prop · GO031D12 · 2001-01-01 00:00:00 — Även värnpliktsutbildning omfattande 3 månader för rekrytering till hemvärnet bör fortsätta . Arbetet med att minska avgångarna under grundutbildningen skall fortsätta och arbetet med att öka intresset bland kvinnor att fullgöra värnplikt skall likaså fortsätta. har lämnat betänkandet Totalförsvarsplikten (SOU 2000:21). Utredningen har bl.a. berört frågor om inskrivning och mönstring, påföljd vid brott mot totalförsvarsplikten och motivationshöjande åtgärder. Regeringen konstaterar att den fortsatta inriktningen av utbildningen av totalförsvarspliktig personal är beroende av den fortsatta beredningen av betänkande samt de slutsatser som görs inom ramen för ovannämnda Personalförsörjningsutredning. och uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att genomföra de förändringar av Försvarsmaktens grundorganisation som beslutat om (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168, prop. 1999/2000:97, bet. 1999/2000:FöU7, rskr. 1999/2000:250, bet. 1999/2000:FöU8, rskr. 1999/2000:251). Inriktningen är att förändringarna skall vara genomförda . På regeringens uppdrag har Försvarsmakten redovisat förutsättningarna att integrera de flygburna signal- respektive radarspaningsflygförbanden, dvs. den s.k. specialflygverksamheten, med verksamheten vid F 16. Försvarsmakten förordar att specialflyget fortsatt lokaliseras till Malmen. Som skäl för sitt ställningstagande anför myndigheten att en omlokalisering skulle kräva omfattande investeringar vid F 16 och att det skulle vara risk för att nyckelpersonal inte skulle flytta med till varför en allvarlig kompetenssvacka skulle uppstå. Regeringen har ingen annan uppfattning än Försvarsmakten. Regeringens bedömning: Utgångspunkten för miljöarbetet bör vara sektorsansvaret för ekologisk hållbarhet. Inom ramen för detta ansvar bör Försvarsmakten införa ett miljöledningssystem i hela organisationen. Skälen för regeringens bedömning: Utgångspunkten för Försvarsmaktens miljöarbete skall enligt regeringen vara sektorsansvaret för ekologisk hållbarhet. bör Försvarsmakten fördjupa arbetet med detta sektorsansvar. Det är angeläget att arbetet får genomslag i form av ett alltmer ensat miljöarbete inom sektorn, som ligger i linje med det av fastlagda övergripande miljömålsarbetet. En annan huvuduppgift för Försvarsmakten när det gäller miljöarbetet är att införa ett miljöledningssystem enligt standarden ISO 14001 i hela organisationen. Härutöver anser regeringen att miljöarbetet i övrigt bör utvecklas vidare. Miljöutbildningen bör sålunda fortsätta. Arbetet med strategiska miljöbedömningar bör fördjupas och konkretiseras . Avvecklingen av användningen av ämnen som bryter ned ozonskiktet bör fortsätta, liksom arbetet med att begränsa effekterna av skott- och flygbuller. Även arbetet med att begränsa utsläppen till luft, mark och vatten från skadliga ämnen och fossila bränslen bör fortsätta. Regeringen vill också peka på betydelsen för miljön av att de fastställda riktlinjerna för miljöanpassad försörjning av försvarsmateriel successivt börjar tillämpas. Inom ramen för Försvarets forskningsanstalts forskning inom verksamhetsgrenen Förvars- och säkerhetspolitik redovisade Forskningsanstalten rapporten inom försvaret. Syftet med rapporten är att diskutera begreppet avmaterialisering inom försvaret, dvs. en minskad resursanvändning, och att utveckla metoder för att kunna analysera försvarets totala resursanvändning. Rapporten är huvudsakligen inriktad på återanvändning och återvinning i samband med att vapensystem avvecklas. Rapporten har remissbehandlats. Regeringen anser att rapporten pekar på väsentliga aspekter när det gäller utvecklingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle. Regeringen anser att rapporten kan ligga till grund för Försvarsmakten i sitt fortsatta miljöarbete. Den miljösanering av fastigheter som Försvarsmakten har skyldighet att genomföra enligt miljöskyddslagen (1969:387) av fastigheter som avvecklas bör