prop · GO03112 · 2001-03-27 00:00:00 — Uppföljning av handlingsplanen: har valt teknisk plattform för domstolsväsendets framtida IT-miljö och denna gäller även för det nya verksamhetsstödet. De tillgänglighets- och säkerhetskrav som kommer att ställa på systemet kräver tillgång till ett kommunikationsnät med hög prestanda samt en välorganiserad drift med moderna och effektiva driftresurser. har arbetet med att ta fram ett nytt verksamhetsstöd för domstolarna fortskridit. Arbetet är indelat i fyra delar och under år 2000- 2001 koncentreras arbetet till den första delen av stödet som utgör en basversion, vilken ger ett stöd för att registrera mål och ärenden. Basversionen innehåller också ett stöd för att fördela och planera arbetet samt ett stöd för att snabbt ta fram information om målet/ärendet. Arbetet bedrivs i nära samarbete med . Under år 2001-2002 fortsätter arbetet med utvecklandet av de tre övriga delarna. Allt eftersom det nya stödet införs och i takt med att nya delar tas fram kommer det att behövas utbildning i användandet av det nya stödet, men även i hur det nya stödet bäst kan utnyttjas i arbetet på den egna domstolen. arbetar med hur dessa uppgifter skall lösas. Olika parter som uppträder i domstol frågar allt oftare efter möjligheten att presentera bevisning med hjälp av modern teknisk utrustning. Alla domstolar kommer att behöva utrustas med t.ex. projektorer som kan visa datagjorda presentationer och s.k. objektskameror. Möjligheten av att spela in - och även att spara - ljudupptagningar digitalt, i stället för som med hjälp av standardkassettband, utreds också. Regeringen har tillsatt en särskild utredare (dir. 2000:74) för att granska regleringen och användningen av personregister eller annan behandling av personuppgifter i verksamhet vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna samt hyres- och arrendenämnderna. Utredaren skall föreslå de författningsändringar som behövs för den framtida behandlingen av personuppgifter i dessa verksamheter. En utgångspunkt för utredningsarbetet skall vara att skapa enkla och tydliga regler som är anpassade efter den tekniska utvecklingen. En annan viktig utgångspunkt skall vara att anpassa regleringen av behandling av personuppgifter så att den tillgodoser behovet av ett effektivt IT-stöd i mål- och ärendehanteringen. Av betydelse är därvid att det inom regelverket ges möjligheter att utveckla datorsystem som underlättar utbytet av information såväl inom och mellan domstolar som mellan domstolar och myndigheter inom rättsväsendet, parter och andra som berörs av ett mål eller ärende. Utredaren skall även beakta möjligheterna för domstolarna och nämnderna att tillämpa en sammanhängande elektronisk mål- och ärendehantering. Utredaren skall i ett delbetänkande redovisa sina förslag när det gäller Regeringsrättens och kammarrätternas målregister samt övrig behandling av personuppgifter som påverkas av att datalagen helt upphör att gälla . Uppdraget i övrigt skall redovisas . Rättsväsendet är i stort behov av en gemensam säker kommunikationslösning. Inom ramen för samordningen av rättsväsendets informationsförsörjning (RIF) har inletts en pilotstudie för att undersöka möjligheten av att använda ny teknik för att åstadkomma en säker kommunikation mellan de olika rättsmyndigheterna. Det finns anledning att tro att utvecklingen inom detta område kommer att innebära omfattande investeringar vad avser teknik för att förverkliga en effektiv kommunikation mellan såväl domstolar och myndigheter som mellan domstolar och andra intressenter, t.ex. enskilda parter. Regeringen gör den bedömningen att och Skr. 2000/01:112 domstolarnas arbete med att förbättra IT-stödet och den tekniska utrustningen i våra domstolar kommer att möjliggöra för domstolarna att använda resurserna på ett bättre sätt, bl.a. genom att få bättre redskap för att fördela och planera arbetet. De resurser som frigörs kan användas för andra angelägna förbättringar i domstolarna, som t.ex. att öka kompetensutvecklingen av domstolspersonalen. 