prop · GO03148 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:148 Internationella frågor om makars och sambors förmögenhetsförhållanden Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden innehåller bestämmelser om svensk domstols behörighet att pröva frågor om makars förmögenhetsförhållanden när det finns anknytning till ett annat land. Lagen reglerar också vilket lands lag som då skall tillämpas. I propositionen föreslår regeringen att lag skall göras tillämplig även för sambor. Enligt förslaget skall i stort sett samma regler gälla för sambor som gäller för makar i internationella frågor om förmögenhetsförhållanden. Regeringen föreslår också att det i lagen tas in bestämmelser om erkännande och verkställighet av utländska avgöranden om makars och sambors förmögenhetsförhållanden. Vad som föreslås gälla för sambor lag skall enligt förslaget tillämpas även beträffande homosexuella sambor. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden 5 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor 9 3 Ärendet och dess beredning 10 4 Bakgrund 11 4.1 Lagen om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden 11 4.2 Bestämmelser om samboförhållanden 13 4.3 Erkännande och verkställighet av utländska avgöranden 15 5 Sambor 15 5.1 Internationella sambofrågor bör regleras 15 5.2 Tillämpningsområdet 16 5.3 Svensk domstols behörighet 18 5.4 Reservforum 19 5.5 Tillämplig lag 20 5.5.1 Avtal om tillämplig lag 20 5.5.2 Tillämplig lag när avtal inte finns 21 5.5.3 Giltigheten av rättshandlingar mellan sambor 22 5.5.4 Begränsningar i tillämpningen av utländsk rätt 23 5.6 Lagteknisk lösning 25 6 Erkännande och verkställighet 25 6.1 lag skall reglera erkännande och verkställighet 25 6.2 Villkor för erkännande 26 6.3 Hinder för erkännande 28 6.4 Konkurrerande förfaranden 29 6.5 Verkställighet 30 7 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 31 8 Kostnader och resursbehov 32 9 Författningskommentar 32 9.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden 32 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor 43 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Vissa internationella frågor rörande sambors förmögenhetsförhållanden (Ds 1997:60) 44 Bilaga 2 Promemorians lagförslag 45 Bilaga 3 Sammanfattning av betänkandet Internationella familjerättsfrågor (SOU 1987:18) i aktuella delar 49 Bilaga 4 Betänkandets lagförslag i aktuella delar 50 Bilaga 5 Förteckning över remissinstanserna 52 Bilaga 6 Lagrådsremissens lagförslag 53 Bilaga 7 Lagrådets yttrande 59 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 60 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden och 2. lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden dels att rubriken närmast före nuvarande 11 § skall utgå, dels att nuvarande 13-15 §§ skall betecknas 18-20 §§, dels att rubriken till lagen samt 1 § och nya 20 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fem nya paragrafer, 13-17 §§ samt närmast före nya 13, 15, 16 och 20 §§ nya rubriker av följande lydelse, dels att det i lagen närmast före 11 § samt nya 18 och 19 §§ skall införas nya rubriker som skall lyda "Hänsyn till tredje mans intressen", "Reservforum" respektive "Hemvist". Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Lag (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden Lag (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden 1 § Denna lag är tillämplig på frågor om makars förmögenhetsförhållanden som har anknytning till en främmande stat. Denna lag är tillämplig på frågor om makars och sambors förmögenhetsförhållanden när det finns anknytning till en främmande stat. Vad som sägs om sambor gäller sådana samboförhållanden där en ogift kvinna och en ogift man bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden. Bestämmelserna i 2 § första stycket 1 och andra stycket, 5 § tredje stycket, 6 § andra stycket och 8 § gäller inte för sambor. När lagen skall tillämpas på samboförhållanden gäller i övrigt följande. Vad som sägs i lagen om makar, blivande makar, äktenskapet och äktenskapets ingående eller motsvarande gäller sambor, blivande sambor, samboförhållandet respektive samboförhållandets inledande. Vid tillämpningen av 9 § gäller 10-12 och 16-19 §§ lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem i stället för . Vid tillämpningen av 10 § gäller 9 § lagen om sambors gemensamma hem i stället för 12 kap. . Lagen gäller dock inte i den mån något annat följer av en annan lag. Lagen gäller inte i den mån något annat följer av en annan lag. Erkännande av utländska avgöranden