prop · GP0325 · 2001-10-25 00:00:00 — 2001/02:25 praktiken inte kunna betraktas som ett tvångsmedel i den mening som Regeringen anser dock att det finns skäl att frångå den tidigare bedömningen och utvidga vitesförbudet till att avse även situationer där föreläggandet avser uppgifter om annan än den förelagde. Exempelvis kan en arbetsgivare komma att avslöja sig själv om han föreläggs att lämna uppgifter om arbetstagare som avslöjar att han använt sig av så kallad svart arbetskraft. Det skall han inte behöva vara tvungen att göra. Bestämmelsen har som Lagrådet förordat tagits in i en ny paragraf och omfattar alla vitesförelägganden att lämna uppgift. Bestämmelsen har utformats med 3 kap. 5 § taxeringslagen (1990:324) som förebild. 1 § De i 613 kap. föreskrivna uppgiftsskyldigheterna omfattar olika former av uppgifter som utan föreläggande skall lämnas till ledning för annat än egen taxering. Av respektive bestämmelse framgår vem som är uppgiftsskyldig samt för vad kontrolluppgifter och andra uppgifter skall lämnas. Vissa uppgifter, som formellt kan anses omfattas av den föreskrivna uppgiftsskyldigheten, saknar dock helt betydelse för fastställande av underlaget att ta ut skatt eller beräkna pensionsgrundande inkomst. I syfte att underlätta för uppgiftslämnarna och inte åsamka dem onödigt administrativt merarbete får regeringen föreskriva om undantag från kontrolluppgiftsskyldigheten. Rätten att föreskriva om undantag är generell och inte avsedd att användas som ett dispensinstrument i enskilda fall. Den omfattar självfallet enbart inskränkningar i den lagstadgade uppgiftsskyldigheten. Uppgiftsskyldigheten kan således inte utvidgas med stöd av denna bestämmelse. För att regeringen skall kunna föreskriva undantag förutsätts enligt punkt 1 att undantaget inte kan antas komma att försvåra kontrollen av att deklarationsskyldigheten fullgjorts riktigt och fullständigt. Uppgifter som är obehövliga för t.ex. taxeringen eller uttagande av skatt kan således undantas. I den gamla lagen finns föreskrivet undantag för t.ex. uppgifter om ränta från särskilda konton för vilka uppgifter lämnas enligt annan lagstiftning (se 3 kap. 23 § 5 den gamla lagen). Med stöd av den här punkten bör vidare kunna undantas sådan avkastning m.m. som inte är skattepliktig. I visst fall görs detta dock uttryckligen. Det gäller uppgifter om pensionssparkonton (se 8 kap. 4 § 3, 9 kap. 5 § och 10 kap. 4 §). Om olika uppgiftslämnare kan komma att betraktas som upp- giftsskyldiga för samma belopp eller rättshandling, men på olika grunder, bör regeringen kunna föreskriva undantag från uppgiftsskyldighet med stöd av den här punkten. Däremot är det i normalfallet inte tillräckligt att uppgiften omfattas av deklarationsskyldigheten enligt 3 kap. för att en kontrolluppgiftsskyldighet skall kunna inskränkas med stöd av denna bestämmelse. Kravet på att undantaget inte kan antas komma att försvåra kontrollen av att deklarationsskyldigheten fullgjorts riktigt och fullständigt bör sättas relativt högt. Om uppgiften behövs för att kunna fastställa den pensionsgrundande inkomsten får undantag inte komma i fråga (punkt 3). Undantaget får inte heller försvåra uttagandet av skatt enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. (punkt 2) eller lägga hinder i vägen för åtaganden enligt överenskommelser med andra länder om att lämna skattekontrolluppgifter (punkt 4). Paragrafen är ny. 2 § Enligt bestämmelsen får skattemyndigheten i ett enskilt fall ge stif- telser och föreningar dispens från skyldigheten att lämna uppgifter som avses i 5 kap. 1 §. Dispensen skall gälla . Bestämmelsen motsvarar 2 kap. 26 § fjärde stycket den gamla lagen. 19 kap. Övriga bestämmelser 1 § Paragrafen anger vilka som är behöriga företrädare för personer, fysiska och juridiska, som inte själva kan fullgöra förpliktelserna enligt lagen. Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 2 § 13, 5 och 6 den gamla lagen. Enligt 4 kap. 2 § 5 den gamla lagen kan ombud fullgöra uppgiftsskyldigheten för andra uppgiftsskyldiga än enskilda personer och dödsbon. I det sammanhanget är det inte ett ombud med fullmakt utan ett ombud på grund av sin ställning. Användandet av ordet ombud i denna betydelse kan som har påpekat i dess remissyttrande leda till feltolkningar. Regeringen delar bedömning att begreppet kan tas bort utan att bestämmelsen förlorar praktisk innebörd. I lagrådsremissen föreslogs att uppgiftsskyldigheten för en annan juridisk person än ett dödsbo skall fullgöras av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman eller förvaltare, om inte regeringen bestämmer annat beträffande staten, landsting eller kommun. Lagrådet har anfört att den föreslagna uppräkningen är