prop · GO03129 · 2001-05-30 00:00:00 — tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. LO har i sitt remissyttrande påtalat att arbetslöshetskassornas effektivitet och servicenivå i hög grad är beroende av att de kan fungera smidigt och informellt i samspelet med den fackliga organisationen. och andra enskilda organisationers behov av att rutin- mässigt få uppgifter från arbetslöshetskassorna kan lösas genom att den enskilde samtycker till överföringen. Därigenom bryts sekretess för uppgifterna enligt 15 kap. 4 § sekretesslagen. Samtycket, som skall vara uttryckligt, kan lämnas t.ex. vid anmälan om arbetslöshet eller vid ansökan om medlemskap i arbetslöshetskassan. Det är lämpligt att informationsutbytet bygger på samtycke av den Prop. 2000/01:129 enskilde eftersom behovet för mottagaren av att inhämta informationen bygger på att den enskilde har ett intresse av att mottagaren får informationen. Det förhållandet att arbetslöshetskassorna anlitar ett privat företag för läsning av kassakort går att förena med reglerna om handlings- offentlighet och sekretess. Den uppgift som ett dataföretag utför genom att läsa in manuellt eller elektroniskt inkomna uppgifter i ett register - t.ex. scanning av uppgifter på kassakort - utgör inte myndighetsutövning. Sådana uppgifter kan således uppdras åt andra organ än det till vilket myndighetsutövningen uppdragits. Myndigheter och privata organ anlitar också i allt större utsträckning specialiserade dataföretag vid utförandet av uppgifter som avser automatiserad behandling. Sådana privata företag används bl.a. av de myndigheter som är aktuella i detta sammanhang (se bet. s. 232-233). En förutsättning för att scanning av kassakort skall kunna uppdras till ett privat serviceföretag är dock att arbetslöshetskassorna, i likhet med den praxis som utarbetats inom flera myndigheter, avtalar om tystnadsplikt för personalen i det inhyrda företagets verksamhet (JO 1982/83 s. 238 f.). 7.2Sekretess i ärenden om arbetslöshetsersättning Regeringens förslag: En särskild bestämmelse om sekretess för uppgifter i ärenden om arbetslöshetsersättning införs i sekretesslagen. Sekretess skall gälla i ärende om arbetslöshetsersättning för uppgift om enskilds personliga förhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Utredningens förslag överensstämmer i stort sett med regeringens. Utredningen har dock föreslagit att sekretessen till skydd för enskilds personliga förhållanden regleras i 7 kap. 10 § sekretesslagen och sekretessen till skydd för enskilds ekonomiska förhållanden regleras i 8 kap. 1 § sekretesslagen. Utredningen har vidare föreslagit att beslut skall vara undantagna från sekretess. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inget att erinra mot förslagen i denna del. Flera remissinstanser ifrågasätter dock det lämpliga i att dela upp föreskrifter om sekretess i ärenden om arbetslöshetsersättning i två olika bestämmelser i skilda kapitel i sekretesslagen. och JO föreslår att behovet av sekretess i ärenden om arbetslöshetsersättning regleras enbart genom den föreslagna bestämmelsen i 7 kap. 10 § sekretesslagen eftersom begreppet personliga förhållanden även avser uppgifter om en persons ekonomi. Akademikers () avstyrker förslaget om ett rakt skaderekvisit och att beslut i ärenden om arbetslöshetsersättning skall vara offentliga. ifrågasätter det lämpliga i att alla beslut rörande arbetslöshetsersättning Prop. 2000/01:129 skall vara offentliga. Skälen för regeringens förslag: En förutsättning för att arbetslöshets- kassorna skall kunna inhämta information från myndigheter och allmänna försäkringskassor är att de uppgifter som omfattas av sekretess hos myndigheterna och de allmänna försäkringskassorna kan bli föremål för sekretess i arbetslöshetskassornas verksamhet. Genom att arbetslöshetskassorna anges i bilagan till sekretesslagen blir bestämmelsen i 7 kap. 10 § sekretesslagen tillämplig i deras verksamhet avseende