prop · GO0365 · 2001-01-01 00:00:00 — Förslag till skärpningar av om begränsningar av kemiska ämnen Utredningen lämnar en rad förslag till vilka förändringar av EU:s lagstiftning på kemikalie- och varuområdet som bör verka för i syfte att genomföra de nya riktlinjerna på kemikalieområdet. Ämnesdirektivet (67/548/EEG) Nya klassificerings- och märkningsbestämmelser bör införas för ämnen som uppfyller utredningens förslag till utfasningskriterier för långlivade och bioackumulerande ämnen. Ämnena skall märkas med symbol för miljöfarlighet och med nya riskfraser. De nya bestämmelserna bör tillämpas . De datakrav som ställs i ämnesdirektivet måste utökas vad gäller ämnens långlivade och bioackumulerande egenskaper och, så snart testmetoder finns, även i fråga om hormonstörande egenskaper. Preparatdirektivet (1999/45/EG) Ändringar behöver göras för att bestämma den koncentration som skall gälla för att ett preparat som innehåller långlivade och bioackumulerande ämnen skall märkas med symbol för miljöfarlighet och de nya riskfraserna. Haltgränsen föreslås till . Det bör också införas en ändring i reglerna om varuinformationsblad som innebär att de bör uppdateras senast , eller så snart ny kunskap kommer fram. Begränsningsdirektivet (76/769/EEG) Utredningen föreslår att försiktighetsprincipen förs in i direktivet. Utredningen föreslår också följande förändringar för att fasa ut de ämnen som omfattas av de nya riktlinjerna: Nya ämnen som anmälts enligt ämnesdirektivet efter 2004, och som omfattas av de nya riskfraserna med avseende på persistens och bioackumulering, skall inte få användas i kemiska produkter som släpps ut på marknaden . Detta förbud bör även omfatta varor som innehåller sådana kemiska produkter. Existerande och nya ämnen som anmälts skall omfattas av begränsningarna ovan, om de omfattas av de nya klassificerings- och märkningsbestämmelserna och har en halveringstid på > 6 månader och en biokoncentrationsfaktor på > 5000. skall begränsningarna även gälla för alla ämnen som omfattas av de nya riskfraserna. Dagens begränsningar för cancerframkallande, arvsmassepåverkande och reproduktionsstörande kemiska produkter bör utvidgas till att även omfatta övriga konsumenttillgängliga varor. bör även yrkesmässig användning omfattas. Vissa undantag från förbuden föreslås. Förordningen om riskbedömning av existerande ämnen Utredningen föreslår att försiktighetsprincipen förs in i rådets förordning (EEG) nr 793/93 om bestämmelser om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen. Utredningen föreslår också att förenklingar i arbetet med riskbedömningar görs. Metoderna för riskbedömning bör också förändras för att snabba upp bedömningarna samt för att bättre ta hänsyn till viktiga faktorer som framför allt: varors bidrag till emissionerna av ett ämne ämnens persistenta och bioackumulerande egenskaper samverkan mellan olika ämnen. Förhållandet mellan regler om begränsningar av varor som innehåller farliga kemikalier och EG-direktiv som reglerar varor bör utredas för att klarlägga regelkonflikter och behov av ändringar i EG- lagstiftningen för att öka möjligheterna att genomföra och tillämpa bestämmelser om begränsningar. Miljö- och hälsoskyddshänsyn måste tas vid utformning av nya standarder och införas i befintliga standarder. Varje ny produktstandard bör genomgå en miljöbedömning. Kristalldirektivet (69/493) bör ändras så att användning av bly inte krävs. Batteridirektivet (91/157/EEG) bör anpassas till de tekniska framsteg som gjorts beträffande kadmiumbatterier. Direktivet bör också skärpas så att återstående användning av kvicksilver upphör . Gödselmedelsdirektivet (76/116/EEG) bör skärpas avseende gödselns innehåll av kadmium. Restriktioner beträffande fordons kemikalieinnehåll bör införas i direktivet om typgodkännande av motorfordon (70/156/EEG). Utredningen menar att kemikaliefrågorna bör tydliggöras i förordningen. Frågor om tillsyn och regelefterlevnad behöver uppmärksammas i högre