vilseledande, eftersom det normalt knappast är hela styrelsen för en juridisk person som lämnar uppgifter till skattemyndigheterna utan snarare en firmatecknare eller annan behörig ställföreträdare. Lagrådet anför vidare att bestämmelsen inte heller är adekvat i den del den gäller staten, landsting och kommun. Lagrådet anser att det i denna punkt är tillräckligt att ange att uppgiftsskyldigheten för en annan juridisk person än ett dödsbo skall fullgöras av en ställföreträdare för den juridiska personen och att hänvisningen till staten, landsting och kommun kan utgå. Punkt 4 har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I lagrådsremissen föreslogs att det av punkt 5 skulle framgå att skyldigheten att lämna uppgifter för en värdepappersfond skall fullgöras av det fondbolag som sköter förvaltningen av fonden eller, om fonden har övergått till ett förvaringsinstitut, av detta. I samband med lagrådsföredragningen har bestämmelsen tagits bort och skyldigheten för bl.a. fondbolaget att lämna självdeklaration för värdepappersfonden direkt förts in i 2 kap. 7 §. 2 § Enligt bestämmelsen skall den som är uppgiftsskyldig enligt lagen bevara underlag för att kunna fullgöra uppgiftsskyldigheten och för att skattemyndigheten skall kunna kontrollera att uppgiftsskyldigheten har fullgjorts riktigt. Bestämmelsen utgör ett komplement till övriga regleringar om skyldighet att bevara räkenskaper m.m. Skyldigheten att bevara underlag enligt denna bestämmelse kommer i flertalet fall att gälla efter utgången av det kalenderår underlaget avser. En taxering kommer normalt sett inte att ändras . Genom tillämpningsföreskrifter får dock regleras för hur olika typer av underlag skall bevaras. Motsvarande skyldighet finns i 4 kap. 1 § den gamla lagen. Den särskilda regleringen i andra stycket samma paragraf om vilket underlag fåmansföretag och fåmanshandelsbolag skall bevara för kontroll av taxeringen för företagsledaren eller honom närstående eller delägare har tagits bort. Deras skyldighet att bevara underlag följer av den generella bestämmelsen och behöver inte regleras särskilt. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 3 § Beslut av och skattemyndigheten är inte överklagbara. Överklagandebestämmelser finns i 4 kap. 6 § den gamla lagen. Lagrådet har anfört att frågan kan ställas om det inte finns några beslut enligt den nya lagen som borde kunna få överklagas, t.ex. beslut om förelägganden av olika slag, eventuellt förenade med vite. Enligt Lagrådets mening kan det finnas skäl att mera noggrant analysera skälen för överklagandeförbud vid de olika typer av vitesförelägganden som kommer i fråga enligt den nya lagen. Även när det gäller vissa andra beslut som kan medföra negativa konsekvenser för en enskild, t.ex. beslut om avslag på begäran om anstånd att lämna självdeklaration, kan det enligt Lagrådet synas motiverat att belysa varför ett överklagandeförbud anses behövligt. Det brukar dock, som Lagrådet har påpekat, inom skatteområdet föreskrivas förbud mot överklagande som även omfattar vitesförelägganden. En ändring i det avseendet skulle kunna få återverkan även inom annan lagstiftning på skatteområdet och skulle kräva en omfattande utredning. Regeringen är därför inte nu beredd att inom ramen för det här lagstiftningsarbetet göra några förändringar. 4 § Handlingar som lämnats till skattemyndigheten eller skall förstöras efter taxeringsårets utgång. Om det är fråga om handlingar som rör aktiebolag eller ekonomiska föreningar är bevarandetiden . Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 13 § den gamla lagen. Lagen föreslås träda i kraft som den gamla lagen föreslås upphävas. Den nya lagen föreslås dock att i vissa avseenden tillämpas först vid 2003, 2004 eller taxering och i övrigt vid taxering. När det gäller deklarationsskyldigheten och vilka uppgifter som skall förtryckas skall den gamla lagen tillämpas års taxering. I den mån den nya lagen innebär en utvidgning av kontrolluppgiftsskyldigheten skall den tillämpas först vid taxering. samt , och anser att kontrolluppgiftsskyldigheten vid avyttring av andelar i utlandsbaserade värdepappersfonder borde kunna tillämpas redan vid taxering. Regeringen har under hand inhämtat att detta är möjligt även för de mindre uppgiftslämnarna. Förslaget föreslås därför tillämpas redan från och med kommande taxering. Näringslivets skattedelegation har framfört att övergångs- bestämmelserna kan komma att vålla stora tolkningssvårigheter. Delegationen anser att begreppet utvidgning av kontroll- uppgiftsskyldigheten är alltför oklart och bestämmelsen därför bör ges en tydligare utformning. Det hade varit önskvärt att samtliga bestämmelser kunnat börja tillämpas i sin helhet vid samma