prop · GO03102 · 2001-04-12 00:00:00 — Statistiken visar att flickor i genomsnitt har högre betyg än pojkar och att elever med utländsk bakgrund har lägre betyg än genomsnittet. Variationerna inom grupperna är dock stora. Inför urvalet till gymnasieskolan beräknas elevernas meritvärde. Meritvärdet utgörs av summan av betygsvärdena för elevens 16 bästa Betygsvärdet för Godkänd är 10, Väl godkänd 15 samt Mycket Väl Godkänd 20. Det högsta möjliga meritvärdet för de 16 bästa betygen i ett slutbetyg är således 320. Det genomsnittliga meritvärdet för de elever som gick ut årskurs 9 i var 202,9, vilket är en ökning jämfört med föregående läsår. Elever i fristående grund- skolor hade ett högre genomsnittligt meritvärde (225,1) än eleverna i de kommunala skolorna (202,4). Det genomsnittliga meritvärdet för de kommunala skolorna varierar mellan landets kommuner, från 177,4 upp till 239,9. Högst genomsnittligt meritvärde har eleverna i kommun- Ämnesprov i årskurs 9 Ämnesproven i svenska, matematik och engelska för årskurs 9 är obligatoriska och ingår i det nationella provsystemet. är att de ska vara ett stöd för läraren i betygsättningen och därigenom verka för en likvärdig betygsättning över landet. Proven utgör en av flera mätobservationer på elevernas kunskaper men de prövar inte elevernas kunskaper mot samtliga mål som finns i läroplaner och kursplaner och som läraren har att ta hänsyn till vid sättandet av slutbetyg i ämnet. I skolår 9 2000 redovisas prov- resultaten baserade på insamlat material från ett urval bestående av 25 kommuner i landet samt en tredjedel av skolorna i , Totalt omfattar redovisningen provresultat från 144 skolor och ca 9 500 elever. I svenska har av eleverna uppnått målen, dvs. har fått betyget G, VG eller MVG. andelar i ämnena matematik och engelska är av Andelen elever som fått de högre betygen (VG och MVG) varierar mycket mellan ämnena. inrättades en kvalitetsgranskningsnämnd inom Skol- verket med uppgift att genomföra nationella kvalitetsgranskningar på uppdrag av regeringen. Nämnden lämnade sin första rapport som omfattade tre granskningar: En likvärdig betygssättning, Det komm- unala ansvaret för helheten i utbildningen övergångar och skolbyten samt Kvaliteten i utbildning som anordnas på entreprenad. avser främst gymnasieskolan. Det första granskningsuppdraget, En likvärdig betygssättning, gällde hur betygssystemet, oavsett skolform, tillämpas och kvalitetssäkras så att betygen upplevs som likvärdiga och rättvisa. ansvaret för betygssättningen i stor utsträckning vilar på lärargruppen. Skolledningar har ofta decentraliserat ansvaret för att betygen skall vara rättvisa och likvärdiga till lärarna. intresserade av betygen som indikator på skolans resultat och för att för- Lärarna har dock haft lite stöd för att utveckla kompetens Arbetet med att konkretisera nationella mål och betygskriterier har inte den omfattning som kunde förväntas och ses inte som ett stöd för att skapa likvärdighet och rättssäkerhet. visar att praktiskt taget alla berörda anser att det mål- och kun- skapsrelaterade betygssystemet är bättre än det tidigare. Den andra av rapporter behandlade det kommunala ansvaret för helheten i utbildningen med fokus på över- gångar mellan olika nivåer i skolsystemet och på skolbyten. övergångar inte fungerar, t.ex. om kunskap om elevers förutsättningar inte förs vidare, kan det få negativa konsekvenser för barn och unga. Granskningen visade att känslan av helhet gynnas av en organisation som är tydlig och arbetar gränsöverskridande, en organisa- tion av förskolor och skolor som underlättar övergång från en skolform eller en skola till en annan. Vidare är det viktigt att det finns bra info- rmation och vägledning, att pedagoger samarbetar och arbetar mot ge- mensamma mål och att det finns möjlighet till stöd. Det tycks finnas ett samband mellan att kommunerna arbetar medvetet för att skapa helhet i lärandet och verksamheternas kvalitet och resultat. vidare att i en hel del