prop · GO0371 · 2001-01-01 00:00:00 — En modell för ett kommunalt beställaransvar där köper utbildning av den statliga högskolan inom ramen för ett långsiktigt avtal utformades. I modellen ingick även att personal skulle erbjudas anställning vid den statliga högskolan. I avtalen skulle också de ekonomiska villkoren i samband med övergången regleras, t.ex. vad gäller lokaler, utrustning och pensionsåtagande gentemot personalen. Innebörden och utformningen av avtalen Avtalen skulle enligt direktiv från regeringen kunna omfatta såväl kommunalt beställaransvar som statligt beställaransvar. Utformningen av ramavtalet skulle omfatta en mall för utbildningsavtal mellan landsting och statlig högskola, ersättningsbelopp för teoretisk och klinisk utbildning inklusive lokaler, personalöverföringsfrågor inklusive reglering av pensionsfrågor samt former för redovisning. De avtal som slöts kom att bestå av tre delar: ett ramavtal, ett överflyttingsavtal och ett utbildningsavtal. I ramavtalet regleras de övergripande villkoren för överlämnande av uppdraget till staten, avtalets varaktighet samt former för förlängning och uppsägning av avtalen, former för ersättning m.m. omfattar själva överförandet till den statliga högskolan, formerna för övertagande av personal, frågor som rör de studenter som antagits till utbildning, ersättningen för lokaler, inredning och utrustning m.m. I utbildningsavtalen fastställs den ekonomiska ersättningen för helårsstudenter och helårsprestationer, utbildningarnas inplacering i olika utbildningsområden, utbildningens lokalisering samt övriga individuella överenskommelser som bedömdes nödvändiga. För avtalens giltighet erfordrades godkännande dels från respektive , dels från regeringen. De tecknade avtalen kom att få två olika utformningar. Dels de avtal som tecknades före , dels de som tecknades efter . Inom varje avtalstyp finns två modeller där den ena har en uppdragsliknande och mera preciserad utformning medan den andra endast har en generell ram med fastställt belopp. Klinisk praktik är antingen inräknad i det totala beloppet eller "utan kostnad tillhandahållen". De tecknade avtalen innebär att statliga universitet och högskolor anordnar vårdhögskoleutbildningar på uppdrag av ett, i förekommande fall två, landsting. Dessa avtal innebär dock inte att huvudmannaskapet för utbildningarna har flyttats över på staten. 5.3 Avtalens tecknande, godkännande och giltighet Tecknande och godkännande av avtal godkände regeringen sex överflyttningsavtal som tecknats mellan och , och , och , och , och läns landsting samt och . tecknade även avtal med staten avseende överförande av vårdhögskoleutbildning till . tecknade ett flertal övriga landsting avtal med staten antingen genom tilläggsavtal till äldre avtal eller helt nya avtal baserade på förändringar som () hade föreslagit (se vidare avsnitt 5.4.). hade samtliga landsting tecknat avtal med staten med undantag för som saknar statlig högskola i länet. Inte heller har något avtal med staten om vårdhögskoleutbildning (se avsnittet 8.4). Avtalens giltighet Avtalen gäller tillsvidare med en ömsesidig uppsägningstid eller med ett fast datum för upphörande. Inget avtal löper ut eller 2001. Enligt de avtal som har tecknats med landstingen i , , län, , och gäller att ramavtalen skall upphöra att gälla , om beslutar om ett förändrat huvudmannaskap 5.4 Granskning och utvärdering av avtalen granskning av avtal 1995 Inför regeringens godkännande av de sex avtal om vårdhögskoleutbildning som 1995 slöts med landstingen i , , , län, och uppdrog regeringen åt RRV att för statens räkning göra en bedömning av avtalen avseende kostnadsneutralitet, enhetlighet mellan avtalen med respektive landsting, överflyttningsavtalens regleringar avseende tillgångar och skulder liksom regleringar avseende landstingens avtal med tredje part, t.ex. hyresavtal, forskningsprojekt m.m. RRV:s granskning (RRV dnr 20-95-0559) omfattade såväl de ramavtal som tecknats mellan staten och