prop · GP0374 · 2001-12-11 00:00:00 — Fyra av utredningens ledamöter har kommit till motsatt slutsats och hardärför reserverat sig mot utredningens ställningstagande i fråga om attgenomföra utökningen.För det fall att de nu nämnda brotten skulle tas upp i brottskatalogen anserutredningen att försök eller förberedelse till dessa brott bör införas i TF:sbrottskatalog i den mån sådana förbrott är straffbelagda i brottsbalken.Remissinstanserna: Hovrätten över och , iMalmö, , , ,, , , och att det inte finns skäl att införa ytterligare brott i TF:s brottskatalog. Hovrätten över och anser - till skillnad från utredningen - att de aktuella brotten inte alltid behöverfalla inom TF:s och yttrandefrihetsgrundlagens (YGL) materiellatillämpningsområde och att behovet av att införa de aktuella brotten ibrottskatalogen t.o.m. är mindre än vad utredningen har antagit. Enligt skulle det vara principiellt mycket tveksamt omtraditionella massmedieföretag drabbades av en utvidgning av brottskatalogen pågrund av att nya aktörer bereds grundlagsskydd genom den föreslagna utvidgningen av databasregeln. föredrar att grundlagsskyddetförbehålls de traditionella massmedieföretagen framför ett utvidgande avbrottskatalogen. och har framhållit att en kriminalisering av hotbrott som tryck- och yttrandefrihetsbrott kan få negativa återverkningar pånyhetsrapporteringen.Riksdagens ombudsmän (), , , Helsingborgstingsrätt, Kammarrätten i , Justitiekanslern (), Riksåklagaren,i , i , , , , ,, , , Ombudsmannen mot etniskdiskriminering, , är i likhet med utredningens minoritet av den uppfattningen attbrottskatalogen bör utvidgas med brotten olaga hot, hot mot tjänsteman(inklusive hot mot väktare m.fl. enligt 17 kap. 5 § ), övergrepp irättssak och brott mot medborgerlig frihet samt - i den mån de uttalat sig ifrågan - förbrott till de brotten i den omfattning de är straffbelagda enligtbrottsbalken. Försvarsmakten anser att även brottet hot mot förman bör läggastill i brottskatalogen. Flera av remissinstanserna, däribland i , , , ,och , har särskilt hänvisat tillden avkriminalisering som blir följden om inte hotbrotten kriminaliseras somtryck- och yttrandefrihetsbrott som grundlagsskyddet utvidgas. JO,Kammarrätten i , JK och Ombudsmannen mot etnisk diskriminering harifrågasatt huruvida det - som utredningen bl.a. framhållit - verkligen finnsnågon risk för att en utvidgning av brottskatalogen skulle ha en negativpåverkan på nyhetsrapporteringen. I det sammanhanget har vissa instanser ocksåhänvisat till att den s.k. instruktionen i 1 kap. 4 § TF och 1 kap. 5 § YGL ochjuryprövningen ger tillräckligt skydd för tryck- och yttrandefriheten och attkriminaliseringen av hets mot folkgrupp som tryck- eller yttrandefrihetsbrottinte synes ha inneburit några inskränkningar av mediernas möjligheter attrapportera om rasistiska och invandrarfientliga händelser. Säkerhetspolisen ochÅklagarmyndigheten i har anfört att det redan nu förekommer hot påInternet framför allt från extrema grupper.Övriga remissinstanser har inte uttalat sig i frågan om brottskatalogen börutvidgas.Skälen för regeringens förslag: Enligt TF och YGL anses vissa typer av yttranden utgöra ett sådant allvarligt missbruk av tryck- och yttrandefriheten att dedärför straffbeläggs som tryck- och yttrandefrihetsbrott. Mot bakgrund av detstarka skydd för tryck- och yttrandefriheten som finns i harkriminalisering av yttranden inom det grundlagsskyddade området alltid skett med eftertanke och stor återhållsamhet. Starka skäl krävs för att ändragrundlagarna och detta gäller särskilt när en utvidgning av det straffbaraområdet övervägs.Senast ett nytt brott upptogs i TF:s brottskatalog var då olagavåldsskildring kriminaliserades som tryckfrihetsbrott. Förutom vissa ändringarav brottsbeskrivningarna i TF hade barnpornografi införts somtryckfrihetsbrott , ett brott som utmönstrades ur grundlagarna år 1998.Det bör också nämnas att regeringen i en proposition till harföreslagit att tryckfrihets- och yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp skall omfatta även hets med anspelning på sexuell läggning (prop. 2001/02:59).Emellertid kan även andra yttranden än de som är straffbelagdaenligt TF:s brottskatalog innebära att tryck- och yttrandefriheten missbrukas.Av