prop · GO033 · 2001-01-01 00:00:00 — Det omfattar frågeställningar av både grundläggande och mera problemorienterad karaktär och spänner över ett stort antal vetenskapliga discipliner från teknik och naturvetenskap till ekonomi, humaniora och samhällsvetenskap och har relevans för alla samhällssektorer. Av detta följer att mång- eller tvärvetenskapligt samarbete ofta är nödvändigt. Forskning inom sakområdena lantbruksvetenskaplig forskning, miljöforskning och forskning om ett uthålligt samhällsbyggande är av strategisk betydelse för målet om en ekologiskt hållbar utveckling, liksom bredare systemansatser mellan dessa och andra forskningsområden. Ansvaret för forskning för en övergripande systemsyn på samhällsutvecklingen såväl nationellt och europeiskt som globalt medför behov av samverkan mellan FoU-kompetenserna inom de olika områdena. Den breda systemsynen förutsätter dessutom samverkan med andra forskningsområden, både humanistisk-samhällsvetenskapliga och naturvetenskapligt-tekniska sådana. FoU avseende näringslivsutveckling, energi och kommunikationer har särskild betydelse i sammanhanget. Sammanförandet av områdena miljöforskning, lantbrukvetenskaplig forskning om ett hållbart och samhällsbyggande öppnar för ökade möjligheter till FoU kring en rad gränsöverskridande frågor. Dit hör t.ex. studier om att förena stad och landsbygd i fungerande kretslopp. Dit hör också en effektiv samverkan inom FoU för landsbygds- och stadsutveckling i sociala, kulturella och ekonomiska avseenden. Utvecklingen på kommunikationsområdet, både vad avser informationsteknologin och fysiska transporter, väntas inverka på regionala strukturer i en rad avseenden som behöver integreras med de förändringar som följer av en ny syn på naturresurser och produktionssystem. En viktig förutsättning för dessa bredare FoU- ansatser är att de måste vila på en solid bas, som endast kan ges av en grundläggande forskning och kompetensuppbyggnad. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande bör ges i uppdrag att ägna denna typ av frågeställningar stor uppmärksamhet. Av de nya resurser som anvisat för forskning och forskarutbildning 2003 bör totalt fördelas till forskning inom miljö och hållbar utveckling inom ramen för budgeten för för miljö, areella näringar och samhällsbyggande. I budgetpropositionen för föreslås att fördelas . En planeringsförutsättning bör vara att ytterligare fördelas och härjämte ytterligare . 6.4 Horisontella aspekter 6.4.1 Jämställdhet och genusforskning Regeringens bedömning: Av de nya resurser som anvisat för forskning och forskarutbildning 2003 bör totalt fördelas till en forskarskola inom genusforskning. Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas till denna forskarskola (jfr avsnitt 8.3.1). En planeringsförutsättning för forskarskolan bör vara att ytterligare fördelas för och ytterligare för . bör inom ramen för sin budget fördela för genusforskning. Regeringen anser att och lärosätena bör aktivt eftersträva jämn könsfördelning genom positiv särbehandling i forskarskolorna och genom rekryteringsanställningarna och med stöd av rekryteringsmålen. Skälen för regeringens bedömning Jämställdhet mellan kvinnor och män berör alla delar av samhället. I har vi kommit långt när det gäller att skapa samma formella villkor och förutsättningar för kvinnor och män. Däremot finns i praktiken fortfarande stora ojämlikheter mellan män och kvinnor. För att komma längre i arbetet för jämställdhet har olika former och strategier prövats. Strategierna för regeringens konkreta jämställdhetsarbete har upprättats i både ett kort och ett mer långsiktigt perspektiv. har regeringen avsatt särskilda medel för att pröva nya metoder och modeller i jämställdhetsarbetet. För att motverka brister i jämställdhet och den obalans som råder i fördelning av makt mellan kvinnor och män har insatserna främst riktats mot att förbättra kvinnors villkor. Inom den högre utbildningen och forskningen har en mängd åtgärder