prop · GO033 · 2001-01-01 00:00:00 — Genom decentraliseringen av ansvaret för förskolan, skolan och vuxenutbildningen och införandet av mål- och resultatstyrning har skolväsendet fått förändrade förutsättningar och tydligare krav på sig vad gäller kvalitet och måluppfyllelse. Högre krav ställs på lärarnas och skolledarnas förmåga att analysera och utveckla ett tänkande om skolarbetets innehåll och uppläggning, att utvärdera sin egen verksamhet och elevernas kunskaper, arbetssätt och prestationer. Med denna utveckling, och i den utveckling till ett lärande samhälle som pågår, är det viktigt att öka förståelsen för hur ny kunskap bildas, utvecklas, tas emot och används. Likaså är det angeläget att förstå villkoren och förutsättningarna för lärande under olika skeenden i livet och i olika sammanhang samt hur lärande kan organiseras. Informationstekniken är ett centralt verktyg i det livslånga lärandet. Det är därför viktigt att öka och utveckla kunskap och kompetens om informationstekniken som metod. Lärarutbildningen vid universitet och högskolor har sin bas i forskning som utvecklar och prövar teorier om utbildning och lärande och som också ställer frågor om kunskapsbildning och lärande i anslutning till högskolans vetenskapliga discipliner. Som en konsekvens av högskolans engagemang i det livslånga lärandet är det också väsentligt att all annan högskoleutbildning och utbildning av högskolans lärare på motsvarande sätt präglas av den kunskapsbyggnad om lärande som pågår i och andra länder. Forskningen kring utbildning, lärande, kunskapsbildning och kunskapsförmedling är alltjämt för svagt utvecklad i . Forskning 2000 (SOU 1998:128) konstaterar att forskning om utbildning förekommer som udda specialiteter inom större forskningsområden, om de alls är företrädda i forskningsorganisationen. Sedan lärarutbildningen fördes in i högskolan genom högskolereform har lärarutbildningens forskningsbas paradoxalt nog försvagats snarare än förstärkts. Alltför ofta ligger lärarutbildningen utanför den forskning som bedrivs inom högskolan och berikas därför inte i tillräcklig grad av forskningsrön. Den forskning som bedrivs inom exempelvis pedagogik, psykologi, sociologi, statsvetenskap och filosofi och som på olika sätt rör utbildning och lärande kommer i tämligen liten utsträckning lärarutbildningen och skolväsendet till godo. Genom regeringens och andra finansiärers stöd till forskning med anknytning till lärarutbildningen har emellertid en lovande utveckling startats. Regeringen tar också nya initiativ på området. Flera lärosäten framhåller i sina forskningsstrategier att utbildning och lärande är prioriterade områden och att det pågår en uppbyggnad av forskning och forskarutbildning kring utbildning och lärande. Även ämnesdidaktisk forskning är på frammarsch vid flera universitet och högskolor. Det gäller särskilt den ämnesdidaktiska forskningen som rör grundskole- och gymnasieutbildning. Regeringen tillkallade en särskild utredare med uppdrag att kartlägga och analysera den pedagogiska utvecklingen och det pedagogiska förnyelsearbetet inom den högre utbildningen (Dir. 2000:24). Utredaren skall bl.a. kartlägga inriktningen och omfattningen på den forskning som bedrivs kring högskolepedagogik samt föreslå hur spridningen av resultaten av forskningen kring högskolepedagogik kan främjas. Uppdraget skall redovisas Regeringen ser mycket positivt på den utveckling av forskning och forskarutbildning kring lärande med direkt relevans för en pedagogisk yrkesutövning som pågår inom universitet och högskolor. Statliga medel som har fördelats av till sådan forskning har haft betydelse för denna utveckling. Resurser har också tillkommit genom lokala satsningar samt från forskningsråd, stiftelser och olika fonder. Dessa satsningar har givit det utbildningsvetenskapliga området en bas för fortsatt tillväxt. Området har fortfarande alldeles för liten omfattning för att kunna tillgodose de ökande behov