prop · GO03145 · 2001-06-13 00:00:00 — Enligt 4 § andra stycket lagen (1994:1221) om införande av stiftelsela- gen gäller inte stiftelselagen för sådan egendom som avses i 9 § tredje stycket och 10 § första stycket lagen (1998:1592) om införande av lagen (1998:1591) om , dvs. inte för och dess fastigheter och fastighetsfond eller för prästlönetillgångarna. Bestämmel- sen i lagen om införande av stiftelselagen tillkom för att det inte skulle uppstå missförstånd om stiftelselagens tillämplighet på dessa stiftelselik- nande subjekt (se prop.1998/99:38 s. 252). Av samma skäl bör det, i enlighet med vad Lagrådet föreslagit, uttryckligen framgå att den nu föreslagna lagen endast skall avse stiftelser som omfattas av stiftelsela- gen (1994:1220). Detta betyder i sin tur att lagen inte gäller för med fastigheter och fastighetsfond och inte heller för prästlö- netillgångarna. Enligt 7 § andra stycket lagen om trossamfund får ett trossamfund registreras bara om dess namn är ägnat att särskilja trossamfundets namn från andras. Enligt förarbetena avses i första hand särskiljningsförmåga i förhållande till andra trossamfund (prop. 1997/98:116 s. 25). Enligt 1 kap. 6 § stiftelselagen skall en stiftelses namn innehålla ordet stiftelse. Mot denna bakgrund torde det som regel inte föreligga någon förväx- lingsrisk mellan ett trossamfund och den stiftelse som har bedrivit verk- samheten. Flera av de trossamfund vars verksamhet bedrivits av en stif- telse har redan registrerats som trossamfund. I det sammanhanget har det, enligt uppgift från Kammarkollegiet, inte varit några problem med för- växling av namn. Regeringens förslag: Skyddet för stiftelsens borgenärer skall tillgo- doses genom ett tillståndsförfarande. Stiftelsens ansökan skall beviljas endast om de borgenärer som motsätter sig ansökan får betalt eller ges betryggande säkerhet för sina fordringar. Stiftelsen skall innan en ansökan görs till Kammarkollegiet skriftligen underrätta sina kända borgenärer om avsikten att ansöka samt om möjligheten att bestrida en ansökan. Kammarkollegiet skall utfärda en kallelse på stiftelsens bor- genärer. Denna skall skyndsamt kungöras i Post- och Inrikes Tid- ningar. Kammarkollegiet skall också skicka en särskild underrättelse om kallelsen till kronofogdemyndigheten. Borgenärer som har ford- ringar på lön eller annan ersättning av arbete samt pension skall dock undantas. Kammarkollegiet skall vidare pröva ärenden där det inte råder tvist och överlämna ärenden där ansökan har bestritts till tings- rätt. Tingsrätten skall avslå ansökan om den eller de borgenärer som bestritt den inte har fått full betalning för sina fordringar. Avslås inte ansökan, skall tingsrätten återlämna ärendet till Kammarkollegiet för beslut. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslogs dock att om ärendet överlämnats till tingsrätten, denna skulle bevilja ansökan om borgenärerna fått full betal- ning eller betryggande säkerhet för sina fordringar. Remissinstansernas synpunkter: Samtliga remissinstanser lämnar förslaget i denna del i allt väsentligt utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Förslagen i denna proposition inne- bär att stiftelsens rättigheter och skyldigheter förs över till en redan exi- sterande juridisk person, nämligen ett registrerat trossamfund eller en registrerad organisatorisk del av ett trossamfund. Detta kan vara till nackdel för stiftelsens borgenärer. Enligt allmänna principer får gälde- närsbyte som huvudregel inte ske utan borgenärens medgivande. En bor- genär skall inte tvingas få sin fordran överförd från en gäldenär till en annan som kanske har en sämre ekonomisk ställning. Borgenärerna bör därför ges möjlighet att hindra en överföring så länge de inte tillförsäkras betalning eller betryggande säkerhet för sin fordran. I 14 kap. 1318 §§ aktiebolagslagen (1975:1385) och 12 kap. 6 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar finns bestämmelser om borge- närsskyddet vid fusion. Enligt aktiebolagslagen skall