prop · GP031d7 · 2001-09-20 00:00:00 — Härutöver kan regeringen konstatera att utvecklingen av Försvarsmaktens nya organisation för underhållstjänst och stödverksamhet fortsatt i enlighet med vad beslutade . Med beaktande av ovan angivna omständigheter och det nuvarande gynnsamma omvärldsläget bedömer regeringen att läget inom de operativa lednings- och underhållsförbanden är godtagbart. Arméstridskrafterna har omorganiserats. Avvecklingen av ett stort antal krigsförband har påbörjats. Vid utgången av 2000 fanns bl.a. följande förband inom arméstridskrafterna: tre artilleriregementsstaber med artilleriledningskompanier, två fallskärmsjägarbataljoner, två luftvärnsbataljoner med robot 77/97, en luftvärnsbataljon med robot 70/90, två divisionsingenjörbataljoner, en divisionsingenjörbataljon, tre förbindelsebataljoner, tre fältsjukhus, tre stridsvagnstrans- 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 portkompanier, fyra militärdistriktsstaber, två norrlandsjägarbataljoner, sex brigadledningar, sexton mekaniserade bataljoner, fyra brigadluftvärnsbataljoner med robot 90/70, sex stadsskyttebataljoner och fyra haubitsbataljoner 77B. har antalet totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt varit färre inom armé- stridskrafterna än vad som inledningsvis planerats och målsättningarna för förbandens utbildning har varit anpassade till detta förhållande. En konsekvens av detta är enligt Försvarsmakten att förbanden endast har nått målen på grupp-, plutons-, och för vissa förband, kompaninivå. Enligt Försvarsmakten innebär detta bl.a. att officerarnas förmåga att leda sammansatta större förband i komplexa stridssituationer inte har förbättrats jämfört med . Däremot har den internationella förmågan ökat. Mekaniserade förband har förberetts för internationella insatser. Nedan redovisas arméstridskrafterna uppdelade på divisionsförband, nationella skyddsstyrkor samt armébrigadförband. Även vid divisionsförbanden har ambitionsnivån för kompanier och bataljonsförband varit låg på grund av reducerad tilldelning av totalförsvarspliktiga. Det har inneburit att kompletta förband inte alltid har övats men Försvarsmaktens bedömning är att personalens individuella kompetens bibehållits. Öv- ningarna Snöyra och Syd 2000 har dock medfört att olika funktioner har samövats. Till divisionsförbanden har anskaffning av en första delserie obemannade luftfarkoster för underrättelsetjänst slutförts. Fortsatta leveranser av artillerilokaliseringsradar har skett, varvid totalt tio exemplar har levererats till Försvarsmakten. Telesystem 9000 har i princip slutlevererats, leverans av viss underhållsutrustning kvarstår. Modifiering av luftvärnsrobotsystem 70 och 77 fortsätter. Ut- veckling av luftvärnsrobotsystem 23 Bamse fortsätter och en begränsad volym av systemet har beställts. I syfte att möjliggöra splitterskyddad trupptransport har ett stort antal pansarterrängbilar beställts. Anskaffning av krigsbro 5 har slutförts. Vid de nationella skyddsstyrkorna har stora förändringar ägt rum. En ny ledningsorganisation har införts genom inrättande av fyra militärdistrikt. Ett stort antal territorialförsvarsförband har avvecklats och 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 nya förband är under införande. Till de nationella skyddsstyrkorna har materiel överförts från förband som avvecklats. Hemvärnets personalstyrka uppgår till ca 69 000 vilket är ca 1 000 färre än . Chefskvaliteten har förbättrats genom utbildning och genom rekrytering av reserv- och värnpliktsofficerare från nedlagda krigsförband m.m. Hemvärnet är enligt Försvarsmakten inne i en generationsväxling. De äldre inom hemvärnet lämnar efterhand organisationen. Hemvärnet föryngras, bl.a. är av de nyrekryterade . Enligt Försvarsmakten har övningsverksamheten inneburit att förbättrad kompetens och kvalitet uppnåtts. Verksamheten uppvisar dock ett vikande deltagande och en minskande andel fullgjorda kontrakt. Trots detta har antalet totalt fullgjorda timmar ökat. Kompetensuppbyggnad för motorisering