prop · GP0311 · 2001-09-27 00:00:00 — Remissinstanserna i ö v- rigt har ställt sig bakom utredningens förslag eller lämnat förslagen utan kommentering. Skälen till regeringens förslag: Lagen (1994:1811) om disciplinan- svar inom totalförsvaret, m.m. gäller för totalförsvarspliktiga då de är skyldiga att fullgöra värnplikt eller civiplikt enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Lagen gäller även för den som g e- nomgår utbildning för att få militär anställning i Försvarsmakten, he m- värnsmän då de är tjänstgöringsskyldiga, dem som genom krigsfrivilligavtal eller annat avtal åtagit sig att tjänstgöra frivilligt i b e- fattningar i Försvarsmaktens krigsorganisation då de är tjänstgöringsskyldiga och anställda i utlandsstyrkan i Försvarsmakten när de tjänstgör utomlands. I krig omfattar lagen alla som är tjänstg ö - ringsskyldiga i Försvarsmakten. Disciplinpåföljderna i lagen om disc i- plinansvar inom totalförsvaret, m.m. är varning, extratjänst, lönea v- drag och utegångsförbud. Enligt nuvarande ordning kan ett utegångsfö r- bud men inte en extratjänst kombineras med lönea vdrag. Utegångsförbud är en frihetsberövande påföljd som i första instans be- slutas utan medverkan av domstol genom ett förvaltningsrättsligt förf a- rande, och är som sådan i princip unik. Påföljden kan ifrågasättas på principiella grunder. Utgångspunkten bör enligt regeringens uppfattning vara att frihetsberövande påföljder som beslutas av annan än domstol inte skall förekomma, om det inte är synnerligen motiverat. Som skäl för att behålla utegångsförbudet kan anföras att det behövs en relativt kraftfull påföljd vid sidan av varning och extratjänst, för att s y- stemet skall verka avskräckande på potentiella regelöverträdare. har påföljden ansetts motiverad för att hindra att främst personer som på grund av förvärvsarbete eller andra skäl är frånvarande från tjänsten skall kunna köpa sig önskad ledighet. Regeringen föreslår nu att det vid uttagningen till tjänstgöring med t o- talförsvarsplikt i än högre grad än vad som gäller , skall tas hänsyn till den enskildes motivation. Denna åtgärd medför enligt vår bedömning att disciplinära förseelser borde bli färre. som kan göras mot ute gångsförbudet som påföljd har sådan tyngd att det mot den angivna bakgrunden nu är dags att pröva ett disciplinsystem utan I detta sammanhang vill regeringen särskilt peka på att det finns andra möjligheter att ingripa mot den som sätter i system att vara borta från tjänsten. När frånvaron blivit så hög att den är ägnad att medföra avsevärt men för utbildningen eller tjänsten i övrigt kan det bli fråga om brott mot totalförsvarsplikten enligt 10 kap. 2 § första stycket lagen om totalförsvars plikt för vilket åtal skall väckas. Fö rseelsen blir då föremål för domstolsprövning. Genom att ta bort disciplinpåföljden ut e- gångsförbud uppnås också större likheter med disciplinsystemet som gäller för bland annat statsanställda enligt lagen (1994:260) om offentlig Den lagens disciplinpåföljder är varning och löneavdrag. Regeringen anser således, i likhet med utredningen, att påföljden ut e- gångsförbud inte län gre skall finnas kvar som disciplinpåföljd. Regeringen delar utredningens bedömning om att påföljden lönea v- drag skall finnas kvar. För att löneavdraget inte skall slå orimligt hårt mot de disciplinansvariga bör reglerna för verkställigheten ändras så att en maximigräns anger hur stort avdrag som får göras vid varje avl ö - Regeringen anser därför att löneavdrag för disciplinansv a- riga skall få göras högst med ett belopp som motsvarar en fjärdedel av dagersättning eller motsvarande ersättning per avlöningstillfälle och att detta skall framgå av lagen. Motsvarande begränsning gäller också för anställda som omfattas av lagen om offentlig anställning. När nu utegångsförbudet som sagts föreslås upphöra som disc i- plinär påföljd anser regeringen att det i stället skall införas en möjlighet att kombinera påföljderna extratjänst och löneavdrag . erbjuds