utsträckning än . Minimikrav på tillsyn och regelefterlevnad av kemikaliereglerna bör införas. Marknadsdrivna styrmedel (avsnitt 7.3) Användningen av mjuka/marknadsdrivna styrmedel kan bli värdefull i arbetet med att uppnå de nya riktlinjerna. Utredningen lämnar en rad förslag som tar sikte på att använda och utveckla sådana styrmedel så att de i större utsträckning tar hänsyn till kemikalieanvändningen. Den offentliga upphandlingen kan bli en viktig drivkraft för att fasa ut de hälso- och miljöfarliga ämnen som omfattas av de nya riktlinjerna inom kemikaliepolitiken. Man bör kunna ställa krav på att ämnen som omfattas av utredningens föreslagna kriterier för utfasning inte ingår i de kemiska produkter eller andra varor som upphandlas. Varor som innehåller ämnen som omfattas av utredningens föreslagna kriterier för utfasning bör inte kunna få en positiv miljömärkning. Det är angeläget att fler varugrupper omfattas av positiv miljömärkning. Utredningen har som ett särskilt projekt utvärderat Kemikalieinspektionens OBS-lista. Resultatet av utvärderingen presenteras i bilaga 8 i utredningens betänkande. Sammanfattningsvis anser utredningen att utformningen av OBS-listan bör ses över i syfte att bli mer användarvänlig. Dessutom behöver verksamhetsanpassad information om hälso- och miljöfarliga kemikalier tas fram i större utsträckning . Huvudansvaret för sådan information bör ligga på näringslivet. Dessutom bör den Internetbaserade informationen om hälso- och miljöfarliga kemikalier utvecklas i mer användarvänlig riktning (sökmetoder, databaser m.m.). Frivilliga s.k. miljövarudeklarationer bör alltid innehålla information om en varas innehåll av hälso- och miljöfarliga kemikalier. Den livscykelanalys som deklarationen baseras på bör på ett fullgott sätt omfatta den påverkan på hälsa och miljö som förorsakas av kemikalier. Kemikaliefrågorna bör tydliggöras i de miljöledningssystem som används. Användning av kemikalier bör alltid ingå i miljöredovisningens sammanfattning av uppgifter om organisationens miljöarbete. Förslag till fortsatta uppdrag (avsnitt 7.4) Inom ramen för utredningen har ett antal områden identifierats som behöver vidareutvecklas genom fortsatta utredningar eller myndighetsuppdrag för att de nya riktlinjerna skall kunna genomföras fullt ut. Nedan sammanfattas några av de viktigaste områdena. Särskild utredning om petroleumbaserade bränslen Sammansättningen av petroleumbaserade bränslen behöver ändras för att regeringens riktlinjer skall kunna genomföras fullt ut. föreslår att en utredning tillsätts med uppgift att utreda hur man bättre kan driva fram en användning av fordon som ger mindre utsläpp av bl.a. cancerframkallande ämnen. Utredningen bör också se över hur man kan styra mot en användning av bränslen med lågt eller inget innehåll av cancerframkallande ämnen i sådana användningsområden där en del av bränslena kan förväntas avgå i oförbränd form (t.ex. från äldre fordon eller arbetsmaskiner). Detta förslag lämnas i samråd med . Särskild utredning om hälso- och miljöinformation för varor För varor andra än kemiska produkter finns inga regler om hälso- och miljöinformation beträffande deras innehåll av kemikalier. Det innebär att dagens konsumenter inte har någon möjlighet att ta reda på innehållet av exempelvis flamskyddsmedel i elektronik och textilier, bakteriedödande kemikalier i kläder och disktrasor eller mjukgörare i plastprodukter. Utredningen föreslår att bör verka för ett EU- gemensamt system för utformning av hälso- och miljöinformation för varor som inte är kemiska produkter. Detta är en komplex fråga. Utredningen föreslår därför att en särskild utredning tar fram underlag för det fortsatta EU-arbetet i denna fråga. Detta förslag lämnas i samråd med . bör gränsvärden för slam finnas för alla metaller som används i . Utredningen föreslår att ges i uppdrag att föreslå gränsvärden för metaller som inte finns upptagna i förordning (1998:994) om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter, samt