8 Förbättrat processuellt regelverk Sammanfattning: Den kontinuerliga översynen av förfarandereglerna som styr domstolarnas verksamhet fortsätter i enlighet med de riktlinjer som riksdag och regering meddelat. Sammanfattning av handlingsplanen: (avsnitt 10) Ett ändamålsenligt processuellt regelverk är av avgörande betydelse för domstolarnas funktion och möjligheter att utföra ett bra arbete. Vid bedömningen av om ett processuellt regelverk är ändamålsenligt spelar många faktorer in. Dessa varierar över tiden. Som exempel kan nämnas samhällets tekniska utveckling, förändrade värderingar i samhället, brottslighetens utveckling, vilka måltyper som är mest frekventa, domstolens organisation, domarnas kvalifikationer och erfarenhet. De förfaranderegler som styr de svenska domstolarnas verksamhet, framför allt , ärendelagen och förvaltningsprocesslagen, har därför kontinuerligt varit föremål för översyn och reformer i olika delar. Regeringen konstaterar att detta arbete behöver fortsätta, och att det är av fundamental betydelse för framtidens domstolar. I de följande avsnitten redogörs för avslutade, planerade eller pågående projekt inom detta område. 8.1Utredningen om processen i allmän domstol Reglerna om förfarandet vid domstol i tvistemål och brottmål finns i (RB), som vid sitt ikraftträdande innebar djupgående förändringar av rättegången. Särskilt betydelsefulla var nya principer om att förfarandet skulle präglas av muntlighet, omedelbarhet och koncentration. har reglerna i balken ändrats vid åtskilliga tillfällen. Viktigare justeringar av processens grundprinciper gjordes på grundval av rättegångsutredningens betänkanden (prop. 1986/87:89, bet. 1986/87:JuU31, rskr. 1986/87:278). De regler som då tillkom är i huvudsak oförändrade. En särskild utredare (rättegångsutredning) undersöker f.n. hur rättegången i tingsrätt i tvistemål och brottmål med bibehållen rättssäkerhet kan förbättras. Utredaren skall särskilt uppmärksamma frågor om muntlighet, omedelbarhet och koncentration i förfarandet samt frågor om bevisning. Vidare skall utredaren undersöka om arbetet med domskrivning kan förenklas. Principerna om muntlighet, omedelbarhet och koncentration i Skr. 2000/01:112 förfarandet genomfördes strikt när trädde De har successivt mjukats upp, framför allt genom reformen , och utredningen skall nu se över möjligheterna att gå längre. I direktiven pekas olika möjligheter ut, t.ex. att i större omfattning göra det möjligt att låta skriftliga handlingar utgöra processmaterial, trots att de inte formligen föredragits under huvudförhandling i målet eller att införa möjligheter att begränsa en huvudförhandling till att avse enbart vissa frågor i målet och låta handlingarna i målet utgöra underlaget för avgörandet i övrigt. I direktiven framhålls också betydelsen av ett effektivt utnyttjande av modern teknik i rättegången, t.ex. videokonferens. Vidare ingår enligt direktiven att lösa en fråga som har med rättspsykiatriska undersökningar att göra. Problemet består i att nu gällande regler medför att en omfattande huvudförhandling kan behöva tas om på nytt med nya domare sedan domstolen beslutat om en sådan undersökning. I sådant fall måste allt det som har förekommit vid förhandlingen återupprepas. Utredningen har behandlat sistnämnda fråga med förtur och lagt fram delbetänkandet Beslut om rättspsykiatriska undersökning - Problem och lösningar (SOU 2000:70). Betänkandet har remissbehandlats och bereds f.n. i . Utredningsuppdraget skall i sin helhet vara redovisat till regeringen före utgången av . 