samt nya lednings- och stabsstödsystem har påbörjats med gott resultat. Ett antal större regionala insatser avseende stöd till samhället har genomförts parallellt med ett flertal mindre, lokalt, knutna insatser som bl.a. eftersökning av försvunna personer. Samverkan och samövning med polis, kommunledning samt den kommunala räddningstjänsten har utvecklats. Vid armébrigadförbanden har i huvudsak målen nåtts på grupp-, plutons-, och för vissa förband, på kompaninivå. Övningarna Snöyra och Syd 2000 har även för armébrigadförbanden medfört att olika funktioner har samövats och att kompetenser i förband har bibehållits. Volymen totalförsvarspliktiga har medfört att övningar med fullt bemannade insatsförband av kompanis och bataljons storlek blivit begränsade. Enligt Försvarsmakten har det begränsade antalet totalförsvarspliktiga som disponerats vid utbildningen också medfört att officerarnas förmåga att leda förband och att få systemförståelse har minskat. Enligt Försvarsmakten har kompetensutveckling av yrkesofficerarna inte kunnat genomföras i tillräcklig omfattning vilket delvis skall bero på att truppföringstillfällena för yrkesofficerare vid förbanden och för elever vid skolor som också skall övas är för få. Försvarsmakten anmäler vidare att kompanicheferna inte har tillräckliga kunskaper efter fullgjord utbildning. De av Försvarsmakten uppsatta målen för ledningsförbanden som ingår i armébrigaderna har i huvudsak nåtts . Målen för stridsvagnsförbanden har inte nåtts, i första hand beroende på att viss utbildningsmateriel saknas. En annan bidragande orsak är att utbildningstiden för stridsvagnsbesättningarna är för kort enligt Försvarsmakten och bör förlängas . Luftvärnsförband har genomfört samövningen Focus med flygförband. Ett mekaniserat skyttekompani för internationella insatser har organiserats från . beslutade regeringen att Försvarsmakten skulle förstärka den bataljon som redan fanns på plats i Kosovo med detta kompani. Till armébrigadförbanden har 25 stridsvagnar av typ levererats. Detta innebär att totalt 98 av 120 stridsvagnar är levererade. Vidare har 65 levererats till Försvarsmakten (sammanlagt 424 av totalt 509). Av specialversionerna återstår endast leveranser av en stridsledningsvagn. Samtliga brobandvagnar 971 är levererade till Försvarsmakten, vilket innebär totalt 32 vagnar och 96 broar. Leverans av pansarbandvagn 501 fortsätter. Försvarsmakten redovisar att även har de ursprungliga målen inte alltid nåtts pga. att ambitionsnivån har anpassats till tillgänglig personal, utbildningstid m.m. De större övningarna Snöstorm och Vårbris har genomförts och tillfört insatsorganisationen . Försvarsmakten redovisar även att övningarna har bidragit till att de värnpliktigas attityd har påverkats positivt. Försvarsmaktens ekonomiska situation har enligt redovisningen medfört att verksamhet riktad mot reservofficerare har minskat. Regeringen kan konstatera att ett flertal av de brister som redovisats ovan även angavs i Försvarsmaktens förra årsredovisning. Det gäller bl.a. bristerna i stridsvagnsförbandens utbildning samt de alltför fåtaliga truppföringstillfällena för officerarna. Ett par större arméövningar har genomförts så att olika funktioner har kunnat samövas. I övrigt har övningsverksamheten mestadels bedrivits på lägre förbandsnivåer. Mot bakgrund av detta drar regeringen slutsatsen att arméstridskrafternas förbandsverksamhet har bedrivits på samma nivå som . Förbanden har därmed inte kunnat förbättra sin förmåga i önskvärd omfattning. Därmed har heller inte förutsättningar funnits för att förbättra yrkesofficerarnas kompetens att leda större förband i komplexa stridssituationer. har den internationella förmågan ökat. deltar Försvarsmakten med trupp omfattande närmare 1 000 personer i insatserna på . Erfarenheterna från den internationella verksamheten bidrar till att utveckla arméförbandens förmåga. Organiseringen av ytterligare förband som är anmälda till internationella styrkeregister pågår. Sammantaget bedömer regeringen