fall är förskole- och skolverksamhet lokalinte- grerade men inte verksamhetsintegrerade samt att de skolformsöver- gripande kontakterna såväl på ledningsnivå som i personalkretsen be- är kommunerna skyldiga att lämna årliga kvalitetsredo- visningar till (SFS 1997:702). en del av mål- och resultatstyrningssystemet för det offentliga skolväsen- Kvalitetsredovisningarna syftar i första hand till att ge ett förbättrat underlag för verksamhetsutveckling i vid bemärkelse men kan också ge den enskilde möjlighet att bilda sig en uppfattning om verksamhetens kvalitet samt ge underlag för politiska beslut. En studie genomförd av visar att 152 av landets 289 kommuner upprättat kvalitetsredovisning per . bedömdes 76 motsvara förordningens krav. Stora kommuner lämnar Skr. 2000/01:102 kvalitetsredovisningar i större utsträckning än små kommuner. verket bedömer att informationen i redovisningarna är mer av uppfölj- ningskaraktär än utvärdering och analys. De kommuner som skaffat sig erfarenhet av att kvalitetsredovisa sin verksamhet anser dock att intresset för kvalitetsarbetet har ökat, att årsplaneringen skärpts och de skilda rollerna i kommunen har tydliggjorts som ett resultat av arbetet. Skol- verket kommer att fortsätta arbetet med att stödja kommunerna i arbetet med framtagande av kvalitetsredovisningar. har haft i uppdrag att följa hur det höjda statliga generella bidraget till kommunerna 2001 påverkar skolans utveckling och kvalitet. I den tredje och sista avrapporteringen som presenterades har granskningen främst koncentrerats på det extra resurstillskottets effekt på den pedago- giska personaltätheten i skolformerna förskoleklass, grundskola och gymnasieskola. Resultatet indikerar att det extra resurstillskottet endast i mycket begränsad omfattning påverkat personaltätheten inom såväl för- skoleklassen som . I internationella jämförelser framstår som ett av de länder som satsar mest på utbildning, beräknat som andel av BNP. Det finns flera skäl till detta. Offentlig utbildning i är avgiftsfri och finansieras i princip uteslutande av stat och kommun. I andra länder är inslaget av privata medel större. Utbildningen av personer med funktionshinder ingår i helt och hållet i utbildningspolitiken men kan tillhöra de social- eller vårdpolitiska områdena i andra länder. Lärartätheten (antalet elever per lärare) är i normal för EU-kretsen av länder vad gäller år 79 i , men hög (få elever per lärare) . är undervisningstiden per elev mer omfattande i många andra jämförbara länder. OECDs mätningar har pekat på att personalkostnadens andel av totalkostnaden inom är relativt låg i . För skolans arbetsmiljö gäller samma regler som för andra arbetsplatser. I arbetsmiljölagen finns bestämmelser för hur arbetsmiljön bör vara ut- Det huvudsakliga ansvaret vilar på arbetsgivaren, för komm- unala skolor är det rektor och kommunen. har haft i uppdrag att effektivisera sitt samarbete med när det gäller skolornas fysiska och psykosociala arbetsmiljö. En rapport har visat att det finns stora variationer i bilden av våld- och hotsituationen mellan olika kommuner och skolor men att omfattningen är svår att avgöra. Skolornas kunskap om arbetsmiljölagstiftningen har ökat de senaste tio åren, handlingsplaner finns men är ofta inaktuella. att medvetenheten om att det finns hot och våld i verksamheten är god och man känner till var riskerna finns men däremot är beredskapen att Skr. 2000/01:102 möta de situationer som uppstår i många fall bristfällig. Det totala antalet elever i har ökat och ökningen uppgick, mellan /96 och 2000/01, till . förväntas ökningen av elevantalet i grund- skolan fortsätta. Den kommunala har ökat med 9 143 elever jämfört med föregående läsår. De fristående skolorna, inklusive riks- internaten och de internationella skolorna, har ökat sitt elevantal med 7 897 elever, eller . /01 gick 43 072 elever i fristående skolor, vilket utgör av det totala antalet elever. Tabell 6.9 Antal elever och lärare. Antalet tjänstgörande