bolagen skriftligen underrätta sina kända borgenärer om fusionsplanen och att bolaget avser att ansöka om tillstånd att verkställa denna. Borgenärerna skall även underrättas om sin rätt att motsätta sig att fusionsplanen verkställs. Om registreringsmyndigheten finner att det inte finns något hinder mot ansö- kan skall borgenärerna kallas genom en kungörelse i Post- och . Enligt kallelsen skall den som vill bestrida ansökan anmäla detta . Om något bestridande inte inkommer anses borgenä- ren ha medgivit ansökan och då lämnas tillstånd till fusionen. Om någon borgenär bestrider ansökan lämnas ärendet till rätten. Rätten skall lämna sitt tillstånd till åtgärden om borgenären får betalt eller betryggande säkerhet för sin fordran. Samma regler bör gälla för stiftelsernas del. Innan ansökningsförfaran- det inleds är det lämpligt att stiftelsen skickar underrättelser till sina kända borgenärer. På så sätt får Kammarkollegiet tillgång till det underlag som behövs för att pröva en ansökan. Stiftelsen bör alltså skicka skriftliga underrättelser om kallelsen till alla kända borgenärer som omfattas av kallelseförfarandet. I aktiebolagslagen och lagen om ekonomiska föreningar undantas vissa borgenärer från kallelseförfaran- det, eftersom de redan anses ha ett betryggande skydd. Det är angeläget, framför allt av kostnadsskäl, att kallelseförfarandet och rätten att påkalla betalning eller ställande av säkerhet begränsas till de borgenärer som verkligen riskerar att hamna i en sämre ställning om stiftelsens ansökan beviljas. Aktiebolagslagen undantar de borgenärer vilkas anspråk avser fordran på lön eller annan ersättning som har förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) eller fordran på pension som har förmåns- rätt enligt 12 eller 13 § samma lag. Detta är en lämplig avgränsning även för stiftelsernas del. Dessa borgenärer behöver alltså inte kallas. Under- rättelserna bör skickas senast en månad före ansökan. De bör innehålla uppgift om borgenärernas rätt att bestrida en ansökan. Styrelsen eller förvaltaren bör i samband med ansökan till Kammarkollegiet komma in med ett intyg om att underrättelserna har skickats. Om underrättelserna inte har skickats på sätt som föreslås bör Kammarkollegiet, som framgår av avsnitt 7, avslå ansökan. Om Kammarkollegiet inte avslår ansökan, bör Kammarkollegiet kalla stiftelsens borgenärer. Kallelsen bör ske i Post- och med föreläggande för den som vill bestrida stiftelsens ansökan att senast en viss dag anmäla detta vid påföljd att han annars anses ha medgivit ansökan. Om en borgenär bestrider ansökan kan det uppkomma fråga om fordran överhuvudtaget finns eller om den erbjudna säkerheten kan god- tas. I sådant fall bör Kammarkollegiet lämna över ärendet till domstol. I avsnitt 9 föreslår regeringen att Kammarkollegiets beslut skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Lagrådet har anfört att om en sådan instansordning väljs, är det även lämpligt att domstolsprövning rörande borgenärsskyddet sker vid allmän förvaltningsdomstol. Domstolens prövning är begränsad till att avse frågor som rör skyddet för de borgenärer som motsatt sig ansökan. En liknande situation förelig- ger, som tidigare nämnts, när en borgenär underrättats om en fusionsplan och förklarat sig motsätta denna. I sådant fall skall registreringsmyndig- heten, vilket följer av 14 kap. 17 § aktiebolagslagen, överlämna ärendet till allmän domstol. Det ligger närmare till hands att sådana frågor prövas av allmän domstol än av förvaltningsdomstol. Regeringen anser därför att Kammarkollegiet bör överlämna ärendet till tingsrätten om en borge- när bestrider ansökan. Tingsrätten bör avslå ansökan om borgenären inte får betalt eller en betryggande säkerhet för sin fordran. Såsom Lagrådet anfört bör det inte finnas hinder för Kammarkollegiet att avslå en ansökan om nya omstän- digheter framkommit efter det att ärendet överlämnats till tingsrätten. Situationen kan ha förändrats på ett sådant sätt att förutsättningar för