prop · GP0348 · 2001-10-25 00:00:00 — Djuranvändningen är här av betydligt större omfattning än inom grundskole- och gymnasieutbild- ningen och innefattar ofta ingrepp på djuren eller åtgärder som påverkar djurens situation. CFN framför önskemål om att en översyn av försöks- djursanvändningen inom högskoleutbildningen påbörjas. Behovet av en översyn av försöksdjursanvändningen inom under- visningen upprepar och i åtgärdsplanen för att för- bättra djurskyddet inom försöksdjursområdet (se kap. 7) 66 Regeringens proposition 1987/88:93 Djurskyddslag, m.m. Försöksdjursanvändning behöver sannolikt även ingå inom Skr. 2001/02:48 vissa utbildningar. Exempel på sådana är där studenterna behöver biolo- giska, biomedicinska eller veterinära kunskaper från djurförsök i sin blivande yrkesroll. Djurförsök vid grundutbildningen för läkare vid Förutom bestämmelserna i lagstiftningen förekommer att universiteten antar egna riktlinjer för försöksdjursverksamhet. Ett exempel på detta är de regler för djur- och humanlaborationer inom grundutbildningen för läkare som dåvarande vid antagit. Reglerna syftar till att klargöra när och hur djurlaborationer kan förekomma i denna utbildning. Bland annat anges att djurlaborationer skall begränsas till de absolut nödvändiga och tillåtas bara när, enligt institutionens bedömning, ändamålet inte kan uppnås med andra metoder av jämförbart undervisningsvärde. Laborationer där djuren kan utsättas för lidande skall inte förekomma. Information om institutionens djur- laborationer skall ges till studenterna i samband med kursstart. Vidare anges att befrielse från deltagande i djurlaboration kan medges om det kan antas att den sökande har medicinska eller etiska skäl mot del- tagande. Försvarsmakten genomför djurförsök vid utbildning av personal som skall krigsplaceras på sjukvårdande befattningar i förband. Utbildningen omfattar personal som läkare, sjuksköterskor och sjukvårdare med uppgift att sörja för det akuta omhändertagandet av krigsskadade. Förutom den rent teoretiska delen i utbildningen genomförs även en praktisk del på levande sövda försöksdjur (grisar). Djuren sövs före ingreppen och avlivas utan att få vakna upp. De ingrepp som görs på de sövda grisarna omfattar bl.a. chockterapi, vätske- ersättning, stillande av blödning, fria andningsvägar, dränering av bröst- håla och skottskador i lårets muskulatur. Vid utbildningen finns förutom medicinskt ansvarig läkare även en veterinärmedicinskt ansvarig veterinär som är förordnad för att bl.a. övervaka djurskyddet och utföra narkosen av grisarna. Veterinären när- varar under hela den tid som försöksdjuret används och ansvarar sedan för avlivning. Försvarsmakten använder ca 100 grisar för detta ändamål. Användningen av dessa djur bedöms vara nödvändig av följande skäl: N skador av vapen är ovanliga i fredstid, N den typ av behandling som måste genomföras vid stridsskador skiljer sig från behandlingen av skador i fred och N det akuta omhändertagandet av stridsskadade personer innebär i regel långa transporttider och därmed modifierad medicinsk utrustning. Vid universitets medicinska fakultet inrättades vid , enheten för jämförande medicin, den första svenska professuren i ämnet försöksdjursvetenskap. Vid enheten, som består av ett tiotal personer, bedrivs forskning med inriktning på för- fining av djurförsök inom medicinsk forskning och förbättring av för- söksdjurens villkor enligt de tre R:ns princip (se kap. 13). Enheten be- driver vidare utbildning i försöksdjursvetenskap på både grund- och forskarutbildningsnivå. Vid () har det vid och medicin (stordjur), avdelningen för komparativ medicin, inrättats en professur i ämnet komparativ medicin. Förutom den lag- stadgade utbildningen för personer som deltar i försöksdjursverksamhet (se kap. 6) bedriver avdelningen en omfattande utbildning för veterinär- och agronomstudenter. Inom ämnesområdet fysiologi bedrivs forskning på flera olika djurslag. Ett exempel är studier som syftar till att öka kunskapen