prop · GO031D2 · 2001-01-01 00:00:00 — Diagram 12.5 genomsnittliga absoluta prognosfel avseende BNP-tillväxten vid olika horisonter 1990 99 Procentenheter 12.2 Jämförelse med andra prognosmakare Vid en prognosutvärdering är det frestande att jämföra resultatet med det som uppnåtts av andra bedömare. Detta väntas inte enbart ge en uppfattning om vilken konjunkturbedömare som är mest tillförlitlig, utan även om hur stora prognosfel som kan betraktas som normala. Att jämföra konjunkturbedömare är dock inte oproblematiskt. En anledning till att prognoser sällan är direkt jämförbara är att de inte utarbetas . Eftersom data publiceras löpande har bedömarna haft tillgång till olika mycket information. Vissa enstaka händelser kan också visa sig avgörande, exempelvis beslutet att skulle gå över till flytande växelkurs . Dessutom kan prognosinstitutens syften och metoder skilja sig åt. Ett exempel är att prognoser baseras på beslutad och föreslagen finanspolitik, medan många andra prognosmakare ofta baserar beräkningar på egna bedömningar om t.ex. kommande skatteförändringar. , vars prognoser baseras på gällande beslut, har en informationsnackdel i de prognoser som publiceras före vår- och budgetpropositioner. En jämförelse av olika prognosmakare blir således aldrig helt rättvisande. Detta hindrar inte att en diskussion om resultat, förutsättningar och gemensamma tendenser kan ge viktiga insikter. I detta syfte jämförs nedan ett antal prognosmakares precision avseende BNP- tillväxt, inflation och öppen arbetslöshet i , både avseende 1999 och den senaste 10- årsperioden. I budgethänseende är även prognoser på efterfrågans sammansättning av intresse. En genomgång av prognoser på försörjningsbalansens poster ligger utanför ramen för denna jämförelse, men berörs kort nedan. Utvärderingen avser höst- och vårprognoser för såväl innevarande som påföljande år. För att i möjligaste mån undvika att någon prognosmakare har för- eller nackdelar av informationsläget, har en likartad genomsnittlig publiceringstidpunkt eftersträvats så långt detta varit möjligt. Konjunkturbedömare möts ofta av en betydande skepsis avseende prognosernas tillförlitlighet. I syfte att undersöka nyttan med att alls göra konjunkturbedömningar ingår även en s.k. naiv prognos i jämförelsen. Denna har konstruerats så att tillväxten antas bli densamma som . Prognoserna jämförs med det första preliminära nationalräkenskapsutfall som presenteras påföljande år eftersom utvärderingen görs med avseende på hur väl prognosmakarna tolkar tillgänglig information. Utfallsrevideringar sker till följd av att ny information tillkommit eller att definitioner ändrats, något som sällan eller aldrig är känt i förväg av prognosmakarna. Prognoser och utfall har hämtats ur prognosdatabas. För att inte ett prognosinstitut som kraftigt över- eller underskattar utvecklingen olika år ska framstå som träffsäkert, har genomsnittliga absoluta avvikelser gentemot utfall använts i utvärderingen. Till viss del diskuteras även om prognosmakarna har en tendens att göra alltför positiva eller negativa prognoser. En sådan tendens kallas här bias och mäts med genomsnittlig avvikelse. Tabell 12.2 och genomsnittlig publiceringstidpunkt för utvalda prognoser 1990 99 Vår Höst FiD 16 46 14 46 16 44 12 41 20 46 Merita-Nordbanken 14 45 16 40 43 16 43 TCO 21 46 OE 23 49 Anm: Tidpunkten för publicering av utfall för nationalräkenskaperna har varierat . 