prop · GP031 · 2001-09-20 00:00:00 — Några av dessa svagheter är gemenskapens otillfredsställande rutiner för upphandling och organisatoriska svagheter i internkontrollen. Revisionsrätten pe- kar även på fall av långvarig brist på medel för förvaltningen av vissa program. En annan aspekt av reformen, som har varit en av revisionsrättens viktigaste synpunkter, är den ökade betoningen av resultat och utfallsmätning inom ramen för en anslagstilldelning som är förenlig med förutbe- stämda, tydliga definierade och mätbara priorite- ringar och mål. Det har visat sig att en del framsteg har gjorts även inom vissa specifika områden som inte har rätten anser att medlemsstaternas redogörelser som varje kvartal skickas in till kommissionen inte tillräckligt analyserar exempelvis B- bokföringens saldo med avseende på posterna. De utgör därför inte en tillräcklig grund för att kommissionen ska kunna lägga fram realistiska uppskattningar av mängden utestående medel. Revisionsrätten rekommenderar kommissio- nen att begära in en mer detaljerad analys av sal- don i B-bokföringen av medlemsstaterna. En så- dan analys bör kunna tjäna som bas för en redogörelse i årsredovisningen av vilka belopp som enligt beräkning kommer att uppbäras och även för en bättre skuldförvaltning. Revisions- rätten bedömer att ett sådant tillvägagångssätt är att föredra framför förfarande d.v.s. att göra en reservering på . anser att det bästa alternativet är att använda sig av en kombination av individuell be- dömning och uppbördsstatistik. Vid beräkning av avsättningen borde det vara möjligt att göra individuella bedömningar av enskilda poster i B- räkenskaperna som uppgår till mycket höga be- lopp. Av totala saldo i räkenskaperna utgör t.ex. av fordringarna fem operatörer, men resterande fördelar sig på hundratals operatörer vilket gör att det skulle vara både mycket komplicerat och tidskrävande att göra en individuell bedömning. Vidare har revisionsrätten granskat hur kor- rekt beräkningen av varje medlemsstats bidrag under olika stadier har utförts, från den ur- sprungliga budgeten till det slutliga avslutet för de berörda budgetåren. Man kunde då konstate- ra att flera MS sände in giltiga beräkningsunder- lag för sent vilket minskade tiden för kontroll. Kommissionen har även varit bristfällig i sin do- kumentation av omfattningen och arten av sina kontroller av BNI-uppgifter. anser att det är viktigt att medlemsstaterna lämnar sina BNI-uppgifter för att öka kontrolltiden vil- ket innebär att jämförbarheten mellan medlems- staterna ökar. (årsrapporten , särskild rapport nr 6/98 samt yttrande 8/99) har revisionsrätten kritiserat användandet av två nationalräkenskapssystem (ENS 79 och ENS 95). När det nya egna medelbeslutet är rati- ficerat av samtliga medlemsstater kommer 79 att överges till förmån för 95. Revisionsrätten stödjer kommissionens för- slag att modernisera tullförfarandet med eko- nomisk verkan. Däremot anser rätten att när det gäller passiv förädling behöver inte ekonomiska villkor övervägas i alla fall och tillståndet bör inte beviljas i de fall där förädlingsvarorna kan dra nytta av förmånsbehandlingen. Beviljandet av tillstånd på förhand bör begränsas till ett absolut minimum och stödet tillhandahållas i samband med återimporten. instämmer med revisionsrätten när det gäller förslaget att ekonomiska villkor inte längre behöver övervägas i alla fall. När det gäller att tillstånd inte ska beviljas där förädlingsvarorna kan dra nytta av förmånsbehandling gör samma bedömning som kommissionen, d.v.s. att det p.g.a. osäkerhet från aktörernas sida om till- lämpningen av förmånsförordningarna inte är oberättigat att aktörerna ges möjlighet att för- säkra sig om alternativa lösningar genom att an- söka om tillstånd för passiv förädling. Revisionsrätten har noterat ett fel i som rörde klassificering av varor. Transaktionen avsåg varor som importerats av ett företag och som felaktigt deklarerats med för övergång till fri omsättning. Vid granskningen förekom ett for- mellt fel som rörde transaktionen som helhet. Efter granskningsbesöket har berörda poster omklassificerats och har åtgärdat fe- let. Revisionsrätten konstaterar att det inte har skett någon väsentlig förbättring under när det gäller underliggande transaktioners laglighet och korrekthet. Medlemsstaterna och kommissionen bör fullborda genomförandet av det integrerade systemet för administration och kontroll (IACS) för att förstärka verkan av kon- troller. Kommissionen hävdar att det med hän- syn till antalet fel revisionsrätten har upptäckt, finns rimliga garantier för att kontrollsystemen fungerar tillfredsställande. Revisionsrätten påpekar att överföringar