respektive landsting som de utbildnings- och överflyttningsavtal som tecknats mellan respektive högskola och landsting. I sin analys av avtalen påpekade RRV att vissa delar i avtalen borde ha utformats annorlunda. Det gällde de avsnitt som reglerar betalningstidpunkter, ränteberäkning, reservation av medel inom takbelopp, prisjustering, hyresavtal, moms, inventarier, klassificering av utbildningsområden samt praktikplatser. RRV ansåg sig inte kunna fastslå om kostnadsneutralitet förelegat i samtliga fall bl.a. beroende på att definitiva hyreskostnader inte var kända när avtalen tecknades. granskning av avtal 1997 lämnades avtal in, för regeringens godkännande, om ett utbildningsuppdrag som upprättats mellan och , och samt och med . RRV fick i uppdrag att granska avtalen och rekommenderade i sin rapport (RRV dnr 20-97-2498): * att tilläggsavtal skulle tecknas med krav på att övertagandebokslut per skulle upprättas, enligt enhetliga principer för att säkerställa ett för båda parter kostnadsneutralt övertagande, * att avtalet skulle kompletteras med en klausul om hur ansvaret för framtida över- och underskott skulle regleras , * att personalförteckningen skulle revideras före övergången för att undvika övertalighet efter denna tidpunkt, * att ett förtydligande skulle göras under vilka betingelser som avtalet inte skall gälla, dvs. villkor för omförhandling, samt * att avtal med tredje part skulle granskas före för att eliminera avtal som inte var förenliga med det statliga regelverket, t.ex. leasingavtal. Rapporten nu och - särskild utvärdering tillsatte regeringen en utredare med uppgift att utvärdera de ingångna avtalen. Utredaren skulle framför allt analysera om avtalen som slutits var kostnadsneutrala för staten, dvs. om det i efterhand visat sig att avtalen var konstruerade på ett sådant sätt att de garanterade att staten inte påtagit sig större kostnader än före genomförandet av utbildningarnas överföring till den statliga högskolan. Därutöver skulle utredaren göra en bedömning om de huvudsakliga skälen för tillkomsten av avtalen tillgodosetts beträffande utbildningarnas kvalitetsförstärkning, om nya utbildningsområden uppstått till följd av integreringen med vårdhögskoleutbildningarna samt om forskningsanknytningen stärkts. Vidare skulle utredaren ge regeringen underlag för en bedömning om huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna i sin helhet borde övergå till staten. Utredaren skulle också analysera de avtal som inkom från , och efter att dessa granskats av RRV. Resultatet av uppdraget presenterades i rapporten nu och (dnr U1997/3561/UH). Av rapporten framgår att erfarenheterna från de vårdhögskolor som överflyttats till den statliga högskolan var mycket positiva, vårdhögskoleutbildningarna hade successivt integrerats i den statliga högskolan och samverkan etablerats mellan olika utbildningsprogram. Intresset att tillvarata vårdhögskolornas erfarenheter hade varit stort bland de statliga högskolorna och antalet disputerade lärare inom vårdhögskoleutbildningarna hade ökat markant. Mot bakgrund av vad som framkommit vid den genomförda utvärderingen lämnades följande förslag till regeringen: * att godkänna avtalen mellan och , samt och å ena sidan och , och å andra sidan med verkan från under förutsättning att RRV:s krav på tilläggsavtal tecknades, * att övriga till regeringen insända avtal borde godkännas eventuellt med tilläggsavtal som garanterar kostnadsneutralitet, * att regeringen rekommenderar att förhandlingar påbörjas med övriga landsting som önskar ingå avtal och * att statsmakterna tar ställning till frågan vad som skall ske med vårdhögskoleutbildningen när huvuddelen av landstingen träffat avtal med högskolan. I alla avtal som har slutits har dessa klausuler infogats. 