1999 publicerades utfall under följande veckor: fjärde kvartalet 1998 v. 10, v. 24, snabbversion v. 32 och v. 39. Prognoser avseende 1999 Samtliga konjunkturbedömare gav länge en alltför pessimistisk syn på den ekonomiska utvecklingen . Bedömningarna styrdes i hög grad av de förväntade effekterna på svenska exportmarknader av Asienkrisen och den finansiella krisen i . Osäkerheten om hur detta skulle påverka den inhemska efterfrågan var mycket stor. Prognoserna på BNP-tillväxten reviderades successivt under loppet av 1998 och 1999 enligt ett snarlikt mönster av samtliga bedömare, vilket framgår av diagram 12.6. Likartade revideringar är naturliga mot bakgrund av att prognosmakarna kontinuerligt får tillgång till samma information. Ett följa-John-beteende kan dock också tänkas uppstå i det att prognosmakarna påverkas av varandra och den allmänna debatten i massmedia och inom branschorganisationer. och före vårpropositionen 1999 var de flesta prognosmakare mer pessimistiska än avseende BNP-tillväxten. Framför allt och gjorde mycket försiktiga bedömningar av den ekonomiska utvecklingen. MNB var först med att revidera upp sin prognos medan var först med att presentera en BNP-prognos . indikerade industribarometern en återhämtning i industrikonjunkturen och arbetsmarknaden hade fortsatt att utvecklas starkt. Denna ytterligare information torde ha varit av stor vikt . Den största uppjusteringen gjordes av , som ändrade sin tillväxtprognos från till . och före det preliminära utfallet medförde revideringarna att tillväxten i flera fall överskattades av så sent som . Diagram 12.6 Revideringar från föregående prognostillfälle av BNP-tillväxten 1999 Procentenheter Skillnaderna i prognosfel avseende BNP- tillväxten är överlag små. Samtliga prognosmakare underskattade uppgången i den ekonomiska aktiviteten. överskattades inflationen, framför allt . Därefter reviderades inflationsförväntningarna successivt ned. Även den öppna arbetslösheten bedömdes ända fram bli högre än den sedan blev, sannolikt främst till följd av att den sysselsättningsintensiva inhemska efterfrågan underskattades. relativt goda prognoser på den öppna arbetslösheten byggde på ett för högt antagande avseende antal deltagare i arbetsmarknadspolitiska program och en för svag sysselsättningsutveckling. I ljuset av ovanstående prognosfel står det klart att svensk ekonomi fungerade betydligt bättre än alla prognosmakare väntade sig. För att ge en enkel överblick över de olika prognosmakarnas precision avseende BNP, inflation och arbetslöshet 1999 visas de absoluta medelprognosfelen för dessa variabler i ett och samma diagram nedan (trots att de olika variablerna naturligtvis inte är summerbara). Påpekas bör att den viktigaste brytpunkten för precisionsförbättrande information var /maj . Framför allt bankerna kan i jämförelsen ha gynnats av detta, eftersom de presenterade sina vårprognoser senare än övriga bedömare. Diagram 12.7 Genomsnittliga absoluta prognosfel Procentenheter Prognoser 99 En jämförelse med prognoser som gjorts tyder på att den turbulenta internationella utvecklingen och den exceptionellt starka utvecklingen av den inhemska efterfrågan försämrade förutsättningarna att göra goda prognoser, åtminstone för BNP. Inflationsprognoserna var istället bättre, sannolikt till följd av att prisstabiliteten ökat kraftigt . I tabell 12.3 nedan visas de genomsnittliga prognosfel som bedömarna gjorde under hela årtiondet avseende BNP, arbetslöshet och inflation. Den genomsnittliga prognosprecisionen är mycket likartad mellan de olika prognosinstituten. Skillnaden mellan det högsta och det lägsta genomsnittliga prognosfelet på BNP-tillväxten är för perioden som helhet. kan dock de genomsnittliga felbedömningarna variera mer. Krisåren samt 1999 tycks ha orsakat prognosmakarna störst problem. En orsak till att likheterna är större då studeras är att enstaka sämre prognoser får mindre genomslag . Dessutom har enstaka prognosinstitut i mindre utsträckning gynnats av ett fördelaktigt informationsläge, eftersom de publiceringstidpunkter som valts i genomsnitt är mer likartade. En anledning till att resultaten av en jämförelse av BNP-prognoser bör tolkas med försiktighet