om grisens fysiologi och sjukdomar. Skälet är att användning av gris som försöksdjur för mänskliga sjukdomar har blivit allt vanligare. undertecknade rektorerna vid SLU och univer- sitet (UU) ett policydokument angående ett svenskt centrum för försöks- djursvetenskap i . Forskarsamhället och industrin har visat ett starkt intresse för en gemensam organisation och ett bildande av ett centrum för försöksdjursvetenskap. Ett forskarnätverk mellan UU, SLU, () och läkemedelsindustrin har därför inrättats. Målet för medicin (CCM) är att samla och utveckla den kompetens som finns i försöksdjursvetenskap vid SLU, UU och SVA genom att aktivt arbeta med forskning, undervisning och information. Arbetet skall bedrivas enligt de tre R:ns princip (se kap. 13). CCM skall bedriva högkvalitativ forskning och utveckla samarbetet med försöksdjursenheterna vid övriga universitet och industrin genom att rekrytera biträdande handledare och forskarstuderande till forskargrupper vid CCM. CCM skall även verka för att utbildning inom försöksdjurskunskap harmoniseras nationellt och internationellt, anordna gemensamma forskarutbildningskurser och fort- och vidareutbildning samt delta i det nordiska masterprogrammet i Laboratory Animal Science. Vidare skall CCM informera forskarsamhället, allmänhet och skolor, beslutsfattare och myndigheter om försöksdjursfrågor. Verksamheten har påbörjats. Gemensamma forskarstuderande har antagits vid SLU och UU och en landsomfattande vidareutbildning för försöksdjurstekniker har påbörjats. Är djurförsöken nödvändiga? Användning av försöksdjur sker framför allt i sökandet efter ny kunskap. De flesta försöksdjur i används inom den grundläggande forsk- ningen och för utveckling av läkemedel. Försöksdjur används även för den säkerhetstestning av bl.a. läkemedel och kemikalier som krävs för att de skall kunna försäljas på marknaden. Inom den grundläggande forsk- ningen inom bl.a. de biomedicinska forskningsområdena har djurförsök varit och är fortfarande av stor betydelse. Mycken grundläggande forsk- ning görs dock numera med hjälp av cell- och molekylärbiologiska metoder, ryggradslösa organismer, isolerade vävnader och organ. Dessa metoder är oftast enklare att tolka än försök på levande djur. Om det är möjligt att besvara en vetenskaplig frågeställning med hjälp av dessa metoder är det inte tillåtet att göra ett djurförsök. Det finns dock ett fler- tal frågeställningar som inte kan besvaras på annat sätt än genom användning av levande försöksdjur. Exempel på sådana områden är fysiologisk forskning där flera organ samverkar med varandra i en biolo- gisk reaktion. Andra exempel är forskning som rör det centrala nerv- systemet och dess roll för t.ex. upplevelse av smärta, kontroll av rörelse och minne. har framstegen inom molekylär- biologin och gentekniken inneburit utökade möjligheter att förändra ett djurs arvsmassa. Detta har gjort det möjligt att studera normala funk- tioner men också att ta fram försöksmodeller för olika sjukdomar. Sannolikt kommer användning av försöksdjur för dessa ändamål att vara av stor betydelse . Läkemedel är biologiskt aktiva substanser som påverkar organismen i både positiv och negativ riktning. Vid utveckling av läkemedel är det viktigt att på ett tidigt stadium avgöra om substansen har avsedd effekt. I ett första skede kan försök göras i cellsystem för att testa om substansen har avsedd effekt på cellnivå. Många djurfria tekniker, t.ex. med bak- terier och celler, har en framträdande plats i säkerhetstestningen, men kan inte ersätta djur när frågeställningarna rör komplexa medicinska och biologiska skeenden, som t.ex. om läkemedlet har önskad effekt även efter upptag i mag-tarmkanalen eller om substansen förändrats efter att ha passerat levern. I den levande organismen kan läkemedlet också samverka med olika kroppsegna faktorer och utlösa olika mekanismer som kraftigt kan påverka läkemedlets verkan. Av bl.a. dessa skäl behöver farmakologiska djurförsök göras vid utvecklingen av