prop · GO038 · 2001-01-01 00:00:00 — 6 § Egenavgifter skall betalas av en fysisk person som har skattepliktig inkomst av arbete utomlands i fall som i övrigt avses i 1-5 §§, om han när arbetet utförs omfattas av svensk lagstiftning om social trygghet enligt vad som följer av gemenskapsrätt om fri rörlighet för personer inom EU eller EES eller av överenskommelser mellan och andra stater eller internationella organ. 7 § Egenavgifter skall, oavsett innehav av skattsedel på preliminär skatt, betalas av en fysisk person som tar emot sådant forskarstipendium () som avses i punkt 12 sjunde stycket av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370), om utbetalaren är någon annan än en fysisk person bosatt i eller en svensk juridisk person. Av 2 kap. 3 § följer att egenavgifter inte skall betalas av den som tar emot eller annan ersättning i fall som avses där. Förmåner m.m. som likställs med inkomst av arbete 8 § Med ersättning för eller inkomst av arbete enligt 1-7 §§ skall likstäl- las 1. andra förmåner på grund av arbete än pengar, 2. ersättningar eller förmåner som utges i samband med sådan utbild- ning eller verksamhet som avses i 11 kap. 2 eller 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, och 3. sociala förmåner som anges i sistnämnda paragrafer. 9 § Egenavgifter skall inte betalas 1. för år efter det då egenföretagaren har fyllt , 2. för år då egenföretagaren har uppburit hel ålderspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, eller 3. då egenföretagaren har avlidit. 10 § Andra avgifter än tilläggspensionsavgift enligt 12 § 3 skall inte be- talas för år då egenföretagaren för någon del av året har uppburit hel för- tidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 11 § Egenavgifter skall inte betalas för år då det avgiftsunderlag som anges i 15-19 §§ understiger . 12 § En egenföretagare skall på det avgiftsunderlag som anges i 15-19 §§ betala 1. sjukförsäkringsavgift , 2. folkpensionsavgift , 3. tilläggspensionsavgift , 4. delpensionsavgift , 5. arbetsskadeavgift , och 6. arbetsmarknadsavgift . 13 § För fall då frågan om en egenföretagare omfattas av svensk lagstift- ning om social trygghet skall avgöras med tillämpning av gemenskapsrätt om fri rörlighet för personer inom EU eller EES eller av en sådan över- enskommelse som anges i 1 kap. 7 § andra stycket får regeringen före- skriva undantag från 12 §. Sådana undantag skall göras med hänsyn till i vilken utsträckning gemenskapsrätten eller överenskommelsen omfattar sådana sociala ändamål som avses i 12 §. Fall med karenstid för sjukpenning 14 § En egenföretagare för vilken sjukpenningförsäkringen enligt 3 kap. 11 § lagen (1962:381) om allmän försäkring gäller med karenstid skall betala sjukförsäkringsavgift efter den procentsats som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, fastställer med hänsyn till hur karenstiden bedöms påverka försäkringens utgifter. 15 § Underlag för beräkning av egenavgifter skall vara sådan inkomst som avses i 1-8 §§. 16 § När avgiftsunderlaget bestäms skall till grund för beräkning av in- komsten under ett visst år läggas egenföretagarens taxering till statlig inkomstskatt avseende . Avser taxeringen beskattningsår som inte sammanfaller med kalenderår, skall inkomst under beskattningsåret hän- föras till det kalenderår som närmast föregått taxeringsåret. Vid tillämpning av första stycket gäller även 4 § tredje och femte styckena lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 17 § I fråga om inkomster för vilka taxering till statlig inkomstskatt inte skall ske tillämpas 11 kap. 9 § första stycket andra meningen skattebetal- ningslagen (1997:483). 18 § När avgiftsunderlaget bestäms skall bortses från 1. ersättning från en och samma utbetalare, om den inte har uppgått till och inte anses som inkomst av näringsverksamhet enligt 21 § kommunalskattelagen (1928:370), och 2. inkomst av näringsverksamhet som avses i 21 § kommunalskatte- lagen och som inte utgör aktiv näringsverksamhet enligt 11 kap. 3 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring. I fall som avses i 6 § skall vid tillämpning av första stycket 2 inte bort- ses från inkomst enbart på grund av att näringsverksamheten bedrivs i utlandet. 