är att det är aggregatet som studeras. Det är fullt möjligt att en prognosmakare gjort felaktiga bedömningar av efterfrågans sammansättning men ändå gjort en "god" BNP- prognos. Liksom för BNP gör prognosinstituten mycket likartade fel vad gäller försörjningsbalansens poster. Tabell 12.3 Genomsnittliga medelfel (bias) och genomsnittliga absoluta medelfel avseende 1990 1999 Procentenheter Absolut medel- fel Medel- fel (bias) Absolut medel- fel Medel- fel (bias) Absolut medel- fel Medel- fel (bias) FiD 0,8 0,5 0,8 0,1 0,8 0,6 KI 0,8 0,4 0,7 0,2 0,6 0,2 IF 0,7 0,6 0,8 0,4 0,5 0,2 1,0 0,5 1,0 0,3 0,7 0,5 LO 0,8 0,5 0,9 0,4 0,7 0,3 MNB 0,7 0,4 0,7 0,2 0,5 0,2 0,7 0,3 1,0 0,3 0,5 0,1 SHB 0,7 0,3 0,8 0,2 0,6 0,2 FSB 0,7 0,3 0,9 0,4 0,7 0,2 TCO 0,8 0,4 0,9 0,4 0,5 0,3 0,8 0,3 Naiv 1,4 0,0 2,1 0,7 1,2 0,5 Anm: prognoser avseende inflation och arbetsmarknad är inte jämförbara eftersom de baseras på andra definitioner. Genomsnitten avser de absoluta fel som gjorts i följande fyra prognoser per prognostiserat år 99: hösten och våren året före och hösten och våren . Utöver att visa på hur väl en prognosmakare har lyckats som helhet, är det också intressant att se om dennes genomsnittliga prognosprecision försämras eller förbättras över tiden. I tabell 12.4 nedan visas femåriga glidande medelvärden för prognosfel på BNP-tillväxten. Påpekas bör att eftersom de genomsnittliga prognosfelen är så pass likartade kan en enstaka mindre bra prognos leda till ett kraftigt fall i rangordningen. , som missbedömde utvecklingen , har förbättrat sin relativa position något . Tabell 12.4 Genomsnittligt absolut prognosfel avseende BNP-tillväxten Procentenheter, glidande medelvärde 1995 1996 1997 1998 1999 FiD 0,9 0,9 0,7 0,5 0,6 KI 1,0 0,9 0,7 0,5 0,5 IF 0,6 0,6 0,6 0,7 0,8 1,2 1,2 0,9 0,6 0,7 LO 1,1 0,9 0,7 0,5 0,5 MNB 0,9 0,9 0,6 0,4 0,5 0,9 0,8 0,6 0,5 0,5 SHB 0,8 0,8 0,6 0,4 0,6 FSB 0,8 0,8 0,7 0,6 0,6 TCO 1,0 0,9 0,7 0,5 0,6 Naiv 1,7 1,7 1,7 1,7 1,0 Anm: Avser fyra prognoser per prognosår, dvs. glidande medelvärde visar det genomsnittliga absoluta prognosfel som gjorts i prognoser på vår och höst och på vår och höst . saknas vissa observationer. Diagram 12.8 Genomsnittligt absolut prognosfel avseende BNP-tillväxten, vissa prognosmakare , glidande medelvärde Ovan konstaterades att alla prognosmakare länge gjorde en alltför pessimistisk bedömning av utveckling. För 1990-talet som helhet är bilden den motsatta. Alla prognosmakare utom har haft en tendens att överskatta BNP-tillväxten. IF överskattade inte tillväxten i lika hög grad som övriga bedömare under krisåren , men missade i större utsträckning konjunkturförstärkningen . Samma mönster upprepade sig 1996 och 1997. positiva bias är något högre än övriga prognosmakares (se tabell 12.3 och diagram 12.9). Diagram 12.9 genomsnittliga prognosfel (bias) avseende BNP-tillväxten 1970 99 Procentenheter, glidande medelvärde har prognosmakarna i allmänhet överskattat utvecklingen i perioder av avmattning och underskattat den i återhämtningsfaser. Detta kan ha att göra med en viss försiktighet vid tolkningen av ny information och en benägenhet att undvika stora prognosrevideringar. Dessa tendenser bidrar också till att vändpunkter uppfattas alltför sent. Den djupa krisen är därmed sannolikt den främsta orsaken till att flertalet prognosmakare uppvisar en positiv bias för årtiondet som helhet. Det förtjänar att påpekas att även sammanställarna av nationalräkenskaperna har svårt att beräkna styrkan i konjunkturens svängningar. Till följd av att primärstatistiken inte är heltäckande och att avstämningsproblemen är stora har kvartalsräkenskaperna i viss mån karaktären av bedömning och prognos. De mer grundliga årsberäkningarna, som delvis baseras på andra källor och metoder, innehåller ofta revideringar. I diagram 