prop · GP0359 · 2001-11-22 00:00:00 — Regeringens proposition2001/02:59Hets mot folkgrupp, m.m.Prop.2001/02:59Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.Stockholm den 22 november 2001Göran ()Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen behandlas frågor om det straffrättsliga ansvaret förbrottslighet med rasistiska, homofobiska och liknande inslag samt vissa frågormed anknytning till organiserad brottslighet. I propositionen föreslås* att det införs en särskild straffskala för grova fall av hets mot folkgrupp,* att tillämpningsområdet för bestämmelserna om hets mot folkgrupp utvidgas såatt också hets med anspelning på sexuell läggning omfattas,* att straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 förtydligas så att det uttryckligen framgår att kränkningar på grund av sexuell läggning omfattas,* att straffet för övergrepp i rättssak höjs genom att straffskalorna anpassastill dem som gäller för mened,* att det införs en särskild straffskala för uppsåtliga grova brott mottillståndsplikten avseende explosiva varor, och* att lagen med förbud mot politiska uniformer upphävs.Lagändringarna såvitt avser hets mot folkgrupp föreslås träda i kraft den 1januari 2003. I övrigt föreslås lagändringarna träda i kraft den 1 juli 2002.Innehållsförteckning1 Förslag till riksdagsbeslut 42 Lagtext 52.1 Förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen 52.2 Förslag till lag om ändring i 62.3 Förslag till lag om upphävande av lagen (1947:164) om förbud motpolitiska uniformer 82.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga ochexplosiva varor 93 Ärendet och dess beredning 104 Bakgrund och allmänna utgångspunkter 114.1 Bakgrund 114.2 Allmänna utgångspunkter 115 Hets mot folkgrupp, m.m. 145.1 Nuvarande reglering och frågans tidigare behandling 145.2 Den kriminaliserade gärningen 185.3 Beskrivningen av de grupper som skyddas, m.m. 225.4 Grova fall av hets mot folkgrupp 256 Hets mot homosexuella 306.1 Nuvarande reglering 306.2 Frågans tidigare behandling 306.3 Kriminalisering av hets mot homosexuella som grupp 316.4 Avgränsning och lagteknisk lösning 367 Lagen med förbud mot politiska uniformer 427.1 Nuvarande reglering och reformbehovet 427.2 Uniformslagen bör upphävas 438 Straffen för övergrepp i rättssak och mened 438.1 Nuvarande reglering 438.2 Straffskalorna för övergrepp i rättssak bör skärpas 459 Hotbrott 479.1 Nuvarande reglering 479.2 Några ändringar beträffande hotbrotten bör inte genomföras 4910 Otillåtna innehav av explosiva varor 5010.1 Nuvarande reglering 5010.2 Uppsåtliga grova brott mot tillståndsplikten avseende explosiva varor5311 Straffskärpningsreglerna i 29 kap. 2 § 5511.1 Nuvarande reglering 5511.2 Rasistiska och liknande kränkande motiv respektive brottslig verksamhet5612 Ikraftträdande 5813 Ekonomiska konsekvenser 5814 Författningskommentar 5914.1 Förslaget till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen 5914.2 Förslaget till lag om ändring i 5914.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga ochexplosiva varor 62Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Organiserad brottslighet,hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. - straffansvarets räckvidd -(SOU 2000:88) 63Bilaga 2 Betänkandets lagförslag 68Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna 75Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 76Bilaga 5 Lagrådets yttrande 81Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 851Förslag till riksdagsbeslutRegeringen föreslår att antar regeringens förslag till1. lag om ändring i tryckfrihetsförordningen,2. lag om ändring i ,3. lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor,4. lag om upphävande av lagen (1947:164) om förbud mot politiska uniformer.2LagtextRegeringen har följande förslag till lagtext.2.1 Förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningenHärigenom föreskrivs att 7 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen1 skall ha följandelydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse7 kap.4 §Med beaktande av det i 1 kap. angivna syftet med en allmän tryckfrihet skallsåsom tryckfrihetsbrott anses följande gärningar, om de begås genom trycktskrift och är straffbara enligt lag:- - -11. hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar eller uttrycker missaktning förfolkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse;11. hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar eller uttrycker missaktning förfolkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning.- - -Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.2.2Förslag till lag om ändring i brottsbalkenHärigenom föreskrivs att 16 kap. 8 §, 17 kap. 10 § och 29 kap. 2 § brottsbalkenskall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse16 kap.8 §1Den som i uttalande eller i annat meddelande som sprids hotar eller uttryckermissaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning påras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse, döms förhets mot folkgrupp till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter.Den som i uttalande eller i annat meddelande som sprids hotar eller uttryckermissaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer, med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuellläggning, döms för hets mot folkgrupp till fängelse i högst eller, ombrottet är ringa, till böter.Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . Vidbedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om meddelandet haft ettsärskilt hotfullt eller kränkande innehåll och spritts till ett stort antalpersoner på ett sätt som varit ägnat att väcka betydande uppmärksamhet.17 kap.10 §2Den som med våld eller hot om våld angriper någon för att denne gjort anmälan,fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos endomstol eller annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd,döms för övergrepp i rättssak till böter eller fängelse i högst två år.Den som med våld eller hot om våld angriper någon för att denne gjort anmälan,fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos endomstol eller annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd,döms för övergrepp i rättssak till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse i högst sex månader.Detsamma skall gälla, om man med någon annan gärning, som medför lidande, skadaeller olägenhet, eller med hot om en sådan gärning angriper någon för att denneavlagt vittnesmål eller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet ellerför att hindra honom från att avge en sådan utsaga.Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst ett och högst sex år.Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst två och högst åtta år.29 kap.2 §3Såsom försvårande omständigheter vid bedömningen av straffvärdet skall, vidsidan av vad som gäller för varje brottstyp, särskilt beaktas- - -7. om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller enannan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet.7. om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etnisktursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet.- - -Denna lag träder i kraft i fråga om 16 kap. 8 och i övrigtden 1 juli 2002.2.3Förslag till lag om upphävande av lagen (1947:164) om förbud mot politiskauniformerHärigenom föreskrivs att lagen (1947:164) om förbud mot politiska uniformerskall upphöra att gälla den 1 juli 2002.2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosivavarorHärigenom föreskrivs att 21 § lagen (1988:868) om brandfarliga och explosivavaror skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse21 §1Den som- - -2. med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot 11 § första stycket eller motföreskrift, villkor eller förbud som har meddelats med stöd av 6-12 eller 14 §§, eller- - -döms till böter eller fängelse i högst ett år.I ringa fall döms inte till ansvar.Den som med uppsåt bryter mot 11 § första stycket såvitt avser tillståndsplikten i fråga om explosiva varor döms, om brottet är grovt, till fängelse i lägst och högst fyra år.Till ansvar enligt första stycket döms inte om ansvar för gärningen kan ådömasenligt eller enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling.Denna lag träder i kraft den 1 juli 2002.3Ärendet och dess beredningEfter beslut av regeringen tillsattes en parlamentarisktsammansatt kommitté med uppdrag att utreda frågor om straffansvar för deltagande i organisationer som sysslar med brottslig verksamhet samt vissa andra frågormed anknytning härtill (dir. 1998:66).Kommittén som arbetade under namnet Kommittén om straffansvar för organiseradbrottslighet, m.m. avlämnade sitt betänkande Organiseradbrottslighet, hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. - straffansvaretsräckvidd - (SOU 2000:88). Betänkandet är uppdelat i fyra delar, A-D. Den förstadelen, A, innehåller en bakgrund samt en redogörelse för avgränsningen avkommitténs uppdrag enligt direktiven. I del B behandlas frågan om det börinföras ett straffansvar för aktivt deltagande i en sammanslutning som harbrottslighet som ett väsentligt inslag i sin verksamhet. Kommittén gör i dennadel bedömningen att det inte bör ske någon utvidgning av det kriminaliseradeområdet såvitt gäller deltagande i eller stöd till sammanslutningar där detförekommer allvarlig brottslighet. Del C, som innehåller förslag tilllagstiftning, behandlar frågor om hets mot folkgrupp, frågan om attstraffbelägga hets mot homosexuella