av kunskaper om utbildning och lärande som skola, lärarutbildning och samhället i övrigt har. Enligt regeringen är de synnerligen angeläget att den lovande forskning som håller på att ta form ges ett kraftfullt och långsiktigt stöd. I propositionen En förnyad lärarutbildning (prop. 1999/2000:135) föreslås därför en kraftig förstärkning av resurserna till utbildningsvetenskaplig forskning i anslutning till lärarutbildning och den pedagogiska yrkesverksamheten. Utöver detta satsar regeringen på ett flertal utvecklingsprojekt som syftar till att förstärka skolväsendets vetenskapliga kunskapsbas och att utveckla värdegrundsområdet. Forskningsbasen för lärarutbildningen måste enligt regeringen ges förutsättningar att bli betydligt starkare. Det gäller såväl befintlig forskning av hög kvalitet och med stor utvecklingspotential, som utvecklingen av nya relevanta forskningsområden. Regeringen bedömer att utbildningsvetenskaplig forskning är av strategisk betydelse för kunskapssamhället och dess ökande behov av kunskapsutveckling, utbildning och kvalificerat lärande. Se vidare avsnitt 7.2 samt avsnitt 8.3.1 angående forskarskolor. Av de nya resurser som anvisat för forskning och forskarutbildning 2003 bör totalt fördelas till utbildningsvetenskaplig forskning. Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas inom ramen för budget.. En planeringsförutsättning bör vara att ytterligare fördelas för och ytterligare . Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas till två forskarskolor inom utbildningsvetenskap (jfr avsnitt 8.3.1). En planeringsförutsättning för dessa forskarskolor bör vara att ytterligare fördelas för och för . Som en planeringsförutsättning tillförs dessutom, utöver de ovan nämnda , för utbildningsvetenskap. En utgångspunkt för fördelning av medel är att deltagande lärosäten tillsammans bör satsa egna resurser motsvarande minst en tredjedel av de medel som erhålls från rådet. 6.3.7 Vård- och omsorgsforskning Regeringens bedömning: Av de nya resurser som anvisat för forskning och forskarutbildning bör totalt fördelas till vård- och omsorgsforskning. Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas inom ramen för budget. En planeringsförutsättning bör vara att ytterligare fördelas för . Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas till en forskarskola inom området vård och omsorg (jfr avsnitt 8.3.1). En planeringsförutsättning för forskarskolan bör vara att ytterligare fördelas för och ytterligare för . Skälen för regeringens bedömning: Vårdforskningen är ett nytt och viktigt forskningsområde som fått ökad betydelse för utvecklingen av hälso- och sjukvården samt social omsorg. Forskningen är under uppbyggnad avseende såväl forskningskompetens som organisation och struktur. Omvårdnadsforskning och vårdforskning bedrivs huvudsakligen inom det medicinska området, men också inom det samhällsvetenskapliga området. Vårdforskning bedrivs i regel av de universitet och högskolor som har vetenskapsområdet medicin, men också av andra högskolor som har ansvar för utbildning för hälso- och sjukvårdsyrken. Benämningen på forskningsområdena varierar beroende på vilken profilering lärosätena vill satsa på. Forskning som inriktas mot sjuksköterskornas ansvarsområde benämns ofta omvårdnadsforskning. En viktig finansiär av vårdforskning vid sidan av de medel som fördelats via statsbudgeten är , som bildades av en del av löntagarfondsmedlen. Stiftelsen har enligt sina stadgar till uppgift att främja forskning och forskarutbildning inom vård och allergiområdet. Stiftelsen delar också ut medel till forskning som behandlar vårdprocessens utformning och dess betydelse för behandlings- och vårdresultat, samt hur förändringar i sjukvården påverkar den enskilda människan. Regeringen gav 1994 utredningen (Dir. 1992:30) om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) genom tilläggsdirektiv i uppdrag att bl.a. överväga ansvarsfördelningen mellan staten och