denna anledning kan det - trots den försiktighet som måste iakttas vidbegränsningar av tryck- och yttrandefriheten - finnas skäl att överväga om inteockså sådana yttranden bör utgöra tryck- och yttrandefrihetsbrott. Det gäller då framför allt olaga hot och andra yttranden där sådant hot ingår som ett led.Som nämnts i avsnitt 5.3 får det genom Högsta domstolens dom i det s.k.Aftonbladsmålet anses ha slagits fast att brotten olaga hot och hot mottjänsteman kan falla inom TF:s och YGL:s materiella tillämpningsområden.Detsamma kan också antas gälla vissa andra brott där hot kan ingå som ett led.Eftersom sådana brott inte finns upptagna i TF:s brottskatalog och därför inteutgör tryck- och yttrandefrihetsbrott innebär domen i princip att enskildapersoner kan hotas i grundlagsskyddade medier utan att den som står bakom hotetriskerar något ingripande.Att det förhåller sig på det här sättet kan rimligen inte utgöra en godtagbarordning. Också bland allmänheten torde förståelsen vara i det närmasteobefintlig för att hot framförda i medier skall lämnas obeivrade och t.o.m.åtnjuta grundlagsskydd. Som JO har framhållit finns det i stället en stor riskför att allmänhetens förtroende och stöd för det viktiga och starka skyddet förtryck- och yttrandefriheten minskar om skyddet också inkluderar olaga hot ochandra motsvarande hotbrott. Sådana gärningar kan ju knappast ha med denskyddsvärda opinionsbildningen och yttrandefriheten att göra. Som utredningensminoritet har hävdat, vilket många remissinstanser har instämt i, ter det sigockså inkonsekvent att hets mot folkgrupp, som kan utgöras av hot som riktar sig mot en kategori av personer, är tryck- och yttrandefrihetsbrott medan det iprincip är straffritt att hota enskilda individer om hotet framförs igrundlagsskyddade medier. Principiella skäl talar alltså starkt för att införahotbrott i brottskatalogen.Men för att införa nya brott som tryck- och yttrandefrihetsbrott måste detnaturligtvis också finnas ett praktiskt behov av det. Utredningens majoritet har som skäl för att avstyrka att nya brott tas upp i TF:s brottskatalog hänvisattill att det inte med någon större grad av säkerhet går att förutsäga omutgången i Aftonbladsmålet kommer att leda till att massmedier utnyttjas för att hota enskilda. Inte heller finns det enligt utredningen tillräckligt underlagför någon säker uppfattning om hur vanligt förekommande de aktuella brotten ärpå Internet.TF och YGL kan också sägas innehålla ett krav på att de medier som omfattas avgrundlagarna riktas till en inte helt obetydlig krets. Den som använder sig avett sådant medium vill därför som regel ha en viss publik. När det gäller hotmot en enskild kan det emellertid antas att den som står bakom hotet mångagånger inte vill att det kommer till någon annans kännedom än just den hotades.Det kan därför hävdas att det inte finns något större behov av att kriminalisera yttranden med hotfulla budskap som tryck- och yttrandefrihetsbrott.Enligt regeringens mening går det emellertid inte att bortse från att framförallt den tekniska utvecklingen på ett påtagligt sätt har ökat risken för atthotfulla yttranden framförs gentemot både grupper och enskilda. Denkommunikation som sker mellan människor har ju underlättats betydligt genomt.ex. möjligheten att skicka meddelanden via e-post. Även Internet innebärmöjligheter att på ett relativt enkelt sätt kommunicera med omvärlden. Myckettalar därför för att det kommer att bli allt vanligare att informationsteknikenutnyttjas även för hotfulla budskap och andra liknande meddelanden.IT-brottsroteln vid har t.ex. uppgett att den nästandagligen kontaktas av personer som anser sig hotade eller ofredade på eller viaInternet. Också Säkerhetspolisen har upplyst att antalet anmälda olaga hotbegångna på Internet har ökat . Det är troligt att denna ökningtill stor del har sin förklaring i att olika extrema grupper i allt högre gradanvänder sig av Internet och utskick av e-post för att hota sinameningsmotståndare.I och för sig omfattas inte all användning av vad som kan sägas utgöra den nyatekniken av grundlagarna. För att e-post skall omfattas av YGL krävs t.ex. attutskicket är riktat till allmänheten (jfr. 1 kap. 6 § YGL). Vidare innebär dens.k. databasregeln i 1 kap. 9 § YGL att