läkemedel. De toxikologiska för- söken behövs för att få en uppfattning om läkemedlets tidigare oför- utsedda skadeverkningar. I nästa skede av läkemedelsutvecklingen kan substansen börja tillföras försökspersoner och patienter i kliniska pröv- ningar och få en allmän användning som läkemedel. Målsättningen är att använda så få djur som möjligt i varje försök och att varje djur utsätts för minimal påverkan. Utveckling av läkemedel kan i regel uppnås utan att göra avsteg från denna målsättning. Användning av ny teknik, såsom transgena djur i vissa toxikologiska studier, kan innebära att färre djur behöver användas och att djuren behöver expo- neras . Vacciners funktion och effektivitet är beroende av ett fungerande Immunsvaret är så sammansatt att det inte i sin helhet kan prövas i vävnadskulturer eller med kemiska metoder. Detta faktum för- Skr. 2001/02:48 svårar möjligheten att utveckla alternativ till djurförsök. Kvalitetsbrister inom vaccinområdet kan orsaka omfattande skade- verkningar. De kanske allvarligaste skadorna har varit att inaktiveringen av avdödade mikroorganismer har varit otillräcklig eller att försvagade bakterie- eller virusvacciner har återvunnit sin sjukdomsframkallande effekt och medfört massinsjuknande hos vaccinerade individer. Detta har bl.a. inträffat med satser av BCG-vacciner mot tuberkulos och med satser av levande poliovaccin. Behovet av djurexperimentella och andra sats- kontroller av äldre typer av vacciner har därför varit påtagligt. Utveck- lingen går dock mot renare, mer väldefinierade vacciner, där behovet av den djurexperimentella satskontrollen minskar. Det finns ett utkast med förslag till förändring i den Europeiska farmakopén som innebär att en alternativ metod, utan användning av försöksdjur, kan komma att ersätta den nuvarande djur- testen. Detta test gäller det tidigare nämnda vaccinet mot rödsjuka och baserar sig på en immunologisk metod där antikroppsnivåer mäts. Ju fler oberoende laboratorier som kan visa att den alternativa metoden fungerar bra och kan ersätta testet på försöksdjur desto fortare kan en förändring ske i det internationella regelverket. I bidrar SVA till detta förändringsarbete genom att driva utvecklings- och utvärderingsarbete. Säkerhetstestning av kemikalier är beroende av användning av försöksdjur. Inom forskningen pågår dock arbete med att utveckla och utvärdera flera alternativa metoder inom detta område. Sådana metoder kan bidra till att förfina, minska eller helt ersätta behovet av försöksdjur. Många bedömningar inom livsmedelsområdet bygger på långtids- studier. Denna typ av studier är inte möjliga att ersätta med tester på cell- eller vävnadskulturer. Däremot ger sådana tester ofta värdefull kunskap om olika ämnens verkningsmekanismer, vilket ökar säkerheten i riskbedömningen. Kraven på toxikologisk dokumentation uppdateras kontinuerligt. Inom EU märks en fokusering mot farmakologisk kunskap och toxikokinetik (ämnets omsättning i kroppen). Med en ökad kunskap om variationen inom och mellan arter borde antalet studier och antalet djur i varje studie kunna minskas. Erbjudande om att lämna underlag till denna skrivelse gavs till ett flertal av de stiftelser och fonder som stödjer forskning inom områden där försöksdjur ofta används. Nedan redogörs för de myndigheter och organ som hörsammat erbjudandet. Det tidigare Medicinska forskningsrådets (MFR) verksamhet ingår från i det nyinrättade (). gift har varit att stödja forskning inom områdena medicin, odontologi och Rådets långsiktiga mål har varit att främja forskning som leder till att förebygga, diagnostisera och behandla sjukdomar. 