8.2Prövningstillståndsreformen i de allmänna förvaltningsdomstolarna har det i olika etapper pågått ett arbete med att reformera instansordningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna. med detta arbete har prövningstillstånd införts i ledet länsrätt kammarrätt i ett antal stora målgrupper. har påbörjat ett projekt för utvärdering av reformen om prövningstillstånd. Utvärderingen har som utgångspunkt att både beskriva fakta, såsom verksamhetsstatistik och kostnadseffekter, samt kvalitetsfrågor. Kvalitetsfrågorna skall belysas såväl från domstols- synpunkt som från enskilda och myndigheter som deltar i domstols- prövningen eller på annat sätt får del av avgöranden från kammarrätterna. Exempel på kvalitetsaspekter är om omloppstiderna för mål (avgjorda måls ålder) förkortas till följd av bestämmelserna om prövningstillstånd och om antalet meddelade prövningstillstånd i kammarrätterna är tillräckligt många med hänsyn till rättsbildningen i landet. I betänkandet Ett reformerat hovrättsförfarande (SOU 1995:124) sam- manfattade hovrätternas uppgifter i rättsordningen i följande punkter: · Hovrätterna skall rätta felaktigheter i tingsrätternas avgörande efter en Skr. 2000/01:112 kontroll av den materiella riktigheten. ·Hovrätterna skall kontrollera tingsrätternas formella handläggning. ·Hovrätterna skall ha ett ansvar för rättsbildningen. På grundval av utredningens betänkande föreslog regeringen ett system med generellt prövningstillstånd i ledet tingsrätthovrätt (prop. 1996/97:131 Prövningstillstånd i hovrätten). Utredningens bedömning av hovrätternas uppgifter delades i propositionen av regeringen, en bedöm- ning som också gjordes av stora delar av remissinstanserna. Emellertid återkallades propositionen (regeringens skrivelse 1996/97:168) sedan det visat sig att erforderligt stöd inte fanns i . Inte minst från domstolshåll har även härefter efterlysts regeländringar som på olika sätt är avsedda att begränsa hovrätternas befattning med målen till vad som kan anses vara motiverat i det enskilda fallet. Det senaste exemplet på detta är en framställning från en arbetsgrupp, i vilken samtliga hovrätter har varit representerade. I framställningen föreslås olika regeländringar (Hovrätternas processgrupp, promemorian Effektivare hovrättsförfarande, dnr Ju1999/4445). Förslagen i promemo- rian innebär bl.a. en något utvidgad tillämpning av dagens regler om prövningstillstånd. Bland övriga förslag kan nämnas möjligheten att begränsa handläggningen av ett mål om överklagandet framstår som utsiktslöst. Inom pågår ett arbete med att på grundval av och processgruppens olika förslag ta fram en departementspromemoria om hur hovrättsprocessen bör se ut . Promemorian beräknas bli remitterad . 8.4 Åtgärder mot inställda förhandlingar i brottmål vid tingsrätterna m.m. Regeringen föreslår denna dag i en proposition ett antal ändringar i och delgivningslagen (1970:428) som syftar till att minska antalet inställda huvudförhandlingar i brottmål vid tingsrätterna. Förslagen innebär i huvudsak följande. Det föreslås att kravet på utevaro för att domstolen skall kunna döma till fängelse i den tilltalades utevaro tas Möjligheterna till uppskov med huvudförhandling i mål där den tilltalade är anhållen eller häktad föreslås mjukas upp för mer omfattande Slutligen föreslås att tingsrätt skall kunna använda förenklad delgivning i de fall där den tilltalade i samband med föreläggande av ordningsbot eller förnekande av ett brott som enligt 48 kap. 13 § kunnat beivras genom föreläggande av ordningsbot fått information om att sådan delgivning kan komma att användas i tingsrätten i händelse av att åtal väcks. Vidare föreslår regeringen, som ett led i pågående reformering av domstolsväsendet, att det genom en förordning skall kunna bestämmas att ett ärende om företagsrekonstruktion, skuldsanering eller felparkering skall handläggas av en annan tingsrätt än den tingsrätt som enligt de nu gällande reglerna är behörig. En förutsättning skall dock vara att de båda Skr. 2000/01:112 tingsrätterna har sina domkretsar inom samma län. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Grupptalan kan förenklat beskrivas som en representativ taleform, där en representant för en grupp som har likartade anspråk kan föra en talan i domstol som blir bindande för hela gruppen utan hinder av att de som ingår i gruppen inte deltagit i rättegången som parter. Ett syfte med grupptalan är att göra det möjligt att i rättegång genomdriva skyldigheter som den materiella lagstiftningen på olika områden föreskriver, men där anspråken som varje person har sett för sig är för litet för att motivera en rättegång. Ett annat är att tillhandahålla en effektiv rättegångsform för olika typer av massanspråk som i annat fall skulle ge upphov till en mängd olika processer. I betänkandet Grupprättegång (SOU 1994:151) föreslog Grupptalan- utredningen att grupptalan skall införas som rättegångsform i . Enligt utredningens förslag skall grupptalan införas i tre olika former. Offentlig grupptalan som innebär att talan för en grupp förs av staten eller en kommun. Organisationstalan som innebär att en på visst sätt etablerad organisation ges rätt att föra talan för en grupp. Enskild grupptalan som innebär att en enskild person för talan som företrädare för gruppen. Utredningen föreslog vidare att grupptalan skulle bli möjlig dels i allmän domstol för civilrättsliga anspråk, dels avseende förbuds- talan enligt den då gällande miljöskyddslagen och talan om skadestånd enligt den då gällande miljöskadelagen, dels för diskrimineringstvister enligt jämställdhetslagen. Betänkandet har remissbehandlats. Det har fått ett blandat mottagande. Sammanfattningsvis kan sägas att företrädare för konsumentintressen och ideella organisationer är positiva till förslagen och ser ett klart behov av en möjlighet att föra en grupptalan. Företrädare för näringslivet liksom majoriteten av de domstolar som har yttrat sig är emellertid kritiska till förslagen. Regeringen gör bedömningen att en möjlighet till grupprättegång genom den representativa taleformen i avsevärd utsträckning kan stärka enskildas förutsättningar att komma till sin rätt och i övrigt ge ett genomslag för de materiella reglerna, särskilt på konsument- och miljöområdet. måste rättssäkerheten för de gruppmedlemmar som inte är aktiva i rättegången säkerställas. bereddes frågan om införandet av grupprättegång i med sikte på en lagrådsremiss /2001. En hearing med företrädare för bl.a. näringslivet, konsument- och miljöintressen, domstolsväsen det samt universiteten genomfördes. Beredningsarbetet fortsätter under innevarande år. Regeringen avser att lägga fram ett förslag med lag om grupprättegång . och telefon i domstol trädde lagen om försöksverksamhet med video- konferens i rättegång i kraft. Lagen innebär att det på försök är möjligt att använda videokonferens vid handläggningen av mål och ärenden i de allmänna domstolarna. Enligt förordningen (1999:856) om försöksverksamhet med videokonferens i rättegång kan videoförhör hållas vid 13 domstolar (, , , , , , , , och samt , Hovrätten över och och Hovrätten för ). , som har fått i uppdrag av regeringen att genomföra och utvärdera försöksverksamheten, har lämnat en delredovisning av verksamheten som bedrivits . gör, när försöksverksamheten har pågått , bedömningen att många fördelar är att vinna med att använda videokonferens i rättegång både när det gäller effektivitetsaspekter och ökad tillgänglighet till domstolarna. Verket anser att lagstiftningen efter försöksperioden bör permanentas och att videokonferenstekniken successivt bör införas i samtliga allmänna domstolar. Regeringen har överlämnat redovisningen till rättegångsbalksutredningen som bl.a. har i uppdrag att lägga fram förslag om de regler som behövs för att verksamheten skall kunna permanentas. skall redovisa sitt uppdrag slutligt . blir det även möjligt att använda videokonferens i allmän förvaltningsdomstol på försök. Det innebär att parter under vissa förutsättningar kommer att kunna delta i muntlig förhandling inför rätten genom videokonferens. Det blir också möjligt att ta upp bevisning genom videokonferens. Syftet med försöksverksamheten är att ge domstolarna ett redskap som kan åstadkomma en mer flexibel handläggning av mål och erbjuda medborgarna ökad tillgänglighet