i princip endast massmedieföretagenspublicering via Internet har grundlagsskydd. Det kan med visst fog hävdas attdet på t.ex. webbsidor som tillhandahålls av sådana företag inte finns någonstörre risk för att hot publiceras. Men även om den bestämmelsen i första handtar sikte på de traditionella massmedierna kan också andra aktörers elektroniska publicering omfattas av databasregeln. En webbplats på Internet vars innehålltillhandahölls av en redaktion för en tidning som synes ha kopplingar tillrasistisk och invandrarfientlig verksamhet har t.ex. enligt en dom från Högstadomstolen ansetts omfattad av databasregeln (NJA 2001 s. 445). Åtal hade i detfallet väckts för yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp med anledning av att det på webbplatsen förekom yttranden som ansågs innefatta sådant brott. Det ärinte alls otänkbart att det på en sådan grundlagsskyddad webbplats också skullekunna förekomma hot mot enskilda personer. Enligt regeringens mening finns detalltså även sakligt sett ett klart behov av en reform.Till detta kommer att det grundlagsskyddade området kommer att vidgas genomregeringens förslag i avsnitt 4.3.6. Förslaget innebär bl.a. att även andra änmassmedieföretag skall kunna få grundlagsskydd för sådan verksamhet som bedrivsenligt databasregeln. Ett sådant skydd skall kunna erhållas efter ansökan omutgivningsbevis. En konsekvens av regeringens förslag blir att t.ex. en webbsida på Internet vars innehåll kan beivras i vanlig straffprocessuell ordningi fortsättningen kan komma att omfattas av YGL:s regelsystem. För det fallhotfulla budskap förekommer på sådana webbsidor kommer dessa inte längre kunnabeivras om inte också brottskatalogen utökas. En utvidgning av grundlagsskyddetutan att brottskatalogen utökas skulle ju också kunna leda till attvissa kretsar ansöker om utgivningsbevis i syfte just att hota sinameningsmotståndare utan risk för påföljd. En sådan avkriminalisering är somflera remissinstanser framhållit helt oacceptabel.Finns det skäl mot att kriminalisera hotbrott i tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen?Emellertid måste den invändning som utredningen har framfört om att det inte kan uteslutas att en kriminalisering av ytterligare tryck- och yttrandefrihetsbrott skulle kunna få negativa återverkningar på massmediers möjligheter attrapportera om sådana brott beaktas. Utredningens oro delas även av ett antalremissinstanser, främst företrädare för massmedia, som bl.a. har hänvisat tillatt en ansvarig utgivare kan komma att ställas inför svåra ställningstagandenvid bedömningen av hur ett framfört hot skall beskrivas.Den framförda invändningen måste naturligtvis tas på allvar. Det finns ju ettbetydande intresse i att publicera information om den här typen av brott. Enpublicering kan också ha betydelse som underlag för den allmänna debatten ochopinionsbildningen. Emellertid får de farhågor som framförts inte överdrivas. En rapport om ett hot kommer nämligen aldrig att vara straffbar i sig utan detkrävs en avsikt att hota. Det bör alltid vara möjligt att utforma en rapport omett hot på ett sådant sätt att det framgår att det är fråga om en rapport ochinte ett hot som den rapporterande själv vill framföra eller ställa sig bakom.De nu angivna svårigheterna kan föreligga också vid tryckfrihetsbrottet hets mot folkgrupp och som några remissinstanser har pekat på synes kriminaliseringen av det brottet som ett tryck- och yttrandefrihetsbrott inte ha inneburit någrainskränkningar av mediernas möjligheter att rapportera om rasistiska ochinvandrarfientliga händelser. Det bör också framhållas att även brottet hets mot folkgrupp kan innefatta hot. Det brottet består ju nämligen i att någon hotareller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personermed anspelning på bl.a. nationellt eller etniskt ursprung.Skulle det i det enskilda fallet av t.ex. en artikel i en tidning inte klartframgå att det är fråga om en rapport utan det i stället kan misstänkas att detär fråga om ett hot som tidningen faktiskt står bakom finns i grundlagarna ettantal skyddande mekanismer. Den s.k. instruktionen i 1 kap. 4 § TF och 1 kap. 5§ YGL bör enligt regeringens uppfattning ge tillräckliga garantier för att ingen kommer att dömas för de nu