2001/02:48 forskning som rådet stött har därför varit grundläggande, långsiktig och av hög internationell kvalitet. av det totala antalet forskningsprojekt som erhöll bidrag från MFR innefattade verksamhet med försöksdjur i varie- rande omfattning. En tjänst som försöksdjurskonsulent inrättades vid dåvarande (). Efter fortsatte verksamheten vid Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). När UHÄ lades ner överfördes dess djursvetenskap och service till MFR. skap (NFV) inrättades vid MFR som ett nationellt policyorgan för forskarsamhället. I nämnden har ingått representanter för högskola och forskningsråd med adjungering från läkemedelsindustrin. Försöksdjursverksamheten vid VR utgår från forskningens behov och sker inom ramarna för rådets övergripande mål. Enligt regleringsbrevet för skall VR bl.a. svara för bevakning och utveckling inom området försöksdjursvetenskap. Rådet skall härvid beakta djurens kva- litet, utbildning av personal och information om försöksdjursfrågor samt att verksamheten bibehålls på den nivå som forskningen kräver. VR har även, i likhet med MFR inrättat en vetenskap. N följa utvecklingen inom försöksdjursområdet både nationellt och internationellt, N följa förändringarna inom den djurexperimentella forskningen, N föreslå styrelsen initiativ på området, N lämna förslag till plan och budget för verksamheten, N verka för att förbättra försöksdjurens hälsa, djuranskaffning, utbildning av personal, lokaler och utrustning, N verka för utökad och förbättrad information om försöksdjurs- frågor och N bereda ansökningar och besluta om bidrag för särskilda kost- nader för kvalitetshöjande åtgärder i samband med försöks- djursverksamhet samt för specialstudier i försöksdjursvetenskap enligt av styrelsen fastlagd verksamhetsplan och budget. Även Naturvetenskapliga forskningsrådets (NFR) verksamhet ingår från i det nyinrättade . När det gäller experimentell användning av försöksdjur så har NFR i huvudsak stött grundvetenskaplig forskning. Försöken syftar dels till att förstå funktio- ner hos djuret självt (såväl som hos människan), dels att förstå djurs ekologiska och beteendemässiga samspel med andra individer och sin miljö. Genmodifierade djur används allt oftare för att undersöka en eller flera geners betydelse för olika fysiologiska funktioner. Denna typ av forskning syftar till att öka förståelsen av djurs funktion, både normalt och t.ex. under påverkan av förändringar i miljön. Skogs- och jordbrukets forskningsråd Den verksamhet som bedrivits av Skogs- och jordbrukets forskningsråd () ingår i för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas). har haft till upp- gift att främja och stödja i första hand grundläggande och långsiktig forskning som gagnar ett hållbart nyttjande av biologiska naturresurser med särskild inriktning på de areella näringarna. När det gäller verksamhet inom försöksdjursområdet så har denna inom område utvecklats i nära samverkan med motsvarande verksamhet inom MFR. Beskrivningen ovan av MFR är därför i viss omfattning tillämplig också för verksamhet. NUTEKS forsknings- och utvecklingsfinansiering ingår sedan den 1 i Verket för innovationssystem (). Inom ramen för Närings- och () forskningsfinansierade verksamhet stöds för närvarade två projekt där användning av försöksdjur förekommer. kansprogram för Biomedicin ingår begränsade djurstudier som stöd för kommande kliniska studier på människa. Projekten innefattar bl.a. forsk- ning om nya vaccin, läkemedel och behandling. och Sjukvårdsteknik innefattar moment som i varierande grad rör studier Forskningen inom detta program rör bl.a. biokompatibla material, dvs. material som tolereras av levande vävnader, nya terapier och kliniskt fysiologiska studier. inom ett antal program med biomedicinsk inriktning. neurovetenskap studeras hur skadade nervceller kan repareras eller Det övergripande syftet är att förstå hur den mänskliga hjärnan Kardiovaskulär forskning är ett program om åderförkalkning och dess konsekvenser. Inom inflammationsprogrammet studeras bl.a. behandlingsmetoder för inflammatoriska sjukdomstillstånd som t.ex. Programmet infektion och vaccinologi syftar bl.a. till att studera hur infektionssjukdomar kan förebyggas genom vaccinering. Programmet läkemedelsutveckling behandlar olika aspekter på utveckling och användning av läkemedel. bl.a. aktiviteten hos de gener som styr