12.10 nedan framgår att det reviderade utfallet visar större svängningar i konjunkturen än det preliminära. Denna utvärdering baseras som nämnts ovan på det första preliminära utfallet. Diagram 12.10 Preliminärt och reviderat utfall avseende BNP-tillväxten Procent Sammanfattningsvis kan konstateras att prognosmakarna i genomsnitt gör mycket likartade prognosfel, vilket utöver att de har samma information även skulle kunna tyda på att de påverkas av varandra. Alla prognosmakare gör dock bättre prognoser än en s.k. naiv prognos, vilket innebär att konjunkturbedömningar har ett värde. prognoser står sig väl i relation till övriga prognoser i fråga om precision men har haft en tendens att överskatta tillväxten i något högre grad. Precisionen i prognoserna ökar i samband med att prognoshorisonten blir kortare och mer information blir tillgänglig i form av utfall och indikatorer. Gemensamt för alla prognosmakare är att de tycks ha svårt att på ett tidigt stadium uppfatta vändningar i konjunkturen. Utfall och prognos avseende antalet sysselsatta i olika branscher bygger på sysselsättningsstatistik från arbetskraftsundersökning, . Denna statistik avviker ibland kraftigt från vad som redovisas enligt SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik och nationalräkenskaperna vad gäller utvecklingen i olika branscher. har dessutom utvecklingen i ekonomin som helhet varierat mellan de olika statistikkällorna. redovisar en svagare utveckling än de övriga statistikkällorna. Vad gäller olika branscher redovisar en svagare utveckling än den kortperiodiska sysselsättningsstatistiken inom samtliga branscher utom statliga myndigheter. Det bör dock noteras att den kortperiodiska sysselsättningsstatistiken endast redovisar utvecklingen av antalet anställda. Mätt som antalet arbetade timmar enligt nationalräkenskaperna dividerat med antalet sysselsatta enligt . I UND1X har räntekostnader för egnahemsägare och de direkta effekterna av ändrade skatter och subventioner exkluderats från KPI. deklarerade att utformningen av penningpolitiken baseras på bedömningen av UND1X . Vid tolkningen av nationalräkenskapernas uppgifter om bilkonsumtionen bör man ta hänsyn till att den andel av hushållens personbilsregistreringar som avser direktimporterade fordon vuxit mycket kraftigt sedan mitten av . Dessa bilinköp bokförs inte som bilkonsumtion i nationalräkenskaperna utan ingår i en samlingspost tillsammans med annan konsumtion som svenska hushåll företar i utlandet. omfattade privatimporten ca 23 000 () av hushållens totalt knappt 90 000 personbilsregistreringar. Som jämförelse kan nämnas att av de knappt 75 000 personbilsregistreringar som hushållen gjorde avsåg knappt 13 000 () privatimporterade fordon. Till följd av förseningar av publiceringen av statistik är osäkerheten om industrins kapacitetsutnyttjandet mycket stor. skiljs från staten. I nationalräkenskaperna har kyrkan tidigare förts till kommunsektorn. Fortsättningsvis kommer kyrkan att föras till hushållens ideella organisationer. Exkl. effekten av överföringen av från staten till hushållens ideella organisationer. Om överföringen beaktas minskade konsumtionsvolymen . I nationalräkenskaperna förs skillnaden mellan preliminära och definitiva skattemedel efter det aktuella inkomståret. Primärkommuner och landsting blir då antingen återbetalningsskyldiga eller erhåller ytterligare skattemedel. Betalningarna sker i januari året därpå. Eftersom det inte finns något utfall när prognoser görs, har prognos då använts. Vid bearbetningen har vissa kompletteringar till databasen gjorts av . Vissa uppgifter saknas, framför allt avseende öppen arbetslöshet och inflation. För vissa prognosmakare är därmed antal observationer marginellt färre. 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2 2000/2001:1 BILAGA 2