19 § När avgiftsunderlaget bestäms skall även bortses från 1. sådan sjukpenning eller rehabiliteringspenning som anges i 11 kap. 3 § första stycket d lagen (1962:381) om allmän försäkring, och 2. sådana sociala ersättningar och förmåner som anges i 11 kap. 2 § första stycket b-d, f-l, n och p lagen om allmän försäkring. Särskilt avdrag vid avgiftsberäkningen 20 § Vid beräkning av egenavgifter får avdrag göras av avgiftsunderlaget, dock högst med . Om egenföretaga- ren även har betalat ut lön eller annan förmån till arbetstagare och som arbetsgivare gjort avdrag från arbetsgivaravgifterna enligt 2 kap. 15-17 §§, får dock avdrag från egenavgifterna medges högst med ett så stort belopp att det sammanlagda avdraget från egenavgifterna och arbetsgivaravgifterna inte överstiger . 21 § Om egenföretagaren är delägare i ett handelsbolag, får det samman- lagda avdraget från de egenavgifter som är hänförliga till handelsbolagets inkomster för samtliga delägare i handelsbolaget inte överstiga . Avdraget skall fördelas mellan delägarna i proportion till hur den skattepliktiga inkomsten från handelsbolaget fördelas mellan dem. Kan en eller flera av delägarna helt eller delvis inte utnyttja avdraget, får res- terande avdrag fördelas mellan övriga delägare på motsvarande sätt. Om handelsbolaget även har betalat ut lön eller annan förmån till arbetstagare och som arbetsgivare gjort avdrag från arbetsgivaravgifterna enligt 2 kap. 15-17 §§, skall delägarna medges avdrag från egen- avgifterna högst med så stort belopp att delägarnas sammanlagda avdrag från de egenavgifter som är hänförliga till inkomsten från handelsbolaget och handelsbolagets avdrag från arbetsgivaravgifterna inte överstiger . 22 § Avdrag enligt 20 § skall i angiven ordning avse arbetsmarknads- avgiften, sjukförsäkringsavgiften, arbetsskadeavgiften, folkpensions- avgiften, delpensionsavgiften och tilläggspensionsavgiften. Omföring av debiterade avgifter 23 § får från vederbörlig inkomsttitel i statsbudgeten tillgodoföra sig ett belopp som motsvarar summan av debiterade egenavgifterna minskad med summan av de avgifter som satts ned eller restituerats. får under respektive period som preliminär skatt betalas enligt skattebetalningslagen (1997:483) som förskott på belopp enligt första stycket tillgodoföra sig av den preliminära skatt som har debiterats fysiska personer före . Förskottet tillgodoförs med en tolftedel . skall lämna Riksförsäk- ringsverket uppgift om summan av den före de- biterade preliminära skatten för fysiska personer. Om under en sådan tolvmånadersperiod som an- ges i andra stycket har tillgodoförts förskott som överstiger beloppet en- ligt första stycket, skall skillnaden regleras genom avräkning på belopp som närmast därefter skall tillgodoföras enligt första eller andra stycket. Fördelning av influtna socialavgifter 1 § Sjukförsäkringsavgifter förs till staten för finansiering av 1. kostnader för ersättning för sjukvård m.m. enligt 2 kap., sjukpenning m.m. enligt 3 kap., föräldrapenningförmåner enligt 4 kap., folkpension i form av förtidspension enligt 7 kap. och rehabiliteringsersättning m.m. enligt 22 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring samt pensionstill- skott till förtidspension enligt lagen (1969:205) om pensionstillskott, 2. kostnader enligt lagen (1974:525) om ersättning för viss födel- sekontrollerande verksamhet m.m., 3. kostnader för förmåner enligt lagen (1996:1150) om högkostnads- skydd vid köp av läkemedel m.m., 4. Centrala kostnader med anledning av att så- dana studielån som belöper på en studerandes sjukperiod enligt studie- stödslagen (1973:349) inte skall återbetalas, 5. vissa av de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader, 6. kostnader enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, och 7. den allmänna försäkringens kostnader enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. 