för att skapa goda möjligheter för den dömde att anpassa sig till ett icke kriminellt liv. Det är viktigt inte minst för att behandling och andra åtgärder som påbörjats under verkställigheten skall kunna fullföljas även efter verkställighetens slut. () har på regeringens uppdrag kartlagt kriminalvårdens och andra myndigheters arbete med att förbereda frigivningssituationen för de intagna. I rapporten från fängelse (1998:6) konstaterar BRÅ att intagna i anstalt har allvarligare sociala problem än befolkningen i stort men också jämfört med andra kategorier dömda personer. Ett flertal hinder för optimala frigivningsförberedelser identifieras och BRÅs slutsats är att förbättringar bör övervägas bl.a. vad avser samarbetet mellan olika berörda myndigheter. Som en fortsättning på regeringsuppdraget driver BRÅ ett projekt där syftet är att undersöka på vilket sätt kriminalvården och andra myndigheter arbetar för att minska risken för återfall bland olika grupper av anstaltsklienter. Resultatet skall redovisas till regeringen . Regeringen överväger hur man på bästa sätt kan skapa goda förutsättningar för en bättre frigivningssituation. Som ett led i det arbetet har regeringen givit Kriminalvårds- styrelsen i uppdrag att redovisa hur kriminalvården arbetar med förberedelserna av frigivningen för att underlätta övergången från anstalt till frihet. Även det uppdraget skall redovisas . En försöksverksamhet med förstärkta och intensifierade frigivningsförberedelser förbereds Inom har departements- promemorian Från anstalt till frihet (Ds 2000:37) utarbetats. I promemorian, som remissbehandlas, föreslås en treårig försöksverksamhet med ett intensifierat arbete för att underlätta de intagnas övergång från anstaltsliv till ett liv i frihet. Förslagen innebär bl.a. att frigivningssituationen för varje intagen skall utredas och planeras på ett strukturerat sätt och i samarbete med den intagne, berörda myndigheter, organisationer och enskilda. Effektiva frigivningsförberedelser med sikte på att minimera risken för återfall i brott förutsätter att den intagne under slutet av verkställighetstiden får vistas i öppnare former. Inom ramen för försöksverksamheten skall långtidsdömda därför få möjlighet att efter ansökan och individuell prövning verkställa av straffet genom intensivövervakning med elektronisk kontroll. Kriminalvården skall skapa förutsättningar för att ge alternativen till fängelse bredast möjliga tillämpning De senaste årens förändringar i påföljdssystemet har medfört nya viktiga uppgifter för kriminalvården. För att frivårdspåföljderna skall upplevas som trovärdiga alternativ till fängelse krävs det att de får ett tydligt och konsekvent innehåll. Att se till att så är fallet kommer även i fortsättningen att bli en viktig uppgift för frivården. Även satsningarna på att förbättra intensivövervakningen måste fortsätta för att garantera dess fortsatta trovärdighet som alternativ till fängelse. De alternativa påföljderna ställer också ökade krav på kriminalvården när det gäller att utföra personundersökningar. För att ge de alternativa påföljderna bredast möjliga tillämpning är det av stor vikt att den misstänktes personliga förutsättningar för olika påföljdsalternativ tydligt framgår av personutredningen. Samhällstjänstens stora genomslag innebär att kriminalvården måste fortsätta ansträngningarna med att få fram lämpliga arbetsplatser som motsvarar klienternas behov. Arbetet inom kriminalvården med att utveckla samhällstjänsten är avgörande för att säkerställa en fortsatt tilltro till alternativen till fängelse Ett väl upparbetat samarbete med de ideella organisationerna och trossamfunden är en förutsättning för att kriminalvården skall kunna lyckas med denna uppgift. För att klara hanteringen av samhällstjänsten kommer det också att vara nödvändigt att fortsätta ansträngningarna för att förbättra samarbetet med kommunerna och landstingen i syfte att öka antalet offentliga arbetsplatser. Arbetet med att bekämpa narkotikamissbruket skall bedrivas med ökad intensitet Den svenska narkotikapolitikens långsiktiga mål är att skapa ett narkotikafritt samhälle. En stor del av dem som är föremål för kriminalvård missbrukar narkotika. Kriminalvårdens insatser på området är därför av betydelse. En av kriminalvårdens viktigaste uppgifter är att hålla anstalter och häkten fria från narkotika och verka för att narkotikamissbruket bland frivårds- klienter minskar. Dessutom skall kriminalvården verka för att dömda som har behov av det får