genomföras i en sådan takt som resurserna medger. Saneringen av sådana fastigheter som kan antas ha ett inte obetydligt marknadsvärde bör enligt regeringen därvid prioriteras. I det internationella arbetet bör miljösamarbetet med de övriga nordiska försvarsmakterna vidareutvecklas. Härutöver bör samverkan med bl.a. amerikanska myndigheter och den ryska försvarsmakten fortsätta i enlighet med regeringens särskilda beslut. Stöd till de baltiska staterna Regeringen anförde i prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret följande: "Det är viktigt att fortsatt utveckla det breda praktiska samarbetet i . De nordiska ländernas tilltagande samarbete sinsemellan och med främst de baltiska länderna ger ett väsentligt bidrag till säkerheten i regionen. Som en del av de säkerhetsfrämjande insatserna är det av stor vikt att bidrar till den långsiktiga utvecklingen av grundläggande totalförsvarsfunktioner under demokratisk kontroll i de baltiska staterna. Insatsernas tyngdpunkt bör ligga på rådgivning, kunskapsöverföring och utbildningsstöd." Stödet till de baltiska staterna skall kännetecknas av långsiktighet och uthållighet och ha sin tyngdpunkt i rådgivning, kunskapsöverföring och utbildningsstöd, inom ramen för demokratisk styrning i respektive stat och med den huvudsakliga inriktningen mot folkligt förankrade existensförsvar. Även materielstöd är viktigt. Det bör finnas en beredskap att lämna stöd vad gäller respektive försvarsmakts utveckling såväl i stort som i dess enskilda delar. Det är en fördel om stödet så långt möjligt kan få karaktären av fleråriga systempaket. Försvarsmakten bör mot denna bakgrund enligt regeringens uppfattning översiktligt följa utvecklingen av respektive stats försvarsmakt samt det internationella stöd som lämnas i sammanhanget, och föreslå regeringen beslut om lämpliga åtgärder från svensk sida, i förekommande fall i samverkan med andra länder. Det är enligt regeringens uppfattning angeläget att ambitionerna höjs när det gäller Försvarsmaktens NBC-skyddsutbildning. In- riktningen bör vara att förmågan att hantera NBC-hot skall kunna ökas såväl när det gäller att försvara mot väpnat angrepp och att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred som när det gäller att bidra till fred och säkerhet i omvärlden. Vid internationella insatser där NBC-hot ej är uteslutet bör strävan vara att öka förbandens NBC-skyddsnivå med det framtida målet att utrustningen skall vara nationellt och internationellt interoperabel. Frivilligutbildningen bör inriktas mot att vidmakthålla utbildningen för de frivilliga försvarsorganisationerna på en sådan nivå att kvaliteten i utbildningen leder till godtagbar kunskap och förmåga i krigsuppgifter samt leder till en god rekrytering i förhållande till insatsorganisationens behov. Försvarsmakten bör stödja och bistå frivilligorganisationerna så att deras verksamhet bidrar till att vidmakthålla försvarsviljan, ge försvarsverksamheten en bred förankring samt så att de resurser som avdelas för frivilligverksamhet kan nyttjas effektivt. Regeringens förslag: Inriktningen för incidentinsatser skall vara följande. Försvarsmakten skall genomföra incidentinsatser, dvs. upptäcka, ingripa och avvisa varje form av kränkning av svenskt territorium för att hävda rikets territoriella integritet i luften, till sjöss och på marken, med de förband och enheter som har beredskap för detta ändamål. Skälen för regeringens förslag: Försvars- makten skall genomföra incidentinsatser, dvs. upptäcka, ingripa och avvisa varje form av kränkning av svenskt territorium för att hävda rikets territoriella integritet i luften, till sjöss och på marken, med de förband och enheter som har beredskap för detta ändamål. Regeringens förslag: Inriktningen för stöd till samhället skall vara följande. Vid sidan om sin skyldighet att medverka i räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102), skall Försvarsmakten bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och därvid kunna