arbetslöshetsersättning. Sekretess till skydd för enskilds personliga förhållanden Bestämmelsen i 7 kap. 10 § sekretesslagen anger ett sekretesskydd för enskilds personliga förhållanden i ärenden om arbetsförmedling och andra ärenden, bl.a. ärenden om hjälp och stöd vid arbetslöshet. Med hjälp och stöd vid arbetslöshet avses t.ex. ärenden hos AMS avseende arbetslöshetsersättning. Sådana ärenden kan förekomma när AMS är motpart vid ett överklagande av ett sådant ärende. Det kan ske när AMS enligt 59 § lagen om arbetslöshetsförsäkring övertar en arbetslöshetskassas talan i länsrätt eller i kammarrätt eller för det allmännas talan i Regeringsrätten. Även länsarbetsnämndernas handläggning av ärenden om KAS - som upphörde när lagen om arbetslöshetsförsäkringen trädde i kraft - omfattades av bestämmelsen. Eftersom uppgifter om en persons ekonomi omfattas av sekretess- skyddet i bestämmelsen anser regeringen, i likhet med vad JO och anfört, att sekretess i ärenden om arbetslöshetsersättning lämpligen bör regleras enbart genom den föreslagna bestämmelsen i 7 kap. 10 § sekretesslagen. Skaderekvisitet i 7 kap. 10 § sekretesslagen är omvänt, vilket innebär att det föreligger en presumtion för sekretess. Uppgifter i ärenden som omfattas av bestämmelsen får således endast lämnas ut om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Detta omvända skaderekvisit har föreskrivits på grund av att uppgifter i den traditionella arbetsförmedlingsverksamheten lämnas i en förtroendesituation där skälen mot offentlighet är starka. Det omvända skaderekvisitet gäller för alla former av ärenden och någon åtskillnad görs inte mellan ärenden som rör traditionell arbets- förmedlingsverksamhet och andra ärenden, t.ex. ärenden avseende hjälp och stöd vid arbetslöshet. SO och har föreslagit att skaderekvisitet i arbetslöshets- ersättningsärenden utformas som ett omvänt skaderekvisit. Enligt dem medför ett omvänt skaderekvisit ett starkare skydd för den personliga integriteten när känsliga uppgifter överförs mellan arbetslöshetskassor och arbetsförmedling. SO anser att det även gäller de känsliga uppgifter som enskild lämnar till arbetslöshetskassan. kan, enligt , underlätta för kassorna att i enskilda ärenden inhämta information från arbetsförmedlingen. Enligt SO skulle ett omvänt skade- rekvisit följa den nuvarande ordningen. Den praktiska hanteringen är, enligt SO, överlag att jämställa med det omvända skaderekvisitet och i vissa fall kan hanteringen jämställas med en absolut sekretess. När det gäller frågan om vilket skaderekvisit som skall gälla i ärenden om arbetslöshetsersättning gör regeringen följande bedömning. Utgångspunkten för reglerna om handlingsoffentlighet och sekretess är att offentlighetsprincipen skall gälla som huvudregel och att man inte skall åstadkomma mer sekretess än vad som är oundgängligen nöd- vändigt för att skydda det intresse som har föranlett bestämmelsen. Skaderekvisitets utformning har för varje sekretessbestämmelse skett efter en avvägning mellan offentlighetsintresset och behovet av sekretesskydd för uppgifterna i fråga. Röjande av uppgifter som lämnas till myndigheter i förtroendesituationer av olika slag kan t.ex. anses innebära en större skaderisk än i sådana fall där uppgifter lämnats i ärenden som utgör myndighetsutövning (jfr prop. 1979/80:2, del A s. 78 ff.). Ärenden hos arbetslöshetskassorna innehåller betydande inslag av myndighetsutövning. De skiljer sig i väsentliga avseenden från ärenden om arbetsförmedling där uppgifter lämnas i en förtroendesituation. Uppgifterna är i stället likartade de som kan förekomma i ett socialförsäkringsärende eller ett studiestödsärende. I sådana ärenden gäller ett rakt skaderekvisit, dvs. en presumtion för offentlighet. Det är svårt att se att det föreligger ett så starkt sekretessbehov i arbetslöshetsersättningsärenden att det skulle motivera ett omvänt skaderekvisit. Ett rakt skaderekvisit medger en sådan skadebedömning som den tilltagande