lärare omräknat till heltidstjänster ökade med 1 815 och uppgick under läsår 2000/01 till totalt 80 206. Lärartätheten, be- räknad som antalet lärare per 100 elever uppgick till /01 till 7,6, vilket är jämförbart med föregående läsår. Lärartätheten i de fri- stående skolorna var något högre, 7,7 lärare per 100 elever. I de kommunala skolorna varierade lärartätheten från 6,6 till 10,1 lärare per 100 elever. Lärartätheten är generellt sett högst i glesbygdskommuner. Av de tjänstgörande lärarna hade pedagogisk utbildning, vilket är en liten andelsminskning jämfört med föregående läsår. I de fri- stående skolorna var andelen lägre, av de tjänstgörande lärarna hade pedagogisk utbildning. Andelen kvinnliga lärare av samtliga tjänstgörande lärare uppgick /. Den totala kostnaden för uppgick, enligt nr 191 Barnomsorg och skola i siffror del 3, till 1999 (inklusive bl.a. sameskolan, specialskolan och kostnaderna för skol- skjuts). Kostnaderna för friskolorna utgjorde 1,5 miljarder eller av den totala kostnaden. Kostnaden per elev i de kommunala skolorna ökade och uppgick till per elev. En elev i en fristående skola kostade i genomsnitt , vilket är en ökning från Skr. 2000/01:102 föregående år med drygt en procent. Tabell 6.10 Hemkommunens kostnader 1995-1999 Miljarder kronor, löpande priser Källa: 191,Barnomsorg och skola i siffror 2000 Kostnaden per elev varierar mellan enskilda kommuner. varierade kostnaderna från per elev. av kommunerna ligger i intervallet till . Skillnader mellan kommunerna när det gäller kostnad per grundskoleelev beror såväl på strukturella faktorer som på kommunernas egna prioriteringar. Strukturella faktorer som kommunens storlek, be- folkningstäthet och skattekraft samt andelen barn med utlandsfödda för- äldrar förklarar ungefär hälften av den variation i grundskolekostnader som finns mellan olika kommuner. Högst kostnad per elev har man i storstäder. Detta beror bl.a. på att här finns fler elever som behöver undervisning i modersmål och svenska som andraspråk men även på att man i dessa områden har höga kostnader för lokaler. Dessa faktorer be- aktas i det kommunala utjämningssystemet. Diagram 6.2 Förändring i kostnad per elev i grundskola 1991- 1999. Källa: 189, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2000 En jämförelse visar att kostnaden per elev, räknat i fasta priser enligt KPI, har minskat med , eller ca per elev. Detta beror framför allt på besparingar i under- Kostnaden för undervisning har minskat med närmare tolv procent och beror framför allt på att lärartätheten i grund- Skr. 2000/01:102 skolan har minskat. var antalet lärare per 100 elever 7,6 vilket kan jämföras med 9,4 1991. har dock under- visningskostnaden stigit något. Detta beror främst på en högre lönenivå i sektorn. Kostnaden för läromedel, utrustning och skolbibliotek som ökat kraftigt till följd av ökade satsningar på IT, minskade 1999 med , eller per elev, jämfört med . Även elevvårdskostnaden minskade jämfört med före- gående år, en minskning eller per elev. Kostnaden för skolmåltider uppvisar däremot en liten ökning. Elevsammansättning i fristående skolor har, på uppdrag av regeringen, kartlagt elevsammansättningen vid ett representativt urval fristående skolor. Kartläggningen har bl.a. visat att utbildningsnivån är högre hos föräldrarna till barn i fristående skolor. Elever med utländsk bakgrund i fristående skolor har högre andel högutbildade föräldrar jämfört med elever med utländsk bakgrund i kommunala skolor. Studien visade även att föräldrarnas disponibla in- komster är högre i fristående skolor än i kommunala. lämnade av eleverna 3 gymnasieskolan med slutbetyg, en ökning sedan föregående läsår. Av dessa hade grundläggande behörighet för universitets- och högskolestudier, en minskning /99 . av alla elever gick på något av de 17 nationella programmen eller ett specialutformat program. Av eleverna 1 gick på det individuella programmet. 