för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män vidtagits . I propositionerna Jämställdhet mellan kvinnor och män (prop. 1994/95:164, bet 1994/95:UbU18, rskr. 1994/95:405) och Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5, bet. 1996/97:UbU3, rskr 1996/97:99) presenterades och genomfördes en rad åtgärder i enlighet med regeringens jämställdhetspolitik, för att öka andelen kvinnor inom olika anställningar inom högskolan och synliggöra både jämställdhet och genusperspektiv. Kvinno-, mans- och genusforskningen har bidragit till att öka kunskapen om orsaker och mekanismer bakom den segregering och de hierarkiska strukturer som fortfarande råder i samhället. Jämställdhetsarbetet har inriktats på att förändra de strukturer i samhället, både formella och informella, som bidrar till att upprätthålla eller förstärka en negativ könsuppdelning och ojämn maktfördelning mellan kvinnor och män. Jämställdhet inom den högre utbildningen och forskningen är en fråga om demokrati, rättvisa och kvalitet. Jämställdhet inom detta område handlar om att förskjuta makten över verklighetsbeskrivningen och att ifrågasätta rådande definitioner av kunskap. Kunskap är en nödvändig förutsättning för samhällsförändring. Den bristande jämställdheten mellan kvinnor och män måste synliggöras och myndigheter och andra organisationer måste införliva jämställdhetsperspektivet i sin verksamhet. Dessutom bör det fördelas resurser för särskilda jämställdhetsåtgärder inom prioriterade områden för att motverka den ojämna fördelningen av makt och resurser mellan kvinnor och män. Metoder behöver utvecklas som säkerställer att jämställdhetsfrågor införlivas i ordinarie verksamhet. Det är respektive lärosätes och forskningsfinansiärs skyldighet att vidta de åtgärder som behövs. införlivades begreppet mainstreaming i jämställdhetsarbetet. Det innebär att jämställdhetsfrågor inte kan behandlas enskilt eller vid sidan av den ordinarie verksamheten utan att ett jämställdhetsperspektiv skall ingå som en självklar del i arbetet. används också begreppet, "double strategies" (dubbla strategier). Enligt detta begrepp behövs både mainstreaming och särskilda satsningar för att driva jämställdhetsarbetet framåt. Hand i hand med jämställdhetsfrågor i högre utbildning och forskning går genusforskning och genusperspektiv i forskning som bedrivs. Det är lätt att förväxla jämställdhet och genus. Det är viktigt att skilja på ojämställdhet, könsobalans och underrepresentation av kvinnor å ena sidan och den vetenskapliga kunskapsproduktionen å den andra sidan. Genusforskning finns i olika hög grad i olika discipliner. är en översättning från engelskans "gender" betecknande s.k. socialt kön. Begreppet bygger på tolkningen att manligt och kvinnligt är socialt och kulturellt betingat och därför möjligt att påverka. Regeringen har i denna proposition föreslagit en forskarskola i genusvetenskap för att förbättra forskaråterväxten inom genusforskningen. Se vidare avsnittet 8.3. Åtgärder Regeringen har fördelat medel för att inrätta 32 professurer och 73 forskarassistentanställningar för underrepresenterat kön. Via har medel fördelats till ca 120 doktorandtjänster för att öka antalet tjänster som innehas av kvinnor. För att stimulera fler kvinnor till en fortsatt forskarkarriär och för att de skall kunna meritera sig internationellt har via , , NFR och TFR utdelats sammanlagt för postdoktorala stipendier för kvinnor. Vidare har råden fördelat för gästprofessurer för kvinnliga forskare. FRN, forskningsråden under , , och har enligt sina instruktioner haft i uppgift att främja jämställdhet mellan kvinnor och män inom sina verksamhetsområden. Samtliga myndigheter skall främja jämställdhet mellan kvinnor och män vid bedömning av ansökningar och i rådens arbetsgrupper och prioriteringsskommitteer. Regeringen anser att dessa arbetar långsiktigt och medvetet med jämställdhetsfrågor. Andelen ansökningar från kvinnliga forskare ökar visserligen långsamt men successivt och beviljandegraden följer i de flesta