användningen av elektroniska informationsutbyten medför, dvs. att sekretessprövningen i allt högre utsträckning kommer att göras på förhand och avse den typiska skaderisken med ett utlämnande av vissa uppgifter. Ett rakt skaderekvisit gäller för vissa uppgifter som ursprungligen är hämtade ur ett arbetslöshetsersättningsärende. Det gäller sådana uppgifter, exempelvis om dagpenningen från arbetslöshetsförsäkringen, som arbetslöshetskassorna lämnar till de allmänna försäkringskassorna och CSN. Ett rakt skaderekvisit kan vidare underlätta informationsöverföring till myndigheter och med myndigheter jämställda organ i de fall överföringen inte är författningsreglerad. kan givetvis ett rakt skaderekvisit försvåra möjligheten att inhämta information från verksamheter där ett högre sekretesskydd gäller. Även om det vid ett rakt skaderekvisit finns en presumtion för handlingsoffentlighet, skall men anses föreligga om uppgiften som sådan är av den arten att ett utlämnande typiskt sett kan vara ägnat att medföra en påtaglig nackdel för den enskilde. En arbetslös kan uppleva sig vara i en utsatt position, t.ex. i förhållande till en potentiell arbetsgivare. I likhet med vad som gäller i socialförsäkringsärenden finns det även i arbetslöshetsersättningsärenden personuppgifter som är av ett sådant slag att det är till men för den enskilde om uppgiften lämnas ut. För en sådan uppgift gäller givetvis sekretess (se vidare författnings- kommentaren). Regeringen gör, mot denna bakgrund och med hänsyn till att Prop. 2000/01:129 arbetslöshetskassorna redan lämnar ut uppgifter till såväl myndigheter som enskilda organ i skilda syften och i förhållandevis stor omfattning, den bedömningen att det är tillräckligt med ett rakt skaderekvisit i ärenden om arbetslöshetsersättning för att tillgodose behovet av skydd för uppgifter om enskilda. Uppgifter i beslut är enligt 7 kap. 10 § sekretesslagen undantagna från sekretess och således offentliga. Undantaget infördes för att tillgodose intresset av allmän insyn i verksamheter med myndighetsutövning (jfr a. prop. del A s. 200). Även i studiestödsärenden är uppgifter i beslut undantagna från sekretess. I socialförsäkringsärenden förekommer det sällan att en beviljad ersättning föregås av ett formligt beslut. I det fall ett beslut fattas innan utbetalning sker, omfattas emellertid även uppgifterna i beslut av sekretess enligt 7 kap. 7 § sekretesslagen. Skälet till detta är att uppgifter i beslut i socialförsäkringsärenden kan innehålla t.ex. uppgifter om sjukperioder och att det kan innebära ett intrång i den personliga integriteten om uppgifter om detta lämnas ut utan att det finns något legitimt behov av dessa för beställaren. SO och anser att beslut i arbetslöshetsersättningsärenden skall omfattas av sekretess eftersom det finns starka skäl att skydda uppgift om arbetslöshetsperioder. Enligt SO är skälen för detta lika starka som de skäl som ligger till grund för att uppgift om sjukperioder har skydd i socialförsäkringen. Om sekretess gäller för besluten kan de, enligt SO, vara tydligare och fylligare eftersom känsliga uppgifter kan tas in där. Enligt SO leder det i sin tur till att antalet överklagade beslut blir färre. Även Länsrätten i har ifrågasatt om samtliga beslut skall vara offentliga. Det innebär, enligt länsrätten, att beslut om t.ex. återkrav av ersättning och dagpenningens storlek blir offentliga. Även länsrätten jämför beslut i sådana ärenden med beslut i socialförsäkringsärenden, där sekretess gäller. I såväl beslut om beviljande av ersättning som i beslut om återkrav, omprövning eller avslag kan det förekomma uppgifter som inte kan lämnas ut utan att det är till men för den enskilde. Mot denna bakgrund anser regeringen att sekretessen bör omfatta även uppgifter i beslut. Som angetts ovan är dock utgångspunkten vid ett rakt skaderekvisit att handlingsoffentlighet gäller. Det är därför av stor vikt att beslut i arbetslöshetsersättningsärenden utformas med beaktande av detta. 