bifall för ansökningen saknas. Därför bör tingsrätten återlämna ärendet till Kammarkollegiet om den inte avslår ansökan. Enligt aktiebolagslagen, lagen om ekonomiska föreningar och lagen om kallelse på okända borgenärer skall tillståndsmyndigheten skicka en särskild underrättelse till kronofogdemyndigheten i den region bolaget eller föreningen har sitt säte. Detta bör gälla också för stiftelsernas del. Det kan dock vara så att en stiftelse inte har ett bestämt säte. Därför bör kronofogdemyndigheten i den region där stiftelsen har sitt hemvist underrättas. Regeringens förslag: Kammarkollegiets beslut skall kunna överkla- gas hos allmän förvaltningsdomstol. Överklagandet skall ske från den dag då det överklagade beslutet meddelades. När ett beslut vunnit laga kraft, är stiftelsen upplöst. Promemorians förslag: Kammarkollegiets beslut skall kunna över- klagas hos regeringen. Remissinstansernas synpunkter: Samtliga remissinstanser, förutom Kammarkollegiet lämnar förslaget i denna del utan erinran. Kammarkol- legiet anser i stället att beslutet skall gälla från den dag då det meddelas. Skälen för regeringens förslag: Den prövning som Kammarkollegiet skall göra enligt den nu föreslagna lagen har likheter med prövningen i ärenden enligt 6 kap. stiftelselagen (1994:1220). Såsom Lagrådet anfört är det emellertid i detta kapitel fråga om beslut av delvis annan karaktär, nämligen om tillstånd för styrelse eller förvaltare att avvika från före- skrifter i ett stiftelseförordnande, en prövning som i stor utsträckning är av skönsmässig art. I nu aktuell lagstiftning kommer prövningen huvud- sakligen gå ut på att tillämpa rättsregler. En allmän princip är att ärenden som huvudsakligen går ut på att tillämpa rättsregler bör prövas av dom- stol och inte av regeringen. Till detta kommer också att det finns en strä- van att befria regeringen från sådana ärenden som inte kräver ställnings- taganden av regeringen som politiskt organ. Mot denna bakgrund finner regeringen att övervägande skäl talar för att Kammarkollegiets beslut skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Enligt de generella regler för överklagande som finns i 22 och 23 §§ förvaltningslagen (1986:223) får ett beslut överklagas av den som beslu- tet angår förutsatt att beslutet har gått honom emot och att det kan över- klagas från den dag då klaganden fick del av beslutet. Eftersom kretsen av berörda kan vara stor och svår att förutse, kan osä- kerhet uppstå om när ett beslut enligt den föreslagna lagen vinner laga kraft. En osäkerhet om när stiftelsen är upplöst skulle kunna motverka syftet med lagstiftningen. Om beslutet skulle gälla från den dag då det meddelas, skulle det i praktiken innebära att beslutet inte går att över- klaga. Det är mindre lämpligt. Tiden för överklagande bör istället begränsas. Det kan lämpligen ske genom att beslutet får överklagas från den dag då det meddelades. Regeringens förslag: De föreslagna reglerna tas in i en särskild lag. Lagen träder i kraft och skall tillämpas på ansök- ningar som kommit in till Kammarkollegiet före . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstansernas synpunkter: Samtliga remissinstanser har läm- Prop. 2000/01:145 nat förslaget utan erinran. Skälen för förslaget: De föreslagna reglerna tar sikte på en speciell situation att möjliggöra för de trossamfund som bedriver sin verksam- het i stiftelseform att föra över denna till ett registrerat trossamfund. Det är därför mest lämpligt att en särskild tidsbegränsad lag stiftas. bör vara en tillräcklig tid. Kammarkollegiet skall pröva de ansökningar som kommer in innan lagen upphör att gälla. 11.1Fråga om stämpelskatt m.m. Regeringens bedömning: Om en stiftelse för över fast egendom till det registrerade trossamfundet eller till den organisatoriska delen och om den tillämpande myndigheten finner att stämpelskatteplikt förelig- ger, bör befrielse enligt 42 § stämpelskattelagen medges. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstansernas synpunkter: Kammarkollegiet anser att en över- föring av fast egendom från en stiftelse till ett registrerat trossamfund inte torde röra sig om ett sådant skattepliktigt förvärv som avses i 4 § lagen om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 4 § lagen om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter (1984:404) är förvärv av fast egendom skattepliktiga om de sker genom köp eller byte, tillskott till bolag eller förening, utdelning eller skifte från bolag eller förening, expropriation eller inlösen på grund av stadgande om rätt eller skyldighet att lösa fast egendom. Om en stiftelse för över fast egendom till det registrerade tros- samfundet eller till den registrerade organisatoriska delen och om den tillämpande myndigheten finner att stämpelskatteplikt föreligger, bör befrielse enligt 42 § stämpelskattelagen medges. Motsvarande resone- mang fördes i samband med relationsändringen mellan staten och (prop. 1998/99:38 s. 215216). Enligt 2 § jordförvärvslagen (1979:230) och 1 § lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastigheter krävs tillstånd för förvärv av viss egendom som sker genom köp, byte, gåva, tillskott till bolag eller förening, utdel- ning eller skifte från bolag eller förening samt fusion enligt 14 kap. 1 § aktiebolagslagen. Det förvärv som trossamfundet eller den organisato- riska delen gör enligt den föreslagna lagen kan inte anses falla under någon av dessa förvärvskategorier och är därmed inte tillståndspliktigt. Regeringens förslag: Bestämmelser om avgifter vid ansökningsförfa- randet får meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Promemorians bedömning: Ansökningsförfarandet bör vara avgifts- Prop. 2000/01:145 fritt. Remissinstansernas synpunkter: Kammarkollegiet menar att en ansökningsavgift bör utgå eftersom handläggningskostnaderna kan bli betydande, inte minst vad gäller den kungörelse som skall ske i Post- och . Skälen för regeringens förslag: Trots den föreslagna avgränsningen som redogörs för i avsnitt 6, finns det, som Kammarkollegiet anför, en viss osäkerhet ifråga om hur många stiftelser som kan komma att ansöka. Den föreslagna lagen kan därför komma att innebära en ökad arbetsbe- lastning för i första hand Kammarkollegiet. De kostnader som uppkommer för ansökningsförfarandet bör i princip belasta stiftelserna. Föreskrifter om avgifter i ansökningsärenden bör meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. En stiftelses samtliga rättigheter och skyldigheter kan efter beslut enligt denna lag övertas av ett sådant trossamfund eller en sådan organisatorisk del av ett trossamfund som har regi- strerats enligt lagen (1998:1593) om trossamfund. För detta krävs att 1.stiftelsen omfattas av stiftelselagen (1994:1220), 2.stiftelsen har bildats före , 3.trossamfundet eller den organisatoriska delen samtycker till övertagandet, 4.stiftelsen har till uteslutande ändamål att främja den verksamhet som bedrivs av tros- samfundet eller den organisatoriska delen, och 5.det kan antas att verksamheten i trossamfundet eller den organisatoriska delen kommer att bedrivas i enlighet med det ändamål som gäller för stiftelsens verksamhet. Kammarkollegiet prövar ärenden enligt första stycket efter ansökan från stiftelsen. Paragrafen behandlas närmare i avsnitten 6 och 7. Den anger de förut- sättningar som måste vara uppfyllda för att stiftelsen skall få upplösas. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Med en stiftelse avses endast sådana stiftelser som stiftelselagen är till- lämplig på. Detta innebär bl.a. att sådan egendom som avses i 9 § tredje stycket och 10 § första stycket lagen (1998:1592) om införande av lagen (1998:1591) om , dvs. bl.a. prästlönefonderna inom , inte omfattas av lagens tillämpningsområde. Lagen är endast tillämplig på de stiftelser som främjar verksamheten i ett registrerat trossamfund eller i en registrerad organisatorisk del av ett sådant samfund. Med att en stiftelse uteslutande skall främja trossamfun- dets verksamhet avses en direkt