samverka med andra myndigheter och kunna ställa resurser till förfogande. Skälen för regeringens förslag: En viktig uppgift för Försvarsmakten är att kunna lämna stöd till samhället i skilda situationer. Försvarsmakten skall sålunda kunna bistå ansvariga myndigheter med insatser för stöd vid räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) och för att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Det är enligt regeringens mening ange- läget att Försvarsmakten, inom ramen för kraven på förmåga för de övriga försvars- uppgifterna, vidmakthåller och utvecklar möj- ligheterna att lämna stöd vid sådana situationer. Regeringen anser vidare att Försvarsmakten bör ägna fortsatt stor uppmärksamhet åt stödet vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Myndigheterna bör därför tillsammans med de berörda myndigheterna fördjupa planeringen för militära stödinsatser vid det tiotal exempel på svåra påfrestningar som prioriterats av statsmakterna. Den vidgade synen på hot och risker kan innebära att Försvarsmaktens förmåga behöver tas i anspråk även vid andra händelser än de som faller inom ramen för räddningstjänstlagen eller utgör svåra påfrestningar på samhället i fred. I detta avseende bör, om inte annat föreskrivs i särskild ordning, stöd enligt regeringens mening kunna lämnas i situationer där ansvarig myndighets ordinarie resurser inte räcker till. Ett exempel på lämplig samverkansform härvidlag är Försvarsmaktens avtal med om helikopterberedskap på fem orter i . Regeringen vill i sammanhanget understryka att Försvarsmakten vid en insats, oavsett slaget av insats, skall biträda den ansvariga myndigheten. Ansvaret för att begära stöd skall således ligga på den andra myndigheten. Avslutningsvis vill regeringen erinra om att polisen, tullen och har fått tydligare möjligheter att använda Försvarsmaktens resurser för transporter för att kunna utföra sina uppgifter genom en ändring i förordningen (1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet. Regeringens förslag: Försvarsmakten skall upprätthålla beredskap enligt de tidsramar som regeringen beslutar. Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör kunna delta i fredsfrämjande insatser med förbandsenheter med snabbinsatsförmåga från såväl armé- marin- som flygstridskrafterna i enlighet med fastställda partnerskapsmål inom ramen för PFF:s planerings- och översynsprocess. Detta är särskilt viktigt i samband med ordförandeskap i EU. Skälen för regeringens förslag och bedömning Övergången från ett invasionsförsvar till ett insatsförsvar med anpassningsförmåga ger bättre möjligheter att flexibelt utnyttja Försvarsmaktens resurser. Förband och enheter blir tillgängliga utan en omfattande repetitionsutbildning och det blir möjligt att sätta samman dessa till operativa insatsstyrkor efter aktuella behov. Försvarsmaktens beredskapssystem skall anpassas till dessa nya förutsättningar. Regeringen har därför beslutat att Försvarsmakten skall lämna förslag till hur beredskapssystemet skall utvecklas för att kunna tillämpas mer flexibelt. Uppdraget skall redovisas i budgetunderlaget . Vilken beredskap som Försvarsmakten skall upprätthålla framgår av ett hemligt regeringsbeslut (Fö2000/856/MIL). Beredskap för internationella insatser Regeringen anser att utvecklingen av Försvars- maktens förmåga att delta i internationella insatser bör utgå ifrån PFF:s planerings- och översynsprocess (PARP). Regeringen har beslutat att anta ett antal partnerskapsmål inom ramen för PARP. Partnerskapsmålen omfattar och har utarbetats i dialog mellan och Nato. De partnerskapsmål som regeringen beslutat att anta omfattar följande förbandstyper med tillhörande förmåga: - Ledningsresurs , - Stabspersonal för civil-militär samverkan (Cimic) , - Två mekaniserade infanteribataljoner , - Militärpoliskompani , - Ingenjörkompani med ammunitions- och minröjningsförmåga , - Marint minröjningsförband , - Spaningsflygförband AJS 37 (ersätts av JAS 39 ), - Transportflygförband . Förbanden