till domstolarna. Försöken kommer att bedrivas vid Kammarrätten i , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i län, Länsrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län och Länsrätten i . träder även vissa ändringar i förvaltningsprocesslagen (1971:291) i kraft som innebär att parter, vittnen och sakkunniga i vissa fall skall kunna medverka per telefon i en muntlig förhandling inför rätten. Förslagen i promemorian, Fortsatt översyn av förvaltningsprocessen, En ny princip för prövning i förvaltningsdomstol, m.m. (Ds 1997:29) - om viss ytterligare reglering i förvaltningsprocesslagen när det gäller resning och återställande av försutten tid samt införande i förvaltningslagen av ett nytt rättsmedel, ansökan om rättens prövning bereds inom Justitie- departementet med sikte på att, såvitt avser ändringen i förvaltningsprocesslagen, en proposition skall kunna överlämnas till Skr. 2000/01:112 . Den översyn av den allmänna forumregeln i 14 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar som utlovades i prop. 1999/2000:142 har inletts. Översynen sker i syfte att undersöka om en ny allmän forumregel för de allmänna förvaltningsdomstolarna, bättre än den befintliga allmänna forumregeln, kan tillgodose dels ett krav på att så många måltyper som möjligt skall förekomma i alla länsrätter, dels, så långt det är möjligt, ett krav på att förändringar i förvaltningsmyndigheternas organisation inte skall påverka spridningen av målen till de olika länsrätterna. Målen skall, så långt det är möjligt och när det är lämpligt, handläggas av den länsrätt som är geografiskt närmast för den enskilde som ärendet berör. I översynen ingår också omröstningsregeln i 26 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Översynen av omröstningsregeln skall utmynna i en redovisning av skälen för och emot en mer preciserad reglering av omröstningsreglerna för allmän förvaltningsdomstol samt ett förslag på en mer preciserad reglering än den nuvarande. 8.8Internationellt arbete inom det civilprocessrättsliga området Det pågår även arbete på internationell nivå som är av betydelse för verksamheten i våra domstolar. Effekterna av att är medlem i Europeiska unionen har exempelvis blivit alltmer tydliga. Genom Amsterdamfördragets ikraftträdande flyttades frågor om det civilrättsliga samarbetet, som tidigare skett i tredje pelaren, till första pelaren. Det innebär att det finns rättslig grund i fördraget för gemenskapen att anta förordningar och direktiv inom detta område. Resultatet av samarbetet mellan medlemsstaterna inom detta område resulterar således numera i förordningar och direktiv i stället för mellanstatliga konventioner. En beskrivning följer av några av de internationella projekt som är av särskilt intresse för verksamheten i domstolarna. Europeiska unionens råd antog förordning (EG) nr 1348/2000 om delgivning i medlemsstaterna av handlingar i mål och ärenden av civil och kommersiell natur (EGT L 160, 30.6.2000, s. 37, Celex 300R1348). Syftet med förordningen är att förbättra och påskynda internationell delgivning av handlingar. Förordningen bygger på en men innehåller ett antal nyheter. Till exempel införs ett system med mer direkta kontakter mellan de myndigheter som ansvarar för delgivning mellan medlemsstaterna. Vidare skall en manual tas fram med uppgift om bland annat behöriga mottagande organ i medlemsstaterna. Förordningen är direkt tillämplig i och skall vid tillämpningen ha företräde framför andra överenskommelser mellan medlemsstaterna, men i princip inte påverka andra konventioner på Förordningen kommer att kompletteras med utfyllande Skr. 2000/01:112 bestämmelser på nationell nivå rörande bland annat vilket mottagande organ i som skall ha behörighet att ta emot handlingar från andra medlemsstater. Delgivningsförordning träder i kraft . träder Rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av utländska domar på privaträttens område i kraft. (EGT L 12, , s. 1, Celex 