se över befintliga gränsvärden. Särskilt bör gränsvärdet för kadmium i slam ses över i syfte att sänka värdet. Förslag till fortsatt internationellt arbete (kapitel 8) Utöver de åtgärder som utredningen föreslår inom ramen för medlemskap i , behöver åtgärder också vidtas inom ramen för andra internationella organ. Utredningen har gått igenom det internationella arbete som är av betydelse för de nya riktlinjerna inom kemikalieområdet. I takt med att den internationella handeln med kemikalier och varor ökar blir det internationella arbetet med kemikaliekontroll allt viktigare. Av de kommande årens internationella arbete lyfter utredningen särskilt fram följande. Den kommande konventionen med globala begränsningar för de mest skadliga ämnena (POP) bör verka för att konventionen utvidgas till att gälla även i fråga om sådana långlivade och bioackumulerande ämnen som omfattas av de nya riktlinjerna inom kemikaliepolitiken. bör verka för att nominera ett antal prioriterade ämnen som bör omfattas av globala begränsningar inom ramen för konventionen. Det mellanstatliga Forum för kemikaliesäkerhet (IFCS) för kemikaliesäkerhet (IFCS) bör verka för att de grundläggande principerna (främst försiktighetsprincipen, utbytes- principen och företagens ansvar) som finns i svensk kemikaliekontroll förs ut och också tillämpas på en global nivå. En särskild prioriterad fråga bör vara att börja diskutera en global utfasning av ämnen som omfattas av de nya riktlinjerna. Konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar (CLRTAP) Konventionen bör kompletteras med målet att utsläpp från punktkällor och från diffusa utsläpp från varor skall upphöra till 2020. Fler ämnen bör omfattas av begränsningar inom konventionen. Generella kriterier bör användas för att successivt utveckla konventionen till att omfatta fler ämnen, bl.a. sådana som omfattas av de nya riktlinjerna. Protokollet om tungmetaller bör utvidgas för att ytterligare minska den långväga luftspridningen av kadmium och kvicksilver. och utveckling () har bedrivit ett viktigt arbete på kemikalieområdet, t.ex. när det gäller faro- och riskanalys, riktlinjer för testning, dokumentationskrav, harmonisering av klassificerings- och märkningssystem m.m. Inom bör verka för att testmetoder för hormonstörande egenskaper utvecklas och att de befintliga testmetoderna för fortplantningsstörande effekter vidareutvecklas så att dessa i högre grad kan fånga upp hormonstörande verkan. Nya testmetoder bör tas fram för halveringstider i landmiljö samt för bioackumulering i landmiljö. Vidare bör ytterligare harmoniserade kriterier för klassificering och märkning tas fram. Arbetet med att finna nya testmetoder som inte kräver djurförsök bör prioriteras inom . , OSPAR och HELCOM Kemikaliefrågorna och de ämnen som skall omfattas av Esbjergdeklarationens mål bör vidareutvecklas vid nästa . bör inför detta möte ta fram en svensk strategi med förslag på vilka frågor som bör förankras vid mötet med syfte att på åstadkomma bindande beslut inom t.ex. OSPAR och HELCOM. De ämnen som omfattas av de nya riktlinjerna inom kemikaliepolitiken bör vara utgångspunkt vid det fortsatta arbetet inom ramen för såväl som OSPAR och HELCOM. bör inför OSPAR:s nästa ministermöte prioritera kemikaliefrågorna i syfte att få beslut om det nya angreppssättet inom kemikaliepolitiken som inkluderar att fasa ut de ämnen som omfattas av utredningens utfasningskriterier. Persistenta och bioackumulerande ämnen bör prioriteras i detta arbete. Förslag om forskning, miljöövervakning och uppföljning Företagen skall ha ansvar för att ta fram kunskap om ämnens hälso- och miljöegenskaper och förekomst i varor. Satsningar på forskning, miljöövervakning och annan uppföljning är därtill av stor betydelse. Forskning behövs för att t.ex. ge underlag för vidareutveckling av testmetoder. Miljöövervakning behövs bl.a. för att följa kemiska ämnens förekomst i samhälle och miljö. Behovet av