har 30 respektive 90 dagars beredskap. Regeringen anser att de förbandstyper och den förmåga som utvecklas inom ramen för PARP skall vara utgångspunkten för anmälan till andra internationella förbandsregister. Att partnerskapsmålen är knutna till vissa förbandstyper utesluter inte att den kunskap och de erfarenheter som förvärvas genom deltagandet i PARP-processen också används i utvecklingen av andra förbandstyper. De nu antagna partnerskapsmålen innebär dock en särskild prioritering och en kvalitativ utveckling av de förband som redovisats ovan. enades EU:s medlemsländer om ett övergripande mål (Headline ) för att kunna hantera hela spektrat av Petersbergsinsatser. Detta mål bestod i att 2003 ha styrkor tillgängliga upp till 60 000 man jämte relevanta marin- och flygstridskrafter. Styrkorna skall kunna vara insatta i ett konfliktområde och vara självförsörjande . kommer en kapacitetskonferens att hållas där medlemsländerna anmäler sina bidrag till det övergripande målet. Denna process kommer sedan att fortsätta under det svenska ordförandeskapet . Försvarsmakten skall kunna upptäcka, identifiera, avvisa och dokumentera kränkningar av territoriet i enlighet med förordningen (1982:756) om Försvarsmaktens ingripande vid kränkningar av territorium i fred och neutralitet, m.m. (IKFN-förordningen). Regeringens bedömning: Inriktningen för internationella insatser bör vara följande. Försvarsmakten skall delta med en bataljon i en multinationell fredsstyrka i Kosovo och fortsatt ställa resurser till SFOR:s förfogande i . Skälen för regeringens bedömning: Regeringen bedömer att läget på västra är fortsatt instabilt och kräver ett fortsatt internationellt engagemang där bör delta. FN:s mandat för en multinationell fredsstyrka i Kosovo gällde till . Närvaron av en multinationell fredsstyrka kommer att fortsätta om inte beslutar annorlunda. Den svenska KFOR- styrkan har minskats från ca 850 till 800 personer. Antalet skytteenheter har utökats som stödfunktionerna har reducerats. Minskningen av styrkan har kunnat göras utan att försämra bataljonens operativa förmåga. Regeringen anser att bör ställa motsvarande resurser till KFOR:s förfogande i Kosovo . Mandatet för SFOR-insatsen i Bosnien- har förlängts till . SFOR:s nuvarande uppgifter är mer inriktade på återuppbyggnad av det civila samhället . Regeringen anser att det nuvarande svenska truppbidraget omfattande ca 40 personer för bl.a. civil-militär samverkan (Cimic) är ändamålsenligt. bör ställa motsvarande resurser till SFOR:s förfogande i . Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling Regeringens förslag: Inriktningen för materiel, anläggningar samt för forskning och teknikutveckling skall vara följande. Anskaffning av organisationsbestämmande materiel och förnödenheter samt materiel och förnödenheter som måste vara tillgängliga för beredskapsändamål skall prioriteras. Därutöver skall anskaffning av materiel till de förband som skall kunna användas vid internationella insatser och som anmält inom ramen för PARP prioriteras. Materielsystem som inte behövs skall avvecklas så fort som möjligt. Försvarsmakten skall fortsätta att planera materielanskaffningen mot ett ökat inslag av demonstratorer och simulatorer. Försvarsmaktens materielförsörjning och materielavveckling skall ske på ett miljöanpassat sätt. Inhemsk fortifikatorisk kompetens skall upprätthållas. Inom Försvarsmaktens forsknings- och teknikutveckling skall följande områden prioriteras: ledningsförmåga på operativ och taktisk nivå med tillhörande IT-systemteknik, underrättelsesystem, förmåga till väpnad strid, informationsoperationer samt skydd mot NBC-stridsmedel. Försvarsmaktens forskning och teknikutveckling skall vidare stödja utvecklingen av nya förbandstyper som IT- säkerhetsförband och NBC-insatsstyrka. Beträffande forskning och teknikutveckling för internationella insatser skall förmåga till ammunitions- och minröjningsförmåga prioriteras. Skälen för regeringens förslag Försvarsmaktens långsiktiga