prop · GO0381 · 2001-01-01 00:00:00 — 2 § Omskärelse får utföras endast om pojkens vårdnadshavare har informerats om vad ingreppet innebär. Sådan information skall ges också till pojken, om han har uppnått den ålder och mognad som krävs för att kunna förstå informationen. Pojkens inställning till ingreppet skall så långt det är möjligt klarläggas. Samtycke till ingreppet skall lämnas av pojkens vårdnadshavare. Ett ingrepp får inte göras mot en pojkes vilja. Ingreppet skall utföras med den smärtlindring som ingreppet kräver samt under betryggande hygieniska förhållanden och även i övrigt i enlighet med barnets bästa. 3 § Omskärelse får utföras endast av därtill behörig hälso- och sjukvårdspersonal eller den som har särskilt tillstånd att utföra omskärelse. 4 § Särskilt tillstånd att utföra omskärelse får meddelas den som har föreslagits av ett sådant trossamfund för vilket omskärelse ingår som en del i en religiös tradition, och som bedöms kunna utföra ingreppet i enlighet med de krav som gäller för ingreppet och som i övrigt är lämplig att utföra omskärelse. Tillstånd enligt första stycket meddelas av efter ansökan av den som föreslås få tillstånd. 5 § kan återkalla ett särskilt tillstånd att utföra omskärelse för en person som utför eller har utfört en omskärelse på ett oskickligt eller annars olämpligt sätt eller som av andra skäl får anses vara olämplig att utföra omskärelser. 6 § Den som utför en omskärelse utan att vara berättigad till det döms till böter eller fängelse . 7 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 8 § Regeringen eller efter regeringens bemyndigande , får meddela föreskrifter om smärtlindring och om hur ingreppet i övrigt skall utföras samt om den information som skall lämnas till vårdnadshavare och barn. Denna lag träder i kraft den Remissinstanser till promemorian Omskärelse av pojkar (Ds 2000:5) ombudsmän (), , Kammarrätten i , , , Länsrätten i , Länsrätten i , , i , i , Riksåklagaren, , , , , , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, , , , , vid , vid , Judiska centralrådet, i , muslimska förbund, Islamiska kulturcenterunionen i , Förenade Islamiska i , muslimska ungdomsförbund, Svenska islamiska samfundet, Stiftelsen , Islamiska shiasamfunden i , till trossamfund, , , Barnens rätt i samhället (), Svenska Röda Korset, Nätverket för , , , Svensk barnkirurgisk förening, , , , , , , i , i , i , , , , och . Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om omskärelse av pojkar 1 § Med omskärelse avses i denna lag ett sådant kirurgiskt ingrepp i syfte att helt eller delvis avlägsna förhud runt penis, som inte anses utgöra hälso- och sjukvård i den mening som avses i 1 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Denna lag skall tillämpas på omskärelse av pojkar . 2 § När läkare utför omskärelse enligt denna lag gäller lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, patientskadelagen (1996:799) och patientjournallagen (1985:562). 3 § Omskärelse får utföras endast på begäran av pojkens vårdnadshavare och efter att vårdnadshavaren har informerats om vad ingreppet innebär. Står pojken under vårdnad av två vårdnadshavare, skall vad som sagts gälla båda. Den som skall utföra ingreppet svarar själv för att informationen ges eller att den ges av en medicinskt kunnig person. Sådan information skall ges också till pojken, om han har uppnått den ålder och mognad som krävs för att förstå informationen. Pojkens inställning till ingreppet skall så långt det är möjligt klarläggas. Ett ingrepp får inte utföras mot en pojkes vilja. 4 § Ingreppet skall utföras med den smärtlindring som ingreppet kräver, under betryggande hygieniska förhållanden och med hänsyn till vad som är bäst för pojken. 5 § Omskärelse får utföras endast av legitimerad läkare med föreskriven kompetens eller den som har särskilt tillstånd att utföra omskärelse av pojkar. Annan person än legitimerad läkare får inte utföra omskärelse på pojkar som är äldre än . 6 § Särskilt tillstånd att utföra omskärelse får meddelas den som föreslagits av ett trossamfund där omskärelse ingår som en del i en religiös tradition, om personen bedöms kunna utföra ingreppet i enlighet med de krav som gäller för ingreppet och i övrigt är lämplig att utföra omskärelser. Tillstånd enligt första stycket meddelas av efter ansökan av den som föreslås få tillstånd. 7 § kan återkalla ett särskilt tillstånd att utföra omskärelse för en person som har utfört omskärelse på ett oskickligt eller annars olämpligt sätt eller som av andra skäl är olämplig att utföra omskärelser. beslut om återkallelse av tillstånd gäller . 