fall denna trend. utfärdade regeringen en förordning (1996:1579) om en grupp för samverkan mellan vissa forskningsfinansierande myndigheter. Genom samverkansgruppen skall myndigheterna i samråd främja och samordna sin forskningsstödjande verksamhet när det gäller tvärvetenskaplig forskning, ett ökat medvetande om genusperspektivet i forskningen samt insatser för jämställdhet. Samverkansgruppen anordnar bl.a. utbildning i jämställdhetsfrågor för forskningsråden avseende arbetet med rådens forskningsstöd. Samverkansgruppens insatser riktar sig till personal som arbetar direkt med forskare på fältet, granskning av ansökningar och fördelning av medel, d.v.s. till handläggare i beredningsgrupper, programgrupper o.dyl. Samverkansgruppen har varit pådrivande i arbetet med att identifiera och synliggöra jämställdhets- och genusfrågorna. Vid anställning av lärare skall bl.a. beaktas sådana sakliga grunder som stämmer överens med jämställdhetspolitiska mål. Dessutom har en bestämmelse införts om att båda könen skall vara representerade bland de sakkunniga om inte synnerliga skäl talar emot detta. Vidare har en regel införts om krav på redovisning av hur fakultetsnämnderna eller motsvarande organ har beaktat jämställdhetsaspekten vid bedömningen. Även när det gäller det statistiska underlaget avseende könsaspekter har regeringen förtydligat och kompletterat förordningen (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid universitet och högskolor. Ansvaret för en jämn könsfördelning på alla nivåer inom lärarkåren åvilar universiteten och högskolorna. Vid val till fakultetsnämnden och särskilda organ skall både kvinnor och män vara representerade i valberedningen, och bland dem som föreslås till ledamöter skall minst en tredjedel utgöras av kvinnor och minst en tredjedel av män, om det inte finns synnerliga skäl. har tidigare beslutat om principer för s.k. rekryteringsmål för lärosäten i syfte att öka andelen kvinnor bland nyanställda forskare. Sådana mål har för satts upp för samtliga universitet samt . Lärosätena har ombetts att sätta upp mål för rekrytering av kvinnliga forskare med sikte på att andelen kvinnor 2008 skall uppgå till . För att nå dessa mål måste lärosätena vidta åtgärder inom såväl grund- som forskarutbildning. har uppdragits att följa upp och utvärdera lärosätenas arbete. Regeringen inrättade Nationella sekretariatet för genusforskning med uppgift att överblicka genusforskningen inom och sprida dess resultat inom och utanför universiteten. Sekretariatet arbetar med att öka medvetandet om genusperspektivets betydelse och analyserar dess status och utvecklingsmöjligheter inom alla vetenskapsområden. inrättades ett nationellt ansvarsbibliotek för kvinno-, mans-, och genusforskning i . Det finns särskilda forum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning vid nio lärosäten. , ansvarsbiblioteket och dessa särskilda forum är viktiga för utvecklingen av både genus-, kvinno-, och mansforskning men också för att sådan forskning skall kunna förgrena sig i olika riktningar. Verksamheten vid dessa centra/fora har också visat sig bidra till att rekrytera kvinnliga forskare och forskarstuderande. Den forskning som bedrivs vid dessa centra/fora är en viktig tillgång och denna bör tas tillvara av lärosätena. För att främja genusforskning i ämnen där den saknar förankring avsatte regeringen medel för 18 tjänster varav 6 professurer, med inriktning på genusforskning i ämnena litteraturvetenskap, sociologi, informationsteknologi, folkhälsovetenskap, fysikundervisningens didaktik och människa-maskin. har fått i uppdrag att utveckla undervisningen om genus och jämställdhet i jurist- och ekonomiutbildningarna. Samtliga ämnesområden skall kunna innehålla genusperspektiv på grundutbildningsnivå. kan en jämnare rekrytering av kvinnor och män till samtliga utbildningar komma till stånd och bryta den könssegregerade utbildnings- och arbetsmarknaden. Utvärderingar För att jämställdhetsarbetet skall kunna drivas framåt