6 Utvärdering av vårdhögskoleutbildningar utvärdering /96 gav regeringen dåvarande i uppdrag att utvärdera de medellånga vårdutbildningarna. Uppdraget var ett led i statsmakternas ambitioner att uppnå ökad kvalitet och bättre forskningsanknytning i vårdhögskoleutbildningarna. Uppdraget omfattade dels utbildningen vid vårdhögskolorna, dels de statliga sjukgymnastutbildningarna i och , sammanlagt 113 utbildningsprogram. Syftet var att ge underlag för regeringens senare bedömning av lärosätenas rätt att utfärda examina. De grundläggande föreskrifterna om examina i högskolan finns i den s.k. examensordningen, bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100). Här anges vilka examina som får avläggas inom grundläggande högskoleutbildning och vilka krav som skall uppfyllas för respektive examen. Utvärderingsuppdraget redovisades till regeringen i rapporten i högskolan - en utvärdering (1996:7 R). konstaterade i rapporten att utvecklingen av de medellånga vårdutbildningarna hade intensifierats . Av de granskade 113 utbildningsprogrammen bedömdes 69 uppfylla kvalitetskriterier medan 44 program inte ansågs uppfylla dessa kriterier. Resultatet av granskningar ledde till en massiv satsning på att utveckla de olika utbildningsprogrammen liksom på att öka lärarkompetensen. Forskarutbildningen av lärare intensifierades och andelen lektorer ökade markant. I avvaktan på effekterna av dessa utvecklingssatsningar gjordes inga ställningstaganden beträffande lärosätenas rätt att utfärda examina. fick i uppdrag att bl.a. beakta om tillräckligt utrymme givits i utbildningarna åt förmedlande av yrkeskunnande och yrkeskompetens. I rapporten inom vård och omsorg - En utredning (1997:2 R) redovisas bl.a. att utbildningarnas teoretiska och tillämpade kliniska delar bör ömsesidigt kunna stärka varandra genom större integration. uppföljande utvärdering initierade en uppföljande utvärdering av vård- och omsorgsutbildningarna som genomfördes . Flertalet landsting hade då genom avtal lämnat utbildningsuppdrag till den statliga högskolan och vårdhögskoleutbildningarna hade börjat etableras i den statliga högskolemiljön. Den uppföljande utvärderingen omfattade nio yrkesexamina: arbetsterapeut-, audionom-, barnmorske-, biomedicinsk analytiker-, ortopedingenjörs-, sjukgymnast-, sjuksköterske-, social omsorgs- och tandhygienistexamen. Resultatet av den uppföljande utvärderingen redovisade (2000:5 R). Rapporten omfattade bedömningen av 84 program fördelade på 25 lärosäten. Av dessa bedömdes 75 program uppfylla kvalitetskriterier medan nio program inte gjorde det. En jämförelse från föregående utvärdering visar att de vårdhögskoleutbildningar som uppfyllde kvalitetskriterier ökat från till . Bland de nio utbildningsprogram som inte bedömdes uppfylla kvalitetskriterierna ingick tre program som hade godkänts vid den första utvärderingen. Dessa lärosäten ålades att till inkomma med en handlingsplan med de åtgärder som lärosätet avsåg att vidta med anledning av utvärderingen. För övriga sex program återkallade examenstillståndet . Detta gällde tre tandhygienistprogram, ett barnmorskeprogram, ett sjuksköterskeprogram och en utbildning inom social omsorg vid totalt sex olika lärosäten. Av dessa har tre lärosäten omstrukturerat sina program med stöd från övriga lärosäten och ansökt om nya examenstillstånd. har åter erhållit examensrätt för tandhygienister. Av de övriga tre lärosätena har två avvecklat de ej godkända utbildningarna och det tredje har avbrutit antagningen av studenter till berörd utbildning. 7 Vårdhögskoleutbildningarna 7.1 Lokalisering Enligt vad som har framgått av den redogörelsen har samtliga landsting, med undantag av och , i avtal med staten överlämnat ett utbildningsuppdrag till statlig högskola eller universitet. Detta innebär att landstingens vårdhögskoleutbildningar bedrivs vid följande universitet och högskolor: - (inklusive de tre enskilda utbildningsanordnarna för , Stiftelsen för och Stiftelsen för samt och ), läns landsting - , - , - , - , läns landsting - , landsting - , läns landsting - , och , - , Västra - , , och /, - , läns landsting - , - , - , - , - , - , - och - . bedriver utbildning vid i . 