utvecklingen från befruktat ägg till en färdigutvecklad organism. I flertalet av dessa program används framför allt möss som modell- system för studier av sjukdomar. används dessutom kyckling, bananfluga och rundmask. Ett mål för samt- liga program är att utveckla förbättrade diagnostiska och terapeutiska metoder för de vanligaste sjukdomarna. Inom detta program stöds även anläggningar för framställning av genetiskt modifierade djur vid fem av För att förbättra situationen för svensk neurovetenskaplig forskning Hjärnfondens syfte är att samla in medel för att kunna informera om och stödja forskning rörande nervsystemet och dess sjukdomar. Hjärnfonden finansierar forskning om hjärnan och dess sjukdomar, en forskning som kan få direkt betydelse för att förebygga, bota eller lindra Kunskapen om hjärnan och dess sjukdomar har ökat Hjärnforskning tillhör de områden av medicinsk forskning som är i ett mycket dynamiskt skede i vårt land liksom på många håll i världen. Hjärnsjukdomarna är mycket van- ligare än cancersjukdomarna och samhällets kostnader för dem mång- Forskningsstödet riktar sig till neurovetenskaplig forsk- ning på alla plan från grundvetenskapliga undersökningar på molekylär nivå till beteendestudier, kliniska undersökningar och datasimuleringar Försöksdjursanvändningen kan i vissa fall innebära särskilt svåra etiska överväganden. Användningen av genetiskt modifierade djur, transplanta- tioner från djur till människa (xenotransplantationer) och användning av primater inom forskningen är exempel på sådana områden. Dessa användningsområden har även det gemensamt att de ofta varit uppmärksammade. Genetiskt modifierade djur och xenotransplan- tationer är exempel på metodik som är relativt nya inslag i forskningen. Användning av primater i forskningen däremot har förekommit . Ökad kunskap om apor och deras behov har dock gjort att användning av apor i vetenskaplig forskning alltmer kommit att ifråga- sättas. En beskrivning av vad respektive område innebär, syftet med verksam- heten och de etiska frågeställningar som användningen kan ge upphov till, kommer att göras i de följande avsnitten. Den främsta anledningen till djurförsök inom forskningen är sökandet efter ny kunskap. Trots de senaste decenniernas landvinningar inom t.ex. den biomedicinska forskningen finns det fortfarande mycket som är oklart. För att få ytterligare kunskap krävs att studier bedrivs på olika nivåer. Detta innebär att allt från molekyler till hela organismer behöver studeras. Användningen av genetiskt modifierade djur syftar bl.a. till att förstå den genetiska bakgrunden till sjukdomar. Användningen av genetiskt modifierade försöksdjur bedöms av många att få en allt större betydelse inom den grundläggande forskningen och för exempelvis utveckling av nya läkemedel. I betänkandet Djurförsök (SOU 1998:75) diskuteras användningen av genetiskt modifierade djur inom den biomedicinska forskningen. Enligt utredaren kommer använd- Skr. 2001/02:48 ningen av genetiskt modifierade möss med stor sannolikhet att öka. 12.1.1Vad är genetiskt modifierade djur? Med genetiskt modifierade djur avses djur som har fått en ny gen eller en befintlig gen specifikt förändrad. Det innebär också att den nya genen eller förändringen oftast kan ärvas från generation till generation. I dag- ligt tal talas om transgena djur när den nya genen kommer från en annan art och genutslagning (knock-out) då en fungerande gen slås ut i syfte att studera effekten av bortfallet. 