Ett lagakraftvunnet avgörande om makars förmögenhetsförhållanden av en utländsk domstol eller en annan myndighet eller av en bodelningsförrättare gäller i , om det har meddelats i 1. en stat vars lag enligt 3 eller 4 § var tillämplig på frågor om makarnas förmögenhetsförhållanden eller 2. den stat där svaranden hade hemvist. Det utländska avgörandet gäller dock inte i , om 1. avgörandet har meddelats mot en part som inte har gått i svaromål och som inte har fått kännedom om den väckta talan i tillräcklig tid för att kunna svara i saken eller mot en part som annars inte har fått rimliga möjligheter att föra sin talan i det utländska förfarandet, 2. avgörandet strider mot ett svenskt avgörande, 3. avgörandet strider mot ett här i landet gällande utländskt avgörande i ett förfarande som började tidigare än det andra utländska förfarandet, 4. det i pågår ett förfarande som kan leda till ett motstridigt avgörande eller 5. det utomlands pågår ett förfarande som kan leda till ett motstridigt avgörande, såvida det förfarandet har börjat tidigare än det andra utländska förfarandet och kan antas leda till ett här i landet gällande avgörande. Framställs ett yrkande om makars förmögenhetsförhållanden vid en svensk domstol, när det redan pågår ett förfarande utomlands som kan leda till ett motstridigt avgörande, skall talan avvisas om det kan antas att avgörandet i det utländska förfarandet blir gällande här i landet. I stället för att talan avvisas får målet eller ärendet förklaras vilande i avvaktan på ett lagakraftvunnet avgörande i det utländska förfarandet. Talan får prövas om det finns särskilda skäl. Ett utländskt domstolsavgörande som är verkställbart i domstolslandet och som gäller i får verkställas, om avgörandet har förklarats verkställbart här. prövar en ansökan om verkställbarhetsförklaring. Till ansökningen skall bifogas avgörandet i original eller av behörig myndighet bestyrkt kopia och de ytterligare handlingar som hovrätten behöver för sin prövning. Innan hovrätten prövar ansökningen skall sökandens motpart få tillfälle att yttra sig över den. Har hovrätten förklarat ett avgörande verkställbart, får avgörandet verkställas på samma sätt som ett motsvarande svenskt avgörande som har vunnit laga kraft, om inte efter överklagande beslutar om annat. Föreskrifter om tvångsmedel i det utländska avgörandet skall inte tillämpas. Ordre public 15 § 20 § En bestämmelse i en utländsk lag får inte tillämpas, om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att tillämpa bestämmelsen. En bestämmelse i en utländsk lag får inte tillämpas och ett utländskt avgörande gäller inte i , om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att tillämpa bestämmelsen eller att erkänna avgörandet. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna medför inte att svensk domstols behörighet går förlorad beträffande en talan rörande sambors förmögenhetsförhållanden som har väckts före ikraftträdandet. Äldre rätt gäller fortfarande i fråga om tillämplig lag för en talan rörande sambors förmögenhetsförhållanden som har väckts före ikraftträdandet. Har en för bodelning mellan sambor avgörande tidpunkt inträtt före ikraftträdandet, tillämpas de nya bestämmelserna vid bodelningen bara på frågor om bodelningens form och frågor som avses i 6 §. En giltig rättshandling mellan sambor som företogs före ikraftträdandet förlorar inte sin giltighet genom den nya lagen. Bestämmelserna i 13, 14, 16 och 17 §§ tillämpas inte på avgöranden som har meddelats före ikraftträdandet. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1987:813) om homosexuella sambor dels att punkterna 21 och 22 skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny punkt, punkt 23, av följande lydelse. Senaste lydelse1 Föreslagen lydelse Om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande, skall vad som gäller i fråga om sambor enligt följande lagar och bestämmelser tillämpas även på de homosexuella samborna: - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 20. 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 21. 2 kap. 4 § utlänningslagen (1989:529), samt 22. 12 § första stycket 2 lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. 2 kap. 4 § utlänningslagen (1989:529), 22. 12 § första stycket 2 lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap, 23. lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden. Förutsätter dessa lagar eller bestämmelser att samborna skall vara ogifta, gäller det också de homosexuella samborna. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning I Familjelagssakkunnigas slutbetänkande Internationella familjerättsfrågor (SOU 1987:18) finns ett förslag till en samlad lag om den internationella familjerätten. Lagförslaget innehåller bestämmelser om äktenskaps ingående, äktenskapsmål, underhåll till barn och make, makars förmögenhetsförhållanden och arv. I betänkandet görs bedömningen att hela den allmänna internationella familjelagstiftningen, dvs. den som inte baseras på konventioner, bör samlas i en lag så att regelverket blir lättare att överblicka och tillämpa. Vidare konstateras att det får bli en senare fråga att i lagen införa regler om faderskap, adoption, vårdnad och förmynderskap. Familjelagssakkunniga framhåller att de inte heller har haft möjlighet att överväga regler för hur bestämmelserna i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem skall tillämpas i internationella förhållanden men att de förslag som lämnas rörande makar i stor utsträckning torde kunna tillämpas analogt. I EU pågår och planeras ett omfattande arbete när det gäller internationella familjerättsfrågor. Inom ramen för det civilrättsliga samarbetet har bl.a. antagits ett långsiktigt åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar (se EGT C 12, , s. 1). Arbetet omfattar en rad familjerättsliga frågor, bl.a. om sambor, och skall ske etappvis. Inte minst mot den bakgrunden framstår det som mest ändamålsenligt att i det svenska lagstiftningsarbetet inte gå fram på alla familjerättsliga områden utan att i stället ta ställning till varje område för sig. Familjelagssakkunnigas förslag har lett till lagstiftning genom lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden (lag). Lagen reglerar svensk domsrätt och tillämplig lag men saknar bestämmelser om erkännande och verkställighet av utländska avgöranden. I propositionen hänvisades det till att frågor om erkännande av utländska avgöranden om makars förmögenhetsförhållanden har ett så nära samband med erkännandefrågor inom andra familjerättsområden att det var bäst att ta upp dessa frågor i ett sammanhang men uttalades också att det senare kunde visa sig mera lämpligt att gå fram stegvis (prop. 1989/90:87 s. 12). Inom har utarbetats departementspromemorian Vissa internationella frågor rörande sambors förmögenhetsförhållanden (Ds 1997:60). I promemorian finns det ett förslag till ett kapitel om sambors förmögenhetsförhållanden som kan tas in i en lag om internationella familjerättsfrågor. Förslaget innehåller bestämmelser om svensk domstols behörighet och tillämplig lag samt om erkännande och verkställighet av utländska avgöranden. I propositionen föreslår regeringen att lag görs tillämplig även på frågor om sambors förmögenhetsförhållanden och att det i lagen tas in bestämmelser om erkännande och verkställighet av utländska avgöranden om makars och sambors förmögenhetsförhållanden. I sak stämmer de föreslagna reglerna i allt väsentligt överens med förslagen i promemorian (såvitt avser sambor) och det ovannämnda betänkandet (såvitt avser makar). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. En sammanfattning av betänkandet vad gäller erkännande och verkställighet finns i bilaga 3. Betänkandets lagförslag avseende erkännande och verkställighet finns i bilaga 4. Promemorian och betänkandet har remissbehandlats. Förteckningar över remissinstanserna finns i bilaga 5. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju97/3344). har haft i uppdrag att utvärdera sambolagen. Kommittén föreslår i sitt betänkande Nya samboregler (SOU 1999:104) vissa ändringar i lagen, däribland en ny definition av begreppet sambor. I betänkandet behandlas dock inga internationella frågor. Förslagen bereds i . Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådet har lämnat förslagen utan invändning. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. I förhållande till lagrådsremissens förslag har några redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. 