tillgång till missbruksvård. Särskild vikt skall läggas vid insatser för att motivera de dömda till behandling. Det primära är att kriminalvårdens behandlings- och påverkansprogram håller hög kvalitet och är effektiva. Det är ändå oroande att andelen intagna i behandling minskat . Det minskade antalet placeringar enligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt är också en negativ utveckling som måste tas på allvar. Att den intagne blir fri från sitt narkotikamissbruk är en förutsättning för att han eller hon skall kunna leva ett liv utan kriminalitet efter frigivningen. Narkotikamissbruket är också en bidragande orsak till att det förekommer våld mellan intagna. Kriminalvårdens insatser för att bekämpa narkotikamissbruket är därför av väsentlig betydelse för att anpassa den intagne till ett liv utan kriminalitet. Detta arbete måste därför bedrivas med ökad intensitet. 4.4.5 Reformeringen av domstolsväsendet I har vi ett väl fungerande domstolsväsende. Det utgör en garant för medborgarens möjligheter att få rättigheter och skyldigheter fastställda av objektiva och oberoende domstolar. Samhället har förändrats i en allt snabbare takt bl.a. genom inträde i EU samt näringslivets och privatlivets ökande internationalisering. Därutöver ställer medborgarna numera allt högre krav på snabbhet, god service, ett gott bemötande och effektivitet i verksamheten. Det är mot denna bakgrund viktigt att vidmakthålla och utveckla vårt domstolsväsende. Ett väl fungerande domstolsväsende förutsätter ett ständigt pågående arbete med att anpassa verksamheten efter de krav som tiden ställer. Ett väl fungerande domstolsväsende är inte enbart av betydelse för rättssäkerhet och rättstrygghet utan också av stor betydelse för hela vårt lands välstånd. För att uppfylla regeringens mål om bibehållen rättssäkerhet och rättstrygghet samt säkerställa domstolarnas särställning har inletts en omfattande reformering av domstolsväsendet. I en skrivelse till , Reformeringen av domstolsväsendet en handlingsplan (skr. 1999/2000:106) sammanfattar regeringen pågående och planerade förändringar av domstolsväsendet. har ställt sig bakom regeringens redovisning av reformarbetet (bet. 1999/2000:JuU22, rskr. 1999/2000:255). I det följande redovisas huvuddragen i regeringens skrivelse. Fortsatt renodling av arbetsuppgifter En viktig utgångspunkt för reformarbetet är att domstolarna och domarna endast skall pröva frågor som verkligen kräver domstolens speciella kompetens. Ärenden och annat som lika väl kan utföras i en förvaltningsmyndighet bör också utföras där, så att resurser kan koncentreras till de rättsskipande uppgifterna där det behövs domarmedverkan. har ett antal uppgifter förts över från domstolarna till andra myndigheter, bl.a. till kronofogdemyndigheterna. Som ett ytterligare led i renodlingen av domstolarnas verksamhet har beslutat att inskrivningsverksamheten skall koncentreras till sju inskrivningsmyndigheter och att bouppteckningsverksamheten förs över från domstolsväsendet till skatteförvaltningen (prop. 1999/2000:1 utg.omr. 4, bet. 1999/2000:JuU1, rskr. 1999/2000:78). arbetar nu tillsammans med berörda domstolar och reformen skall vara genomförd . Som ett nästa steg med syfte att renodla domstolsverksamheten föreslår nu regeringen förändringar avseende sjöfartsregistret och inskrivning enligt lagen om företagshypotek. Förslagen innebär att sjöfartsregistret flyttas från till och att ärendena om företagshypotek flyttas från till (se vidare avsnitt 4.8). Fortsatt renodling av arbetsformer och domarroll Regeringen vill stärka domarrollen och renodla domarnas arbetsuppgifter till den dömande verksamheten. Dessutom bör domstolarna bemannas med medarbetare som kan avlasta domaren arbetsuppgifter som inte kräver domarens speciella kompetens. En förstärkt beredningsorganisation i domstolarna behöver därför byggas upp. En rad olika försök pågår redan. De anställda i domstolsväsendet Det är av stor betydelse att förutsättningar skapas för att kunna vidareutveckla och förstärka dömandet i första instans så att tyngdpunkten i domstolsväsendets verksamhet också framöver skall kunna ligga där. Viktigt är då bl.a. att även fortsättningsvis kunna rekrytera skickliga medarbetare till samtliga domstolar i hela landet och att också skapa möjligheter till en fortsatt och systematisk kompetensutveckling för de olika personalkategorierna som finns i domstolarna. Domstolarna bör givetvis vara attraktiva arbetsplatser med en god arbetsmiljö. En mera långtgående