sjukvårdshuvudmännen i fråga om finansiering av vårdforskning samt i vilka former stöd kan ges till vårdforskningens utveckling. Utredningen har kartlagt vårdforskningen vid högskolan och konstaterar i sitt betänkande God vård på lika villkor? om styrning av hälso- och sjukvården (SOU 1999:66) att det bedrivs en ur ett internationellt perspektiv omfattande vårdforskning och att det har skett en snabb utveckling inom detta område. Forskningen är huvudsakligen inriktad på patienternas situation och hur en anpassning kan ske till sjukdom och handikapp. Kommittén anser att forskning och utveckling om äldrevård, handikappvård och vård om psykiskt funktionshindrade bör stimuleras. De problem som kommittén pekar på är att omvårdnadsforskningen präglas av små forskningsmiljöer som är spridda vid flera högskolor och att det skulle behövs en större koncentration till ett begränsat antal forskningsmiljöer för varje huvudämne. En ökad samverkan mellan forskare skulle bidra till en sammanhållen forskningsprofil och ge möjlighet till fördjupad kunskapsutveckling inom området. Vidare konstaterar kommittén att antalet forskarstuderande är mycket stort i förhållande till antalet handledare och att detta bör uppmärksammas vid de universitet och högskolor där denna typ av forskning bedrivs. Antalet personer som disputerat inom ämnesområdet har ökat mycket snabbt sedan högskolereformen 1977, då möjligheterna öppnades för personer med s.k. medellång vårdutbildning att gå vidare till forskarutbildning. genomförde en beräkning av antalet doktorander och forskare vid universitet och högskolor. Antalet disputerade sjuksköterskor ökade från ca 35 till 170. Antalet registrerade doktorander inom vård- och omsorgsforskning vid medicinsk och samhällsvetenskaplig fakultet var 1998 682 personer. Antalet disputerade lärare var 168, varav 48 hade professors eller docentkompetens. Enligt regeringens mening är en utveckling av vårdforskningen vid sidan av den medicinska forskningen ett viktigt bidrag för att utveckla hälso- och sjukvården. Svensk hälso- och sjukvård befinner sig i en intensiv period av förändring och utveckling. Omfattande strukturella förändringar har genomförts . Landvinningarna inom den medicinska vetenskapen skapar också förändrade förutsättningar för vården. Fler människor kan behandlas allt högre upp i åldrarna, och fler sjukdomar botas. På så sätt bidrar den medicinska utvecklingen till att skapa nya vårdbehov och mer omfattande vårdbehov för samhället. Förutsättningarna för att bedriva klinisk forskning för läkare såväl som sjuksköterskor och annan vårdpersonal har försämrats bl. a. till följd av omorganiseringar inom hälso- och sjukvården. Forskningen bidrar till att förbättra omvårdnadsmetoder och allmänt höja kompetensen bland personalen inom vården. Vårdpersonalens kompetens kommer att få en avgörande betydelse för hur samhället kommer att kunna klara av det ökat vårdefterfrågan hos befolkningen. kommer att finnas ett ämnesråd för medicin som också kommer att få ansvar för att främja och stödja vårdvetenskaplig forskning. Av de nya resurser anvisat för forskning och forskarutbildning 2003 bör totalt fördelas till vård- och omsorgsforskning. Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas inom ramen för budget. En planeringsförutsättning bör vara att ytterligare fördelas för . Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas till en forskarskola inom området vård och omsorg (jfr avsnitt 8.3.1). En planeringsförutsättning för forskarskolan bör vara att ytterligare fördelas för och ytterligare för . Förutom de medel som avsätts från statliga bidrag tillförs området från till vård- och allergiforskning. I samband med pensionsavgångar inom lärarkåren kommer det att finnas ett stort behov av forskarutbildade lärare . med en utbyggd forskarutbildning är det angeläget att fortsätta utvecklingen av vårdforskningen för att ytterligare stärka forskningsanknytningen av vårdutbildningarna. Särskilt viktigt är detta inom områden där andelen forskarutbildade lärare är mycket låg eller saknas helt. Regeringen har också i samband med överläggningar om ett eventuellt förstatligande av landstingens vårdhögskoleutbildningar kunnat konstatera att i landstingens avtal, som gäller utbildningsuppdrag, med statliga universitet och högskolor inkluderas medel för såväl forskning som andra kompetenshöjande åtgärder. 