prop · GO031D2 · 2001-01-01 00:00:00 — Av dessa förändringar kan nämnas avregleringar av vissa produktmarknader, utbyggnaden av högskolor och universitet, en skärpt konkurrenslagstiftning, avreglering av kapitalmarknaden samt ökad internationell konkurrens. Arbetskraftsutbud och öppen arbetslöshet som sysselsättningen har stigit har även arbetskraftsutbudet ökat. Statistiken tyder på att det främst är personer som varit definierade som studerande som trätt in på arbetsmarknaden. Antalet hemarbetande har också fortsatt att minska. Diagram 6.2 Sysselsättning och arbetskraftsutbud Tusental personer Till följd av det förbättrade arbetsmarknadsläget väntas även andra latent arbetssökande, dvs. personer som kan och vill arbeta men inte aktivt söker arbete, söka sig in på arbetsmarknaden framöver. Bland dessa återfinns personer som befinner sig utomlands, betraktar sig själva som lediga eller arbetssökande, utan att uppfylla villkoren för att klassificeras som öppet arbetslösa eller är utanför arbetskraften av ospecificerad anledning. Antalet hemarbetande bedöms fortsätta minska. Däremot väntas antalet personer som är långvarigt sjuka eller förtidspensionerade öka i takt med att andelen personer i åldrarna 55 , där dessa grupper av naturliga skäl är överrepresenterade, stiger framöver. Antalet studerande minskar till följd av att antalet platser i avtar och att volymen på de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska programmen trappas ner. Nedgången motverkas dock delvis av att antalet platser vid högskolor och universitet utökas. Sammantaget väntas arbetskraftsutbudet öka med ca 61 000 personer . Arbetskraften ökar alltså mindre än sysselsättningen, vilket innebär att den öppna arbetslösheten faller från till . ökar arbetskraftsutbudet däremot mer än sysselsättningen och den öppna arbetslösheten stiger därmed till . Nedtrappningen av och de arbetsmarknadspolitiska programmen ger under dessa år ett relativt stort tillskott till arbetskraftsutbudet och alla nya arbetssökande antas därför inte kunna bli sysselsatta omgående. Diagram 6.3 Öppet arbetslösa och personer i konjunktur- beroende arbetsmarknadspolitiska program Procent av arbetskraften Osäkerheter i prognosen Det finns en rad osäkerheter beträffande utvecklingen på arbetsmarknaden framöver. beräknas fortfarande en förhållandevis stor andel av den arbetsföra befolkningen befinna sig utanför arbetskraften. Det är dock mycket svårt att bedöma hur stor arbetskraftspotentialen är. Den starka BNP-tillväxten och snabba sysselsättningsökningen som skett har kunnat kombineras med fortsatt låg inflation och låga inflationsförväntningar. Möjligheten finns att arbetsmarknaden och lönebildningen fungerar bättre än vad som antagits i kalkylen. Då skulle BNP-tillväxten kunna bli starkare och sysselsättningsnivån bli högre än beräknat utan att det uppstår inflationsdrivande löneökningar. BNP-tillväxten skulle också kunna bli starkare om produktivitetstillväxten inom teleproduktindustrin, som har varit mycket snabb , skulle fortsätta ge ett mycket starkt bidrag till tillväxten även i ett medelfristigt perspektiv. Utvecklingen kan dock komma att bli den motsatta. Det är möjligt att bristsituationen och matchningsproblemen på arbetsmarknaden har underskattats. Även om situationen på arbetsmarknaden har förbättrats i de flesta län är sysselsättningsgraden fortfarande betydligt lägre, och arbetslösheten betydligt högre, i vissa delar av landet än i andra. Dessutom är arbetslösheten högre bland lågutbildade än bland högutbildade. Tillgången på arbetslösa högskoleutbildade är inom många yrken obetydlig i hela landet och problemet kan därför inte lösas genom ökad geografisk rörlighet. Tabell 6.3 Öppen arbetslöshet och sysselsättningsgrad i olika regioner Öppen arbetslöshet, procent av arbetskraften Sysselsättningsgrad, procent av den arbetsföra befolkningen 2 00 kv. 2 99 kv. 2 00 kv. 2 4,0 3,3 77,6 79,5 5,9 4,8 72,1 73,1 och öarna 5,0 3,8 76,0 77,5 6,2 5,9 70,3 71,3 4,9 4,4 73,5 74,7 7,1 