2 § Folkpensionsavgifter förs till staten som bidrag till finansieringen av folkpensioneringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 3 § Av influtna tilläggspensionsavgifter förs till staten och placeras på konto hos . Återstoden förs till en fond, Allmänna pensionsfonden, med vars tillgångar kostnaderna för försäkringen för tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän för- säkring skall täckas. Fonden förvaltas enligt grunder som fast- ställer särskilt. 4 § Delpensionsavgifter förs till en fond, Delpensionsfonden, med vars tillgångar kostnaderna för pensioner enligt lagen (1979:84) om delpen- sionsförsäkring och motsvarande äldre bestämmelser skall täckas. Fon- den förvaltas enligt grunder som fastställer särskilt. 5 § Arbetsskadeavgifter förs till en fond, Arbetsskadefonden, med vars tillgångar kostnaderna för ersättningar enligt lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring och motsvarande äldre bestämmelser samt förvaltnings- kostnader skall täckas. Fonden förvaltas enligt grunder som fastställer särskilt. 6 § Arbetsmarknadsavgifter förs till staten för finansiering av 1. arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsför- säkring, 2. kostnader för tillsyn av arbetslöshetskassornas utbetalning av arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, och 3. utbildningsbidrag till sådan deltagare i arbetsmarknadsutbildning enligt förordningen (1987:406) om arbetsmarknadsutbildning eller yrkes- inriktad rehabilitering enligt förordningen (1987:405) om den arbets- marknadspolitiska verksamheten som uppfyller villkoren för inkomst- relaterad ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring. 7 § Arbetarskyddsavgifter förs till staten för finansiering av Arbe- tarskyddsverkets och övriga arbetslivsmyndigheters verksamhet. 8 § Lönegarantiavgifter förs till staten för finansiering av kostnader enligt lönegarantilagen (1992:497). 9 § Fonder som avses i detta kapitel skall, i den mån annat inte före- skrivs, förvaltas enligt grunder som regeringen fastställer. 5 kap. Övriga bestämmelser 1 § I 13 kap. skattebetalningslagen (1997:483) finns bestämmelser om befrielse i vissa fall från skyldighet att betala arbetsgivaravgifter. 2 § I skattebetalningslagen (1997:483) finns bestämmelser om bestäm- mande, debitering, redovisning och betalning av avgifter enligt denna lag. 3 § Vad som föreskrivs i skattebrottslagen (1971:69) om skatt gäller även i fråga om avgift enligt denna lag. Avgift enligt denna lag omfattas även av lagen (1971:1072) om för- månsberättigade skattefordringar m.m. och lagen (1978:880) om betal- ningssäkring för skatter, tullar och avgifter. 4 § Regeringen får träffa överenskommelse med andra stater eller inter- nationella organ om utsträckt tillämpning av denna lag eller om undantag i vissa fall från lagens bestämmelser. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1981:691) om socialavgifter. Äldre bestämmelser om arbetsgivaravgifter gäller fortfarande i fråga om ersättning som betalas ut före . Äldre bestämmelser om egenavgifter gäller fortfarande i fråga om inkomster som uppbärs före . Om det i fall då inkomsttaxering skall ske är fråga om ett beskattningsår som omfattar tid såväl före som efter utgången av skall, om den avgiftsskyldige inte visar annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången av som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller och hela beskattningsåret Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över betänkandet Socialavgiftslagen (SOU 1998:67) Följande remissinstanser har avgett yttrande. , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, , , , , , , Statens löne- och pensionsverk, , Arbetslöshetskassornas , Forum Syd, , , i , , allmänna försäkringskassa, , SMBF/Sjöbefälen, , , Akademikers , , , och . och har avgett ett gemensamt yttrande. Föreningen , , Facket för Service och