tillfälle. För att detta skulle vara möjligt skulle emellertid bestämmelserna kunna tillämpas först vid taxering, och även då med vissa undantag. Det skulle innebära att den gamla lagen skulle tillämpas tillsammans med inkomstskattelagen (1999:1229). Den gamla lagen har inte i något avseende anpassats till inkomstskattelagen. De hänvisningar som görs till annan lagstiftning i den gamla lagen skulle i de flesta fall vara felaktiga. Även om det skulle vara möjligt att ha en sådan ordning, skulle det vara förenat med stora svårigheter och merarbete för såväl skattemyndigheterna som enskilda. Det skulle också medföra att sådana uppgiftsskyldigheter som föreslås tas bort skulle behöva tillämpas längre än vad som är nödvändigt. Den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter bör därför börja tillämpas i största möjliga utsträckning redan vid taxering. I de fall kontrolluppgiftsskyldigheten utvidgas bör detta ske med viss framförhållning. Det är därför mindre lämpligt att införa en kontrolluppgiftsskyldighet vid taxering som avser löpande beskattningsår. Den kontrolluppgiftsskyldige måste rimligen redan vid beskattningsårets ingång kunna känna till vilka uppgifter som det skall lämnas kontrolluppgift om inför taxeringen påföljande år. Det förekommer att samma paragraf innehåller bestämmelser om såväl redan gällande uppgiftsskyldigheter som nya. Det skulle leda till omfattande övergångsbestämmelser att dela upp paragraferna på olika tillämpningstidpunkter. Den föreslagna bestämmelsen att ny kontrolluppgiftsskyldighet skall tillämpas års taxering torde i praktiken inte vålla några större tillämpningsproblem. Det kan dock inte uteslutas att skattemyndigheterna och i större utsträckning än vanligt kommer att belastas med förfrågningar. I flera fall saknar en kontrolluppgiftsskyldighet som finns sin motsvarighet i den nya lagen. Sådana kontrolluppgifter skall inte lämnas vid taxering. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. När det gäller vissa undantag från deklarationsskyldigheten i 2 kap. 6 § för pensionärer med inkomster som inte överstiger viss procent av prisbasbeloppet tillämpas en annan och högre procentsats av prisbasbeloppet enligt lagen (1999:265) om särskilt grundavdrag och deklarationsskyldighet för fysiska personer i vissa fall vid taxeringar. En hänvisning görs till lag. övrigt överensstämmer bestämmelserna i sak med förslaget i Prop. 2001/02:25 lagrådsremissen. Med anledning av regeringens förslag i budgetpropositionen om en höjning av grundavdraget från och med taxering har dessutom ytterligare övergångsbestämmelser tillkommit. Deklarationsskyldigheten är i vissa fall beroende av om inkomsterna överstiger grundavdraget. Regeringen har föreslagit att grundavdraget skall höjas till lägst av prisbasbeloppet vid taxering och till i den lägsta inkomstklassen vid taxering (se prop. 2001/2002:1 finansplan m.m. avsnitt 8.2.3.3). 26.2Förslaget till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624) Ändringarna i lagen föranleds av att skyldigheten att lämna särskild uppgift enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter utgår och uppgiftsskyldigheten i stället flyttas till kupongskattelagen. Se vidare avsnitt 13.3. 26.3Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) Ändringarna i lagen föranleds av att en revisors anmärkningsskyldighet beträffande företag som har underlåtit att i rätt tid redovisa och betala skatter och avgifter utvidgas till att även omfatta redovisning och betalning av punktskatter. Vidare föreslås att en revisor skall sända vissa orena revisionsberättelser direkt till skattemyndigheten. Se vidare avsnitt 11. 26.4Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Ändringen föranleds av att föreskrifterna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter ersatts av nya föreskrifter i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om Ändringarna föranleds av att föreskrifterna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter ersatts av nya föreskrifter i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. har formulerats i enlighet med Lagrådets förslag. Lagrådet har anfört att såväl den nuvarande som den föreslagna lydelsen av 9 kap. 3 första stycket ter sig mindre adekvat när den anger att fråga om utdömande av vite skall prövas av den länsrätt som är enligt dessa lagar (dvs. lagarna om taxering samt självdeklarationer och kontrolluppgifter). Lagrådet anför vidare att vilken länsrätt som är behörig anges inte i dessa lagar utan i 14 § lagen om Prop. 2001/02:25 allmänna förvaltningsdomstolar och därtill anslutande föreskrifter. som borde sägas i 9 kap. 3 § är enligt Lagrådet att behörig länsrätt är den länsrätt som är behörig i ärenden enligt dessa lagar eller liknande. har i en skrivelse (dnr Fi2000/188) hemställt om att särskilda forumregler införs i bl.a. lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Beredningen av Riksskatte- verkets hemställan är ännu inte avslutad. Regeringen kommer att beakta vad Lagrådet har anfört i samband med beredningen av hemställan. Något förslag läggs därför inte fram . 