7.2 Enkätundersökningen För att ge staten och ett aktuellt underlag för kommande beräkningar inför ett eventuellt överflyttande av huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna utformades av och regeringens utsedda förhandlingsdelegationer en gemensam enkät (bilaga 2). I enkäten efterfrågades uppgifter om det totala antalet helårsstudenter och nybörjarplatser utifrån gällande grundavtal och eventuella tilläggsavtal, hur studenterna fördelade sig på program och fristående kurser samt högskolans ekonomiska ersättning för grundutbildning, forskning samt klinisk praktik. Den kliniska praktikens omfattning, tillgång till praktikplatser och hur dessa fördelade sig mellan olika vårdgivare efterfrågades också. Därutöver fanns det möjlighet att i enkäten ge öppna kommentarer. Ett viktigt ställningstagande var att enkäten skulle besvaras och undertecknas gemensamt av företrädare för och respektive högskola. Principen var således ett enkätsvar per avtal mellan högskola och landsting. En sammanställning av det insamlade materialet kom därefter att utgöra en gemensam plattform som underlag för fortsatta diskussioner och förhandlingar om ett förändrat huvudmannaskap. I förhandlingsdiskussionerna enades parterna om att 2000 skulle vara det år för vilket totalkostnaden skulle beräknas för statens övertagande av huvudmannaskapet. Nedanstående redovisningar av enkätsvaren baserar sig därför huvudsakligen på de förhållanden som gällde 2000. Vårdhögskoleutbildningarnas volym och fördelning per lärosäte Resultatet av enkätundersökningens sammanställning visar följande fördelning och omfattning av de olika lärosätenas vårdhögskoleutbildning, se tabell 1. Av tabellen framgår att det är stor spridning av antal program och att antalet studenter varierar kraftigt mellan olika lärosäten och program. En dominans av sjuksköterskeutbildning med påbyggnadsutbildningar till specialistsjuksköterskor framgår av sammanställningen medan utbildning till ortopedingenjör endast ges vid i . Av tabellen framgår vidare att utbildning bedrivs vid 25 lärosäten. Därutöver ger vissa högskolor utbildning på flera orter som t.ex. med vårdhögskoleutbildning i och , bedriver utbildning i och . bedriver även utbildning på och har också lämnat uppdrag till de enskilda utbildningsanordnarna i och till . I tabell 1 redovisas fördelningen av antal helårsstudenter per program och lärosäte 2000. Fördelning av antal helårsstudenter per program och lärosäte, 2000. Arbets-terapeut analytiker omsorg Tand-hygienist 980 20 192 30 31 447 174 227 1 121 42 144 90 74 405 222 240 240 50 1 507 141 40 1 186 125 0 22 594 133 129 1 139 KI 30 180 210 81 930 375 432 80 2 318 LTU 591 54 193 87 116 27 1 017 MH 36 18 595 93 52 161 30 1 145 högskola 349 Sophiahemmets sjuksköterskehögsk. 146 1 254,5 991 330 10 709 2 354,5 1 484,5 52 2 210,5 328 22 773 1 Summan räknad per program blir 306 helårsstudenter större än beräkning enligt avtal tabell 2 beroende på visst överintag. Anm: : Barnmorskeutbildningen nedlagd från 1/1-01. : Tandhygienstutbildningen nedlagd från ht-00. : Ingen antagning till sociala omsorgsprogrammet. Omfattning och fördelning av klinisk praktik På enkätfrågan om klinisk praktik, ombads lärosätena att redovisa antalet poäng i klinisk praktik för de olika utbildningsprogrammen samt hur poängen fördelade sig inom landstingens, kommunernas eller annan vårdgivares verksamhet och i vilken omfattning högskolans lokaler användes. Redovisningen visade att av samtliga praktikplatser finns inom landstingen. Inom kommunernas verksamhet återfinns av samtliga praktikplatser och här dominerar utbildningarna inom social omsorg, men även andra utbildningsprogram är representerade med undantag av utbildningarna till barnmorska och tandhygienist. Inom högskolan sker av tillämpad klinisk praktik och av praktikplatserna återfinns hos annan vårdgivare. Landstingens kostnad/ersättning till lärosätena för vårdhögskoleutbildningarnas grundutbildning I enkätundersökningen efterfrågades hur