Kommunikation, SIOS Samarbetsorgan för invandrar- och flyktingorganisationer i , , , , och för mindre passagerarfartyg har inbjudits att lämna synpunkter, men har avstått. Lagrådremissens förslag till lagtext 1. Förslag till socialavgiftslag Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser om avgifter för finansiering av syste- men för social trygghet (socialavgifter). Bestämmelser om avgifter för finansiering av ålderspensioneringen finns även i lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift och lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift. Bestämmelser om fördelning av socialavgifter finns i lagen (2000:000) om fördelning av socialavgifter. 2 § Socialavgifter skall betalas i form av arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. eller egenavgifter enligt 3 kap. 3 § Gemenskapsrätten inom Europeiska unionen (EU) eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller avtal om social trygghet som ingåtts med andra stater kan medföra begränsningar i skyldigheten att betala avgifter enligt denna lag. 4 § Termer och uttryck som används i denna lag omfattar också motsva- rande utländska företeelser, om inget annat anges. 5 § I denna lag avses med F-skattsedel: sådan skattsedel som innebär att innehavaren skall betala F-skatt enligt skattebetalningslagen (1997:483), näringsverksamhet: näringsverksamhet enligt inkomstskattelagen (1999:1229), inkomst av tjänst: inkomst i inkomstslaget tjänst enligt inkomstskatte- lagen. Vad som sägs i denna lag om handelsbolag och om delägare i dem, gäller också i fråga om europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG) och delägare i dem. 6 § Med arbete i avses förvärvsarbete i verksamhet här i landet. Om en fysisk person som bedriver näringsverksamhet har sådant fast driftställe i som avses i 2 kap. 29 § inkomstskattelagen (1999:1229) skall verksamhet hänförlig dit anses bedriven här i landet. 7 § Arbete som anses som arbete i i samma utsträckning som enligt 2 kap. 8 § socialförsäkringslagen (1999:799). 8 § Arbete för en arbetsgivare i ett annat land än det där arbetsgivaren bedriver sin verksamhet anses som arbete i i samma utsträckning som enligt 2 kap. 9 § socialförsäkringslagen (1999:799). 9 § Arbete som utförs av en person som tillhör en utländsk stats beskick- ning eller karriärkonsulat anses som arbete i endast om det är förenligt med bestämmelserna om immunitet och privilegier i de konven- tioner som anges i 2 och 3 §§ lagen (1976:661) om immunitet och privi- legier i vissa fall. Detta gäller även en sådan persons personliga tjänare. Ett sådant arbete som medför att en person på grund av anknytning till en internationell organisation omfattas av bestämmelserna i 4 § lagen om immunitet och privilegier i vissa fall, anses som arbete i endast i den utsträckning det är förenligt med vad som följer av tillämplig stadga eller avtal som anges i bilagan till den lagen. 10 § Med arbete i utlandet avses annat arbete än arbete i . 1 § Den som utger avgiftspliktig ersättning skall betala arbetsgivarav- gifter enligt bestämmelserna i detta kapitel. Bestämmelser om avgiftspliktig ersättning finns i 10 och 11 §§. 2 § Bestämmelsen i 1 § första stycket skall inte tillämpas om en av- giftspliktig ersättning utgörs av rabatt, bonus eller annan ersättning på grund av kundtrohet eller liknande. I fråga om sådana avgiftspliktiga er- sättningar skall arbetsgivaravgifter i stället betalas av den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för ersättningen. 