6 928 elever eller av samtliga elever 1 har börjat på det nya teknikprogrammet, varav är flickor. Andelen elever i de fristående gymnasieskolorna har ökat och uppgick hösten . Övergången till högskola har fördubblats under 1990- talet. Utbildningen i gymnasieskolan skall enligt läroplanen för de frivilliga skolväsendet (Lpf 94) fördjupa och utveckla elevernas kunskaper som förberedelse för yrkesverksamhet och studier vid universitet och högskolor samt som förberedelse för vuxenlivet, som samhällsmed- borgare och ansvariga för sina liv. Varje kommun är enligt skollagen (1985:1100) skyldig att erbjuda utbildning på nationella, specialutformade eller individuella program i gymnasieskolan för samtliga ungdomar som är bosatta i kommunen och Skr. 2000/01:102 som avslutat grundskoleutbildning eller motsvarande utbildning. Erbjudandet skall avse utbildning som anordnas inom kommunen eller i en annan kommun eller ett landsting i enlighet med samverkansavtal. Erbjudandet skall omfatta ett allsidigt urval av nationella program. Antalet platser på de olika programmen och deras grenar skall anpassas med hänsyn till elevernas önskemål. Andel ungdomar i gymnasieskolan Nästan samtliga elever 1 på nationella eller specialutformade pro- gram kommer direkt från . gick 305 301 elever i gymnasieskolan. Antalet elever har minskat då eleverna var som flest. I kommunala gymnasieskolor gick av eleverna. Gymnasieutbildning anordnas även av landsting och fristående skolor. Antalet elever som går i landstingsskolorna har minskat i och med att många av dessa skolor bytt till huvudman. Antalet elever i de fristående skolorna har däremot ökat. /01 går 14 251 elever eller i fristående gymnasieskolor. Fullföljda studier och övergångsfrekvens till högskolan lämnade av eleverna 3 gymnasieskolan med slutbetyg. Det är en ökning /99. Av dessa hade grundläggande behörighet för universitets- och högskolestudier, dvs. elever som har lägst betyget Godkänd på kurser som omfattar av de gymnasiepoäng som krävs för ett fullständigt program. Det är en minskning från föregående läsår . fick av eleverna 3 med utländsk bakgrund slutbetyg. Av dessa elever hade grundläggande behörighet. av eleverna som började i gymnasieskolan hade fått slutbetyg från gymnasieskolan. Det är en ökning jämfört med året innan . Fullföljandegraden för nationella och specialutformade program var . Elever med svensk bakgrund fullföljer utbildningen i högre grad än elever med utländsk bakgrund, likaså fler flickor än pojkar. Andelen elever som fullföljer sina studier är högst bland nybörjare på naturvetenskaps-, samhällsvetenskaps- och medieprogrammet (, resp. ). Den lägsta andelen fullföljda studier uppvisas av de elever som börjat på handels- och administrationsprogrammet, industri- eller fordonsprogrammen (, resp. ). har andelen ungdomar som inlett högskolestudier efter avslutad gymnasieskola fördubblats. Bland de elever som slutade gymnasieskolan 1993/94 var det som började i högskolan . Enligt prognosen kommer av av- gångskullarna att påbörja en Diagram 6.3 Övergångsfrekvens från gymnasieskolan till högskolan, inom 1 år, per respektive avgångskull från gymnasiet 1978/79 1998/99 94/95* Anm. (figuren omfattar samtliga linjer och program i gymnasiet. Den streckade delen av kurvorna utgör en prognos). Källa: SCB (preliminära uppgifter). Kommunerna är skyldiga att erbjuda utbildning på ett individuellt program för de elever som inte tagits in på ett nationellt eller special- utformat program eller som avbrutit en påbörjad utbildning. Enligt till och från gymnasieskolan en uppdatering ökade antalet nybörjare på det individuella programmet i samband med att kraven för godkända grundskolebetyg i svenska, engelska och matematik för intagning till nationella och special- utformade program infördes . Av samtliga gymnasieelever 1 fanns på individuella programmet. Detta kan jämföras med de 1 på detta program åren 1997 då andelen var 11,1, . Ökningen av elevantalet på det individuella programmet hänför sig framför allt till de elevgrupper