en påföljdskombination som kan anses tillräckligt ingripande och därmed ha preventiv verkan för de grövre fallen. Regeringen anser, som framgått ovan, att disciplinsystemet skall inne- hålla påföljderna varning, extratjänst och löneavdrag. syfte är inte att bestraffa utan att tillrättavisa. Strängare påföljd än vad som krävs för detta syfte skall då inte användas. Varning intar en sä r- ställning som den lindrigaste typen av påföljd jämfört med de andra två enligt regeringens uppfattning. Detta bör framgå av lagen. Det går dä r- emot inte att generellt slå fast att löneavdrag är en stränga re påföljd än extratjänst eller tvärtom. Vissa frågor om verkställighet av beslut Regeringens förslag: Beslut om disciplinpåföljden extratjänst skall, förutom när den disciplinansvarige själv begär det, få verkställas trots att det inte vunnit laga kraft endast om det behövs med hänsyn till ordningen inom den verksamhet där disciplinförseelsen begåtts. Om den som ålagts extratjänst efter överklagande i stället blir ålagd löneavdrag, skall avräkning ske för den tid under vilken extratjänsten verkställts. Om extratjänst inte kan verkställas skall den som meddelat beslutet omvandla den till löneavdrag. Vid avräkning och omvandling skall två timmars extratjänst anses motsvara en dags löneavdrag. Utredningens förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Föreningen har motsatt sig en begränsning av möjligheten att få låta verkställa ett beslut om discipli n- påföljd innan beslutet har vunnit laga kraft. Föreningen anser att det kan finnas situationer där sådan verkställighet är påkallad men svårligen kan motiveras av hänsyn till ordningen. Remissinstanserna i övrigt har ställt sig bakom utredningens förslag eller lämnat förslagen utan komment e- ring. Skälen för regeringens förslag: gäller att ett beslut om disci- plinpåföljd skall verkställas möjligt efter det att beslutet vunnit laga kraft. Om det behövs med hänsyn till ordningen inom den verksa m- het där disciplinförseelsen begåtts eller av någon annan särskild anle d- ning, får det i beslut om extratjänst eller utegångs förbud bestämmas att beslutet skall verkställas trots att det inte vunnit laga kraft. Vidare får ett beslut om extratjänst eller utegångsförbud alltid verkställas om den disciplinansvarige begär det. De möjligheter som finns för beslutande chef att utan att det begärts av den disciplinansvarige förordna att beslut om disciplinpåföljd skall verkställas har kritiserats. I praktiken innebär omedelbar verkställighet att ett överklagande framstår som meningslöst. Visserligen kan den disciplinansvarige få moralisk upprät telse om beslutet undanröjs i högre instans, men extratjänsten är verk ställd och kan inte göras ogjord. En liknande ordning finns inte i samhället i övrigt. En näraliggande sit u- ation är när det i en brottmålsdom förordnas att den dömde skall kvarbli i häkte till dess domen vunnit laga kraft. Ett sådant beslut syftar emellertid till att hindra att vederbörande avviker, fortsätter sin brottsliga verksa m- het eller försvårar utredningen inför en eventuell förhandling i högre i n- stans. Motsvarande skäl finns inte beträffande de disciplinansvariga. Syftet med disciplinsystemet är preventivt. Det innebär att systemet skall vara så utformat och tillämpas så att det inte blir mer ingripande än vad som är nödvändigt med hänsyn till säkerheten och ordningen inom ver k- samheten. Omedelbar verkställighet kan alltså principiellt ifrågasättas. Det går dock inte att bortse från att överklaganden kan användas i syfte att fö r- hala verkställigheten av ett beslut. Ett av syftena med möjligheten att besluta om omedelbar verkställighet utan att det är föranlett av hänsyn till ordningen inom verksamheten, är just att komma tillrätta med sådana missför hållanden. En totalförsvarspliktig tjänstgör endast under en b e- gränsad tidsperiod vilket medför att tiden för att verkställa en extratjänst också är begränsad. Regeringen är dock av den uppfattningen att