3 § Bestämmelsen i 1 § första stycket skall inte tillämpas om en av- giftspliktig ersättning utges av en fysisk person som är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person och ersättningen har sin grund i en anställning i . I sådant fall skall arbetsgivaravgifter i stället beta- las av den hos vilken mottagaren är anställd i , om det inte finns ett anställningsförhållande mellan mottagaren av ersättningen och den i utlandet bosatta personen eller den utländska juridiska personen. Situationer när avgifter skall betalas 4 § Arbetsgivaravgifter skall, om inte annat följer av 5 9 §§, betalas på avgiftspliktig ersättning för 1. arbete i , och 2. arbete i utlandet till en person som när arbetet utförs omfattas av svensk socialförsäkring enligt gemenskapsrätt inom Europeiska unionen (EU) eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller enligt avtal med andra stater. Mottagaren av ersättningen har F-skattsedel 5 § Arbetsgivaravgifter skall inte betalas om den som tar emot ersättning för arbete har en F-skattsedel antingen när ersättningen bestäms eller när den betalas ut. En uppgift om innehav av en F-skattsedel får godtas om uppgiften lämnas i en anbudshandling, en faktura eller någon jämförlig handling som även innehåller utbetalarens och betalningsmottagarens namn och adress samt betalningsmottagarens personnummer eller organi- sationsnummer. Uppgiften om innehav av en F-skattsedel får dock inte godtas om den som betalar ut ersättningen känner till att uppgiften är oriktig. Om betalningsmottagaren har en F-skattsedel med sådant villkor som avses i 4 kap. 9 § skattebetalningslagen (1997:483), skall arbetsgivar- avgifter inte betalas om F-skattsedeln åberopas skriftligen. Första och andra styckena gäller inte ersättning från semesterkassa. Ersättning som utges av privatpersoner 6 § Arbetsgivaravgifter skall inte betalas av en fysisk person eller ett dödsbo, om det kan antas att den sammanlagda avgiftspliktiga ersätt- ningen till mottagaren kommer att understiga och annat inte anges i 7 §. 7 § Bestämmelserna i 6 § gäller inte om den avgiftspliktiga ersättningen utgör 1. en utgift i en av utgivaren bedriven näringsverksamhet, eller 2. sådan ersättning till en förmyndare, god man eller förvaltare som avses i 12 kap. 16 § . Bestämmelserna i 6 § gäller inte heller om utgivaren och mottagaren har kommit överens om att arbetsgivaravgifter skall betalas på ersätt- ningen. En sådan överenskommelse gäller dock inte om mottagaren har en F-skattsedel utan sådant villkor som avses i 4 kap. 9 § skattebetalningslagen (1997:483). Avtal om betalning av socialavgifter 8 § Arbetsgivaravgifter skall inte betalas av en fysisk person som är bo- satt utomlands eller en utländsk juridisk person, om utgivaren och motta- garen har kommit överens om att arbetsgivaravgifter inte skall betalas på ersättningen. Ersättningar från handelsbolag till delägare i bolaget 9 § Handelsbolag skall inte betala arbetsgivaravgifter på ersättning till delägare i handelsbolaget. 10 § Löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete är av- giftspliktiga. Detsamma gäller annat som utges med anledning av ett ar- betsavtal, dock inte pension. Bestämmelser om värdering av förmåner finns i 9 kap. 2 § skattebetal- ningslagen (1997:483). 11 § Med ersättning för arbete likställs i denna lag 1. kostnadsersättning, utom sådan som enligt 8 kap. 19 eller 20 § skattebetalningslagen (1997:483) skall undantas vid beräkning av skatte- avdrag, 2. garantibelopp enligt lönegarantilagen (1992:497), 3. ersättning som utges till en allmän försäkringskassa enligt 24 § första stycket lagen (1991:1047) om sjuklön, varvid ersättningen skall anses ha betalats ut till den person som sjuklönen avser, 4. forskarstipendium från Europeiska gemenskaperna (), om stipendiet utges av en fysisk person bosatt i eller av en svensk juridisk person, och 5. ersättning från semesterkassa. 12 § I 13 24 §§ anges vilka ersättningar som är avgiftsfria. 