därför att läget inom arméstridskrafterna trots ovan redovisade brister är godtagbart. Inom marinstridskrafternas lednings- och underhållsförband har bl.a. ingått två marinbaser samt två underhållsförband, fem underhållsbataljoner, tre underhållskompanier samt signalspaningsfartyget . Inom stridsfartygsförbanden har huvudsakligen ingått två ytstridsflottiljer (bl.a. sex korvetter, fyra robotbåtar och tolv patrullbåtar), en minkrigsflottilj (bl.a. åtta minröjningsfartyg och ytterligare ett i materielberedskap, två röjdykfartyg, fyra bojfartyg och ett minfartyg) och en ubåtsflottilj (bl.a. fem ubåtar och ytterligare två i materielberedskap och ett ubåtsräddningsfartyg, inklusive en ubåtsräddningsfarkost). Inom kustförsvarsförbanden har kustartilleriet bytt namn till amfibiekåren. Inom amfibiekåren har bl.a. ingått en amfibiebrigadledning, amfibiebataljoner samt två sjöstridsbataljoner (i huvudsak utrustade med robotar, sjöminor, granatkastare och ett 180-tal stridsbåtar av olika typer). Huvuddelen av lednings- och underhållsförbanden har avvecklats och omstrukturerats . Därigenom har ett antal av de lednings- och underhållsförbanden omorganiserats och tillförts de nationella skyddsstyrkorna. Marinkommandostaberna har avvecklats och verksamheten har överförts till det nya operativa ledningsförbandet, Marintaktiska kommando som utgör en del av den Operativa insatsledningen. När det gäller verksamhetens genomförande konstaterar regeringen att Försvarsmakten har redovisat att avveckling av materiel och anläggningar för de lednings- och underhållsförbanden i stort har skett i enlighet med 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 den tidigare beslutade inriktningen. Lednings- och underhållsförbandens samverkan med civila myndigheter har fortgått, särskilt har verksamheten inom sjöövervakningen ökat med anledning av att Försvarsmakten tillfördes ansvaret att förse med en sammanställd sjölägesinformation. Såväl Försvarsmakten som redovisar goda erfarenheter från samarbetet. Försvarsmakten har redovisat en avtagande rörlighet inom de lednings- och underhållsförbanden. I stort har dock förmågan i insatsorganisationen Verksamheten har gett i huvudsak följande effekter i insatsorganisationen. Förmågan vid ytstridsförbanden har i allt väsentligt vidmakthållits. Försvarsmakten har i sin årsredovisning pekat på att förmågan till sjöminering i likhet har fortsatt att nedgå. Som ett led i regeringens uppföljning av dessa frågor uppdrogs i regleringsbrevet åt Försvarsmakten att vidta åtgärder för att förhindra att den rapporterade minskningen av marinstridskrafternas förmåga till minering fortsätter. Vid minkrigsflottiljen har minröjningsstyrkan avsedd för internationella insatser organiserats. De genomförda insatserna i , och har enligt Försvarsmaktens bedömning medfört att minröjningsförmågan vid minkrigsflottiljen har vidmakthållits. Därtill har delar av minkrigsförbanden omorganiserats och överförts till de nationella skyddsstyrkorna. Ubåtsflottiljen har bl.a. genomfört operativa spaningsföretag och utgjort stöd till samhället i form av sjöräddningsinsatser. Avveckling av ubåtar och en dykeri- och räddningsdivision har genomförts . I enlighet med gällande inriktning har tre ubåtar av Gotlandsklass tagits i drift. Taktikutveckling och utbildning av besättningar till dessa har påbörjats. Systemverifiering av en ubåt av Gotlandsklass har genomförts i . Vidare har exportstöd i form av utbildning av singaporianska ubåtsbesättningar inom projekt genomförts. Ur kustartilleriet har totalt fem basskydds- och bevakningsbataljoner samt ett bevakningskompani bildats. Dessa förband har tillförts de nationella skyddsstyrkorna. I enlighet med tidigare beslutad inriktning har marinregementena, tre amfibiebataljoner, kustartille- 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 ribataljonerna, det tunga kustrobotbatteriet samt kustförsvarsbataljonerna avvecklats. Un- der 2000 har inte några större leveranser av materiel skett till amfibiekåren. Detta beror på att