mel- lan anslag påverkas av den skiftande kvaliteten på medlemsstaternas beräkningar. Rätten anser att beräkningarna kan förbättras om medlemssta- terna ålades striktare tidsgränser för framläggan- det av beräkningar och om det infördes ett på- följdssystem. Kommissionen och medlems- staterna bör också försöka förbättra kvaliteten i beräkningarna för både inkomster och utgifter. genomförde kommissionen en till- förlitlighetsstudie vad gäller medlemsstaternas prognoser och denna visade att det är ytterst svårt att förbättra prognoser med undantag av prognoser för kompletterande åtgärder och landsbygdsutveckling. I har IACS systemet genomförts fullt ut. har rutiner för att skicka månatliga prognoser avseende övriga stöd inom Garantisektionen till kommissionen till utsatta datum och att gäller enligt för- ordning (EG) nr 1750/99 strikta regler för kom- pletterande åtgärder och landsbygdsutveckling. Vidare ser inte något behov av ytterligare åtgärder för att förbättra budgetprognoserna för landsbygdsåtgärderna utöver de förbättringar som redan införts men stödjer i övrigt revisions- rättens förslag. I fråga om avslutande av räkenskaperna påpe- kar revisionsrätten att det förekommer långa fördröjningar när det gäller rapporter från revi- sionsbesök och meddelande om granskningsre- sultat. Kommissionen hävdar dock att gransk- ningen och godkännandet av räkenskaperna är en utdragen process som förklaras med att man måste skydda medlemsstaternas rätt att förklara sig. anser att det är viktigt att kommissio- nens kontrollrapporter lämnas i rimlig tid. inte möjligt att genomföra eventuella rekom- menderade ändringar av administrativa rutiner etc innan en kontrollrapport har erhållits. I sämsta fall kan uteblivna ändringar p.g.a. förse- nade kontrollrapporter leda till att finansiella korrigeringar drabbar medlemsstaten. Revisionsrätten har gjort två iakttagelser be- träffande . För det första påtalar rätten att har låtit producenterna betala kostnaden för kartor innan de kunnat begära stöd för jord- bruksgrödor och genom denna praxis har natio- nella administrativa kostnader belastat gemen- skapsstödet i strid med gemenskapsbestäm- melserna. uppges ha erhållit på detta sätt. har svarat att när stödmyndigheterna gör sin prövning av en ansökan ligger ett system med jordbruksblock för arealidentifikation till grund. Den karta som bifogas en stödansökan måste därför hänvisa till dessa block på ett en- hetligt och tillförlitligt sätt, vilket man uppnår med en särskild digital karta som används av de jordbrukare som ansöker om stöd. Efter att ha övervägt olika möjligheter till finansiering av uppbyggandet av det digitala kartsystemet valde en finansiering genom ett uttag av en kartavgift. Avgiften innebär att den som ansökte om stöd fick betala en avgift för en aktuell karta som stödmyndigheten i stödärendet tillhanda- höll. Att upprätta det digitala kartmaterialet har in- neburit stora utgifter av engångskaraktär och av- sikten med införandet av kartavgifter har endast varit att finansiera de direkta kostnader som har uppstått vid uppbyggnaden av de digitala kartsy- stemet. Avgiften har inte finansierat några kost- nader för administration av jordbrukarnas stöd- ansökningar. Vid införandet av kartavgifterna föreskrevs att betalning av kartavgiften var en förutsättning för att ansökan skulle prövas, men den bestämmelsen avskaffades . De ändrade reglerna gällde även för , vilket var det första stödåret då systemet med kartavgifter tillämpades. Detta innebär att ansökningarna har prövats oavsett om kartavgif- ten betalats eller ej. Förordningen om kartavgif- ter upphörde att gälla , vilket in- nebär att några kartavgifter inte längre tas ut. har vid ett flertal tillfällen varit i kon- takt med kommissionen som har uttalat sig i frå- gan om utgifter kan tas ut för tillhandahållande av karta. Kommissionen har vidhållit vid samtli- ga tillfällen att de inte har några principiella in- vändningar mot att en kartavgift tas ut i samband med en ansökan om stöd inom ramen för det in- tegrerade systemet. Förutsättningen var att av- giften inte var så hög att överskottet gick till fi- nansieringen av administrativa utgifter som stod i direkt samband med utbetalningen av gemen- skapsstöd och att den endast täckte direkta kostnader för uppbyggandet av systemet. Det finns inget behov av att korrigeringsåtgärder då kartavgiften inte längre tas ut. Den andra iakttagelsen revisionsrätten har gjort rör . medfinansierar gemenskapen via av kostnaderna för vissa kurser, praktikperioder och demonstrationsprojekt. När revisionsrätten granskade i konstate- rade man att den fördelningsnyckel som använ- des för allmänna omkostnader