6,1 71,3 71,8 Mellersta 6,0 6,6 71,5 72,0 7,8 5,7 68,5 71,2 Hela riket 5,4 4,7 73,3 74,6 Källa: () Enligt intervjuundersökning har bristen på arbetskraft ökat . Nästan samtliga kommuner uppger enligt denna undersökning rekryteringssvårigheter vad gäller sjuksköterskor, läkare och lärare. tjänstebarometer visar att den omfattande bristen på personal med branschspecifik kompetens inom flera tjänstesektorer med höga kompetenskrav fortsätter öka. Detta gäller för t.ex. branscherna andra företagstjänster och reklamverksamhet. Tjänstesektorer med relativt låga kompetenskrav, såsom handel och åkerier, rapporterar också en ökande brist på arbetskraft. Även industribarometern visar att bristen på personal har ökat, avseende såväl yrkesarbetare som tekniska tjänstemän. inom industrin som uppger att de upplever brist är dock fortfarande betydligt lägre än . Om det uppstår allvarligare matchningsproblem än väntat på arbetsmarknaden eller rena bristsituationer, dvs. restriktioner vad gäller tillgången på arbetskraft med den kompetens och utbildning som efterfrågas, skulle löneökningarna kunna bli betydligt högre än beräkningsantagandet. Det skulle sannolikt få negativa effekter på sysselsättning och tillväxt. 7 Löner Löneökningarna är förhållandevis låga mot bakgrund av att sysselsättningen har ökat kraftigt . Preliminära uppgifter från visar att lönerna i genomsnitt har ökat med jämfört med . Avtalen har beräknats till och löneglidningen till . Utfallet kommer sannolikt att revideras till följd av retroaktiva löneutbetalningar. Tabell 7.1 Timlöner Procentuell förändring 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Industri 4,2 2,5 3,4 Avtal 2,9 1,5 2,4 Löneglidning 1,3 1,0 1,0 Byggnadsindustri 3,6 4,2 3,6 Avtal 3,1 1,9 2,6 Löneglidning 0,5 2,3 1,0 Privata tjänster 4,1 3,6 3,3 Avtal 3,1 2,7 2,5 Löneglidning 1,0 0,9 0,8 Statliga myndigheter 2,9 3,7 3,5 Avtal 1,9 2,5 2,5 Löneglidning 1,0 1,2 1,0 Kommunala myndigheter 3,2 3,71 4,1 Avtal 2,3 2,7 3,6 Löneglidning 1,0 1,0 0,5 Totalt 3,8 3,4 3,5 3,5 3,5 3,5 Avtal 2,8 2,4 2,7 Löneglidning 1,0 1,0 0,8 1I samband med att statistikredovisningen avseende kommunala myndigheter flyttades över från och till skedde vissa förändringar avseende redovisningsmetod och populationsstorlek. Det försvårar redovisningen av löneutvecklingen inom kommunala myndigheter och har föranlett förseningar i statistikproduktionen. Den siffra för kommunala myndigheter som redovisas i tabellen är en uppskattning av utfallet utifrån den statistik som finns tillgänglig och information från . Källor: , och Utfallet för visar att de totala löneökningarna liksom löneglidningen varierar något mellan näringslivet och offentliga myndigheter. I näringslivet ökade lönerna totalt sett med något mer än genomsnittet och löneglidningen beräknades till . Inom offentliga myndigheter ökade därmed lönerna totalt sett med något mindre än genomsnittet. Det är inom primärkommunerna som det har noterats relativt låga löneökningstal. Löneglidningen inom primärkommunerna är negativ för . Orsaken till det kan vara att vissa avtalsrevisioner som har inkluderats i beräkningarna inte har realiserats . Mätt som årsgenomsnitt antas lönerna öka jämfört med , vilket innebär att löneglidningen förutsätts begränsas till . Även 2003, då det saknas avtal för flertalet löntagare, antas lönerna totalt sett stiga . antas produktionen stiga i en mer trendmässigt normal och långsiktigt hållbar tillväxttakt på . Penningpolitiken förutsätts då bedrivas så att inflationen överensstämmer med inflationsmål på . Nominella löneökningar på är förenliga med en sådan utveckling. Reallönerna stiger då i ungefär samma takt som produktiviteten. löper löneavtalen för i stort sett hela arbetsmarknaden ut. Det innebär att avtalsrörelsen inleds i ett skede då resursutnyttjandet i ekonomin väntas ha stigit till en nivå som kan innebära att konkurrensen om tillgänglig arbetskraft resulterar i höga avtalsmässiga löneökningar. De totala löneökningarna riskerar då att bli högre än vad