6.3.8 Miljö och hållbar utveckling Regeringens bedömning: Av de nya resurser som anvisat för forskning och forskarutbildning 2003 bör totalt fördelas till forskning inom miljö och hållbar utveckling inom ramen för budgeten för för miljö, areella näringar och samhällsbyggande. Av de nya resurserna föreslås i budgetpropositionen för att fördelas under budgetåret. En planeringsförutsättning bör vara att ytterligare fördelas för och ytterligare för . Skälen för regeringens bedömning En hållbar samhällsutveckling är ett långsiktigt övergripande mål för statsmakterna. Målet omfattar såväl ekologiska som sociala, kulturella och ekonomiska dimensioner. Dessa dimensioner är ömsesidigt beroende av varandra och måste vägas samman på ett balanserat sätt för att målet om en hållbar utveckling skall uppnås. Ytterst handlar det om att tillförsäkra nuvarande och kommande generationer en ren miljö, goda framtidsutsikter och en god livskvalitet. För att åstadkomma detta måste viktiga biotoper skyddas och den biologiska mångfalden i svensk flora och fauna bevaras. Biologisk forskning är i detta sammanhanget nödvändig för att förstå den ekologiska påverkan av mänsklig aktivitet. Målsättningen om en hållbar utveckling har sin upprinnelse i om hållbar utveckling och i beslut och åtaganden i främst Riodeklarationen, , Konventionen om biologisk mångfald och i Klimat- konventionen om klimatförändringar. I regeringsförklaringarna har regeringen uttalat att skall vara ett föregångsland i en regional och global strävan mot en ekologiskt hållbar utveckling. Arbetet med att ställa om till ekologisk hållbarhet skall fortsätta och påskyndas. Målet, som formuleras i regeringens proposition Svenska miljömål - Miljöpolitik för ett hållbart (prop. 1997/98:145, miljöpropositionen), är att skall ha nått en ekologiskt hållbar utveckling inom en generation. För att bidra till en global utjämning och undvika att miljöförstöring och utarmning av naturresurser och ekosystem skall försämra framtida generationers livsmiljö och välfärd, har regeringen ställt upp tre övergripande mål för ekologisk hållbarhet: skyddet av miljön, en effektiv användning av naturresurser och en hållbar försörjning med sådana resurser. skall utvecklas på ett sätt som ger förutsättningar för en uthållig och hög ekonomisk tillväxt i en värld som präglas av snabba förändringar och en allt hårdare konkurrens. Det innebär att utvecklingen bl.a. måste präglas av kostnads- och naturresurseffektivitet. FoU är ett viktigt redskap för att nå dessa mål. En hållbar samhällsutveckling på dessa premisser kan också leda till att nya arbetstillfällen skapas och välfärden utvecklas. Energisystemet är av central betydelse i arbetet med att uppnå en hållbar utveckling och tillväxt. Den svenska energipolitiken lades fast genom energipolitiska beslut (prop. 1996/97:84, prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). Genom energipolitiska beslut tillskapades ett nytt långsiktigt energipolitiskt program för omställningen av energisystemet. Basen för de långsiktiga åtgärderna inom detta program är en målmedveten satsning på forskning, utveckling och demonstration för att främja omställningen till ett ekologiskt och ekonomiskt uthålligt energisystem. Målet är att sänka kostnaderna för och introducera ny energiteknik baserad på förnybara energislag. Genom beslutet har de statliga insatserna för utveckling av tekniken för framtidens energisystem förstärks och koncentreras. har huvudansvaret för genomförandet av det långsiktiga energipolitiska