8.1Införandet av bestämmelser om uppgiftsskyldighet Regeringens förslag: Sekretessbrytande bestämmelser i form av en uttrycklig uppgiftsskyldighet införs för länsarbetsnämnderna, de allmänna försäkringskassorna, och gentemot arbetslöshetskassorna. På motsvarande sätt införs en uttrycklig uppgiftsskyldighet för arbetslöshetskassorna gentemot länsarbetsnämnderna, de allmänna försäkringskassorna, och . Uppgiftsskyldigheten regleras i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock inte föreslagit någon uppgiftsskyldighet för arbetslöshetskassorna gentemot länsarbetsnämnderna, se vidare avsnitt 8.2 Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget att författningsreglera vilka uppgifter som skall utbytas. Skälen för regeringens förslag: Uppgifter i socialförsäkrings-, studiestöds- och arbetsförmedlingsärenden är i stor omfattning föremål för sekretess. I avsnitt 7.2 föreslår regeringen att även uppgifter i arbetslöshetsersättningsärenden omfattas av sekretess. För att nödvändig information skall kunna överföras mellan dessa system och arbetslöshetsförsäkringssystemet krävs att det införs sekretessbrytande bestämmelser, dvs. bestämmelser om uppgiftsskyldighet. Frågan om sekretess för en uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden skall vika för behovet av uppgifter i en annan verksamhet, kan endast besvaras efter en prövning av om informationsöverföringen är förenlig med kraven på skydd mot oacceptabla intrång i den personliga integriteten. Som regeringen närmare utvecklat i kapitel 6 anser regeringen att det aktuella informationsutbytet är förenligt med dessa krav, förutsatt att det är författningsreglerat. Sekretessregleringen i de skilda verksamheterna utgör inte något hinder mot ett rutinmässigt informationsutbyte. Sekretess gäller för uppgifter i socialförsäkrings- och studiestödsärenden med ett rakt skaderekvisit, dvs. det föreligger en presumtion för offentlighet i sådana ärenden. Ett motsvarande skaderekvisit föreslås gälla i arbetslöshetsförsäkringsärenden. I ärenden om arbetsförmedling gäller ett starkare sekretesskydd. Sekretess gäller där med ett omvänt skaderekvisit, vilket innebär att det föreligger en presumtion för sekretess för uppgifterna. De begränsade uppgifter som regeringen föreslår att länsarbetsnämnderna skall vara skyldiga att lämna ut till arbetslöshets- kassorna har dock ett tillräckligt sekretesskydd i kassornas verksamhet. Förslaget rörande länsarbetsnämndernas uppgiftsskyldighet syftar vidare i första hand till att författningsreglera elektroniska informationsflöden som redan sker . Uppgiftsskyldigheten föreskrivs i lagen om arbetslöshetsförsäkring Prop. Regler om uppgiftsskyldighet utgör en del av reglerna om förfarandet hos en myndighet eller ett organ. Det skulle därför i och för sig vara lämpligt att uppgiftsskyldigheten föreskrivs i den författning som reglerar myndighetens eller organets verksamhet. Ett ytterligare skäl som kan tala för denna lösning är att uppgiftsskyldighet för en viss myndighet eller ett visst organ, om möjligt, bör vara oberoende av förändringar i verksamheten, t.ex. av vilka förmåner som administreras och av förutsättningarna för att dessa skall betalas ut. De bestämmelser om uppgiftsskyldighet som ligger till grund för dagens informationsutbyte mellan länsarbetsnämnderna, Riksförsäkrings- verket (RFV), de allmänna försäkringskassorna, () och arbetslöshetskassorna förekommer emellertid på skilda håll i lagstiftningen och inte alltid i den författning som reglerar verksamheten. Uppgiftsskyldigheten är oftast föreskriven i regelverket för den förmån där mottagaren av informationen har behov av uppgifterna. Som exempel kan nämnas att uppgiftsskyldigheten för de allmänna försäkringskassorna gentemot CSN i studiestödsärenden är föreskriven i 8 kap. 23 § nuvarande studiestödslagen (1973:349) och uppgifts- skyldigheten för myndigheter och arbetsgivare i vissa