stor ersättning som landstingen lämnade till högskolorna för att dessa skall genomföra utbildning. Ersättningen skulle anges både avseende grundavtal och eventuella tilläggsavtal som tecknats mellan landsting och respektive lärosäte. Av det sammanställda beloppet framgår att denna ersättning uppgår till . Tillsammans med en schablonberäkning av klinisk praktik, motsvarande 1 200 konor per student och praktikvecka, och det statsbidrag som utgår till landstingen för vårdhögskoleutbildning blir totalsumman för vårdhögskoleutbildningen drygt 1,5 miljarder. Summan för klinisk praktik avser endast den summa som överförts från landstingen i uppgörelsen med staten och som enligt ovanstående utgör av den totala praktikkostnaden. Se vidare avsnitt 8.5 Klinisk praktik. Den angivna per capitasiffran per helårsstudent är beräknad utifrån den totala kostnaden för grundutbildning och enligt avtal angivet antal helårsstudenter. Sammanställningen visar att stora skillnader mellan lärosätena föreligger med en minsta ersättning på 43 256 tkr till en högsta ersättningen med 84 399 tkr per helårsstudent. En sammanställning redovisas i tabell 2. Landstingens kostnad/ersättning till lärosätena för forskning och särskilda insatser avseende vårdhögskoleutbildningarna I de utbildningsavtal som tecknats ingår även ersättning till högskolorna för forskning antingen inom ramen för avtalet eller som separata tilläggsavtal. Därutöver har flera landsting gjort särskilda tidsbegränsade åtaganden och insatser. Såväl medlen för forskning som de medel som tillförts lärosätena för särskilda insatser ingår i det belopp som i förhandlingar överförts till staten att disponera för vårdhögskoleutbildning. Tillsammans utgör detta ett avrundat belopp på . En sammanställning hur detta belopp fördelar sig mellan olika landsting och lärosäten redovisas i tabell 2. Tabell 2: Sammanställning av kostnader (tkr) för landstingens vårdhögskoleutbildningar Landsting/Lärosäte Grund-utbildning Klinisk praktik1 Statsbidrag 2000 Totalt inkl statsbidrag Helårsstud. enligt avtal Per capita 2000 Summa Forskning m.m. /KI och 157 294 33 641 39 060 229 995 3 167 72 622 10 000 /UU 36 655 11 469 13 220 61 344 1 050 58 423 5 000 /MdH 25 308 4 968 5 465 35 741 600 59 568 1 833 /LiU 65 594 12 /HHJ 70 210 6 262 14 092 90 564 1 400 64 689 02 /VU 21 884 6 936 6 174 34 994 809 43 256 3 314 /HK 18 826 1 513 4 089 24 428 350 69 794 3 606 /BTH 29 /MaH 31 459 7 656 7 562 46 677 730 61 996 8 828 /LU 82 443 13 248 14 378 110 069 1 388 80 538 5 200 /HKr 31 371 6 663 6 422 44 456 620 71 224 6 100 /HH 18 387 5 861 4 157 28 405 400 71 013 4 905 Vä /GU 68 641 13 931 17 689 100 261 1 620 61 010 6 434 Vä /HB 521 5 644 7 829 46 994 717 65 701 11 830 Vä /HTU 35 338 3 616 8 735 47 689 800 59 159 5 242 Vä /HS 35 403 8 114 6 715 50 232 615 84 399 1 500 /KU 24 112 3 869 5 888 33 869 440 77 063 2 500 /ÖU 53 957 10 888 12 743 77 588 1 200 64 657 14 750 /MdH 20 636 6 060 4 566 31 262 537 58 216 3 064 /HDa 26 459 6 284 6 201 38 994 515 75 619 2 244 /HGä 30 145 6 314 6 760 43 219 670 64 506 2 523 /MH 28 477 5 672 7 523 41 672 548 76 /MH 18 158 3 066 3 871 25 095 355 70 690 2 500 /UmU 58 127 12 485 16 341 86 953 1 256 69 230 5 317 /LTU 32 572 5 545 8 804 46 921 675 69 513 2 523 Totalt 1 054 014 206 011 246 001 1 506 026 22 467 1Avser till staten överförd summa för klinisk praktik inom landstingens vårdverksamhet. 2 Av anvisade medel till Hälsohögskolan i har fördelning mellan grundutbildning och forskning inte tillämpats. Landstingens utbyggnad av vårdhögskoleutbildningen - 2001 Med hänsyn till den brist på vårdpersonal och då framför allt sjuksköterskor som råder i landet har landstingen initierat en volymökning. Genom tillägg till ingångna utbildningsavtal har en utbyggnad alltsedan 1998 påbörjats som motsvarar 393 helårsstudenter eller 287 nybörjarplatser. är motsvarande siffror 674 helårsstudenter och 350 nybörjarplatser. Tilläggsavtalen gäller huvudsakligen en utbyggnad av sjuksköterskeutbildningen samt i någon mån utbildning till specialistsjuksköterska. Vid ett statligt övertagande av huvudmannaskapet avser regeringen att fortsätta den utbyggnad som landstingen har initierat för att uppnå mål om 1 000 nybörjarplatser på sjuksköterskeutbildningen. Fullt utbyggt på en treårig utbildning ger detta en volym på totalt 3 000 helårsstudenter. En sammanställning av statens och landstingens utbyggnad finns presenterat i avsnitt 9.4 och tabell 3. 