leveranser av stridsbåtar har förskjutits och istället utnyttjats i exportstödssyfte. Mindre leveranser av materiel till rörlig amfibiebrigadledning har däremot fortsatt i enlighet med tidigare fastställd inriktning. Försvarsmakten har i stort bedömt att amfibieförbandens förmåga och effekt i insatsorganisationen utvecklats. har ett antal kvarstående brister avseende operativa förmåga fortsatt redovisats . har förbandsverksamhetens omfattning inom marinstridskrafterna kraftigt reducerats. Bland annat genomfördes inte slutövningar, och utbildningstiden för de totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt förkortades. Som en följd av detta har vissa fartygsbesättningar inte nått acceptabel utbildningsnivå. Vid amfibieförbanden kan utbildningsresultatet sammanfattas till god färdighet för enskild soldat, men med begränsad förmåga att uppträda i förband. Regeringen bedömer att de organisatoriska förändringar som beslutade i allt väsentligt har genomförts i enlighet med den fastställda planen. Inom materielförsörjningsområdet har under verksamhetsåret sjösättningen av det första fartyget av Visbyklass, påbörjandet av halvtidsmodifiering av ubåt Västergötlandsklass, färdigställande av tre fartyg för minröjningsstyrkan avsedd för internationella insatser (två av Landsortsklass och ett underhålls- och lagfartyg), samt det fortsatta genomförandet av halvtidsmoderniseringen av korvett (Stockholmsklass) prioriterats. har anskaffning av torped 62 påbörjats, och halvtidsmoderniseringen av ubåtsräddningsfarkosten har slutförts. Vidare har anskaffning av stridsbåtar omplanerats och anskaffning av svävare försenats. Regeringen har tidigare angett att det är av vikt att Försvarsmakten, genom övningar på högre förbandsnivå och samövningar mellan olika förbandstyper, fortsätter att prioritera verksamhet som leder till fortsatt ökad kompetens hos personalen. I syfte att vidareutveckla marinstridskrafterna mot integrerade och behovssammansatta styrkor och mot ökad förmåga till samverkan med andra nationers förband vid övningar och internationella insatser i vårt närområde har Försvarsmakten således funnit det nödvändigt att prioritera övningar i högre förbandsstrukturer samt att utföra systemverifieringar. Vidare konstaterar regeringen att Försvarsmakten redovisar att internationaliseringen av marinstridskrafterna fortgår i enlighet med beslutad inriktning inom planerings- och översynsprocessen (PARP) och inom EU:s militära krishanteringsförmåga (EU Headline ). Detta har medfört en anpassning av materielen för internationell verksamhet, genom bl.a. iordningställandet av två minröjningsfartyg och ett lednings- och underhållsfartyg. Ytterligare en bidragande faktor till marinstridskrafternas ökade internationalisering har varit deras deltagande i såväl PFF-övningar som internationell utbildning och systemverifiering. Särskilt kan det goda resultatet av minröjningsoperationen i nämnas där personal och fartyg från sex nationer deltog under svensk ledning. Till förmån för den internationella verksamheten har omprioriteringar skett inom materielområdet. Detta har bl.a. fått till följd en smärre leveransförsening av Visbyklassens första fartyg till Försvarsmakten. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att de förbandens förmåga att klara ställda krav var godtagbar 2000, samt konstaterar att marinstridskrafternas organisatoriska förändringar och internationalisering genomförs i enlighet med tidigare beslutad inriktning. Målen för marinstridskrafternas fortsatta grundutbildningen anges av Försvarsmakten vara satta till den lägsta godtagbara nivån. Reduceringarna i förbandens ekonomi har också medfört minskningar i underhåll av materiel. Den materiella statusen har härigenom nedgått. Försvarsmakten bedömer pga. ovan redovisade skäl att uppsatta mål i förband inte nås. Regeringen avser därför särskilt följa upp dessa frågor. Inom flygstridskrafterna har bl.a. följande förband ingått: sex stridslednings- och luftbevakningsbataljoner, 16 basbataljoner, tre