materielförsörjning skall utgå från den inriktning som beslutat om (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). Regeringen vill särskilt framhålla följande utgångspunkter . Anskaffning av organisationsbestämmande materiel och förnödenheter samt materiel och förnödenheter som måste vara tillgängliga för beredskapsändamål skall prioriteras. Därutöver bör anskaffning av materiel till de förband som skall kunna användas vid internationella insatser och som anmält inom ramen för PARP prioriteras. Materielsystem som inte bedöms fylla en funktion i det ominriktade militära försvaret bör avvecklas så fort som möjligt. Regeringen anser att en fortsatt satsning på informations- och ledningssystem, forskning och teknikutveckling samt anskaffning av demonstratorer och simulatorer är nödvändig. Denna bedöms också ge svensk försvarsindustri stora möjligheter att inta en framträdande roll inom dessa områden samt bidra till upprätthållande av viktiga kompetensområden. Försvarsmaktens materielförsörjning och materielavveckling skall ske på ett miljöanpassat sätt. Försvarsministern informerade muntligen om bl.a. regeringens inriktning och åtgärder avseende den västeuropeiska försvarsmaterielgruppen (), om genomförandet av den gemensamma avsikts-förklaringen inom ramen för det s.k. LoI-samarbetet (Letter of Intent), om regeringens intresse av att fortsätta nära samarbete med och medverkan i utvecklingen av en europeisk radarjaktrobot. Regeringen vill därutöver informera om följande frågor. Regeringen beskrev i prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret konsekvenserna för försvarsindustrin av den planerade omstruktureringen av Försvarsmakten med tillhörande förändringar i materielanskaffningen. Den redo-visade strategin för att åstadkomma deltagande i internationell samutveckling med syftet att bidra till att upprätthålla viktiga kompetensområden tillämpas nu inför en internationell samutveckling av radarjaktrobot med lång räckvidd avsedd som beväpning till flygplanet 39 . Regeringen meddelade i prop. 1999/2000:30 sin avsikt att informera om utvecklingen inom robotområdet. Det är regeringens bedömning att det inte är möjligt att långsiktigt skapa en tillräcklig tillgång till strategisk robotkompetens inom landet enbart genom de robotprojekt som Försvarsmakten har behov av. För att säkerställa en långsiktig tillgång till kompetens inom detta område, som är belagt med mycket hög sekretess såväl nationellt som internationellt, krävs att svensk försvarsindustri deltar på ett tillfredsställande sätt i internationella robotprojekt. Strävan vid ett svenskt deltagande i internationella robotprojekt bör vara att det skapas ett ömsesidigt beroende där svensk industri besitter strategisk kompetens inom vissa nischer. Det är därför väsentligt att bibehålla en utvecklande och producerande robotindustri inom landet och att den omstrukturerade svenska robotindustrin, inom vissa nischer blir konkurrenskraftig. har genomfört förhandlingar och dialoger med försvarsindustrin avseende villkor och förut- sättningar för att inom givna ekonomiska ramar långsiktigt kunna skapa tillgång till viktig robotkompetens inom landet. Resultatet av dessa förhandlingar och dialoger är att den svenska utvecklande och producerande robot- industrin, och därmed en väsentlig del av den inhemska tillgången till robotkompetens, endast kan bibehållas om det skapas en helhetslösning med en tillräcklig miniminivå av robotprojekt till 2010. Grunden för denna helhetslösning består av att Försvarsmakten beställer en begränsad anskaffning av nuvaran- de luftvärnsrobotsystem 23 Bamse, genomför realiserbarhetsstudie och utveckling av DGA Bamse (DGA är en förkortning för digital gruppantenn). Studien syftar till att undersöka möjligheterna att integrera sjö- och markmåls- funktion i samma system. En utveckling och anskaffning av DGA Bamse förutsätter att industrin etablerar ett internationellt sam- arbetsprojekt. Vidare förutsätts att Försvarsmakten