7.3 Principöverenskommelsen På grundval av ovan redovisade enkätsvar har svenska staten och slutit en principöverenskommelse om ett statligt övertagande av huvudmannaskapet för landstingens vårdhögskoleutbildningar. Syftet med överenskommelsen (bilaga 3) är att dokumentera de principiella förhållanden som parterna ömsesidigt anser skall ligga till grund för ett överförande av huvudmannaskapet. Av principöverenskommelsen framgår hur parterna vill utveckla fortsatta samverkansformer mellan landstingen och högskolorna inom vård- och omsorgsutbildningarna. De frågor som parterna har ansett som särskilt angelägna att lyfta fram i principöverenskommelsen gäller förutsättningarna för vårdhögskoleutbildningarnas volymökning och då speciellt sjuksköterskeutbildningen, klinisk praktik, etableringen i den statliga högskolemiljön, forskningsmöjlighet, fortsatt samverkan mellan högskola och landsting. Därutöver innehåller överenskommelsen bestämmelser som rör , de enskilda utbildningsanordnarna i samt . Utifrån resultatet av enkätundersökningen har ett totalbelopp för statens övertagande av huvudmannaskapet fastställts. Övertagandet skall vara kostnadsneutralt. Härmed menas att staten inte skall åsamkas större kostnader än landstingen för vårdhögskoleutbildningarna och att landstingen varken skall vinna eller förlora på att staten tar över verksamheten. Principöverenskommelsen undertecknades av staten och och godkändes av regeringen och av . För principöverenskommelsens giltighet krävs även godkännande av , samtliga landstings fullmäktige samt . Vidare krävs att de ramavtal som har slutits angående överflyttning av vårdhögskoleutbildningen (se ovan avsnitt 5) skall upphöra att gälla den dag som ett förändrat huvudmannaskap träder i kraft. Här avser staten och landstingen att sluta särskilda avtal, och regeringen har genom beslut (dnr U2001/88/UH) uppdragit åt en person att för statens räkning sluta sådana avtal med respektive landsting. Påpekas bör att de ramavtal som staten har slutit med , läns landsting, , , och redan innehåller bestämmelser om att avtalen skall upphöra att gälla vid ett förändrat huvudmannaskap. 8 Statens övertagande av huvudmannaskapet 8.1 Ett förändrat huvudmannaskap Regeringens förslag: Huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningar skall övergå från landstingen och till staten . Vidare skall principöverenskommelsen av om ett statligt övertagande av huvudmannaskapet för landstingens vårdhögskoleutbildningar mellan svenska staten och godkännas. Regeringens bedömning: Vid ett statligt övertagande bör vårdhögskoleutbildningarna överföras till det eller de statliga lärosäten som finns i respektive landsting med undantag av och . Förhandlingsdelegationens förslag: Den av regeringen utsedda förhandlingsdelegationen (dnr U2000/1813/UH) och har föreslagit att staten skall överta huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningar , vilket har kommit till uttryck i den principöverenskommelse som har slutits mellan svenska staten och . Enligt principöverenskommelsen skall samtliga landsting och godkänna överenskommelsen. Remissinstanser: Vid remissmöte ställde sig , , i , i , i län, , , , , , läns landsting, , , , , , , positiva till att förhandlingar rörande huvudmannaskapsfrågan skulle komma till stånd. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Högre utbildning är enligt regeringens mening en nationell angelägenhet, och staten har ett ansvar för att högskoleutbildning av hög kvalitet bedrivs inom samtliga samhällssektorer.