på ett effektivt sätt krävs att reformer som syftar till att öka jämställdheten inom forskningsområdet utvärderas, men också att reformer på forskningsområdet som inte haft jämställdhet som mål utvärderas ur ett jämställdhetsperspektiv. Regeringen har givit i uppdrag att utvärdera några av de reformer och särskilda satsningar som syftar till att öka jämställdheten inom högre utbildning och forskning. har på regeringens uppdrag utvärderat särskilda doktorandtjänster, postdoktorala stipendier och gästprofessurer för kvinnor samt forskarassistenttjänster för underrepresenterat kön. konstaterar att åtgärderna troligen haft en positiv betydelse för jämställdheten vid universiteten och högskolorna. Den totala andelen kvinnor på olika nivåer har ökat, men satsningarna är inte tillräckliga för att uppnå jämn könsfördelning inom rimlig tid. För att motverka ett långsamt jämställdhetsarbete krävs att universitet och högskolor arbetar mera aktivt för att uppnå en jämnare könsfördelning. föreslår i sin rapport fortsatt satsning på särskilda tjänster för underrepresenterat kön. har i en annan rapport lämnat en redovisning för hur universitet och högskolor uppfyllt sina rekryteringsmål för samt föreslagit nya mål för perioden 2004. En vägledande princip för rekryteringsmålen för perioden 2004 är att målen höjs för att fungera som en i jämställdhetsarbetet. Regeringen redovisar i budgetpropositionen för de nya rekryteringsmålen för lärosätena. Mot bakgrund av bl.a. den ojämna könsfördelningen bland högskolornas lärare och forskare har () initierat ett projekt kring främst kvinnors men även mäns arbetsmiljö vid universitet och högskolor. Syftet är att skildra eventuella skillnader med avseende på synlig såväl som dold maktfördelning och inflytande mellan kön och tjänstekategorier. SCB kommer , med stöd från , , och , att utföra en pilotstudie som omfattar samtliga lärare och forskare vid två svenska lärosäten. Ambitionen är att i ett senare skede genomföra en huvudstudie för samtliga universitet och högskolor. En sådan totalundersökning skulle möjliggöra jämförelser mellan tjänstekategorier och kön såväl inom som mellan lärosäten samt med arbetsmarknaden i övrigt. Regeringen välkomnar SCB:s initiativ och ser det som mycket viktigt att få ta del av samlade uppgifter i ärendet som kan användas i det fortsatta arbetet med att skapa en jämställd arbetsmiljö vid landets lärosäten. Satsningar inför 2000-talet Syftet med en jämnare könsbalans inom forskningen är inte bara att åstadkomma mer rättvisa möjligheter för underrepresenterat kön utan även att påverka forskningens inriktning och forskningsmiljöerna vid lärosätena. Det är regeringens övertygelse att forskningen kommer att berikas av en större andel kvinnor, särskilt inom traditionellt manliga forskningsområden. Forskningsfinansiärerna har en central roll i arbetet med att främja jämställdheten inom forskningen. Det gäller bl.a. att sörja för att ett tillräckligt antal kvinnor är ledamöter i styrelserna för dessa myndigheter och dess prioriteringskommittéer. Det gäller också att uppmärksamma att kvinnor har samma chans som män att få bidrag från forskningsfinansierande myndigheter för projekt av likartad kvalitet. Den nya myndighetsorganisationen för forskningsfinansiering har uppmanats att verka för jämställdhet och för att genusperspektivet beaktas. Det nya bör verka för jämställdhet mellan kvinnor och män inom sitt verksamhetsområde. I enlighet med bestämmelser i förordningen (2000:654) om elektorsförsamling vid forskningsråd skall en jämn könsfördelning eftersträvas vid tillsättning av ledamöter i styrelsen. har prövat i vad mån svenska regler om positiv särbehandling vid anställningar inom högskoleväsendet är förenliga med gemenskapsrätten. Målet gällde bl.a. förordningen (1995:936) om vissa anställningar som professor och forskarassistent i jämställdhetssyfte och (numera) 4 kap. 16 § högskoleförordningen (1993:100). Domstolen kom fram till att gemenskapsrätten hindrar en nationell