forskningsinsatser på miljöområdet ökar i takt med att nya kemikalier framställs och används. Forskningsinsatser behövs även när nya skadeverkningar på hälsa och miljö upptäcks eller misstänks. Det största forskningsbehovet rör dock troligen existerande ämnen, eftersom man i de flesta fall vet väldigt lite om deras egenskaper och effekter, och om hur de sprids i miljön. Arbetet mot miljömålet om en giftfri miljö och genomförandet av nya riktlinjer inom kemikaliepolitiken kräver en utvidgad dimension på miljöforskningen. En kraftfull, nationell satsning på grundläggande miljökemisk, ekotoxikologisk och toxikologisk forskning är dessutom en förutsättning för att skall kunna driva kemikaliefrågorna i internationella forum på ett kunskapsbaserat, välgrundat och därmed övertygande sätt. Utredningen bedömer även behovet av metodutveckling som stort, liksom behovet att validera, standardisera och implementera test- och analysmetoder. Detta gäller främst utveckling av testmetoder, där behovet att ta fram tester på hormonstörande effekter är särskilt stort, samt utveckling av rutinmässigt användbara analysmetoder där sådana saknas. Att mäta kemiska ämnens förekomst i miljön är ett sätt att skaffa kunskap om vilka ämnen som kan utgöra miljöproblem. Från utredningens synpunkt är sådan kemikalieövervakning en viktigt del i uppföljningen av de åtgärder som vidtas för att nå miljömålet om en giftfri miljö. Bland de kompletteringar till dagens miljöövervakningsprogram som utredningen föreslår finns övervakning av vissa utfasningsämnen, övervakning av bekämpningsmedelsrester i jordbruksområden, utökad hälsorelaterad miljöövervakning, samt ett utökat program för regelbundet återkommande screening-undersökningar av miljöföroreningar i miljö och organismer. Framtida miljöövervakning på metallområdet bör utvidgas till att omfatta så många metaller som möjligt. Utöver traditionell miljöövervakning bör även miljöövervakning av varor utvecklas och genomföras. Det är viktigt att miljöprover samlas i en provbank för att man bakåt skall kunna följa eventuella nya miljögiftsproblem som upptäcks . Utredningen ser det som nödvändigt att i större utsträckning komplettera kemikalieövervakningen med modeller för hur ämnen sprids. För övergripande uppföljningsändamål behövs en löpande redovisning av olika former av uppföljning och utvärdering både i form av detaljerade rapporter och i form av enklare nyckeltal, vilka även bör spegla bl.a. de forsknings- och miljöövervakningsinsatser som görs. Beroende på valet av styrmedel för att nå de nya riktlinjerna kan uppföljningen ha olika karaktär. har i samråd med bl.a. Kemikalieinspektionen utvecklat ett system med indikatorer för uppföljning av miljökvalitetsmålet om en giftfri miljö, vilket har behandlats vidare av (M 1998:07). anser att arbetet med indikatorer är en viktig del i uppföljningsarbetet. Konsekvenser av kravet på data för alla ämnen Att beräkna kostnaderna för att ta fram data om alla ämnen som tillverkas i eller importeras till EU är mycket svårt eftersom många faktorer är okända. Det är exempelvis okänt hur många ämnen som förekommer på den europeiska marknaden. Vanliga gissningar är att ca 20 000 ämnen används, andra gissningar ligger på ca 40 000 60 000 ämnen. I det finns 11 000 ämnen som används i kemiska produkter på den svenska marknaden. Utredningen har gjort tre räkneexempel utgående från att det finns 11 000, 20 000 eller 40 000 ämnen på marknaden. Kostnaderna för att ta fram data baseras på uppgifter från EPA och avser något mindre omfattande krav än de som föreslås av utredningen. Exemplen ger dock en uppfattning om kostnadernas storleksordning. Resultatet av dessa räkneexempel är att kostnaderna för svensk industri uppskattas till för 11 000 ämnen, för 20 000 ämnen och för 40 000 ämnen. Fördelat på det antal år som utredningen föreslår för genomförandet, dvs. , blir kostnaden 8, 15 respektive . Det kan jämföras med den svenska kemiindustrins omsättning på . Konsekvenser