13 § En ersättning är avgiftsfri om den 1. är skattefri enligt inkomstskattelagen (1999:1229), eller 2. undantas från skatteplikt enligt 6 § 2 eller 3 lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. Ersättning till utomlands bosatta artister 14 § En ersättning för vilken särskild inkomstskatt skall betalas enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. eller som enligt den lagen undantas från skatteplikt, är avgiftsfri. Ersättning understigande visst belopp 15 § En ersättning till en person är avgiftsfri om ersättningen till den per- sonen inte uppgått till . Vissa ersättningar vid sjukdom m.m. 16 § En ersättning till en person vid sjukdom eller ledighet för vård av barn eller med anledning av barns födelse är avgiftsfri, till den del ersätt- ningen motsvarar sjukpenning, föräldrapenning eller rehabiliteringspen- ning som arbetsgivare får uppbära enligt 3 kap. 16 §, 4 kap. 18 § eller 22 kap. 12 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vissa ersättningar för vilka särskild löneskatt skall betalas 17 § Ersättningar från avtalsförsäkringar m.m. som enligt 1 § första stycket 1 5 lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvs- inkomster utgör underlag för nämnda skatt, är avgiftsfria. Ersättning för vilken statlig ålderspensionsavgift skall betalas 18 § En ersättning för vilken statlig ålderspensionsavgift skall betalas enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift, är avgiftsfri. 19 § En sådan ersättning från en vinstandelsstiftelse eller en annan juri- disk person med motsvarande ändamål som enligt 3 kap. 2 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring inte utgör sjukpenning- grundande inkomst, är avgiftsfri. 20 § En ersättning till en idrottsutövare från en sådan ideell förening som avses i 7 kap. 7 13 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) och som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhet är avgiftsfri, om er- sättningen från föreningen inte har uppgått till ett halvt pris- basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 21 § En ersättning för skiljemannauppdrag är avgiftsfri om parterna i skiljeförfarandet är av utländsk nationalitet. Ersättning som motsvarar utgifter i arbetet 22 § Om en ersättning till viss del motsvarar utgifter i arbetet är ersätt- ningen till den delen avgiftsfri, om ifrågavarande utgifter kan beräknas uppgå till av ersättningen från utgivaren under . Detta gäller inte ersättning som beskattas enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. I 4 kap. 3 § finns bestämmelser om att utgifterna i vissa fall får be- stämmas schablonmässigt. Ersättning till barn i vissa fall 23 § Ersättning för arbete till barn är avgiftsfri, om avdrag för ersätt- ningen inte får göras enligt 60 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229). Vissa förmåner och ersättningar från fåmansföretag och fåmanshandels- bolag 24 § Sådan utdelning och kapitalvinst som enligt 49 kap. 16 §, 50 kap. 7 § eller 57 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) skall tas upp i inkomst- slaget tjänst, är avgiftsfri. 25 § Underlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter (avgiftsunderlaget) är summan av de avgiftspliktiga ersättningar som den avgiftsskyldige har utgett under en kalendermånad. I avgiftsunderlaget skall också ingå tidigare utgiven avgifts- fri ersättning som sammanräknad med en ersättning som utgetts under kalendermånaden blir avgiftspliktig. 26 § När avgiftsunderlaget bestäms skall ersättning till företagsledare, make och barn anses ha utgetts till den som enligt bestämmelserna i 60 kap. 12 14 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) skall beskattas för ersättningen. 27 § Arbetsgivaravgifterna är av avgiftsunderlaget och utgörs av 1. sjukförsäkringsavgift 2. föräldraförsäkringsavgift 3. ålderspensionsavgift 4. efterlevandepensionsavgift 5. arbetsmarknadsavgift 6. arbetsskadeavgift Avgifter för personer som har fyllt 28 § På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt skall bara ålderspensionsavgift betalas. Särskilt avdrag vid avgiftsberäkningen 29 § Vid beräkning av arbetsgivaravgifterna skall avdrag göras av avgiftsunderlaget, dock högst med . 30 § Om flera avgiftsskyldiga ingår tillsammans i en koncern, skall de vid bedömningen av avdragsrätten enligt 29 § anses som en avgiftsskyl- dig. Avdraget skall i sådant fall i första hand göras av moderföretaget. Till den del avdraget inte kan utnyttjas av moderföretaget, får det utnytt- jas av dotterföretagen i den ordning moderföretaget bestämmer