JAS 39 Gripendivisioner, åtta JA 37 divisioner, två AJS 37 divisioner, fyra centrala transportflygdivisioner och fyra regionala har tre flygkommandostaber avvecklats. Verksamheten har gett i huvudsak följande effekter i insatsorganisationen. Lednings- och underhållsförbanden har genomfört utbildning och övningar i enlighet med den uppgjorda planeringen. Detta har enligt Försvarsmakten lett till ett gott resultat för förbanden. Härutöver har basförband utvecklats för internationella insatser med spanings- och transportflyg. Vidare har en radarflyggrupp FSR 890 krigsorganiserats. Inom flygförbanden har tre divisioner JAS 39 organiserats. Förbanden har genomfört fortbildning och taktikutveckling. De övriga stridsflygförbanden, dvs. JA 37- och AJS 37-förbanden, har vidmakthållits. För dessa flygförband har de delar av grundutbildningen som avser väpnat angrepp prioriterats ned till förmån för de andra uppgifterna. Vissa stridsflygförband har deltagit i internationella övningar, vilket har ökat förbandens internationella förmåga. är en snabbinsatsstyrka för internationella uppgifter organiserad med AJS 37 . Sammantaget har stridsflygdivisionerna uppnått goda resultat i förbandsverksamheten. Förbandens förmåga har förbättrats. Även inom transportflygförbanden, Tp 84, är en snabbinsatsstyrka för internationella uppgifter organiserad . När det gäller verksamhetens genomförande har den hittillsvarande basbataljonsorganisationen började avvecklas i enlighet med tidigare fattade beslut. har den nya organisationen flygbasbataljon 04 börjat byggas upp. JAS 39 Gripenförbanden har deltagit i övningar och genomfört skarpskjutning med robot. Ombeväpningen till JAS 39 har fortsatt i enlighet med den av myndigheten uppgjorda planeringen. Övriga jaktflygdivisioner har deltagit i planerade övningar med gott resultat. För att kunna organisera snabbinsatsstyrkorna med AJS 37 och Tp 84 har det enligt Försvarsmakten varit nödvändigt att göra omprioriteringar inom förbandsverksamheten till förmån för den internationella verksamheten. På materielsidan har flygstridskrafterna tillförts ett ledningssystem, LS 10. Vidare har stridsledningscentraler och telesystem färdigställts för flygbaser. har Försvarsmakten tillförts ytterligare flygplan JAS 39 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Totalt har 107 flygplan JAS 39 levererats till Försvarsmakten. På regeringens uppdrag har ytterligare ett flygplan Gulfstream IV anskaffats för statsflyget . beslutade regeringen om den långsiktiga inriktningen av statsflygsverksamheten. Denna innebär att statsflyget tills vidare bör bestå av de två Gulfstream IV- flygplanen. Det nuvarande flygplanet 340 skall avvecklas ur statsflyget. På anläggningssidan har Försvarsmakten vidtagit åtgärder vid flygbaserna för att höja flygsäkerheten, bl.a. har kompletterande ramper byggts. har andra flygbaser, liksom bl.a. en stabsanläggning, en radaranläggning och tre äldre radarstationer avvecklats i enlighet med den förändrade organisationen. På grund av reservdelsbrist har det varit en begränsad tillgång på flygplan Sk 60 vid den militära flygskolan vid i . Vidare har, redovisar Försvarsmakten, utbildningen av militära piloter påverkats av andra tekniska problem med Sk 60, flygskolans flyttning från F 5 till försvarsbeslut och osäkerheterna om flygskolans lokalisering. utbildades därför totalt 44 piloter färre än vad utbildningssystemet är dimensionerat för. anmäler Försvarsmakten att problemen med pilotavgångar nu i huvudsak är övervunna. Myndigheten kommer därför successivt att återgå till en normal utbildningsvolym. Under innevarande år kommer tio elever att tas in, mot det eftersträvade antalet om 20 elever . Begränsningen beror på den hittillsvarande osäkerheten var flygskolan skall lokaliseras. Denna osäkerhet har också inneburit att mycket få nya flyglärare har utbildats. Enligt Försvarsmakten leder detta i sin tur till brist på flyglärare och att flyglärarkåren får en hög medelålder. Under har det varit brist på personal inom vissa kategorier inom flygstridskrafterna. Det har gällt piloter, tekniker och flygstridsledare. På regeringens uppdrag har Försvarsmakten redovisat bl.a. resultatet av genomförda åtgärder i dessa frågor för flyg- och helikopterförbanden. Myndigheten konstaterar att det avtal som träffades om pilotlöner har minskat pilotavgångarna till den civila luftfarten. Avgångarna från Försvarsmakten har i princip upphört. Flera piloter har i stället återgått till Försvarsmakten. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Den tilldelade flygtiden för piloterna har kunnat ökas. Detta har lett till en förbättrad flygsäkerhet och bättre möjligheter att nå produktionsmålen. Även det förhållandet har påverkat piloternas vilja att stanna inom Försvarsmakten. Försvarsmakten bedömer att det inte behövs några ytterligare åtgärder inom detta område. Försvarsmakten har infört marknadslönetillägg för officerare i teknisk tjänst. Detta har lett till att fler yrkesofficerare har valt att stanna inom Försvarsmakten. En rad åtgärder har också genomförts på den lokala nivån för att avhjälpa bristerna, bl.a. en mer aktiv rekrytering bland totalförsvarspliktiga samt rekrytering och anställning av civila tekniker för flygtidsproduktionen. Sammantaget har dessa åtgärder medfört att fler tekniker har valt att stanna inom Försvarsmakten och att läget generellt har förbättrats. När det gäller den tredje personalkategorin, flygstridsledare, redovisar Försvarsmakten att bristen är besvärande och att denna brist till viss del är begränsande för flygtidsproduktionen. Det saknas ett betydande antal flygstridsledare i grundorganisationen. Detta har t.ex. lett till att flygpass fått genomföras med lägre kvalitet än vad som varit planerat. För att minska förtida avgångar har lönerna för flygstridsledarna höjts. Ytterligare åtgärder är att förändra rekryteringen av flygstridsledare. Försvarsmakten skall också pröva om det är lämpligt att genomföra två utbildningsomgångar i stället för som endast en. Slutligen pekar Försvarsmakten på att stridsledningsofficerens framtida arbetsroll m.m. kommer att ses över. Som ett led i regeringens uppföljning av dessa frågor uppdrogs i regleringsbrevet åt Försvarsmakten att i delårsrapporten redovisa bl.a. vidtagna åtgärder och uppnådda resultat i fråga om bl.a. bristen på flygstridsledare. Av myndighetens redovisning framgår att har ett antal förtidsavgångna flygtekniker återanställts. Vidare redovisar Försvarsmakten att civila tekniker i högre grad har utnyttjats på befattningar avsedda för yrkesofficerare. Under innevarande år kommer Försvarsmakten att se över frågan om balansen mellan yrkesofficerare och civila tekniker i flygtidsproduktionen. Tillgången på flygstridsledare har inventerats och myndigheten konstaterar att med den nuvarande tilldel- ningen av flygtid råder det balans mellan behov av och tillgång på flygstridsledare. Försvarsmakten pekar i sin årsredovisning på att problemen med flygräddningshelikoptrarna har påverkat flygtidsproduktionen inom flygstridskrafterna negativt. Regeringen återkommer till helikopterfrågorna i avsnittet om helikopterförbanden. har ombeväpningen till Gripensystemet fortsatt. Beroende på för litet antal tillgängliga flygplan har ombeväpningen fått göras i en någon långsammare takt än vad som planerats. Flygverksamheten med flygplan har reducerats och omfattat främst snabbinsatsstyrkan med AJS 37, typinflygning på Viggensystemet och den grundläggande flygslagsutbildningen på detta system. Försvarsmakten anför vidare att minskningarna i flygtid har gjorts inom krigsflygdivisionerna och att detta har lett till att ett antal flygförare inte har fått någon flygtid. Regeringen konstaterade i budgetpropositionen att brister inom de tre nämnda personalkategorierna har orsakat problem för flygstridskrafterna. Regeringen konstaterade vidare att Försvarsmakten hade vidtagit ett antal åtgärder och att resultat av dessa har kunnat skönjas. Regeringen bedömer nu att bristen på militära piloter i huvudsak kan anses avhjälpt.