32001R0044.) Denna förordning, den s.k. I-förordningen, ersätter Brysselkonventionen mellan de medlemsstater som är bundna av det civilrättsliga samarbetet, vilket i praktiken innebär alla medlemsstater utom . I förhållande till kommer likalydande regler att gälla. Förordningen innehåller bl.a. regler som syftar till att ytterligare effektivisera förfarandet vid verkställighet av utländska domar på privaträttens område. Förordningen i sig är direkt tillämplig och till alla delar bindande vilket innebär att det inte fordras att det vidtas några åtgärder på nationell nivå för att förordningen skall träda i kraft. Däremot är det nödvändigt att göra vissa ändringar i nationell lagstiftning med anledning av förordningens ikraftträdande. Regeringen avser att remittera en promemoria med sådana förslag. Rådets förordning (EG) nr 1347/2000 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar för makars gemensamma barn (II-förordningen) trädde i kraft . (EGT L 160, 30.6.2000, s. 19, Celex 300R1347.) Syftet med förordningen är att skapa enhetliga regler inom EU om domstols behörighet i mål om äktenskapsskillnad m.fl. äktenskapsmål samt i frågor om föräldraansvar (t.ex. vårdnad om barn) som uppkommer i samband med sådana mål. Syftet är vidare att införa enhetliga regler om erkännande och verkställighet av domar i sådana frågor. Förordningen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i och i övriga berörda medlemsstater i EU. Den kräver dock vissa kompletterande bestämmelser. Det gäller framför allt för handläggningen av exekvaturförfarandet, dvs. ett förfarande vid domstol där en part kan få fastställt om en dom som har meddelats i en medlemsstat erkänns eller får verkställas här i landet. Regeringen har beslutat proposition Kompletterande bestämmelser till II-förordningen, m.m. (prop. 2000/01:98). presenterades ett förslag till Rådets förordning om samarbetet mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning i mål och ärenden av civil och kommersiell natur. (Förslaget har publicerats i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, EGT C 314, 3.11.2000, s.1.) Förordningen innehåller förslag till bestämmelser om hur samarbetet mellan domstolarna inom EU skall förbättras. Det finns inte någon reglering inom detta område som är tillämpligt mellan alla medlemsstater. Utkastet till förordning är i stora delar utformat med om bevisupptagning som förebild men innehåller även en del nyheter. I syfte att göra rutinerna mer effektiva föreslås bl.a. att domstolar i medlemsstaterna skall kommunicera direkt med varandra. Det föreslås också att modern kommunikationsteknik skall kunna användas såväl vid kommunikationen mellan domstolarna som vid verkställigheten. Förslaget är under förhandling och avsikten är att förordningen kommer att antas av . 9.1Reformering av tingsrätternas domkretsar allmänna utgångspunkter Regeringens bedömning: Tillgänglighet, möjligheter för en stärkt beredningsorganisation, förutsättningar för återkommande kompetens- utveckling, möjligheter att specialisera verksamheten, möjligheter att rekrytera personal och geografisk samordning med rättsväsendets övriga myndigheter bör också fortsättningsvis vara de allmänna principer som bildar utgångspunkt vid reformeringen av tingsrättsorganisationen. har ställt sig bakom dessa av regeringen i handlingsplanen fastlagda allmänna principerna för reformarbetet inom domstolsväsendet. Sammanfattning av handlingsplanen: I handlingsplanen (avsnitt 11.1) redogör regeringen för de principer som ligger till grund för reformeringen av tingsrätternas domkretsar. En princip är att det bör finnas domstolar på sådana platser i landet att de allra flesta medborgare har ett rimligt avstånd till en tingsrätt (tillgänglighet). För att klara en snabb och kompetent handläggning av mål och ärenden i tingsrätterna fordras en stärkt beredningsorganisation, som kan renodla domarens arbete till verksamhet som kräver domarens kompetens (beredningsorganisationen).