koppling mellan stiftelsens ändamål och den verksamheten. Såsom har närmare utvecklats i avsnitt 6 är lagen således avsedd att ha ett begränsat tillämpningsområde. I lagtexten kommer detta till uttryck genom att det sägs att stiftelsen skall ha till ute- slutande ändamål att främja den verksamhet som bedrivs av trossamfun- det, eller den organisatoriska delen. I orden uteslutande ändamål ligger den begränsningen att stiftelsens ändamål inte får vara vidare än trossamfundets verksamhet. Om en stif- telse har till ändamål dels att främja ett visst trossamfund i en mer allmän mening, dels att bedriva t.ex. viss preciserad diakoniverksamhet, måste Prop. 2000/01:145 det framgå av trossamfundets stadgar att det skall bedriva motsvarande Annars är lagen inte tillämplig. Vid prövningen av om ett visst ändamål kan anses utgöra stiftelsens uteslutande ändamål bör dock viss hänsyn kunna tas till de faktiska förhållandena och det bör således kunna bortses från sådana i stiftelsens stadgar angivna ändamål som har förlorat sin betydelse. En annan begränsning ligger i uttryckssättet främja den verksamhet. Avsikten härmed är att stiftelsen, för att lagen skall vara tillämplig, inte får ha ett ändamål som i något hänseende av betydelse är mer begränsat än vad trossamfundets verksamhet kan anses ge uttryck för. Som exem- pel kan nämnas en stiftelse vars ändamål är att äga en fastighet och på denna driva en skola under huvudmannaskap av ett visst trossamfund. Stiftelseändamålet kan i det fallet inte anses vara att stödja den verk- samhet som trossamfundet bedriver och stiftelsens tillgångar kan därför inte överföras till samfundet. Detsamma gäller om stiftelsens ändamål är begränsat till att stödja ett visst trossamfunds sociala verksamhet eller till att tillhandahålla bostäder för samfundets funktionärer. Ett annat exempel är stiftelser vars ändamål är att understödja ett visst kloster eller en viss orden, knuten till trossamfundet; inte heller i ett sådant fall föreligger den överensstämmelse mellan stiftelsens ändamål och trossamfundets verk- samhet som lagen förutsätter. Det sagda innebär emellertid inte att stiftelsen, enligt stiftelseförord- nandet, nödvändigtvis behöver bedriva den verksamhet som trossamfun- det gör. Enligt bestämmelsen är det nämligen tillräckligt att stiftelsen har till ändamål att främja den verksamhet som bedrivs av trossamfundet. Som exempel på ett främjande ändamål kan nämnas att stiftelsen äger och förvaltar de fastigheter och byggnader som används för samfundets verksamhet. Det ställs alltså inte upp något krav på att det i stiftelsens verksamhetsföremål skall ingå att anordna gudstjänst. Inte heller behöver stiftelseförordnandet bokstavligen innehålla att trossamfundets verksam- het skall främjas, i de flesta fall torde stiftelsen ha bildats före trossam- fundet. Däremot skall stiftelsen verka för att främja den religiösa verk- samhet som trossamfundet bedriver. De antagligen fåtaliga verk- samhetsbärande religiösa stiftelserna, dvs. stiftelser som i princip skulle kunna definieras som en gemenskap för religiös verksamhet i vilken det ingår att anordna gudstjänst, uppfyller självfallet den uppställda förut- sättningen. Bedömningen enligt p. 5 bör lämpligen göras med utgångspunkt i stif- telseförordnandet, trossamfundets eller den organisatoriska delens stad- gar samt övriga omständigheter. Om en stiftelse avser att ansöka om tillstånd enligt 1 §, skall styrelsen eller förvaltaren senast en månad före ansökan skriftligen underrätta stiftelsens kända borgenärer om detta. Underrättelserna skall innehålla uppgift om borgenärernas rätt enligt 5 § att bestrida ansö- kan. Någon underrättelse behöver inte skickas till de borgenärer vilkas anspråk avser fordran på lön eller annan ersättning som har förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) eller fordran på pension som har förmånsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag. Bestämmelsen ålägger stiftelsen att underrätta de kända