4 Bakgrund 4.1 Lagen om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden Lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden (lag) är tillämplig på sådana frågor om makars förmögenhetsförhållanden som har anknytning till en annan stat (1 §). Lagen gäller dock inte när något annat följer av en annan lag. Bland annat gäller särskilda regler för makar från andra nordiska länder, se förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap (enligt övergångsbestämmelserna till lag likställs förordning med lag i detta avseende). lag anges i vilka fall det finns svensk domsrätt (2 §). Svensk domstol är behörig att ta upp en fråga om makars förmögenhetsförhållanden, om frågan har samband med ett äktenskapsmål i eller om svaranden har hemvist i . Svensk domsrätt föreligger också när käranden har hemvist i och svensk lag är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden liksom när frågan rör egendom i . Om svaranden har godtagit att saken prövas i eller har gått i svaromål i saken utan någon invändning om domstolens behörighet, finns också svensk domsrätt. Lagen innehåller vidare regler om tillämplig lag (3-5 §§). Makar och blivande makar har rätt att genom ett skriftligt avtal själva bestämma vilken stats lag som skall tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden. En förutsättning är dock att avtalet avser lagen i en stat där någon av dem hade hemvist eller var medborgare när avtalet ingicks. Har tillämplig lag inte bestämts genom avtal, gäller lagen i den stat där makarna tog hemvist när de gifte sig. Om båda makarna senare har tagit hemvist i en annan stat och varit bosatta där , tillämpas i stället den statens lag. Detta tvåårskrav bortfaller om båda makarna tidigare under äktenskapet haft hemvist i denna stat eller om de båda är medborgare där. En rättshandling mellan makar avseende deras förmögenhetsförhållanden är giltig, om den stämmer överens med den lag som är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden när rättshandlingen företas. Företas rättshandlingen före äktenskapet, är den giltig om den stämmer överens med den lag som blir tillämplig när makarna ingår äktenskap. För att rättshandlingen skall vara giltig till formen räcker det att formkraven uppfylls enligt lagen i den stat där den företas eller där makarna då har hemvist. Särskilda bestämmelser finns om registrering av äktenskapsförord och om gåva mellan makar som har hemvist i . I lagen finns vissa bestämmelser som begränsar tillämpningen av utländsk lag av främst sociala hänsyn (6-10 §§). På begäran av en make eller en dödsbodelägare skall sålunda svensk lag tillämpas beträffande förfarandet vid en bodelning, även om utländsk lag är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden. Detta gäller oavsett den form som den utländska lagen föreskriver för delning eller avräkning av makars egendom. Bodelningen skall omfatta makarnas samtliga tillgångar och skulder i och utomlands, om inget annat följer av den lag som är tillämplig på deras förmögenhetsförhållanden. Vid lottläggningen bör en make i första hand tilldelas egendom som tillhör honom eller henne utomlands. Det finns en möjlighet att begränsa bodelningen till att gälla endast en viss del av makarnas tillgångar, om det kan antas att bodelningen inte kommer att gälla i en annan stat där det finns egendom och ingen av makarna med rimliga skäl motsätter sig begränsningen. Med hänsyn till behovet av ett skydd för den svagare parten skall - om makarnas gemensamma bostad och bohag finns i - bestämmelser tillämpas vad gäller förfogandet över bostaden och bohaget liksom rätten att vid bodelning överta sådan egendom. Likaså får jämkning ske enligt 12 kap. vid en bodelning som görs i , även om utländsk lag är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden. Lagen begränsar utländsk rätts tillämpning också av hänsyn till tredje mans intressen (11 och 12 §§). Om en utländsk lag innehåller inskränkningar i en makes rätt att förfoga över sådan fast egendom eller tomträtt som tillhör maken och egendomen finns i , kan dessa inskränkningar inte göras gällande mot tredje man i vidare mån än som följer av svensk lag. Innehåller en utländsk lag begränsningar i en makes skyldighet att med sin egendom svara för sina skulder, kan begränsningarna inte göras gällande i om skulden hänför sig till en rättshandling varigenom en make har förfogat över sin fasta egendom eller tomträtt och egendomen finns i . Motsvarande gäller beträffande förfoganderätten över annan egendom och annan skuldsättning, om tredje man och maken befann sig i när rättshandlingen företogs och tredje man inte kände till och inte heller borde ha känt till inskränkningen. Lagen ger en regel om reservforum (13 §) och en definition av hemvistbegreppet (14 §). Slutligen anges att utländsk lag inte får tillämpas om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att tillämpa bestämmelsen, s.k. ordre public (15 §). Som har anmärkts i avsnitt 3 saknar lagen bestämmelser om erkännande och verkställighet av utländska avgöranden. Enligt 3 kap. 1 § andra stycket lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap skall bestämmelser i andra författningar med anknytning till äktenskap och makar som huvudregel tillämpas på motsvarande sätt på registrerat partnerskap och registrerade partner. Bestämmelserna lag är följaktligen tillämpliga även på registrerat partnerskap och registrerade partner (jfr bet. 1993/94:LU28, s. 31 f.). 