specialisering än är en viktig faktor för att behålla attraktionskraften i domaryrket och behövs även för att möta de behov som följer av bl.a. internationaliseringen och komplexiteten i samhället. Att det finns möjlighet att vidareutbilda sig är ytterligare en viktig faktor. har i det syftet tagit fram en omfattande utbildningsplan (se vidare avsnitt 4.6.3). Notarier Notariekåren utgör en värdefull resurs i våra domstolar. Notariesystemet bör därför bevaras och utvecklas. Notarierna kommer att utgöra en del av basen i den utbyggda beredningsorganisation som är nödvändig i domstolarna . Det är därför viktigt att det pågående förändringsarbetet inte leder till att antalet notarieanställningar minskar. Det mesta talar för att framtidens domstolar får ett ökat behov av notarier och andra jurister för att åstadkomma en än högre kvalitet i verksamheten och för att göra nödvändig renodling av domarnas arbetsuppgifter möjlig. Framför allt gäller det i de domstolar som av tradition har en förhållandevis låg andel notarier bland sin personal. Nämndemän Nämndemännen fyller en viktig funktion i våra domstolar. Deras medverkan är en garanti för att verksamheten vid domstolarna ligger i linje med allmänna värderingar i samhället. Nämndemännens medverkan bidrar också till att medborgarnas förtroende för domstolarnas verksamhet upprätthålls. De bör i så hög grad som möjligt svara mot ett folkgenomsnitt såvitt avser ålder och bakgrund. Det är mot den bakgrunden önskvärt att uppdraget som nämndeman cirkulerar. Regeringen avser besluta om direktiv till en utredning om nämndemannainstitutet bl.a. för att åstadkomma att nämndemän rekryteras från en bredare bas än . Det finns också ett behov av att förändra regelverket i takt med den övriga utvecklingen i domstolarna. Även frågor om hur en nämndemans lämplighet för sitt uppdrag skall prövas bör ingå i utredningsuppdraget. Förbättrat processuellt regelverk Ett ändamålsenligt processuellt regelverk är av avgörande betydelse för domstolarnas funktion och möjligheter att verka. De förfaranderegler som styr de svenska domstolarnas verksamhet, framför allt , ärendelagen och förvaltningsprocesslagen, har därför kontinuerligt varit föremål för översyn och reformer i olika delar. Målsättningen är att åstadkomma en ändamålsenlig och snabb processordning som exempelvis gör det möjligt att handlägga de stora och omfattande målen effektivt och på ett sätt som ger de bästa förutsättningarna för korrekta avgöranden. Förenkling har därför genomförts av domstolsförfarandet i de allmänna domstolarna. En försöksverksamhet med videokonferens i domstol har också inletts. Vidare ser en särskild utredare över rättegången i brottmål och tvistemål med särskild inriktning på de grundläggande frågorna om muntlighet, omedelbarhet och koncentration (dir. 1999:62). Säkerheten i domstolarna skall stärkas och bemötandet i domstolarna skall förbättras Domstolarnas lokaler bör vara utformade så att parter, vittnen, brottsoffer och andra som besöker en domstol kan känna sig trygga och kan tillbringa väntetiden i en lugn och säker miljö. Lagstiftningen skall vara utformad så att goda möjligheter ges att förebygga våldsdåd i domstolarna. Regeringen avser därför att verka för att säkerheten stärks och avser att lägga fram en proposition med förslag till lagstiftning om förbättrat tillträdesskydd i domstolarna. Det är viktigt att vittnen och andra som kallas till domstolen får ett gott bemötande och tillräcklig information om vad som väntar dem. har på uppdrag av regeringen efter samråd med och utarbetat ett åtgärdsprogram som syftar till att förbättra domstolarnas bemötande av vittnen, målsägande och andra som kommer i kontakt med domstolarna. Åtgärdsprogrammet omfattar bl.a. en översyn av kallelsernas utformning och förbättrad information till dem som kallats till domstolen. Domstolarnas lokaler bör om möjligt utformas så att målsägande och vittnen inte behöver konfronteras med den tilltalade före förhöret. Arbetet med att genomföra de föreslagna åtgärderna pågår. Den frivilligverksamhet med vittnesstöd som pågår på många orter är mycket värdefull. Regeringen är av uppfattningen att verksamheten bör finnas vid varje domstol. Regeringen har för avsikt att lämna en proposition med förslag till åtgärder för att förbättra brottsoffrens situation på grundval av betänkandet Brottsoffer Vad har gjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40). Den framtida yttre domstolsorganisationen har i skrivelsen till (skr.