8 § har tillsyn över den verksamhet som utövas av personer med särskilt tillstånd att utföra omskärelse. har rätt att inspektera sådan verksamhet och får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. 9 § Den som utför en omskärelse av en pojke utan att vara behörig döms till böter eller fängelse . 10 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 11 § Regeringen eller, den myndighet regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om - vilken kompetens läkare som skall utföra omskärelse skall ha, - smärtlindring, - hur ingreppet i övrigt skall utföras, samt - den information som skall lämnas till pojken och hans vårdnadshavare. Denna lag träder i kraft . Lagen gäller inte omskärelse som skett före ikraftträdandet. Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om omskärelse av pojkar. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Allmänt Varje form av könsstympning av kvinnor är förbjuden i vårt land (lag 1982:316). När förbudet infördes konstaterades att könsstympning av kvinnor saknar religiös motivering till skillnad från vad som ofta är fallet vid könsstympning av män (omskärelse), även om det förekommer att omskärelse utförs utan vare sig medicinsk eller religiös motivering (prop. 1981/82:172). I bägge fallen utgör ingreppet ett intrång i individens personliga integritet som principiellt kräver individens eget samtycke (vilket dock genom lagen 1982:316 blivit utan verkan vid kvinnlig könsstympning). Eftersom omskärelse av pojkar regelmässigt utförs när barnet är mycket litet - enligt judisk sed på åttonde levnadsdagen och även bland muslimer ofta - aktualiseras i stället föräldrarnas bestämmanderätt över barnet. I rättsfallet NJA 1997 s. 636 fann att föräldrars samtycke gjorde en omskärelse tillåten. I det målet förelåg inte stöd för tanken att ingreppet, utfört på betryggande sätt, skulle vara så skadligt för barnet att föräldrarnas samtycke inte skulle befria från ansvar. Som framgår av remissyttranden i detta lagstiftningsärende råder emellertid inte någon enighet om att ingreppet regelmässigt är oskadligt för barnet, och det konstateras också att den smärtlindring som är erforderlig - och som i och för sig väl kunde göras obligatorisk, såsom förespråkats i en del remissvar - inte heller alltid är utan komplikationer. Det synes emellertid inte nu föreligga tillräckliga skäl för att anse omskärelse av pojkar vara en sådan för barnets hälsa skadlig sedvänja som genom (SÖ 1990:20, artikel 24.3) åtagit sig att motverka. Inte heller kan det bortses från att ett förbud mot omskärelse av pojkar - vare sig totalt eller begränsat till andra ingrepp än sådana som görs inom hälso- och sjukvården - inte skulle efterlevas, utan verksamheten skulle, som det anförs i remissen, tvingas ut i det illegala fältet och utrymmet för "köksbordskirurgi" skulle öka med åtföljande ökade risker för barnens hälsa. Men värderingen av ingreppet synes ha förskjutits från Högsta domstolens nämnda avgörande och det nu föreliggande lagstiftningsärendet, och den avvägning mellan å ena sidan barnets bästa och å andra sidan föräldrarnas bestämmanderätt över barnet och deras rätt till fri religionsutövning som görs kan visa sig föråldrad. Den föreslagna lagens EG-aspekt Det får antas att omskärelser - liksom t.ex. aborter, se mål C-159/90 mot m.fl., [1991] ECR I-4685 - är tjänster som omfattas av artikel 50 EG-fördraget och beträffande vilka följaktligen, enligt artikel 49 samma fördrag, inskränkningar i friheten att tillhandahålla tjänster inom gemenskapen skall förbjudas såvitt avser medborgare i annan medlemsstat än den där mottagaren av tjänsten är bosatt. Hur detta förhållande kan påverka den föreslagna regleringen har inte berörts i remissen men bör beaktas under det fortsatta beredningsarbetet i . 2 § Enligt Lagrådets mening bör, vid sidan av förevarande bestämmelse, även i lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område och i patientskadelagen införas föreskrifter varav framgår att nämnda lagar gäller även omskärelse enligt förevarande lag. I förstnämnda lag bör i 2 § efter "tandvårdslagen (1985:125)" läggas till ", lagen (2001:000) om omskärelse av pojkar". I patientskadelagen bör i 5 § första ledet efter "hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)" skrivas ", tandvårdslagen (1985:125) eller lagen (2001:000) om omskärelse av pojkar". 