som är födda utomlands eller är barn till föräldrar med lägre utbildning (förgymnasial- eller gymnasial utbildning). fanns det cirka 21 400 elever på ett individuellt program. Av dessa elever var flickor. Det individuella programmet visar en särskilt hög andel elever som inte gick i året före gymnasiestarten. I denna grupp ingår nyinvandrade elever som börjat på invandrarintroduktion. De flesta elever som börjar på det individuella programmet fortsätter sina studier på ett nationellt eller specialutformat program. Övergången sker framför allt efter . och Skola 2000 visar att eleverna upplevt skolans miljö som allt mer krävande. Mest stressade är eleverna på naturvetenskaps- och samhällsvetenskapsprogrammen. Nästan dubbelt så många kvinnliga elever som de manliga säger sig vara mycket stressade. Rapporten visar också att lärare upplevt en ökad arbetsbörda. Enligt samma källa påtalas problemen i gymnasieskolan som orsakas av att lärare från olika lärarkulturer skall samarbeta. (%) skolor (%) skolor m.m Den totala kostnaden för gymnasieskolan 1999 var . Det är en ökning i fasta priser sedan föregående år . Kommunernas kostnader utgjorde . kostnader motsvarade , en halvering . Det är framför allt landstingens omvårdnadsutbildning som minskat i omfattning. De fri- stående skolorna, riksinternat, internationella skolor och kompletterande skolor motsvarade tillsammans . I gymnasieskolan har kostnaderna per elev i fasta priser i stort sett legat på samma nivå med undantag av de första och . Diagram 6.4 Förändring av den totala kostnaden per elev respektive undervisningskostnaden per elev, antal lärare samt lärartäthet i Index: Fasta priser nivå Ovanstående uppgifter om kostnadsförändringar har presenterats med hjälp av KPI. Detta index speglar kostnadsförändringen jämfört med kostnadsutvecklingen i samhället Genomsnittlig kostnad per elev 1999 var . De kommunala gymnasieskolorna visar en genomsnittlig kostnad per elev som uppgår till . Det är en ökning . Variationen mellan kommunerna är stor. Det beror framför allt på att huvudmännen anordnar olika gymnasieprogram som kostnadsmässigt skiljer sig åt, men det kan även bero på olika bokföringsmetoder. Undervisningskostnaden, som utgör den största posten med , har ökat . Den näst största posten, lokalkostnaderna, har minskat något. Kostnaderna för läromedel, utrustning, skolbibliotek och skolmåltider är i stort sett oförändrade sedan föregående år. Elevvårdskostnaderna i den kommunala skolan har däremot ökat med till totalt per elev och år. Variationerna mellan kommuner och kommungrupper är dock betydande. För av kommunerna varierar kostnaden per elev. Storstäder och förorter visar högre elevvårdskostnader än landsbygds- och glesbygds- kommuner. Diagram 6.5 Genomsnittliga kostnader per elev för olika huvudmän 1999 Läromedel/utrustn./bibliotek De fristående gymnasieskolornas kostnader per elev var . Det är en ökning . Undervisningskostnaden har likaså ökat . Kostnaderna per elev i de fristående skolorna med nationella program är något högre än i de kommunala. Förklaringen är bl.a. att de fristående skolorna har en större kostnad för undervisning än de kommunala gymnasieskolorna har. Lärartätheten i de fristående skolorna är dock lägre än vad den är i de kommunala, vilket tyder på att lönerna i dessa skolor är högre. Kostnaderna per elev för skolmåltider och läromedel är också högre i de fristående skolorna. Diagram 6.6 Kostnader per program Samhäl l svetenskapl i gt Nat ur vetenskapspr ogr ammet Handel s- och admi ni str ati va pr ogr ammet Bar n- och f r i ti dspr ogr ammet vi duel l a pr ogr am Omvår dnadspr ogr ammet, l andst i ng Speci al ut f or made pr ogr am Omvår dnadspr ogr ammet , kommuner Esteti ska pr ogr ammet M edi epr ogr ammet Hant ver kspr ogr ammet Hotel l - och r est aur angpr ogr ammet El pr ogr ammet gi pr ogr ammet Li vsmedel pr ogr ammet For donspr ogr ammet I ndustr i pr ogr ammet Nat ur br ukspr ogr ammet , kommuner Natur br ukspr ogr