programmet. I avsnittet 7.6.2. görs en översiktlig beskrivning av genomförandet av programmet. Målen för ekologisk hållbarhet Dagens miljöpolitik har växt fram ur insikten om allvaret i olika miljöhot ozonlagrets uttunning, växthuseffekten, försurningen, övergödningen, giftiga ämnens effekter på hälsa och miljö samt ohållbart utnyttjande av naturresurser. Miljöpolitiken har därför under riktats in på att formulera mål och utforma medel för att avvärja dessa hot. I en rapport från Europeiska miljöbyrån om miljötillståndet inom EU konstateras dock att miljön i är hårt belastad och att utvecklingen inom vissa områden fortfarande går åt fel håll. Denna utveckling måste vändas. Ökade kunskaper behövs om hur miljön påverkas och hur stora miljöhoten verkligen är. Även om stora delar av miljöpåverkan är känd finns fortfarande vetenskapliga diskussioner huruvida exempelvis växthuseffekten verkligen har haft någon påverkan på klimatet och hur stor dess inverka kommer att bli. Forskarna har olika uppfattning om effekterna av kalkning som skydd mot försurning av sjöar. Inom alla områden behövs mera grundforskning om biologiska processer för att vi skall förstå de effekter civilisationen har. De globala försörjningsfrågorna vad gäller naturresurser, livsmedel och färskvatten är nära sammanflätade med de stora miljöfrågorna. Med allt allvarligare miljöproblem orsakade av klimatförändringar, växande befolkning och välstånd i världen blir fördelningen av naturresurser betydelsefull. De rika nationerna måste öka sin resurseffektivitet dramatiskt över de närmaste decennierna. De förnyelsebara resurserna måste skyddas och utvecklas för att möjliggöra en hållbar försörjning. Resursförbrukning och t.ex. koldioxidutsläpp ökar med ökad BNP. I takt med att levnadsstandarden höjs i många länder ersätts många miljöproblem av andra. För att bryta sambandet mellan ökad levnadsstandard och ökad BNP krävs forskning kring såväl energieffektivisering som miljövänligare resursanvändning. som de allra mest påtagliga miljöproblemen i är på väg att begränsas förändras hotbilden. De hot mot miljön som vi nu ser framför oss är av mer komplicerad natur, t.ex. genom att s.k. diffusa utsläpp (små men många utsläpp) får ökad betydelse. Tillsammans med insikten om att användningen av naturresurser måste ändras, riktar det intresset alltmer mot livsstilsfrågor, konsumtionsmönster, kulturvanor, produktionsmetoder och samhällets organisation och planering uppmärksammas därför allt mer. Kunskapen om detta är ofullständig och miljöarbetet måste följas av fördjupade studier av den globala miljöeffekterna av samhällsutveckling. För att en strategi för en ekologiskt hållbar utveckling skall bli framgångsrik måste den främja såväl den sociala, kulturella som den ekonomiska utvecklingen. Europeisk och global samverkan Arbetet inom EU och i andra internationella sammanhang (FN, WTO, , , ICES m.fl.), inklusive samarbetet i vårt närområde, är centralt för att nå en hållbar utveckling. Det innebär att lösningarna på problemen måste sökas inom EU och i ett internationellt samarbete. Ett betydande kunskapsstöd i form av forskning kommer att krävas som underlag dels för att nå miljömålen, dels som stöd för agerande i internationella förhandlingar på miljöområdet. Ett sådant kunskapsstöd är också avgörande när det gäller möjligheter att påverka utvecklingen inom EU. För , som är pådrivande för en ekologiskt och ekonomiskt hållbar utveckling, är det viktigt att beslut inom EU och i andra internationella sammanhang kan grundas på bästa möjliga vetenskapliga underlag. Det gäller i hög grad för vårt arbete inom de enda två inom EU harmoniserade politikområdena, dvs. jordbrukspolitiken och fiskeripolitiken, inom vilka driver ett flertal viktiga frågor med bäring på hållbar utveckling, miljö, säkra livsmedel, djurskydd etc, men också för vårt arbete inom de politikområden inom EU som påverkar skogsbruket och skogsindustrin, där , tillsammans med och , har andra perspektiv än flertalet övriga medlemsstater. Genom ett aktivt deltagande i forskningsprojekt inom ramen för EU:s ramprogram för forskning och utveckling kan svenska forskare bidra till detta underlag och ge stöd för det svenska agerandet i dessa sammanhang. Avgörande för våra möjligheter att driva en framgångsrik miljö- och lantbrukspolitik är att vi kan motivera våra ställningstaganden med stöd av forskningsresultat och att vi kan ta vara på forskningsresultat från andra länder. Svenska forskningsframgångar i EU:s ramprogram grundas på att man i har lyckats kombinera grundläggande lantbruks- och miljöforskning med kravet på fokusering på relevanta problem inom områdena. Den svenska forskningen inom dessa områden bör därför fortsatt vara av högsta internationella kvalitet. Forskningen bör ges en inriktning, som kännetecknas av grundläggande kunskapsuppbyggnad samt förmåga till synteser och systemlösningar. Eftersom energimarknaderna utvecklas snabbt genom avreglering och internationell integrering och de miljö- och klimatmässiga utmaningarna som energisystemet står inför i stor utsträckning är globala görs de svenska forsknings- och utvecklingsinsatserna i allt större utsträckning i ett internationellt samarbete. Genom det internationella forskningssamarbetet höjs kompetens och kvalitet i den nationella forskningen. De centrala internationella samarbetsformerna på energiforskningsområdet utgörs av EU:s femte ramprogram för forskning och utveckling, samt av samarbetet inom (). Forskningssamarbetet med länderna runt är betydelsefullt för hela regionens utveckling och ges hög prioritet. Hållbar utveckling är också en viktig aspekt i vårt samarbete med utvecklingsländer på olika håll i världen. De behöver hjälp att ta steget förbi den teknik vi börjar att överge till den nya och ekologiskt hållbara teknik som utvecklas. Kunskap, styrmedel och institutionell uppbyggnad som främjar ekologisk hållbarhet behöver utvecklas. Utvecklingssamarbetet behöver därför stöd av forskning för ekologisk hållbarhet på samma sätt som det internationella förhandlingsarbetet. Forskning till stöd för en ekologiskt hållbar utveckling För att klara den stora uppgiften att förena ekologisk hållbarhet med ekonomisk tillväxt och social och kulturell välfärd krävs betydande forsknings-, utbildnings- och informationsinsatser samt en utvecklad samverkan mellan forskningsfinansiärer och forskningsutförare och andra berörda, bl.a. näringsliv samt enskilda hushåll och individer. FRN fick i uppdrag att utreda frågan om forskning för hållbar utveckling. Nämnden konstaterade i utredningen att forskning för hållbar utveckling pågår i det svenska forskningssystemet men att insatserna är otillräckliga inom många områden. Utredningen ansåg också att ett tydligare hållbarhetsperspektiv behövs inom flera forskningsfinansierande organ och att en ökad samordning av forskningen är nödvändig. Forskningsinsatserna är ofta tvärvetenskapliga, men utredningen understryker också den betydelse grundforskningen har för att utveckla kunskapsbasen. FRN anser att alla forskningsaktörer måste ta ett ansvar för forskning till stöd för en hållbar utveckling. Begreppet samhällsrelevans, som finns i myndigheternas instruktioner, måste inbegripa hållbar utveckling. Vidare uppmärksammas bl.a. några forskningsområden som organisatoriskt har en oklar hemvist och behöver förstärkas såsom forskning om styrmedel, ekoeffektivitet och miljötoxikologi (toxikologi, ekotoxikologi och miljömedicin). Många remissinstanser som yttrat sig över utredningen stödjer utredningens slutsatser. Regeringen har på utredningens förslag avsatt särskilda forskningsmedel till . Dessa avser främst forskningsstöd för miljöeffektstudier och miljötoxikologi. har också svarat för longitudinella studier av artförekomst, mätningar av tillstånd i och vatten vid de marinbiologiska stationerna. Forskningsfältet är i hög grad mångdisciplinärt.