beställer samt att deltar i utvecklingen av det europeiska radarjaktrobotprojektet . Regeringen konstaterar att denna helhetslösning innebär ett långsiktigt ekonomiskt åtagande för staten där det inte finns utrymme för ambitions- minskningar om den svenska tillgången till viktig robotkompetens skall kunna bibehållas. Regeringen finner det angeläget att bibehålla viktig robotkompetens i och har därför bemyndigat att förhandla om ett svenskt deltagande i samt beslutat att Försvarsmakten får beställa serieförberedelser och en begränsad anskaffning av luftvärns- robotsystem 23 Bamse. Regeringen avser att pröva lämpligheten att styra robotanskaff- ningen genom en gemensam objektsram. Regeringen redovisade i prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret sin bedömning av inom vilka teknikområden som behöver ha tillgång till strategiska kompetenser. framhöll i bet. 1999/2000:FöU2 att utskottet inte har något att erinra mot rege-ringens bedömning. Regeringen avser nu att gå vidare med att ta fram en strategi för hur tillgång till strategiska kompetenser skall säkerställas. Som ett led i detta arbete har regeringen beslutat uppdra åt att i samråd med Försvarsmakten, , Flygtekniska försöksanstalten och utarbeta förslag till en sådan strategi. Regeringen återkommer till i frågan. Regeringen informerade i prop. 1999/2000:30 om avsikten att besluta om direktiv till utredning att se över den militära materielförsörjningsprocessen. Regeringen beslutade om direktiv till en särskild utredare att kartlägga nuläge och förändringsfaktorer vad gäller materielförsörjningen för det militära försvaret samt föreslå utvecklings- och effektiviseringsåtgärder (dir. 2000:13). Utredaren skall i en första etapp kartlägga och analysera dels den nuvarande materielförsörjningen, dels sådana förändringsfaktorer som bedöms ha betydelse för materielförsörjningens fortsatta utveckling. Denna etapp har redovisats (SOU 2000:54, Det militära försvarets materielförsörjning). Utredaren skall i en andra etapp föreslå utvecklings- och effektiviseringsåtgärder vad avser materielförsörjningen. Därvid skall utredaren bland annat överväga hur materielförsörj-ningen kan göras mer flexibel och anpassningsbar till förändrade säkerhetspolitiska, försvarspolitiska, organisatoriska och tekniska förutsättningar och behov. Vidare skall utredaren överväga hur det internationella samarbetet inom området kan stärkas samt hur resursfördelningen i princip bör göras mellan olika faser av materielförsörjningen. Etapp två skall redovisas . Regeringen redovisade i prop. 1998/99:74 och prop. 1999/2000:30 sin avsikt att besluta om en översyn av forskning och utveckling inom totalförsvaret. Regeringen beslutade om direktiv för en sådan översyn (dir. 2000:14). Enligt direktiven skall en särskild utredare analysera och lämna förslag till hur nationell och internationell forskning och utveckling skall kunna nyttiggöras som användbar kunskap och praktiska tillämpningar för behov inom totalförsvaret. Arbetet skall bedrivas med utgångspunkt från de senare årens utveckling i omvärlden, ominriktningen av totalförsvaret samt principen om anpassning. Utredaren har redovisat delbetänkandet Forskning och utveckling för totalförsvaret - kartläggning och probleminventering (SOU 2000:84) och skall enligt direktiven redovisa sitt slutbetänkande . Regeringen informerade i prop. 1999/2000:30 om regeringens inriktning för hur förnödenhetsavvecklingen bör genomföras och om regeringens avsikt att se över gällande reglering på området och lägga fast en inriktning för det förestående avvecklingsarbetet. Utskottet delade i allt väsentligt regeringens överväganden (bet. 1999/2000:FöU2). Regeringen har därefter beslutat förordningen (2000:278) om gåvor och överföringar av överskottsmateriel hos Försvarsmakten. Förordningen trädde i kraft . Därigenom kan de frivilliga försvarsorganisationerna och svenska myndigheter få materiellt tillskott som stöd till internationella humanitära insatser möjliggörs.