12.1.2Verksamhetens betydelse ur forskningens perspektiv Med genetiskt modifierade försöksdjur är det möjligt att studera hur en genetisk förändring påverkar en hel organism. Detta kan ge oss kunskap om orsaken till sjukliga förändringar. är syftet att hitta vägar till behandling av olika sjukdomar. Användningen av genetiskt modifierade djur gör det t.ex. möjligt att utarbeta modeller för mänskliga sjukdomar. Det finns flera exempel på forskningsområden där användningen av genetiskt modifierade djur har stor betydelse och troligtvis kommer att få allt större betydelse . Exempel på ett sådant område är utvecklingsbiologi där utvecklingen från den enkla icke-specialiserade äggcellen till alla de högt specialiserade cellerna studeras. Det veten- skapliga namnet för denna process är differentiering. Människans foster- utveckling styrs av hur olika gener sätts på och stängs av. Denna forsk- ning bedöms få stor medicinsk betydelse. Ett annat exempel är cancerforskningen. Inom detta område används ett stort antal försöksdjur. Mekanismerna bakom uppkomsten av cancer är mycket komplexa och grundas på en serie förändringar i vissa gener. Dessa s.k. onkogener finns normalt i alla celler. Onkogenerna har betydelse för reglering av differentiering och tillväxt. Forskningen om cancer handlar till stor del om att studera onkogener och samspelet mellan dem. Syftet är att försöka utveckla behandlingsmetoder men även att hitta vägar att förebygga uppkomsten av cancer. För dessa ändamål har transgena musmodeller för olika cancertyper utvecklats. Genetiskt modifierade djur har också kommit till stor användning inom immunologin (läran om immunförsvaret). Den immunologiska forsk- ningen är ett centralt område inom den moderna biologiska forskningen. Genom användning av genetiskt modifierade djur har forskningen fått ett bättre instrument för att förstå hur kroppen kan skilja på kroppsegna och främmande ämnen och hur olika typer av celler i immunsystemet bildas och samverkar. Genom att systematiskt lägga till eller slå ut gener kan successivt hela immunsystemet undersökas. Den kunskap som man får genom denna forskning bidrar till förståelsen för hur sjukdomar som t.ex. diabetes, reumatism och struma uppkommer och hur de kan behandlas. Vad innebär genetisk modifiering för djuren Genetisk modifiering innebär en av människan införd genetisk föränd- ring med hjälp av vissa i lagstiftningen67 identifierade tekniker. Hur de genetiskt modifierade djuren påverkas och om djurskyddsproblem upp- kommer beror på den effekt genförändringen har och måste bedömas från fall till fall. Förändring av vissa gener är med största sannolikhet harmlösa för djuret och risken för att djuret utsätts för lidande är ringa. I andra fall kan den genetiska förändringen innebära en avsevärd påverkan på djuret. Det är inte alltid möjligt att på förhand bedöma vad en genetisk förändring kommer att innebära för djuret. Av dessa skäl är det särskilt viktigt att med stor uppmärksamhet följa och bedöma hur det genetiskt modifierade djuret påverkas. Den djurförsöksetiska prövningen, som har att ta hänsyn till å ena sidan försökets betydelse och å andra sidan lidan- det för djuret, är av stor betydelse för att säkerställa att genetiskt modifie- rade djur inte utsätts för onödigt lidande. 12.1.4Hur omfattande är användningen av genetiskt modifierade djur? Omfattningen och behovet av genetiskt modifierade djur belyses bl.a. av antalet ansökningar som prövats i de djurförsöksetiska nämnderna. Alla ansökningar om sådan användning rapporteras till och (). som inrättades är en statlig myndighet med uppgift att följa den nationella och internationella utvecklingen på genteknikområdet och att bevaka de etiska frågorna. Genom rådgivande verksamhet skall nämnden främja en etiskt försvarbar och säker användning av gentek- niken så att människors och djurs hälsa och miljön skyddas. Nämnden har också till uppgift att sprida kunskap om den gentekniska utveck- lingen och anmäla till regeringen om något användningsområde eller någon planerad användning av gentekniken kan ifrågasättas av etiska eller humanitära skäl. I nedanstående tabell visas hur antalet ansökningar till de djurförsöks- etiska nämnderna om försök med genetiskt modifierade djur har ökat . Användningen av försöksdjur som är genetiskt modi- fierade har dock inte medfört att det totala antalet använda försöksdjur ökat (se kap. 5). 67 och rådets direktiv /18/EG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av direktiv /220/EEG