som antas i beräkningarna. Ett flertal faktorer talar emellertid för att löneökningarna kan begränsas till . Bland annat väntas pristrycket bli fortsatt lågt och . Reallönerna, som har ökat snabbt , beräknas åren 2000 2003 stiga med i genomsnitt , givet de nominella löneökningarna och den prisutveckling som förutses i kalkylen. Det är en högre årlig löneökningstakt än den genomsnittliga 1999. Diagram 7.1 Nominell och real timlöneutveckling Procentuell förändring En annan faktor som talar för måttliga löneökningar är att det har inrättats en ny myndighet, , som har i uppgift att medla i arbetstvister och verka för en väl fungerande lönebildning. Därtill har samarbetsavtal tecknats inom flera avtalsområden. Fortsätter inriktningen mot mer koordinerade avtalsförhandlingar, samordnade lönekrav på branschnivå och friare lönesättning på lokal nivå i nästa avtalsrörelse kan det också bidra till en bättre fungerande lönebildning framöver. Det löneavtal för sjuksköterskor som slöts innebar en ökad decentralisering av löneförhandlingarna. I det löneavtal som presenterades för lärarna fanns det inga individuellt garanterade löneökningar och endast en del av löneutrymmet hade fastställts som en garanterad löneökning på kommunnivå. De förhandlande fackförbundens medlemmar röstade dock nej till förslaget och det är därmed oklart hur det slutgiltiga avtalet för lärarna kommer att utformas. 8 Inflation Inflationstrycket är fortsatt mycket lågt i . Låga löneökningar och en stigande produktivitetstillväxt har dämpat det inhemska kostnadstrycket , vilket har bidragit till att hålla ned inflationen. Prishöjningarna på importerade varor, frånsett oljeprodukter, har också varit låga. I prognosen antas de internationella priserna öka framöver men uppgången förblir relativt modest. Genom att kronan antas stärkas som oljepriset faller tillbaka från dagens höga nivå ger importprisutvecklingen ett negativt bidrag till inflationen. Med måttliga löneökningar och en god produktivitetstillväxt begränsas också kostnadsökningarna i den inhemska produktionen. Inflationen, mätt som förändringen av mått UND1X, beräknas uppgå till . Inflationen mätt enligt konsumentprisindex (KPI) blir något högre främst till följd av stigande räntekostnader. Den marginella uppgången i inflationen enligt UND1X förklaras dels av fördröjda indirekta effekter av det höga oljepriset , dels av att en stark efterfrågetillväxt ger utrymme för handeln och andra tjänstesektorer att höja sina marginaler. Inflationen antas och åren därefter uppgå till i enlighet med inflationsmålet. Tabell 8.1 Konsumentprisutveckling Procentuell förändring 1999 2000 2001 2002 2003 KPI, årsgenomsnitt 0,3 1,2 1,4 1,9 2,0 KPI, dec dec 1,2 1,1 1,7 2,0 2,0 UND1X, årsgenomsnitt 1,4 1,3 1,1 UND1X, dec-dec 1,9 1,0 1,3 HIKP, årsgenomsnitt 0,6 1,1 1,1 HIKP, dec dec 1,2 0,9 1,3 NPI, årsgenomsnitt 1,2 2,5 1,5 NPI, dec dec 0,5 2,7 1,9 Prisbasbelopp, tkr 36,4 36,6 36,9 37,4 38,0 HIKP, EU, årsgenomsnitt 1,2 2,0 1,8 1,8 1,7 Källor: och Eventuella bristsituationer på arbetsmarknaden är den största enskilda osäkerhetsfaktorn i prognosen. Såvitt kan bedömas utifrån tillgängliga indikatorer uppträder dock risken för en mer markerad bristsituation på arbetsmarknaden först och framåt, även om vissa flaskhalsar gradvis gör sig påminda tidigare. Det tilltagande konkurrenstrycket kan medföra att vinstmarginalerna i näringslivet, trots den starka efterfrågeutvecklingen, blir oförändrade eller endast stiger sakta. Oljeprisets utveckling utgör också en betydande osäkerhetsfaktor i prognosen. Importpriser En stor del av inflationen i bestäms av prisutvecklingen på importerade varor. Trots att oljepriset har fördubblats har inflationen ändå fortsatt att vara mycket låg. Den låga inflationen tyder på att de indirekta effekterna av det höga oljepriset ännu inte fullt ut har slagit igenom i konsumentledet även om låga prisökningar på övriga importvaror i viss mån har dämpat den allmänna prisutvecklingen. Inflationen enligt såväl KPI som UND1X