den Prop. 2001/02:11 ökade hänsyn som kommer att tas till den enskildes motivation till tjäns t- göringen kommer att innebära att en inskränkning av bestämmelsen om omedelbar verkställighet inte kommer att inverka menligt på verksa m- heten. Enbart det förhållandet att den disciplinansvarige inom skall avsluta sin tjänstgöring innebär ju inte heller att omedelbar ver k- ställighet skall ske. Om utryckning är så nära förestående att tids fristen för överklagande hindrar verkställighet bör istället en annan påföljd (l ö - neavdrag) väljas. Regeringens uppfattning är att ett disciplinsystem som bland annat omfattar totalförsvarspliktiga skall avvika så litet som möjligt från mo t- svarande regler för samhället i övrigt. Särlösningar bör inte väljas, om det inte finns starka skäl. För regeringen framstår det som fullt tillräckligt att låta möjlighe terna till omedelbar verkställighet av en disciplinär p å- följd begränsas till situationen då ordningen så kräver eller den discipli n- ansvarige samtycker till detta. Några andra tillräckligt starka motiv för möjlighet till direkt verkställighet finns inte. Istället anser regeringen att det bör finnas en möjlighet att omvandla extratjänst till löneavdrag om extratjänsten inte kan verkställas innan den disciplinansvariges tjänstg ö - ring är avslutad och man inte ansett att annan påföljd bör väljas. I 38 § lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. anges att om den som ålagts utegångsförbud efter överklagande slutligen blir ålagd löneavdrag, skall avräkning ske utegångsförbudet hunnit verkställas. Av samma bestämmelse följer att en dags utegång s- förbud skall anses motsvara två dagars löneavdrag. Samma omräkning skall ske om utegångsförbud inte kan verkställas, t.ex. för att en totalfö r- svarspliktig har avslutat sin tjänstgöring. Motsvaran de bestämmelser om omräkning saknas för extratjänst. gäller istället att extratjän s- ten bortfaller i den del den inte har verkställts innan den disciplinansva- riges pågående tjänstgöring har upphört. Regeringen anser i likhet med utredningen att en beslutad extratjänst inte bör bortfalla om den inte kan verkställas på grund av att den disc i- plinansvarige har avslutat sin tjänstgöring. Som sagts så medför en möjlighet att omvandla extratjänst till löneavdrag att man kan undvika det stötande i att en disciplinansvarig går helt fri från påföljd vid en fö r- seelse. Risken för att överklagandeinstitutet används i detta syfte unda n- röjs med en så kallad omräkningsregel. För att systemet skall bli förutsägbart krävs även regler om hur avrä k- ning och omvandling av påföljden extratjänst till löneavdrag skall ske. gäller att en dags utegångsförbud anses motsvara två dagars lönea v- drag. Försvarsmakten tillämpar i disciplinärenden en omräkningsregel som innebär att en dags utegångsförbud anses motsvara fyra timmars extra tjänst. Ställer man dessa två omräkningsmodeller mot varandra i n- nebär det att en dags löneavdrag motsvarar två timmars extratjänst. Detta är enligt regeringens bedömning, vilken sammanfaller med utredningens, en rimlig avvägning. Regeringens förslag: Yttrande från auditör skall alltid inhämtas om den disciplinansvarige begär det. Den disciplinansvarige skall erinras om sin rättighet att framställa en sådan begäran innan beslut tas. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att disciplinärenden skall kunna prövas på kompanichefsnivå i större utsträckning än vad som gäller . Remissinstanserna: och Föreningen har föreslagit att, för det fall att den enskilde begär att yttrande från auditör tas in, frågan om disciplinansvar skall prövas på förband s- chefsnivå och handläggas på samma sätt som förseelser som inte är e r- kända. Försvarsmakten har påtalat att med den disciplinansvariges ovill- korliga rätt till att yttrande från auditör inhämtas går enkelheten och snabbheten i disciplinförfarandet på kompanichefsnivå förlorad. Re- missinstanserna i övrigt har inte haft något att invända mot utredningens