ledde till att de projekt, som samfinansierades av unionen, belas- tades med en större del av omkostnader än de projekt som finansierades enbart av . Rät- ten konstaterar vidare att varken gällande för- ordning eller tillämpningsbestämmelserna speci- ficerar arten eller metoden för hur kostnader ska fördelas på projekt. Revisionsrätten anser att kommissionen borde delge medlemsstaterna praktiska instruktioner på denna punkt. i är en liten organi- sation som i vissa delar befinner sig i ett upp- byggnadsskede. Detta medför att s.k. indirekta kostnader, vilka täcks av finansierarna för verk- samheten, tenderar att bli relativt höga i ett för- sta skede. Enligt i be- ror den högre belastningen på att man från ledningens sida krävde mer tid för EU- projekten. Det är förklaringen till den kostnads- fördelning som revisionsrätten har noterat. Vid sitt besök fann revisionsrätten att varken några redovisningsmässiga eller andra fel begåtts. Då inga fel begåtts har inga korrigeringsåtgärder ge- nomförts, men de nationella kontrollfunktio- nerna kommer att följa utvecklingen av verk- samheten vid i för att se hur denna påverkar kostnadsfördelningen för de av unionen finansierade projekten. Revisionsrätten anser att nivån på konstaterade fel är för hög och att nästan samtliga fel återfinns på stödmottagarnivå. De mest bety- dande väsentliga felen som revisionsrätten har redovisat i rapporten är rapportering av ej stödberättigande utgifter, för högt deklarerade utgifter, ej tillräckligt med verifierande underlag, ej tillämpning av offentlig upphandling, felaktiga beräkningar och otillåtna avdrag. Det är de fondansvariga myndigheterna i Sve- rige - , (), Jordbruks- verket, och fem länsstyrelser - som ansvarat för att utbetalningarna till stödmotta- garna följt gemenskapsreglerna. Myndigheterna har fortlöpande arbetat för att förbättra kvalite- ten på handläggningen av stöden genom utbild- ningar, informationsinsatser och checklistor m.m. för handläggare inom genomförandeorga- nisationen. EU-bedrägeridelegationen, vilken var ett samverkansorgan för nationella åtgärder mot bedrägerier och oegentligheter med EU-medel, har arrangerat utbildning avseende oegentlighe- ter och kontroll. Det faktum att normalt inte betalat ut stöd till projektanordnare i förskott, utan i stället mot redovisade kostnader, har enligt svensk uppfattning motverkat väsentliga fel. Revisionsrätten har konstaterat stora variatio- ner i hur allmänna omkostnader beaktats och an- ser att beräkningsmodeller för dessa kostnader bör fastställas inför . I har modeller tagits fram för hur indi- rekta kostnader skall beräknas, och har dessutom en restriktiv hållning till godkännande av sådana kostnader. ställer sig vidare po- sitivt till kommissionens förordning (EG) nr 1685/2000 med närmare bestämmelser avseende stödberättigande utgifter inom strukturfonder- na. Revisionsrätten anser att det måste göras yt- terligare ansträngningar för att övervaka och kontrollera avslutandet av programmen. konstaterar att inga program avslutades i . När det gäller åtgärder för ungdomssyssel- sättning bör enligt revisionsrätten synergieffek- terna av de operativa programmen med finansie- ring från flera fonder förbättras. Vidare bör de nationella handlingsplanerna bli mer konkreta och socialfondsåtgärderna knytas närmare dessa. I de svenska programmen för mål 3 och gemen- skapsinitiativet Equal avseende har denna aspekt beaktats genom att kopplingarna till den europeiska sysselsättnings- strategin och den nationella handlingsplanen är utförligt redovisade. Revisionsrätten konstaterar beträffande upp- följningen av utvecklingen i industriområden att det inte gjorts åtskillnad mellan bruttoantalet och nettoantalet arbetstillfällen som tillkommit. efterlyser att kommissionen i samarbete med medlemsstaterna initierar ett erfarenhetsut- byte om metoder m.m. för hur antalet arbetstill- fällen skall mätas. I årsrapporten framhöll revisionsrät- ten att det inte i tillräcklig utsträckning i pro- grammen tagits hänsyn till resultaten av halv- tidsutvärderingarna. Kommissionen och med- lemsstaterna bör fullgöra utvärderingsprocessen mer effektivt. instämmer i att det är vä- sentligt att utvärderingsresultat beaktas. har halvtidsutvärde- ringarna utgjort ett bra underlag i en diskussion om behovet av programförändringar. Utvärde- ringarna har också varit ett underlag i utarbetan- det av programmen avseende 2000-2006. Ett problem i utvärderingarna har dock varit att de ofta har genomförts inom knappa tids- och re- sursmässiga ramar. Dessutom innebär regelver- ket för strukturfonderna att det ofta är både tids- och resurskrävande att genomföra föränd- ringar inom programmen.