uppgick till , varav mer än hälften förklaras av högre priser på bensin och diesel. Med viss eftersläpning bör oljeprishöjningarna slå igenom i form av högre priser på transporttjänster och produkter där oljan är en viktig insatsvara. Den globala tillväxten har varit hög . Än så länge har de internationella prisökningarna varit överraskande låga och de har begränsats till främst råvaruprodukter. finns det också betydande kapacitetsreserver på världsmarknaden inom flertalet sektorer som effekterna av handelsintegrationen bidrar till att hålla ned företagens vinstmarginaler. I prognosen antas de internationella priserna på bearbetade varor öka snabbare framöver men uppgången förblir begränsad. Världsmarknadspriset på bearbetade varor förväntas öka innevarande år och , mätt som årsgenomsnitt. Allt fler länder förväntas visserligen närma sig fullt resursutnyttjande men genomslaget på priserna bedöms ändå bli begränsat fram . I har det etablerats mycket låga inflationsförväntningar som centralbankerna givits större självständighet. Därigenom kommer inte en samfälld högkonjunktur på samma sätt som tidigare att leda till snabbt stigande kostnads- och prisökningar på världsmarknaden. Prisutvecklingen på olja utgör ett betydande osäkerhetsmoment i inflationsbedömningen (se fördjupningsruta i kapitel 2). har priset på råolja (Brentolja) i genomsnitt legat på per fat. I prognosen förutses priset falla till per fat mot slutet av detta år och till . Detta är en betydande upprevidering jämfört med bedömningen i vårpropositionen. Det fortsatt höga oljepriset kan förklaras av en oväntad stark efterfrågeökning på oljeprodukter i världen som på kort sikt inte kan mötas med produktionsökningar i oljeländerna. De svenska importpriserna på bearbetade varor har ökat långsamt tack vare att kronan apprecierat något. Kronan väntas stärkas med ytterligare , vilket tillsammans med fallande oljepriser kan bidra till att inflationen reduceras med under loppet av vid fullt genomslag. Genom att näringslivet bedöms utnyttja de låga importpriserna till att i viss omfattning höja vinstmarginalerna, beräknas dock de sammantagna effekterna på inflationen enligt KPI bli . Resursläge och enhetsarbetskostnad Löneökningarna har varit förhållandevis låga . Det finns inte heller några tecken på att lönerna är på väg att accelerera. De avtalsförhandlingar som kommer att föras under innevarande och kommer att få avgörande betydelse för löneutvecklingen framöver. I prognosen antas lönerna öka . Bristtalen på arbetsmarknaden tyder på att näringslivet kan få svårare att expandera . som har svårighet att finna personal med branschspecifik kompetens har ökat men i ett historiskt perspektiv är nivåerna fortfarande relativt låga. Inom tjänstesektorn har också bristen på arbetskraft börjat öka inom sektorer med relativt låga kompetenskrav och bristtalen ligger kvar på höga nivåer inom sektorer med höga kompetenskrav. Det har också blivit svårare att rekrytera byggnadsarbetare trots en fortsatt hög arbetslöshetsnivå i riket som helhet. Mot bakgrund av den fortsatt snabba sysselsättningsökningen förutses därför de lediga resurserna minska ytterligare, vilket ökar risken för snabbare löneökningar. Av stor vikt för inflationsutvecklingen är produktivitetstillväxten i den svenska ekonomin. Produktivitetstillväxten i näringslivet har inte förändrats på ett avgörande sätt även om produktivitetsökningarna har varit större än . Inom industrin har dock produktivitetstillväxten varit markant bättre än tidigare främst tack vare en mycket gynnsam utveckling för teleproduktindustrin (se kapitel 5). Den kraftiga produktionsökning som förutses åren 2000 2001 väntas innebära en god produktivitetsutveckling. steg produktiviteten rejält enligt de preliminära nationalräkenskaperna. För industrin beror den snabba produktivitetstillväxten framöver på att outnyttjad kapacitet tas i anspråk, som utvecklingen inom teleproduktindustrin väntas bli fortsatt mycket gynnsam. Därtill bör det ökade utnyttjandet