fö rslag. Skälen för regeringens förslag: Innan en disciplinpåföljd beslutas eller en åtalsanmälan görs skall yttrande inhämtas från en auditör. i- tören skall närvara vid handläggningen av ett disciplinärende i den u t- sträckning som det behövs och lämna råd i frågor om verkställighet av disciplinpåföljd. Auditören är medansvarig för de beslut i disciplinäre n- den som fattas på hans eller hennes tillstyrkan. Auditören utövar även tillsyn över handläggningen av disciplinärenden och ersättningsärenden. Yttrande från auditören behöver inte tas in i ärenden om discipli n- ansvar om förfarandet inte kan antas utgöra brott, förseelsen har erkänts och förseelsen inte bör medföra svårare påföljd än varning, extratjänst eller utegångsförbud i . Auditörens medverkan avser att garantera rättssäkerheten och att den juridiska kvalitén generellt hålls på en hög nivå vid handlägg ningen av disciplinärenden. Auditören har ett självständigt ansvar och representerar inte någon av parterna i ett disciplinärende. Det kan naturligtvis överv ä- gas om det skall vara obligatoriskt att inhämta yttrande från auditör i alla ärenden om disciplinansvar eftersom avgörandena alltid innehåller ett visst mått av juridiskt tänkande. Vidare innebär en ordning med yttrande från en utomstående att risken för att det tas hänsyn till ovidkommande omständigheter minskar kraftigt. Emellertid förefaller det onödigt och ett slöseri med resurser att kon takta en auditör vid varje erkänd förseelse. Det gäller att finna en lämplig avvägning för när auditören skall kopplas in. De förutsättningar som gäller för obligatoriskt yttrande från a u- ditör anser regeringen vara väl avvägda, nämligen att något yttrande inte behövs om ärendet skall avgöras på kompanichefsnivå. Regeringen anser dock till skillnad från utredningen att endast förseelser som inte bör me d- föra annan påföljd än varning bör få avgöras på kompanichefsnivå. N a- turligtvis krävs även fortsättningsvis att det skall vara fråga om erkända förseelser som inte kan antas utgöra brott. Vårt ställningstagande i denna del får konsekvenser för antalet fall där det är obligatoriskt med ett yt t- rande från auditören. Yttrande från auditören kommer att tas in i fler fall. Förslaget innebär att rättssäkerheten för den disciplinansvarige stärks ytterligare. Regeringen delar utredningens uppfattning att yttrande från auditör Prop. 2001/02:11 dessutom alltid bör inhämtas om den disciplinansvarige begär det. möjlighet för den disciplinansvarige att alltid kunna få ett yttrande från auditören medför att ytterligare förtroende för systemet skapas. Den d i- sciplinansvarige skall upplysas om sin rättighet att begära yttrande från auditör. Om yttrande från auditör inhämtas redan på kompanichefsnivå inom Försvarsmakten föreligger hinder i form av tvåinstansjäv mot att sa m- me auditör yttrar sig igen, om beslutet i disciplinärendet begärs över- prövat hos förbandschefen. Utredningen har föreslagit att detta kan lösas med att viceauditören lämnar ett av yttrandena. Regeringen, å sin sida, delar istället och Föreningen synpunkt om att dessa ärenden skall behandlas och handläggas som fö r- seelser som inte är erkända. Begär den disciplinansvarige att yttrande inhämtas trots att förseelsen är erkänd, förseelsen inte kan antas utgöra ett brott och att förseelsen inte bör föranleda annan påföljd än varning skall ärendet lämnas över för avgörande på förbandschefsnivå. 