3 § Bestämmelsen att omskärelsen får utföras "endast" på begäran av pojkens vårdnadshavare står inte i god överensstämmelse med de principer som i övrigt gäller enligt svensk rätt i fråga om förhållandet mellan barn och deras vårdnadshavare och om ungas samtycke till medicinska åtgärder och är diskutabel också från religionsfrihetssynpunkt. Ungas rättshabilitet i frågor som rör högst personliga angelägenheter utvecklas successivt och det kan i sådana frågor inte dras någon klar gräns . Mycket unga kvinnor kan få abort t.o.m. utan vårdnadshavarnas vetskap, eftersom sjukvårdssekretessen kan gälla även gentemot dem (14 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen). Vid behandlingen av förslaget till lag om trossamfund anförde Lagrådet att i fråga om sådana högst personliga angelägenheter som trostillhörighet fick det antas följa av allmänna rättsgrundsatser att exempelvis en 17-åring har möjlighet att träffa avgörandet på egen hand. Regeringen delade Lagrådets uppfattning. 1997/98:116 s. 109 f och 197.) Här kan även hänvisas till , Samtycke till medicinsk vård och behandling, 1984, s. 285 ff, särskilt s. 286. Det inses inte varför en 17-åring som önskar konvertera till judendomen inte skulle kunna på egen begäran bli omskuren, om han eller någon annan betalar kostnaden och ingreppet utförs av en kompetent läkare. Frågan borde överlämnas till praxis. Lagrådet förordar därför att ordet "endast" utgår ur lagtexten. Av lagtexten framgår att, om det finns två vårdnadshavare, bådas agerande skall kunna förstås så att de begär att ingreppet skall utföras. Det är alltså inte tillräckligt att en av dem begär och den andra inte motsätter sig ingreppet. Frågan om hänsyn till barnets vilja brukar i familjerättsliga sammanhang uttryckas så att sådan hänsyn skall tas med beaktande av barnets ålder och mognad. I förevarande paragraf står att ett ingrepp inte får utföras mot pojkens vilja. Detta innebär att inte ens en liten pojke får omskäras mot sin vilja om han kan ge utryck för att han inte vill vara med om ingreppet. Häremot har Lagrådet inget att erinra. 7 § Enligt motiveringen är avsikten att skall kunna återkalla ett tillstånd, förutom i de fall som anges i lagtexten, också när tillståndet inte längre behövs, t.ex. för att tillståndshavaren av något skäl inte längre anlitas. Detta måste komma till uttryck i lagtexten för att kunna läggas till grund för återkallelse. Till paragrafens första stycke kan förslagsvis läggas orden ", eller om tillståndet inte längre utnyttjas. 9 § Om en läkare utför en omskärelse felaktigt kan han bli föremål för disciplinpåföljd enligt lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, därför att ingreppet inte har skett i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet, eller åtalas enligt för exempelvis misshandel eller vållande till kroppsskada. Däremot är det inte väl förenligt med det system som i övrigt gäller för ansvar på hälso- och sjukvårdens område att en legitimerad läkare skulle kunna straffas därför att det enligt föreskrifter finns någon formell brist i hans kompetens att utföra omskärelser (jfr 9 § abortlagen). Lagrådet förordar att uttrycket "utan att vara behörig" byts mot orden "utan att vara legitimerad läkare eller ha särskilt tillstånd". Övergångsbestämmelserna Punkten 2 är överflödig och bör utgå. Den torde endast kunna vara av intresse i fråga om möjligheten att erhålla skadestånd. Vid patientskadelagens tillkomst ansågs emellertid en motsvarande övergångsbestämmelse obehövlig, eftersom det i enlighet med allmänna rättsgrundsatser ändå gällde att den nya lagen bara skulle tillämpas på skador som inträffade efter ikraftträdandet (prop. 1995/96:187 s. 75). Sekretess I allmän verksamhet bör för omskärelser råda motsvarande sekretess som gäller för hälso- och sjukvården. Det är tvivelaktigt om omskärelse av religiösa skäl kan betecknas som medicinsk verksamhet, något som motiverar en uttrycklig bestämmelse i ämnet. En sådan bör läggas till som en ny tredje mening i 7 kap. 1 § första stycket sekretesslagen och förslagsvis ges följande lydelse: "Sekretessen gäller även i verksamhet som avser omskärelse enligt lagen (2001:000) om omskärelse av pojkar:" I privat hälso- och sjukvård får till följd av de av regeringen respektive Lagrådet föreslagna ändringarna i lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område tystnadsplikt anses följa av 2 kap. 8 § samma lag. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2000/01:81 Omskärelse av pojkar Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp-häver eller upprepar ett normgivnings-bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG-regler Lagen (2001:000) om omskärelse av pojkar 11 § 1 Lagen omtryckt 1992:1474. 2 Senaste lydelse 1998:1657. 3 Senaste lydelse 1998:535. 2000/01:81 Bilaga 1 2000/01:81 Bilaga 1 2000/01:81 Bilaga 2 2000/01:81 Bilaga 2 2000:01/81 Bilaga 3 2000/01:81 Bilaga 3 2000:01/81 Bilaga 4 2000/01:81 Bilaga 4