av informationsteknik också bidra till den höga produktivitetstillväxten. I det övriga näringslivet märks små förändringar i tillväxten i arbetsproduktiviteten . Inom dessa delar av näringslivet bedöms arbetsproduktiviteten närma sig den långsiktiga tillväxtpotentialen . hålls den fortfarande tillbaka något när främst sektorer med låg arbetsproduktivitet såsom varuhandel växer snabbt medan andra sektorer med en hög arbetsproduktivitet växer relativt sett långsamt. Ytterligare faktorer som kan bidra till en högre produktivitetstillväxt är de konkurrensfrämjande regelreformerna inom vissa sektorer (nu senast på el- och telemarknaderna) samt en ökad användning av informationsteknik inom exempelvis den finansiella sektorn. Den relativt snabba produktivitetstillväxten bidrar till att den inhemska inflationen blir måttlig . Vinstmarginaler Utöver utvecklingen av arbetskraftskostnaderna bestäms den inhemskt genererade inflationen huvudsakligen av hur vinstmarginalerna förändras inom näringslivet. På kort sikt slår kostnadsökningar i producentledet normalt inte igenom fullt ut i konsumentpriserna på grund av att konkurrensen i såväl producent- som detaljistledet inte medger en fullständig övervältring. I normalfallet bör dock kostnadsökningar på leda till motsvarande höjningar av konsumentpriserna. finns det emellertid en tendens att högre kostnader inte lett till högre konsumentpriser ens på , och således har vinstmarginalerna i övrigt näringsliv fallit (se diagram 8.1 på nästa sida). Avregleringar av tidigare skyddade sektorer samt en ny konkurrenslagstiftning är viktiga förklaringar bakom de fallande vinstmarginalerna. Det mesta talar för att vinstmarginalen mätt som bruttovinstandel har nått en ny och lägre jämviktsnivå . I inflationsprognosen bedöms det dock finnas ett visst behov av att återställa vinstmarginalerna. Transportföretagen och vissa andra hemmamarknadsföretag förutses således återta den tidigare försämringen av vinstmarginalen i takt med att oljepriset sjunker. Dessutom är det troligt att det starka efterfrågeläget utnyttjas av detaljister och grossister till vissa marginaljusteringar . har också inflationsförväntningarna stigit hos företagen. Enligt barometer ligger inflationsförväntningarna i näringslivet på . Det hårda konkurrensläget kan dock innebära att sådana prisförändringar inte realiseras . Exempelvis kommer priserna i konsumentledet sannolikt fortsätta att sjunka på tele- och energimarknaderna under det närmaste året bl.a. genom att allt fler konsumenter aktivt väljer leverantör. Vinstmarginalen i näringslivet utgör en källa till osäkerhet och mot bakgrund av den förväntade importprisutvecklingen kan inflationen bli mycket låg . har också hushållens inflationsförväntningar minskat . Diagram 8.1 Bruttoöverskottsandel i övrigt näringsliv exklusive fastighets- och småhusverksamhet Procent Bostadskostnader Stigande bostadskostnader ger ett totalt bidrag till inflationen enligt KPI på och , vilket huvudsakligen förklaras av stigande räntekostnader för egnahemsägare. De långa marknadsräntorna stiger visserligen endast marginellt , men i takt med att hushållen lägger om de fördelaktiga lån som togs upp då marknadsräntorna var låga ökar räntekostnaderna. Detta höjer KPI, men inte inflationen enligt UND1X från vilken dessa kostnader exkluderas. Hyrorna bedöms stiga med måttliga innevarande år. Den föreslagna sänkningen av fastighetsskatten skapar förutsättningar för en återhållsam hyresutveckling även trots att övriga kostnader för fastighetsägarna bedöms stiga något mer än . Räntekostnaderna bedöms bli högre och underhållskostnaderna ökar när byggkonjunkturen stärks. Dessutom bidrar de föreslagna höjningarna av energi- och koldioxidskatter till högre uppvärmningskostnader. I vissa regioner där vakanstalen i bostadsbeståndet är fortsatt höga bör dock hyreshöjningarna bli mycket måttliga. Diagram 8.2 Konsumentprisutveckling Årlig procentuell utveckling Skatter och subventionsförändringar Taxeringsvärdena för såväl