socialförsäkrings- ärenden mot RFV och de allmänna försäkringskassorna är föreskriven i 20 kap. 9 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Det finns dock andra lösningar. Som exempel kan nämnas att de allmänna försäkrings- kassornas uppgiftsskyldighet mot vissa myndigheter bl.a. regleras i uppgiftslämnarförordningen (1980:995). Det finns flera olika alternativ vad gäller frågan hur uppgiftsskyldigheten för och gentemot arbetslöshetskassorna skulle kunna regleras. En tänkbar möjlighet skulle kunna vara att uppgiftsskyldigheten för arbetslöshetskassorna gentemot CSN och allmänna försäkringskassor föreskrivs i regelverket för den förmån hos CSN respektive försäkringskassorna för vilken det finns behov av att inhämta uppgifter, t.ex. i nya studiestödslagen (1999:1395) och i lagen om allmän försäkring. De allmänna försäkringskassornas, RFV:s, CSN:s och länsarbetsnämndernas skyldighet att lämna uppgifter till arbetslöshetskassorna skulle på motsvarande sätt kunna regleras i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Denna principiella lösning förekommer i det informationsutbyte som sker . En annan lösning är att införa bestämmelser om uppgiftsskyldighet i den författning som reglerar den förmån för vilken det är aktuellt att lämna ut uppgifter. Uppgiftsskyldigheten för CSN gentemot arbetslös- hetskassorna kan vid en sådan lösning föreskrivas i såväl nya studie- stödslagen som i förordningen (1996:1654) om särskilt utbild- ningsbidrag. De allmänna försäkringskassornas uppgiftsskyldighet gentemot arbetslöshetskassorna kan föreskrivas såväl i lagen om allmän försäkring som i ett stort antal författningar som reglerar andra socialförsäkringsförmåner. Eftersom de skilda förmånerna inte är enhetligt reglerade för vare sig CSN eller de allmänna försäkringskassorna är de nämnda lösningarna dock mindre lämpliga. Oavsett vilken av dessa som väljs saknas möjlighet att utan lagändring tillgodose behovet av information som följer av de fortlöpande förändringar som sker av regelverken för skilda förmåner. Enligt regeringens bedömning är det lämpligare att uppgiftsskyldigheten för myndigheterna och de allmänna försäkrings- kassorna gentemot arbetslöshetskassorna och för arbetslöshetskassorna gentemot myndigheterna och de allmänna försäkringskassorna är samlad i en enda författning. Det är lämpligt att ramarna för uppgifts- skyldigheten är reglerad i lag och då i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Denna lösning innebär att uppgiftsskyldigheten i princip blir oberoende av förändringar i verksamheterna och oberoende av ändringar i de skilda regelsystemen för socialförsäkringsförmåner och studiestöd. Lagtekniskt är det även enkelt att låta andra myndigheter delta i ett informationsutbyte med arbetslöshetskassorna. En liknande lösning finns i t.ex. 20 kap. lagen om allmän försäkring där å ena sidan myndigheters uppgiftsskyldighet gentemot allmänna försäkringskassor och RFV är föreskriven i 9 § och de allmänna försäkringskassornas och RFV:s möjlighet att lämna uppgifter till arbetslöshetskassor, arbetsgivare och försäkringsbolag är föreskriven i 9 a §. Lagrådet har framhållit att föreskrifter om uppgiftsskyldighet för såväl myndigheter och allmänna försäkringskassor som för arbetslöshetskassor är föreskrifter som regeringen kan besluta med stöd av sin rest- kompetens. Av 8 kap. 14 § första stycket regeringsformen följer dock att behörighet för regeringen att besluta föreskrifter i ett visst ämne inte hindrar från att i lag meddela föreskrifter i samma ämne. Regeringen kan därvid besluta kompletterande föreskrifter med stöd av sin restkompetens. Regeringens förslag: En länsarbetsnämnd skall till en arbetslös- hetskassa lämna de uppgifter om en arbetssökande som har betydelse för tillämpningen av lagen om arbetslöshetsförsäkring. En arbetslöshetskassa skall till en länsarbetsnämnd lämna de uppgifter om ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring som har betydelse i