4.2 Bestämmelser om samboförhållanden Genom lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem (sambolagen) har samboförhållanden fått en relativt omfattande rättslig reglering. Även i andra lagar finns särskilda bestämmelser för sambor. Som exempel kan nämnas bestämmelserna om hyra i 12 kap. 33 och 34 §§ jordabalken. I den mån det saknas civilrättsliga bestämmelser som särskilt avser sambors förmögenhetsförhållanden, gäller allmänna regler, t.ex. regler om samäganderätt. Med ett samboförhållande avses i sambolagen ett förhållande där en ogift kvinna och en ogift man bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden (1 § andra stycket). Sambolagen gäller enbart för sambornas gemensamma bostad och bohag (1 § första stycket). Sambolagen ger en sambo rätt att begära en värdemässig delning av sambornas gemensamma bostad och bohag vid samboförhållandets upphörande enligt vissa angivna principer (5-16 §§). Bostaden och bohaget skall ha förvärvats för gemensamt begagnande. Rätten till bostaden och bohaget verkställs genom bodelning. Den som bäst behöver bostaden har rätt att få den på sin lott, varvid särskilda förutsättningar gäller för rätt att överta en bostad som tillhör den andra sambon. Vidare finns det regler som innebär att en sambo, om samboförhållandet upphör, har rätt att överta en gemensam bostad, som inte ingår i bodelningen, från den andra sambon när den som vill överta bostaden har störst behov av den och vissa ytterligare villkor är uppfyllda. Rätten gäller dock enbart bostad i hyresrätt eller bostadsrätt. Det finns också bestämmelser i sambolagen som inskränker rätten för en sambo att under samboförhållandet förfoga över bostad eller bohag som den sambon har (17-19 §§). Bodelning skall inte ske om samborna har kommit överens om det i ett skriftligt avtal (5 § andra stycket). Avtalsfrihet gäller däremot inte för övriga skyddsregler i sambolagen, t.ex. rätten för en sambo att efter behovsprövning överta en gemensam bostad som inte ingår i en bodelning. Enligt lagen (1987:813) om homosexuella sambor skall sambolagen tillämpas även beträffande homosexuella sambor. Samboförhållanden kan ha utländsk anknytning, t.ex. när den ena sambon är utländsk medborgare eller när två svenska medborgare bor tillsammans i ett annat land. Till skillnad från vad som gäller för makar finns det ingen särskild lag om internationella frågor rörande sambors förmögenhetsförhållanden. Det har redan framhållits att lag inte är tillämplig på sambor, låt vara att det kan ligga nära till hands att tillämpa vissa bestämmelser i den analogt för sambor. Brysselkonventionen, som omfattar endast EU:s medlemsstater, och den därmed parallella , som gäller mellan EU:s och EFTA:s medlemsstater och mellan EFTA:s medlemsstater inbördes, gäller som lagar i (se lagen [1998:358] om domstols internationella behörighet och om verkställighet av utländska domar enligt Brysselkonventionen respektive lagen [1992:794] om domstols internationella behörighet och om verkställighet av utländska domar enligt ). Konventionerna är tillämpliga på frågor om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. antogs rådets förordning (EG) nr 44/2001 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (I-förordningen). Förordningen skall ersätta Brysselkonventionen och träder i kraft . Från konventionernas och förordningens tillämpningsområde undantas vissa ämnen, bl.a. frågor om fysiska personers rättsliga ställning, rättskapacitet eller rättshandlingsförmåga, makars förmögenhetsförhållanden, arv och testamente. Undantagen innebär att större delen av person-, familje- och successionsrätten faller utanför konventionerna och förordningen. Förmögenhetsrättsliga anspråk som grundas på samboförhållanden är inte nämnda i undantagsbestämmelserna. I den svenska doktrinen har ansetts att sådana anspråk knappast kan hänföras till "makars förmögenhetsförhållanden" utan förmodligen omfattas av konventionerna och förordningen. En sådan tolkning skulle innebära att svenska avgöranden grundade på sambolagen enligt instrumenten i princip skulle erkännas och även vara verkställbara i de berörda staterna, och i skulle motsvarande gälla för avgöranden från dessa stater. Även konventionernas och förordningens domsrättsregler skulle då vara tillämpliga.