egnahem som flerfamiljshus skrivs fram med prisutvecklingen för fastigheter . sänks emellertid fastighetskatten för flerfamiljshus från till och för egnahem från till . Effekten av dessa förändringar på KPI tar i stort ut varandra. Andra skatteförändringar som genomförs , såsom höjda energi- och koldioxidskatter, beräknas höja KPI, medan sänkt moms på personbefordran samt de marginellt sänkta arbetsgivaravgifterna sänker KPI. Sammantaget beräknas skatteförändringarna höja KPI med . I tabell 8.2 nedan framgår i vilken utsträckning inflationen, enligt KPI och enligt mått UND1X, påverkas av de föreslagna skatteförändringarna. I UND1X exkluderas de direkta effekterna av ändrade skatter och subventioner från KPI. Tabell 8.2 Effekter på KPI och UND1X av skatte- förändringar enligt budgetpropositionen Samtliga åtgärder träder i kraft Åtgärder KPI UND1X Differens1 Höjda taxeringsvärden, egnahem 0,5 0,1 0,4 Sänkt skattesats, egnahem 0,4 0,0 0,4 Energi- och koldioxidskatter 0,3 0,1 0,2 Höjda taxeringsvärden samt sänkt skattesats, hyreshus 0,1 0,1 0,0 Sänkt moms på personbefordran 0,1 0,0 0,1 Totalt 0,2 0,1 0,1 1 Den korrigering av KPI (avseende förändrade indirekta skatter och subventioner) som görs för att beräkna UND1X. I UND1X har dessutom räntekostnader för egnahemsägare exkluderats från KPI. 9 Hushållens ekonomi och konsumtionsutgifter Hushållens reala disponibla inkomster beräknas öka kraftigt tack vare den goda sysselsättningsutvecklingen, den låga inflationen och beslutade och föreslagna skattesänkningar. Även hushållens konsumtionsutgifter väntas växa starkt. 9.1 Hushållens inkomster Hushållens realinkomstutveckling är mycket stark. ökade den reala disponibla inkomsten med . Efter med fallande realinkomster översteg inkomsterna nivå. väntas realinkomsterna förstärkas ytterligare. Sysselsättningen stiger och den fortsatt låga inflationen medför att lönesumman realt sett ökar med . Transfereringsinkomsterna från den offentliga sektorn utvecklas något svagare än , trots det höjda barnbidraget och den kraftiga ökningen av utbetalningarna från sjukförsäkringen. Den främsta orsaken är fallande utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen till följd av det förbättrade läget på arbetsmarknaden. Inkomstskatterna sänktes med ca som ett led i kompensationen för tidigare höjningar av egenavgifterna. Därutöver höjdes skiktgränsen för statlig inkomstskatt. Sammantaget beräknas den reala disponibla inkomsten öka . Prognosen påverkas dock av att nationalräkenskaperna fr.o.m. redovisar som en del av hushållssektorn. Därmed minskar hushållssektorns skattebetalningar med ca enligt nationalräkenskapernas redovisningsmetod. Motsvarande belopp läggs till hushållens konsumtionsutgifter. De egentliga hushållens ekonomi påverkas inte av omläggningen. Rensar man för institutionella omklassificering ökar den reala disponibla inkomsten . Även 2001 väntas reallöner och sysselsättning utvecklas väl, trots att tillväxttakten mattas något. Det nya studiestödssystemet, som införs , samt en ytterligare höjning av barnbidragen medför att transfereringarnas bidrag till hushållsinkomsterna stiger. Det föreslagna andra steget i kompensationen för egenavgifterna beräknas, tillsammans med en ytterligare höjning av skiktgränsen för statlig inkomstskatt samt höjt grundavdrag motsvara i skattesänkning. Prognosen innebär sammantaget att hushållens reala inkomster ökar med , vilket endast överträffats vid några enstaka tillfällen . mattas sysselsättnings- ökningen och de sammanlagda löneinkomsternas årliga reala tillväxttakt uppgår till . Vid nu gällande och föreslagna regelsystem för skatter och transfereringar bedöms hushållens reala Tabell 9.1 Hushållens disponibla inkomster och konsumtionsutgifter 2001 2002 2003 Lönesumma inkl. sjuklön 849 5,7 4,8 3,4 2,0 1,9 Transfereringar från offentlig sektor 392 1,8 0,4 1,0 0,7 3,5 Räntor och utdelningar, netto 13 11,4 3,2 3,7 6,9 3,3 Övriga inkomster, netto 200 0,7 1,7 1,6 1,3 1,2 Direkta skatter och avgifter 469 3,7 1,6