ett ärende om arbetsförmedling. En allmän försäkringskassa, och skall till en arbetslöshetskassa lämna de uppgifter om förmån, ersättning eller annat stöd åt enskild som har betydelse för tillämpningen av lagen om arbetslöshetsförsäkring. En arbetslöshetskassa skall till en allmän försäkringskassa, och lämna de uppgifter om ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring som har betydelse hos mottagaren i ett ärende om förmån, ersättning eller annat stöd åt enskild. Uppgiftsskyldigheten skall gälla oavsett om en begäran först har framställts. Regeringen meddelar ytterligare föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas ut enligt 48 a-48 d §§. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inget att erinra mot förslagen i denna del. föreslår att det införs en uppgiftsskyldighet för arbetslöshetskassorna Länsarbetsnämnderna behöver t.ex. få uppgifter om när den enskilde förbrukat och när den Arbetslöshetskassornas () har under hand tillstyrkt det av AMS i remissyttrandet framförda förslaget. AMS anför vidare att länsarbetsnämnderna bör vara skyldiga att lämna uppgifter till arbetslöshetskassorna om den enskilde kommer att kunna erbjudas aktivitetsgaranti eller inte. LO anser att arbetslöshetskassorna bör få tillgång till information om de individuella handlingsplaner som upprättats mellan arbetsförmedlingen och den enskilde. kasseförbundet ifrågasätter hur personuppgifter som kräver en särskild sekretessprövning skall hanteras och påtalar att det inte belysts i Skälen för regeringens förslag: Handläggningen av arbetslöshets- ersättningsärenden förutsätter att arbetslöshetskassorna får de uppgifter som behövs för att kunna bedöma om den sökande har rätt till arbetslöshetsersättning och om förutsättningar för utbetalning av Mot denna bakgrund bör därför de allmänna försäkringskassornas, RFV:s, CSN:s och länsarbetsnämndernas uppgiftsskyldighet omfatta de uppgifter som har betydelse för arbetslöshetskassorna vid en tillämpning av lagen om arbetslöshetsförsäkring. En på så sätt utformad uppgiftsskyldighet är generell i det avseendet att den gäller för alla förmåner som de allmänna försäkringskassorna, RFV och CSN administrerar även om dessa, från tid till annan, kan variera. Detta är angeläget med hänsyn till de fortlöpande förändringar som sker i regelverken för de skilda förmåner från vilka arbetslöshetskassorna har behov av att inhämta uppgifter. Det är vidare angeläget att uppgiftsskyldigheten är generell i den meningen att den avser det behov arbetslöshetskassorna har, , av att få uppgifter om en viss förmån, ersättning eller om ett visst stöd från de allmänna försäkringskassorna RFV eller CSN. Även arbetslöshetskassornas behov kan variera beroende på hur reglerna för rätten till arbetslöshetsersättning är utformade vid en viss given tidpunkt. Som regeringen närmare utvecklat i kapitel 6 är det viktigt att uppgiftsskyldigheten inte leder till att fler uppgifter än nödvändigt lämnas ut till arbetslöshetskassorna. Ett utlämnande bör endast vara föreskrivet när det finns ett behov av uppgifterna för handläggningen av arbetslöshetsersättningen. Endast de uppgifter som arbetslöshetskassorna behöver för sin handläggning bör myndigheterna och de allmänna försäkringskassorna vara skyldiga att lämna ut. Uppgiftsskyldigheten skall av detta skäl vara begränsad så att den avser just hanteringen av arbetslöshetsersättningen. De uppgifter arbetslöshetskassorna har behov att inhämta från länsarbetsnämnderna är uppgifter om arbetslösa personer. De uppgifter arbetslöshetskassorna har behov att inhämta från de allmänna försäkringskassorna, RFV och CSN är däremot uppgifter om personer som är aktuella för ersättning hos dem. Länsarbetsnämndernas uppgiftsskyldighet bör därför framgå av en särskild paragraf, 48 a §, i lagen om arbetslöshetsförsäkring och de allmänna försäkringskassornas, RFV:s och CSN:s uppgiftsskyldighet bör framgå av en annan paragraf, 48 c §, i samma lag.