samt frågan om lagen (1947:164) om politiska uniformer bör upphävas. I betänkandets sista del, del D, som också innehållerförslag till lagstiftning, behandlas bl.a. frågor som rör hotbrott.Denna proposition behandlar alla lagförslag i del C och D. Frågan om det börinföras ett utvidgat straffansvar för aktivt deltagande i en sammanslutning somhar brottslighet som ett väsentligt inslag i sin verksamhet (del B) behandlasinte i propositionen.Förslagen i denna proposition har utformats i samarbete med ochVänsterpartiet.En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1 och kommitténs lagförslag ibilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats och en förteckning överremissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning över remissyttrandenafinns tillgänglig i (Ju 2000/5820/L5).LagrådetRegeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över deförslag som finns i bilaga 4.Lagrådet har i huvudsak godtagit förslagen men också föreslagit vissajusteringar. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Dessutomhar vissa redaktionella ändringar gjorts. Vi återkommer till Lagrådetssynpunkter i avsnitten 5.4, 6.3, 6.4, 10.2, 11.2 och i författningskommentaren.Lagrådets yttrande finns i bilaga 5.4 Bakgrund och allmänna utgångspunkter4.1 BakgrundBrottslighet som sker i organiserad form har alltmer kommit i fokus, både i denkriminalpolitiska debatten i och inom olika internationella fora somsysslar med rättsliga frågor.I är det bl.a. verksamheten inom vissa mc-klubbar som haruppmärksammats. Ett flertal allvarliga våldsbrott har inträffat med anknytningtill sådana klubbar. I många fall har skjutvapen och sprängämnen kommit tillanvändning.Vidare har det växt fram grupperingar och nätverk som har enklart rasistisk ideologi och som har låtit denna komma till uttryck i brottsliga handlingar. Ofta är det så att samma grupper som sprider rasistisk propagandaockså uppmanar till våld mot och annan förföljelse av homosexuella. I ,liksom i många andra europeiska länder, har en mer uttalad ochaggressiv rasism och främlingsfientlighet uppträtt i olika former. Den har bl.a. tagit sig uttryck i våldshandlingar och trakasserier med rasistiska,antisemitiska och homofobiska förtecken. Enskilda invandrare, homosexuella,judar och romer liksom aktiva antirasister och journalister, debattörer, poliser och politiker i deras egenskap av företrädare för det demokratiska samhällethar drabbats. Brott av detta slag kan sägas ha sin udd riktad mot dengrundläggande uppfattningen om alla människors lika värde och ytterst mot heladen värdegrund som bär upp demokratin.De organisationsmönster som kan iakttas ställer samhället inför nya problem.Såväl de angivna mc-klubbarna som rasistiska nätverk och andra grupperingarutnyttjar det öppna samhällets friheter för att bedriva brottslig verksamhet. De ställer sig delvis utanför rättsordningen som de, liksom allamedborgare, är tillförsäkrade rättssamhällets hela skydd.Regeringen tillsatte mot denna bakgrund en parlamentariskt sammansattkommitté med uppdrag att utreda frågor om straffansvar för deltagande iorganisationer som sysslar med brottslig verksamhet samt vissa andra frågor medanknytning härtill. Kommittén - som antog namnet Kommittén om straffansvar förorganiserad brottslighet, m.m. - överlämnade sitt betänkande Organiseradbrottslighet, hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. - straffansvaretsräckvidd - (SOU 2000:88) i oktober 2000.4.2 Allmänna utgångspunkterBrottslighet med rasistiska, främlingsfientliga, homofobiska och liknande inslagDet demokratiska samhället vilar på en grundsyn som utgår från att allamänniskor är lika värda och att varje individ skall behandlas med samma hänsynoch respekt.Regeringen har i olika sammanhang konstaterat att arbetet för att motverkarasism, främlingsfientlighet och homofobi är en av de viktigastesamhällsfrågorna över huvud taget. Detta arbete sker, och måste ske, genom enrad olika insatser på alla nivåer och inom olika delar av samhället.I februari 2001 lämnade regeringen till skrivelsen En nationellhandlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering(skr. 2000/01:59). I skrivelsen redogörs utförligt för det arbete som hittillsbedrivits för att motverka rasism, främlingsfientlighet, homofobi ochdiskriminering på grund av etnisk tillhörighet och sexuell läggning liksom förgällande lagstiftning på området. När det gäller det fortsatta arbetetpresenteras en handlingsplan. I handlingsplanen identifieras olika nyckelområden för och brister som bör tillgodoses i det fortsatta arbetet mot rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering.En grund i detta arbete utgörs av den allmänna politiken. Det handlar inte minst om att