lagstiftning som innebär att en sökande till en statlig tjänst av underrepresenterat kön med tillräckliga kvalifikationer skall utses framför en sökande av motsatt kön som annars skulle ha utsetts, om det behövs för att en sökande av det underrepresenterade könet skall utses och under förutsättning att skillnaden mellan sökandenas kvalifikationer inte är så stor att tillämpningen strider mot kravet på saklighet. Detta gäller även om den nationella lagstiftningen är begränsad till att gälla tillsättning av ett på förhand bestämt, begränsat antal tjänster eller tjänster som har inrättats som ett led i en enskild högskolas särskilt beslutade program enligt vilket positiv särbehandling får tillämpas. Däremot hindrar inte gemenskapsrätten en regel som grundas på nationell förvaltningspraxis och som innebär att en sökande som tillhör det underrepresenterade könet får ges företräde framför en medsökande av motsatt kön, förutsatt att de sökande i merithänseende kan anses jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga. Som förutsättning gäller dock att det skall göras en objektiv bedömning av ansökningarna med beaktande av samtliga sökandes personliga förhållanden. De svenska reglerna prövades bl.a. mot direktivet om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (76/207/EG). Som skäl för sin bedömning i den delen anförde sammanfattningsvis följande. Det konstaterades att den svenska lagstiftningen i aktuellt avseende gör det möjligt att ge företräde åt en sökande av underrepresenterat kön, vars kvalifikationer för tjänsten visserligen är tillräckliga, men inte likvärdiga med de kvalifikationer som andra sökande av motsatt kön har. Vid bedömningen i urvalsförfarandet är det berättigat att vissa positiva och negativa kriterier beaktas som i och för sig är könsneutrala till sin utformning. Därför kan det beslutas att tjänsteår, ålder och dagen för senaste befordran endast beaktas om de har betydelse för den sökandes lämplighet, kvalifikationer och yrkeserfarenheter. På samma sätt kan det fastslås att t.ex. familjesituationen eller partnerns inkomst saknar betydelse. Tillämpningen av dessa kriterier skall ske på ett öppet sätt och det skall göras en objektiv bedömning av ansökningarna med beaktande av samtliga sökandes personliga förhållanden. Av svensk tillämplig lagstiftning framgår inte att bedömningen av de sökandes kvalifikationer har gjorts utifrån klara och tillförlitliga kriterier som kan förebygga eller kompensera nackdelar i yrkeskarriären för personer av det underrepresenterade könet. Tvärtom innebär de svenska reglerna att en sökande till en statlig tjänst av underrepresenterat kön och med tillräckliga kvalifikationer för tjänsten skall utses framför en sökande av motsatt kön som annars skulle ha utsetts, om det behövs för att en sökande av det underrepresenterade könet skall utses. Lagstiftningen ger således automatiskt företräde åt sökande av underrepresenterat kön om dessa har tillräckliga kvalifikationer. Det krävs dock enligt den svenska regeln att skillnaden mellan de kvalifikationer som sökande av respektive kön har inte får vara så stor att tillämpningen skulle stå i strid med kravet på saklighet vid tillsättningen. Domstolen anser att det inte går att exakt fastställa innebörden av detta villkor, vilket medför att valet av en sökande bland dem med tillräckliga kvalifikationer i sista hand grundas enbart på att sökanden tillhör underrepresenterat kön, även om denna har lägre kvalifikationer än en annan sökande av motsatt kön. Någon objektiv bedömning av ansökningarna med beaktande av samtliga sökandes personliga förhållanden görs inte. Slutsatsen blir att de svenska reglerna strider mot direktiven. I fördraget sägs att i syfte att i praktiken säkerställa full jämställdhet i arbetslivet mellan kvinnor och män får principen om likabehandling inte hindra en medlemsstat från att behålla eller besluta om åtgärder som rör särskilda förmåner för att göra det lättare för det underrepresenterade könet