26.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:533) om arbetsställenummer m.m. Bestämmelsen om att arbetsställenummer skall anges i kontrolluppgiften har förts in i 6 kap. 6 § 6 den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Paragrafen kan till följd därav upphävas. 26.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar Ändringarna i lagen föranleds av att en revisors anmärkningsskyldighet beträffande föreningen som har underlåtit att i rätt tid redovisa och betala skatter och avgifter utvidgas till att även omfatta redovisning och betalning av punktskatter. Vidare föreslås att en revisor skall sända vissa orena revisionsberättelser direkt till skattemyndigheten. Se vidare avsnitt 11. 26.8Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) Ändringarna föranleds av att föreskrifterna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter ersatts av nya föreskrifter i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 5 kap. 5 § I sista stycket anges att det som sägs om den som är deklarationsskyldig och skattskyldig i första och andra styckena också skall gälla den som utan att vara deklarationsskyldig är skyldig att lämna vissa andra uppgifter. De uppgifter som avses är sådana som skall lämnas som särskilda uppgifter enligt den nya lagen. I förhållande till lagrådsremissen har därför i sista stycket hänvisningen till den nya lagen begränsats till att avse enbart bestämmelserna om skyldigheten att lämna särskilda uppgifter. Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster Att bestämmelserna om avgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980) skall tillämpas även i fråga om särskild löneskatt framgår av 1 kap. 6 § den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. En särskild bestämmelse om det behövs således inte i lagen om särskild löneskatt på förvärvsinkomster. 26.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta Bestämmelserna om kontrolluppgifter för dem som är skattskyldiga enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta har flyttats till den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. I paragrafen görs i stället en hänvisning till relevanta bestämmelser i den nya lagen. Se vidare avsnitt 17. 26.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. I andra stycket har tagits in en hänvisning till bestämmelserna om kontrolluppgiftsskyldighet för begränsat skattskyldiga i den nya lagen. Bestämmelserna ersätter tidigare hänvisning till den särskilda kontrolluppgiftsskyldighet som fanns i lagen (1998:674) om inkomst- grundad ålderspension. Den särskilda kontrolluppgiftsskyldigheten omfattas numera av kontrolluppgiftsskyldigheten i den nya lagen. 26.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet Ändringarna föranleds av att föreskrifterna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter ersatts av nya föreskrifter i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1920) om Att bestämmelserna om avgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980) skall tillämpas även i fråga om allmän löneavgift framgår av 1 kap. 6 § den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. bestämmelse om det behövs således inte i lagen om allmän löneavgift. 26.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:297) om Prop. 2001/02:25 försöksverksamhet med samtjänst vid Ändringen föranleds av att föreskrifterna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter ersatts av nya föreskrifter i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 26.15Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt Ändringen föranleds av att föreskrifterna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter ersatts av nya föreskrifter i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 26.16Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) 5 kap. 9 § Skatteavdrag skall göras från ränta och utdelning om kontrolluppgift skall lämnas om inte särskilt undantag har gjorts. I den nya lagen har kontrolluppgiftsskyldigheten utvidgats till att även omfatta utdelning och ränta från så kallade kupongbolag och ekonomiska föreningar samt andra där mottagaren av utdelningen eller räntan enligt den gamla lagen skall lämna särskild uppgift. Avsikten är inte att utvidga skyldigheten att göra skatteavdrag för dessa utdelningar och räntor. Särskilda undantag för dessa utdelningar och räntor har därför införts. 