borgenärerna Prop. 2000/01:145 om den ansökan som stiftelsen har för avsikt att göra. senast en månad före ansökan. Vissa borgenärer undantas dock från underrättelseskyldigheten (se 5 § och avsnitt 8). Till en ansökan enligt 1 § skall fogas 1.ett intyg om att det registrerade trossamfundet eller den registrerade organisatoriska delen samtycker till att överta stiftelsens samtliga rättigheter och skyldigheter, och 2.ett intyg från styrelsen eller förvaltaren om att stiftelsens kända borgenärer har under- rättats i enlighet med 2 §. En ansökan ska innehålla de intyg som krävs för att Kammarkollegiet skall kunna bedöma om förutsättningarna i 1 § första stycket 3 och 2 § är uppfyllda. Om något av villkoren i 1 och 3 §§ inte är uppfyllt skall Kammarkollegiet avslå ansökan. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 6 och 7. Om inte de förutsätt- ningar som ställs upp i paragrafen har uppfyllts, skall Kammarkollegiet avslå ansökan. Paragrafen har utformats efter förslag av Lagrådet. Om ansökan inte avslås, skall Kammarkollegiet kalla stiftelsens borgenärer. Kammarkolle- giet skall dock inte kalla de borgenärer vilkas anspråk avser fordran på lön eller annan ersättning som har förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) eller fordran på pension som har förmånsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag. Kallelsen skall innehålla ett föreläggande för den som vill bestrida ansökan att senast en viss dag skriftligen anmäla detta vid påföljd att han eller hon annars anses ha medgett ansö- kan. Kammarkollegiet skall se till att kallelsen skyndsamt kungörs i Post- och Inrikes Tid- ningar. Kammarkollegiet skall vidare skicka en särskild underrättelse om kallelsen till kro- nofogdemyndigheten i den region där stiftelsen har sitt hemvist. Om Kammarkollegiet finner att en ansökan inte skall avslås enligt 4 § skall myndigheten inleda den del av förfarandet som syftar till att tillgo- dose borgenärernas skydd. Kammarkollegiet skall då utfärda en kallelse på stiftelsens borgenärer. Kallelsen skall riktas till samma grupper av borgenärer som enligt 2 § skall tillställas underrättelser om ansökan. Vissa borgenärer undantas dock från kallelseförfarandet (se avsnitt 8). Enligt andra stycket skall kallelsen innehålla ett föreläggande för den som vill bestrida ansökan att senast viss dag anmäla detta. Om så inte sker anses borgenären ha medgivit stiftelsens ansökan. Kammarkollegiet skall enligt tredje stycket skyndsamt ombesörja att kallelsen kungörs i Post- och . Kammarkollegiet skall även skicka en underrättelse till kronofogde- myndigheten i den region där stiftelsen har sitt hemvist. Med hemvist avses den ort där styrelsen respektive förvaltaren har sitt säte, eller, om säte inte är bestämt, där förvaltningen huvudsakligen utövas (jfr 10 kap. 1 § första stycket stiftelselagen). Om en borgenär bestrider en ansökan inom förelagd tid, skall Kammarkollegiet överlämna ärendet till tingsrätten i den ort där stiftelsen har sitt hemvist. Om ansökan inte bestrids, skall Kammarkollegiet fatta beslut i ärendet. I ostridiga ärenden skall Kammarkollegiet fatta beslut. Så snart någon av de borgenärer som har blivit kallade har anmält sig och förklarat sig motsätta sig att stiftelsens ansökan beviljas eller ställer villkor för det, skall Kammarkollegiet lämna över ärendet till domstol. De bestridda ärendena skall lämnas över till den tingsrätt där stiftelsen har sitt hemvist (jfr kommentaren under 5 §). Paragrafen har utformats efter förslag av Lagrådet. Den tingsrätt till vilken ett ärende överlämnats enligt 6 § skall avslå ansökan, om den eller de borgenärer som bestritt den inte har fått full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar. Avslås inte ansökan, skall tingsrätten återlämna ärendet till Kammarkollegiet för beslut. Domstolens prövning är begränsad till tvistiga frågor som rör skyddet för de borgenärer som bestritt ansökan. Domstolen ska inte gå in på de frågor som Kammarkollegiet har prövat enligt 4 §.