ammet, l andst i ng 0 50 000 100 000 150 000 200 000 250 000 300 000 En elev på det samhällsvetenskapliga programmet kostar i genomsnitt medan en elev på naturbruksprogrammet kostar . Skillnaderna beror delvis på olika behov av lokaler och utrustning men även på antalet elever i grupperna. Små undervisnings- grupper ger höga kostnader per elev. Även variationen mellan skolor med ett och samma program kan vara betydande. har presenterat sin tredje avrapportering om hur det extra statliga resurstillskottet påverkar skolans utveckling och kvalitet. Rapporten visar kvalitetsutvecklingen genom studier av resurstillskottets effekt på den pedagogiska personaltätheten. skolan har enligt rapporten påverkats i högre grad av det extra resurs- tillskottet än vad som visas för övriga skolformer, nästan 16 tjänster per 10 000 elever. Antalet tjänstgörande lärare omräknat till heltidstjänster uppgick enligt /01 till 24 043 varav tjänstgjorde inom den kommunala gymnasieskolan. Andelen kvinnor uppgick till 52 Andelen obehöriga lärare omräknat till heltidstjänster var enligt finns det 17 nationella program, en rad specialutformade program och det individuella programmet. gick av alla elever i gymnasieskolan på något av de nationella programmen eller på ett specialutformat program, varav nära hälften gick Skr. 2000/01:102 på programmen för naturvetenskap, teknik eller samhällsvetenskap. Det nya teknikprogrammet har lockat 6 928 elever, vilket motsvarar av samtliga elever 1. Andelen kan bedömas i förhållande till andelen 1 på det naturvetenskapliga programmet som uppgår till . Många av teknikprogrammets elever hade troligen sökt till det naturvetenskapliga programmet, om inte det nya programmet funnits. Antalet elever 1 på det naturvetenskapliga programmet har minskat med 3 sedan förra läsåret. Sammantaget går av alla elever 1 på naturvetenskapsprogrammet eller teknik- programmet, vilket skall jämföras med andelen på naturvetenskaps- programmet året innan som var . Elever med invandrarbak- grund är överrepresenterade på handels- och administrationsprogrammet samt omvårdnadsprogrammet. Däremot är andelen invandrarelever lägre än genomsnittet på naturbruks- och elprogrammen. var av eleverna i gymnasieskolan flickor, d.v.s. samma procentuella andel som i den aktuella populationen. Det fanns dock stora skillnader i könsfördelning inom de enskilda programmen. Andelen flickor på omvårdnadsprogrammet var av totalt 9 812 elever. På bygg-, el-, energi-, fordons- och industriprogrammen var andelen flickor av totalt 36 416 elever. Av samhällsvetenskapsprogrammets totalt 74 193 elever var andelen flickor , vilket är ungefär detsamma som året innan. har det blivit allt vanligare att flickor söker sig till naturvetenskapsprogrammet. Andelen flickor var på detta program, /01, av totalt 51 166 elever. Teknikprogrammet har inte lockat kvinnliga sökande i någon större utsträckning. av eleverna utgörs av flickor. Antalet elever i grundsärskolan har ökat med . En rapport från visar att ökningen kan förklaras bl.a. av byte av huvudman för verksamheten, från landsting till kommun och brister i utredningsrutinerna vid bedömningen om eleven tillhör särskolans personkrets eller inte. Försöksverksamheten med ökat föräldrainflytande har förlängts tom. Barn som inte bedöms kunna nå upp till kunskapsmål därför att de är utvecklingsstörda skall tas emot i den obligatoriska Ungdomar som bedömts inte kunna gå i gymnasieskolan Skr. 2000/01:102 därför att de är utvecklingsstörda har efter skolpliktens upphörande rätt att tas emot i gymnasiesärskolan. Utbildningen i särskolan syftar till att ge utvecklingsstörda barn och ungdomar en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i och gymnasie- skolan. Eleverna i den obligatoriska särskolan (grundsärskola och tränings- skola) har nioårig skolplikt. Därutöver har de rätt till ett tionde, frivilligt skolår för att få fortsatt utbildning. Träningsskolan är avsedd för elever som inte kan gå i grundsärskolan.