av utredningens kriterier för utfasning Konsekvenserna av att ämnen med vissa egenskaper inte längre får användas går inte att bedöma, eftersom vi inte vet exakt vilka ämnen som kommer att omfattas av kraven förrän mer kunskaper om ämnenas egenskaper finns. Utredningen har ändå försökt att belysa konsekvenserna för näringslivet genom att föra samtal med representanter för vissa branscher. Branscherna har valts utifrån produktregistrets uppgifter om vilka branscher som använder de ämnen som på grundval av dagens kunskap kan antas komma att falla inom de föreslagna kriterierna. Flertalet av representanterna framhåller att förslagen går i linje med företagets eller branschens egna mål och visioner. Representanterna för byggbranschen bedömer att konsekvenserna blir måttliga, även om de t.ex. blir större för materialproducenterna än för byggentreprenörerna. Byggentreprenörerna har framfört att de självklart kan bygga hus m.m. om 10 även utan de aktuella ämnena. Materialindustrin å sin sida framhåller att 10 inte är om stora processanläggningar måste bytas ut. Behovet av ökad kompetens inom kemikalieområdet och bättre informationstillgång betonas också. Representanterna för baskemikalieindustrin, färgindustrin samt byggplast-, plastförpacknings- och plastvaruindustrin har framhållit att det var mycket svårt att bedöma konsekvenserna av förslagen. Man menade dock att är en rimlig omställningstid. Sammanfattning av och Kemikalieinspektionens rapport 5036 "Att finna farliga flöden" En översiktlig studie av upplagring och flöden av farliga kemiska ämnen har genomförts. Avsikten har varit att identifiera områden där kunskapen behöver förbättras för att man översiktligt skall kunna uppskatta flöden och upplagring av farliga ämnen i samhället med en rimlig tillförlitlighet. Fokus i utredningen har varit att närmare identifiera kunskapsluckor och föreslå åtgärder till förbättringar inför kommande översiktliga uppskattningar av flöden. Ökad kunskap behövs på flera områden. De åtgärder som föreslås kan anpassas till den ambitionsnivå som är rimlig med hänsyn till syfte och kostnader. Kostnaderna måste till stor del belysas närmare inom ramen för genomförandet av angivna förslag. Det betyder att förbättringarna bör genomföras stegvis. och Kemikalieinspektionen föreslår följande: bör fortsätta arbetet med utsläppsstatistik från punktkällor i enlighet med förslag som läggs i redovisningen av regeringsuppdraget Information om användning och utsläpp av farliga kemikalier . avser att inom ramen för sitt löpande arbete föra en dialog med andra berörda myndigheter och aktörer på marknaden om hur ett system för beräkning av emissioner från diffusa källor kan utvecklas. I det innefattas till exempel rollfördelning, prioritering av källor och ämnen, metodutveckling, analys av brister i kunskapsunderlag. Arbetet skall samordnas med andra pågående arbeten inom EU på området. bör få i uppdrag att utreda om informationen om kvantitet och kemiska ämnen i läkemedel kan göras lättillgänglig. bör få i uppdrag att se över möjligheter att förbättra företagens rapportering av hygienprodukter och kosmetik. Kemikalieinspektionen avser att inom ramen för sitt löpande arbete ge förslag till hur förordning och föreskrifter om anmälan till produktregistret bör förändras. bör få i uppdrag att fortsätta det påbörjade arbetet med statistik över materialflöden även efter redovisningen . bör få i uppdrag att i samverkan med och Kemikalieinspektionen föreslå hur en redovisning baserad på mängder i ton i industristatistiken och utrikeshandelsstatistiken skall ske på bästa sätt. Miljöövervakningen bör stärkas i enlighet med de förslag som gav i redovisningen av regeringsuppdraget Hur miljöövervakningen kan användas för att följa upp beslut om begränsning och/eller frivilliga åtaganden för att minska användningen av kemikalier med oönskade miljö- och hälsoeffekter . Behov av att kunna följa flöden och upplagring av farliga ämnen I dagens samhälle