10 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Författningsförslagen kan träda i kraft tidigast . De nya rehabiliteringsbestämmelserna skall omfatta alla som skadas under sin utbildning efter . I fråga om ersättning till anhöriga i n- nebär denna reglering att ersättning i sådana fall kan betalas ut för ersät t- ningsgilla kostnader som uppkommit efter det att lagen trätt i kraft. Ska- dan som den enskilde drabbats av, och som en anhörig grundar sitt a n- språk på, måste dock ha uppstått efter . För den som vid lagens ikraftträdande redan är under utbildning kommer övergången till det delvis nya förmånssystemet att närmare regleras i förordning. Öve r- gångsbestämmelser till lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom tota l- försvaret, m.m. är närmare motiverade i författningskommentaren, a v- snitt 12.2. De förslag till förbättrade villkor för totalförsvarspliktiga som regeringen nu har överlämnat till medför vissa ekonomiska konsekvenser. Det är framför allt de förbättrade ekonomiska förmånerna och det fö r- bättrade personskadeskyddet som medför ökade kostnader. Regeringen föreslår vidare att de förändrade villkoren börjar gälla fr.o.m. och att det nuvarande utryckningsbidraget ökas fr.o.m. den 1 janu a- ri 2002. Kostnaderna är därför beräknade till och för 20032004 till sammanlagt för det militära försvaret och för det civila försvaret. Förslagen till ett nytt mönstrings- och inskrivningssystem samt förän d- Prop. 2001/02:11 rade registreringsrutiner med anledning av regeringens förslag till fö r- ändrad krigsplacering innebär att verksamheten vid Totalförsvarets plik t- verk kan rationaliseras. har redan påbörjat r a- tionaliseringsarbetet vilket möjliggör att anslaget 6:13 kan minskas. förs från anslaget 6:13 till anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, b e- redskap och fredfrämjande truppinsatser m.m. berä k- nar regeringen att ca kan sparas . Regeringen har, som redovisats i försvarsbeslutspropostionen, för a v- sikt att tillfälligt under 20022004 minska utbildningsvolymerna för t o- talförsvarspliktiga som fullgör värnplikt. Det innebär 2002 att ca 55 mi l- joner kronor kan användas för att finansiera förslagen och att 108 milj o- ner kronor kan användas för att finansiera förslagen i föreliggande pr o- position 20032004. Därutöver har regeringen vid beräkningen av ansl a- gen 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande truppinsa t- ser m.m. och 6:2 Materiel, anläggningar samt forskning och teknikut- veckling i budgetpropositionen beaktat konsekvenserna av fö r- slagen i föreliggande proposition. Det innebär att anslaget 6:1 Förband s- verksamhet, beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m. ökas med ca 2002 och 2003 och framåt. Anslaget 6:2 Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling minskas med motsvarande belopp. Kostnaderna för det civila försvaret skall finansieras inom ramen för berörda myndigheters ordinarie anslag. Regeringens förslag om höjt livränteunderlag för totalförsvarspliktig personal (kap 7.1) medför ökade kostnader inom utgiftsområde 10 Ek o- nomisk trygghet vid sjukdom och handikapp. Detta har beaktats vid be- räknandet av den totala kostnaden för förslagen. Regeringen avser på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen föra medel från utgiftsområde 6 Totalförsvar till utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp. 12.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt 3 kap. 8 § Ändringen i andra stycket innebär att den som mönstrar inte längre skall ha en ovillkorlig rätt att i omedelbar anslutning till mönstringen få b e- sked om inskrivningen. Ändringen avser att göra det möjligt att på ett effektivare sätt än fördela utbildningsplatserna bland de mönstran- de. Härigenom kommer principen i 3 kap. 2 § om att ur varje befatt- ningsgrupp skriva in de som är bäst lämpade för tjänstgöring i större u t- sträckning att kunna beaktas vid inskrivningen. Detta utesluter dock inte att den mönstrande skall underrättas om inskrivning så snart som det är möjligt. Frågan har behandlats i avsnitt 5. 