att bedriva yrkesverksamhet eller för att förebygga eller kompensera nackdelar i yrkeskarriären (artikel 141.4) . Domstolen menar att inte heller av denna fördragsbestämmelse kan anses följa att den svenska urvalsmetoden är tillåten, eftersom den under alla omständigheter inte står i proportion till det mål som eftersträvas. En utgångspunkt för jämställdhetsarbetet är bestämmelserna i jämställdhetslagen (1991:433) där bl.a. bestämmelser om positiv särbehandling ingår. Regeringen anser att det är angeläget att lärosätena vidtar de åtgärder som behövs för att se till att dessa bestämmelser efterlevs vid anställningar. Varje lärosäte som anordnar forskarutbildningar bör hålla utbildning för forskarhandledare. I dessa bör jämställdhet och genusperspektiv ingå i syfte att ge handledaren en förmåga att lägga ett genusperspektiv på sin handledning. Av de ny resurser anvisat för forskning och forskarutbildning bör fördelas till en forskarskola inom genusforskning. Av de nya resurserna föreslås iI budgetpropositionen för att fördelas till denna forskarskola (jfr avsnitt 8.3.1). En planeringsförutsättning för forskarskolan är att ytterligare fördelas för och ytterligare för . Utöver denna satsning bör inom ramen för sin budget fördela för genusforskning. 6.4.2 Forskningsetik Regeringens förslag: Det skall föras in en ny paragraf i högskolelagen som innebär att vetenskapens trovärdighet och god forskningssed skall värnas i universitetens och högskolornas verksamhet. Regeringens bedömning: Regeringen avser att vidare utreda frågan om det bör föras in en generell författningsreglering för forskningsetisk granskning som omfattar alla finansiärer och forskningsutförare. Bakgrund: Vetenskapens och teknikens stora betydelse för samhället och dess utveckling medför att forskningsetiska frågor är av stort allmänt intresse. Forskningsverksamhet aktualiserar en rad frågor av etisk karaktär. Det kan vara metoderna som är etiskt problematiska, därför att de innebär experiment på människor eller djur eller bygger på att känsliga uppgifter om enskilda personer ställs samman. Den tidigare debatten och granskningen har framför allt berört dessa frågor. Forskningsetiska överväganden omfattar emellertid även t.ex. frågor om objektivitet och sakkunskap vid utvärdering av forskning och bedömning av samhällsproblem. Forskningsetiska frågor hade tidigare behandlats av Forskningsetiska utredningen (SOU 1989:74 och 75) och därefter av (prop. 1989/90:90, bet. 1989/90:UbU25, rskr. ansåg att forskarna själva måste ta ansvaret för den etiska kvaliteten likaväl som för den vetenskapliga. Etisk prövning av forskningsprojekt är således en naturlig del av verksamheten. framhöll bl.a. vikten av utbildning i forskningsetiska frågor på alla stadier, men särskilt inom forskarutbildningen. Regeringen gjorde i propositionen Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5) bedömningen att forskningsetiska problem och forskarnas ansvar i dessa frågor borde ägnas förnyad uppmärksamhet. Med tanke på den snabba utvecklingen inom vetenskapen och strävan efter en närmare samverkan mellan forskning och samhälle behövdes en översyn av vad forskarsamhället och andra gjorde för att hantera de etiska frågorna. En ny och breddad analys av de forskningsetiska frågorna borde göras. Regeringen tillsatte en utredning för en allsidig belysning av forskningsetiska frågor eftersom dessa frågor är av stor betydelse för forskning och samhälle. Kommittén skulle enligt direktiven analysera vilka etiska frågor som uppstår i forskningsprocessen och med denna utgångspunkt granska utbildningen i forskningsetik och även överväga andra åtgärder som kan öka medvetenheten om etiska frågor i forskningen. Kommittén skulle också analysera problematiken kring forskningsfusk och vetenskaplig oredlighet. Vidare skulle kommittén se över det nuvarande systemet för forskningsetisk granskning och föreslå utformning av forskningsetisk granskning av sådana projekt som innefattar användning av personnummer.