befästa demokratiska ideal och värderingar genom t.ex. åtgärder för attfördjupa medborgarnas delaktighet och inflytande i den demokratiska processen.Skolan, liksom även andra delar av utbildningsväsendet, har en viktig roll attspela i detta sammanhang.Det är också angeläget att det finns ett enhetligt och tydligt förhållningssättgentemot rasistisk, främlingsfientlig och homofobisk brottslighet inomrättsväsendets alla delar.Regeringen har i budgetpropositionen för anfört att brott medrasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska och homofobiska inslag skallförebyggas och bemötas med kraftfulla åtgärder. Samtliga myndigheter inomrättsväsendet har haft i uppdrag att upprätta en strategi för attsäkerställa att personalen har god kunskap om grunden för brott med rasistiska,främlingsfientliga eller homofobiska inslag och om situationen för de gruppersom utsätts för dessa brott.En förutsättning för att brott med rasistiska, främlingsfientliga ochhomofobiska inslag skall kunna förebyggas och motverkas är att rättsväsendetfullt ut utnyttjar de möjligheter som lagstiftningen erbjuder.En effektiv lagstiftning är därvid en nödvändig förutsättning för att vi iSverige skall kunna bekämpa sådana handlingar som kränker principen om allamänniskors lika värde. I den mån lagstiftningen brister i effektivitet eller det saknas skydd på områden där det behövs, skall strävan vara att åtgärda dessabrister. När det gäller rasistisk brottslighet har regeringen, liksom , vidflera tillfällen intagit ståndpunkten att bl.a. straffbestämmelsen om hets motfolkgrupp i praktiken innebär att organisationer i inte kan ägna sig åtnågon rasistisk aktivitet utan att brott begås, och att bl.a. därföruppfyller kraven i FN:s konvention om avskaffande av alla former avrasdiskriminering, även utan att ha något uttryckligt förbud mot rasistiskaorganisationer. Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet, m.m. har gjort motsvarande bedömning.Det finns dock anledning till vaksamhet när det gäller förekomsten avsammanslutningar och nätverk med rasistisk inriktning och deras möjligheter attverka. Bestämmelsen om hets mot folkgrupp är här ett viktigt instrument. Enväsentlig fråga i sammanhanget är i vilken mån bestämmelsen om hets motfolkgrupp kan bidra till att hindra att sådana sammanslutningar och nätverkutvecklas och växer sig starka.Antalet polisanmälningar, liksom antalet fällande domar, avseende hets motfolkgrupp har ökat kraftigt . Ökningen av antalet anmälningarkan delvis förklaras med en större medvetenhet och hårdare inställning frånsamhällets sida, som resulterat i ökade polisiära insatser och fler anmälningar. Denna slutsats får stöd av nya rapporter från både och . I detta sammanhang är det värt att notera att de flesta brotten anmäls av polisen.De nämnda rapporterna pekar dock på att det ökade antalet anmälningaroch domar även avspeglar en faktisk ökning av rasistiskt och antisemitisktmaterial samt ökade aktiviteter från rasideologiska grupperingar. De flesta avdessa grupperingar är visserligen små, men de riskerar att bli en grogrund fören växande rasism. Såväl i som internationellt har sådana grupperingarägnats ökad uppmärksamhet och, inte minst bland utsatta grupper, börjatbetraktas som ett allt allvarligare hot.Detta är en mycket oroande utveckling. Mot den angivna bakgrunden är detregeringens utgångspunkt att sådana ändringar av bestämmelsen om hets motfolkgrupp som kan innebära inskränkningar av dess tillämpningsområde inte börgöras om de inte vägs upp av någon annan, tydligare och effektivare, reglering.Tvärtom finns det behov av att överväga om någon utvidgning behövs av detstraffbara området.När det gäller homosexuella råder det ingen tvekan om att homosexuella är enutsatt grupp i vårt samhälle. Hetspropaganda som riktar sig mot homosexuella ärvanligt förekommande, och det kan inte uteslutas att denna propaganda påverkaromfattningen av såväl våld och hot mot enskilda homosexuella som andrakränkningar av personer med denna sexuella läggning.Utifrån dessa utgångspunkter behandlas i avsnitt 5 kommitténs förslag avseendebrottet hets mot folkgrupp och i avsnitt 6 frågan om kriminalisering av hets mot homosexuella.Organiserad brottslighet, inklusive mc-brottslighet och annan liknandebrottslighetAv redogörelsen i kommitténs betänkande framgår att brottslighet som kanbetecknas som organiserad förekommer i bl.a. i form av grovnarkotikabrottslighet, människosmuggling, handel med stulna fordon samt alkohol- och tobakssmuggling. Att med ledning av tillgängliga uppgifter bilda sig någonmera precis uppfattning om den organiserade brottslighetens omfattning äremellertid svårt. Enligt regeringens bedömning finns det dock en beaktansvärdrisk för