10 kap. 25 § I ett nytt andra stycke införs en bestämmelse om att deklarationen skall vara egenhändigt underskriven av den som är skyldig att lämna deklarationen eller av den som är behörig ställföreträdare enligt 23 kap. 35 §§. Det innebär bl.a. att ett sådant ombud som enligt 23 kap. 4 § kan svara för redovisningen av mervärdesskatt för en utländsk företagare är behörig att skriva under skattedeklarationen. 10 kap. 26 § Utformningen av bestämmelsen har anpassat till motsvarande bestämmelse i 4 kap. 4 § den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 10 kap. 31 § Om mervärdesskatt skall redovisas i självdeklarationen framgår det av 3 kap. 14 § den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter vilka uppgifter som skall redovisas. Bestämmelsen om detta i andra stycket kan därför utgå. 18 kap. 3 § Enligt förslaget förutsätts för förtidsåterbetalning av innehållen Prop. 2001/02:25 preliminär skatt att den skattskyldige bedriver näringsverksamhet. nu gällande regler kan förtidsåterbetalning efter inkomstårets utgång även medges en fysisk person som inte har fått en förtryckt förenklad självdeklaration och därför måste lämna en särskild självdeklaration trots att han inte bedriver näringsverksamhet. Genom att behålla möjligheten om det föreligger synnerliga skäl kan dock återbetalning göras i uppenbart angelägna fall. Det är samma möjlighet som finns för dem som fått en förenklad självdeklaration. 23 kap. 2 § Lagrådet har i fråga om första stycket hänvisat till vad det anfört under 17 kap. 8 § den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter och i fråga om andra stycket till vad det anfört under 9 kap. 3 § första stycket lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Regeringen har under nämnda paragraf bemött vad Lagrådet har anfört. Övriga föreslagna ändringar föranleds av den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 26.17Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension 2 kap. 19 § Ändringarna i lagen föranleds av att skyldigheten att lämna särskild kontrolluppgift till ledning för bestämmande av pensionsgrundande inkomst av anställning för vilken en försäkrad inte är skattskyldig i flyttas till den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Se vidare avsnitt 17.2. 26.18Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:265)om särskilt grundavdrag och deklarationsskyldighet för fysiska personer i vissa fall vid taxeringar Ändringen föranleds av att föreskrifterna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter ersatts av nya föreskrifter i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 26.19Förslaget till lag om ändring i revisionslagen (1999:1079) Ändringarna i lagen föranleds av att en revisors anmärkningsskyldighet beträffande företag som har underlåtit att i rätt tid redovisa och betala skatter och avgifter utvidgas till att även omfatta redovisning och betalning av punktskatter. Vidare föreslås att en revisor skall sända vissa orena revisionsberättelser direkt till skattemyndigheten. Se vidare Prop. 2001/02:25 avsnitt 11. 26.20Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 48 kap. 7 § I ett nytt andra stycke föreslås att en begränsad genomsnittsmetod skall få användas vid beräkning av kapitalvinsten/-förlusten vid avyttring av förvaltarregistrerade andelar i värdepappersfonder. Se avsnitt 14.3. I förhållande till lagrådsremissen har övergångsbestämmelserna kompletterats med en bestämmelse om att de äldre bestämmelserna i 48 kap. 7 § andra stycket skall få tillämpas vid avyttringar som har skett före ikraftträdandet om detta leder till lägre skatt. Kompletteringen har gjorts för att eliminera den retroaktiva verkan till nackdel för den skattskyldige som annars skulle ha kunnat uppkomma. Övriga föreslagna ändringar föranleds av den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 26.21Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:46) om omräkningsförfarande vid beskattning för företag som har sin redovisning i euro, m.m. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att företag som har årsredovisningen i euro skall foga årsredovisningen till självdeklarationen. Avsikten är att skattemyndigheten skall kunna inhämta årsredovisningarna direkt från (se avsnitt 11). Bestämmelsen kan således, som Lagrådet har påpekat, utgå. Skyldigheten för vissa företag att foga sin årsredovisning till självdeklarationen har tagits bort. Vidare följer det av 1 kap. 9 § den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter att uppgifter till sina belopp skall anges i svenska kronor. Därav ändringen i första stycket. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.