3 kap. 11 § Ändringen i första stycket innebär att inskrivningen i utbildningsreserven skall upphöra . Inskrivningen i utbildningsreserven skall vara möjlig endast så länge som den totalförsvarspliktiges mönstringsresultat kan läggas till grund för inskrivning för värnplikt eller civilplikt som o m- fattar längre utbildning än . Omsättningstakten i utbildningsr e- serven halveras i jämförelse med den tid som gäller . Genom andra stycket ges en möjlighet för regeringen att besluta att i n- skrivningen inte skall upphöra trots att förflutit om det behövs med hänsyn till försvarsberedskap. Inskrivningen skall dock alltid upphöra senast vid utgången av det kalenderår som den totalfö r- svarspliktige fyller . Bestämmelsen avser inte normgivning utan möjliggör för regeringen att fatta beslut om att inskrivningen inte skall upphöra i särskilda situationer. Den formulering som regeringen föreslog i lagrådsremissen förekommer i lagen i övrigt utan att vara normgivning. På Lagrådets inrådan har bestämmelsen dock fått en annan utformning. 3 kap. 12 § Första stycket är oförändrat. Andra stycket, som är nytt, innehåller en bestämmelse om att all krigs- placering är tidsbegränsad. Bestämmelsen ger uttryck för att all krigs- placering för sin giltighet förutsätter att den krigsplacerade har erfor der- liga kunskaper och färdigheter (kompetens) för de uppgifter han eller hon kan komma att ställas inför i krig i sin krigsplacering. Äger inte någon repetitionsutbildning rum kan också förutsättas att den krigsplacerades kompetens efter hand avtagit i sådan grad att krigsplaceringen bör up p- hävas. Särskilda skäl för att låta någon vara krigsplacerad är bland annat om krigsplaceringen efter hand anpassats med hänsyn just till en mer begränsad kompetens. Frågan om krigsplacering behandlas i avsnitt 5.2. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag för att helt utesluta eventuella missförstånd om att bestämmelsen skulle kunna innefatta normgivning. 3 kap. 15 § I första stycket har införts ett samlingsbegrepp för de i bestämmelsen uppräknade organen. Uppräkningen av bemanningsansvariga är avsedd att vara fullständig. I ett nytt andra stycke har införts en hjälpregel för de fall en anmälan om behov av grundutbildade totalförsvarspliktiga sedan utbildningen har fullgjorts inte följs upp av en framställan om krigsplacering. Beslut om krigsplacering får fattas med stöd av denna bestämmelse endast om fö r- utsättningarna för krigsplacering som anges i 3 kap. 12 § föreligger. Krigsplacering utan en särskild framställan förutsätter även att den b e- manningsansvarige inte har anmält annat. Bestämmelsen har fått sin u t- formning i enlighet med Lagrådets förslag. 3 kap. 15 a § Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om ändring av beslut om krigsplacering. Enligt första stycket skall den som är bemanningsansvarig alltid kunna ändra ett beslut om krigsplacering inom ramen för den egna krigsorganisationen. Det innebär t.ex. att en krigsplacering i en befatt- ning i ett insatsförband efter det att omsättningstiden för förbandet gått ut kan ändras av Försvarsmakten till en krigsplacering i en motsva rande befattning i de nationella skyddsstyrkorna och därefter när även den o m- sättningstiden gått ut till en motsvarande befattning i Försvars maktens krigsorganisation. I andra stycket regleras ändring av beslut om krigsplacering av den som är krigsplacerad i en för flera bemanningsansvariga gemensam ver k- samhet (personalreserv). En sådan krigsplacering som i praktiken avser den som har skrivits in för civilplikt kan ske med tillämpning av b e- stämmelsen i 3 kap. 12 § första stycket. Beslut om ändrad krigsplacering skall i det fallet fattas av . För att göra en avvä g- ning mellan de olika krigsorganisationernas behov av krigsplacerad per- sonal bör samråd alltid ske före beslutet med den myndighet som rege- ringen bestämmer. Lagrådet har ifrågasatt behovet av det andra stycket. Regeringen har valt att införa bestämmelsen med hänsyn till det tillä m- parvänliga syfte den kan fylla. 4 kap. 2 § Ändringen föranleds av att inskrivning i utbildningsreserven i första hand endast skall kvarstå från det att den totalförsvarspliktige skrevs in. 5 kap. 3 § I paragrafen behandlas utbildningens praktiska och teoretiska innehåll. Ändringen görs för att markera försvarets ändrade inriktning. Lagrådet har föreslagit att denna markering skall komma till uttryck i ett nytt tredje stycke.