att den organiserade brottsliga verksamheten kommer att öka även i . För en sådan utveckling talar inte minst den trend mot ökandeinternationalisering som kunnat konstateras vad gäller vissaformer av kvalificerad brottslighet liksom den oroande brottsutvecklingen ivissa andra länder.Som ett exempel på organiserad brottslighet nämns ibland även den brottslighetsom har anknytning till olika mc-gäng. De allvarliga våldsbrott som förekommit i dessa sammanhang har medfört att personer med anknytning till mc-gängen fåttrykte om sig att vara snara att tillgripa allvarligt våld för att nå sinasyften. Av vad kommittén har redovisat är det tydligt att många som ingår idenna miljö medvetet utnyttjar detta förhållande i olika sammanhang, t.ex. vidindrivning av fordringar. Den allmänt spridda uppfattningen om mc-gängensvåldsbenägenhet har också lett till svårigheter vid utredning och lagföring avbrottslighet med anknytning till dessa gäng. torde det förhållandet att brottsligheten har en sådan anknytning vara tillräckligt för att vittnenoch målsägande skall dra sig för att medverka i det rättsliga förfarandet.Liksom vid utredningar och rättegångar avseende vissa former av mer traditionell organiserad brottslighet är det emellertid inte heller här ovanligt attförhörspersoner skräms till tystnad eller pressas att lämna felaktiga uppgiftergenom mer eller mindre tydligt uttalade hot om repressalier. Det har ävenförekommit att polismän som utrett brott med anknytning till mc-gäng har utsatts för hot.Mot denna bakgrund behandlas straffen för övergrepp i rättssak och mened(avsnitt 8), behovet av ett förtydligande av vissa av straffbestämmelserna oms.k. hotbrott (avsnitt 9) samt straffet för grova brott mot tillståndspliktenavseende explosiva varor (avsnitt 10).5 Hets mot folkgrupp, m.m.5.1 Nuvarande reglering och frågans tidigare behandling Brottet hets mot folkgruppFör hets mot folkgrupp döms, enligt 16 kap. 8 § , den som - iuttalande eller i annat meddelande som sprids - hotar eller uttryckermissaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning påras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Straffetär fängelse i högst . I ringa fall är dock straffet böter.Den ursprungliga bestämmelsen om hets mot folkgrupp tillkom år 1948.Bestämmelsen utgör en begränsning av den i regeringsformen grundlagsfästayttrandefriheten, närmast med hänvisning till allmän ordning och säkerhet. Kravet på hot eller uttryck för missaktningEnligt den ursprungliga lydelsen bestod den brottsliga gärningen i hot, förtaleller smädelse. Dessa ord var att förstå enligt gängse språkbruk, och så ärockså fallet med "hotar" i den nu gällande texten. Uttrycket omfattar såledesinte endast sådana handlingar som kriminaliserats genom bestämmelserna om olagahot och olaga tvång. På liknande sätt avses med begreppet missaktning inteendast förtal och smädelser utan även andra kränkande omdömen.Inte endast direkta, utan även indirekta, uttryck för missaktning faller inomdet straffbara området. I rättsfallet NJA 1982 s. 128 konstaterade t.ex. Högstadomstolen att texten "Zigenare får ej beträda campingen" på en skylt vidinfarten till en campingplats indirekt uttryckte ett omdöme om zigenaresegenskaper och uppträdande, som måste anses nedsättande för folkgruppensanseende. Gärningen bedömdes som hets mot folkgrupp.Alla uttalanden av nedsättande eller förnedrande natur omfattas inte. Uttalanden som inte kan anses överskrida gränserna för en saklig kritik av vissa grupperfaller utanför det straffbara området. För straffbarhet krävs att det är fulltklart att uttalandet överskrider gränsen för en saklig och vederhäftigdiskussion rörande gruppen i fråga. Hänsyn till opinionsfriheten ochkritikrätten får dock inte åberopas som skydd för uttalanden som uttryckermissaktning för en hel folkgrupp på grund av att den t.ex. tillhör en vissnationalitet och av denna anledning skulle vara mindre värd (se prop. 1970:87 s. 130). Kravet på spridning av ett uttalande eller annat meddelandeMed spridning avses i bestämmelsen överförande av budskapet till andra personerutanför den helt privata sfären. I den delen fick bestämmelsen sin nuvarandeutformning , då det tidigare kravet på att uttalandet skulle görasoffentligen eller spridas bland allmänheten togs bort. Detta innebär attspridning också inom en sammanslutning eller annars till en begränsad krets kanomfattas av straffansvaret. Syftet med lagändringen var att rasistiskaorganisationers verksamhet skulle förhindras.Av Högsta domstolens domskäl i rättsfallet NJA 1999 s. 702 framgår attspridningsrekvisitet skall anses uppfyllt om ett muntligt uttalande fällts inför en folksamling eller en grupp på ett sätt som gjort det ägnat att uppfattas avdenna.