har kemiska ämnen en vidsträckt användning och stor betydelse för vårt dagliga liv. Många av dessa påverkar hälsa och miljö negativt. Det förekommer också biologiska effekter i miljön och på människor, som inte kan förklaras men där en av orsakerna kan vara spridningen av kemiska ämnen. En stor mängd farliga ämnen finns ackumulerade i samhället och spridning av ämnen sker kontinuerligt från olika led. Läckaget av farliga ämnen är totalt sett mycket omfattande och kommer att fortgå . Det är därför angeläget att öka kunskaperna om farliga ämnen som är inlagrade i samhället och om risken för och vid exponering av dessa ämnen. Därigenom kan en större säkerhet vinnas vid beslut om åtgärder inom kemikaliepolitiken och vid beslut om inriktningen av miljöövervakningen. Det finns inte någon entydig definition av farliga ämnen . För att pröva befintliga källors användbarhet och om möjligt belysa variationen i flöde och ackumulation har fyra mindre grupper av ämnen studerats. Dessa exempelgrupper betecknas som farliga för hälsa och/eller miljö utifrån olika kriterier. De fyra exempelgrupperna är: 1. Exempel på ämnen som kan vara svårnedbrytbara (persistenta), bioackumulerande och giftiga (toxiska) i miljön. Ämnen som i Kemikalieinspektionens produktregister angivits ha funktionen lösningsmedel. Exempel på allergiframkallande ämnen. Vissa metaller; bly, kadmium, kvicksilver, arsenik, krom, nickel, zink och koppar. Tillförsel av kemiska ämnen (inklusive farliga ämnen) till sker vid inhemsk industriell tillverkning av ämnen och varor, import av rena ämnen eller blandningar av ämnen, import av varor eller utvinns som naturresurser inom landet. Kemiska ämnen kan också bildas naturligt i biologiska processer. Oavsiktligt bildas biprodukter vid industriell tillverkning, användning och avfallshantering. Långväga transporter via luft och vatten ger också en tillförsel av kemiska ämnen till . Farliga ämnen används i varor och fasta konstruktioner. Även vid produktion av varor (inklusive energi), t. ex. förbränning, används stora mängder . Upplagring sker i varor och fasta konstruktioner men även på deponi och i förorenade områden. Bortförsel av farliga ämnen sker genom de emissioner som sker vid samtliga steg i flödet, dvs produktion, användning och upplagring. Bortförsel sker även vid export av varor och avfall samt gränsöverskridande transporter via luft och vatten. Ca varor tillförs samhället och ca kasseras som konsumtionsavfall och ca som produktionsavfall (varav ca gruvavfall). Den ackumulerade mängden varor och fasta konstruktioner i användning i samhället uppskattas till ca och i deponi över . Storleksordning för den totala mängden emissioner saknas men torde, inklusive bildade förbränningsrester, uppgå till över . Av de ca kemiska produkter som enligt Kemikalieinspektionens produktregister tillförs utgör ca tre fjärdedelar ämnen som klassificeras som farliga för hälsa eller miljö enligt EG:s direktiv för klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen eller enligt Kemikalieinspektionens OBS-lista. I dessa mängder ingår inte farliga ämnen i importerade varor. Observera att exponering och risken för skada inte är proportionell mot den omsatta mängden av farliga ämnen. Befintliga källor inte tillräckliga Uppgifter om förekomst och flöden av farliga ämnen finns dels i form av befintlig statistik och databaser, dels i form av flödesanalyser eller liknande utredningar för enskilda ämnen eller material. I utredningen har konstaterats att befintligt källmaterial har betydande brister i form av framför allt täckningsgrad och kompatibilitet. I uppdraget använda källor är bland annat officiell statistik över svensk produktion, utrikeshandel, avfall och utsläpp, Kemikalieinspektionens produktregister, uppgifter om läkemedel och kosmetik, miljöövervakningen samt ett antal utredningar av enskilda ämnen eller material. Uppgifter om förekomst av farliga ämnen i varor och emissioner från varor saknas nästan helt.