aktuella brotten i andra fall än då det rör sig omyttranden som alldeles klart ligger utanför det godtagbaras gränser. Enligtdessa bestämmelser bör nämligen den som skall döma över missbruk av tryck- ochyttrandefriheten eller på annat sätt vaka över att grundlagarna efterlevsbetänka att tryck- och yttrandefriheten är en grundval för ett fritt samhälle,alltid uppmärksamma syftet mera än framställningssättet och vid tveksamhethellre fria än fälla. Även JK:s diskretionära prövningsrätt och möjligheten till prövning av en jury av frågan huruvida ett yttrande är brottsligt eller inteverkar som skydd för tryck- och yttrandefriheten.De svårigheter som eventuellt kan uppstå för massmedia går alltså att bemästraoch ger således ingen anledning till att underlåta en utökning av TF:sbrottskatalog. Det är i stället regeringens uppfattning att det finnstillräckligt starka skäl för att utöka den med brott där hot kan ingå som ettled. Emellertid kan det inte komma i fråga att kriminalisera alla brott sominnefattar hot som tryck- och yttrandefrihetsbrott utan vissa ytterligareöverväganden måste göras.Vilka nya brott skall upptas i brottskatalogen?Utredningen har systematiskt gått igenom samtliga brott i ochkommit fram till att de brott som skulle kunna utgöra nya tryck- ochyttrandefrihetsbrott är brotten olaga hot, hot mot tjänsteman (inklusive hot mot väktare m.fl. enligt 17 kap. 5 § ), övergrepp i rättssak och brottmot medborgerlig frihet. Enligt utredningen kan dessa brott begås genom ettyttrande i ett grundlagsskyddat medium och de faller också inom det område somkan avgränsas utifrån tryckfrihetens syfte och innebörd. Brotten innehåller inte heller några moment som står utanför den ensamansvariges kontroll utan det gåratt med ledning av enbart själva yttrandet bedöma om det är straffbart ellerinte. Vidare kan det enligt utredningen inte heller anses föreligga någon riskför att en kriminalisering av dessa brott som tryck- och yttrandefrihetsbrottskulle kunna missbrukas i syfte att strypa yttrandefriheten. Enligt utredningenlämpar de sig också för att handläggas enligt de tryckfrihetsrättsliga process-och ansvarsreglerna.Regeringen delar utredningens bedömning att det är de nämnda brotten som börkomma i fråga som nya tryck- och yttrandefrihetsbrott. Men till skillnad frånutredningen anser regeringen alltså att dessa brott bör upptas i TF:sbrottskatalog.Skall även förbrotten tas upp i brottskatalogen?Av den tryck- och yttrandefrihetsrättsliga principen om dubbel straffbarhetföljer att försök, förberedelse och stämpling inte kan straffas i vidare månenligt TF och YGL än enligt . När det gäller de nya tryck- ochyttrandefrihetsbrotten är olaga hot inte straffbelagt på något av dessa stadier(4 kap. 10 § ). Detsamma gäller övergrepp i rättssak (17 kap. 16 §brottsbalken). Hot mot tjänsteman, inklusive hot mot väktare m.fl. enligt 17kap. 5 § , är straffbelagt på försöks- och förberedelsestadiet,såvida inte brottet skulle varit att anse som ringa om det fullbordats (17 kap.16 § ). Brott mot medborgerlig frihet är straffbart påförsöksstadiet enligt 18 kap. 7 § brottsbalken.Om försök, förberedelse och stämpling (s.k. förbrott) till brott ärstraffbelagda enligt är, i de fall brotten också utgör tryck- ochyttrandefrihetsbrott, även förbrotten kriminaliserade enligt TF och YGL. Detfinns därför enligt regeringens mening inte anledning att göra förbrotten tillde nu aktuella brotten straffbara i mindre utsträckning enligt TF och YGL än vad som gäller enligt . Förbrotten till hot mot tjänsteman och brott mot medborgerlig frihet bör således upptas i brottskatalogen.Det bör betonas att det är endast om ett utgivet yttrande innefattar försök,förberedelse eller stämpling som ansvar för dessa stadier av ett tryck- elleryttrandefrihetsbrott kan komma i fråga. Vad som skall bedömas är alltså omsjälva yttrandet är straffbart.5.5 Ensamansvar och meddelarfrihetRegeringens bedömning: Inget av de brott som upptas i brottskatalogen börföranleda undantag från tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens bestämmelser om ensamansvar och meddelarfrihet.Mediegrundlagsutredningens bedömning: För det fall brotten olaga hot, hot mottjänsteman (inklusive hot mot väktare m.fl. enligt 17 kap. 5 § )övergrepp i rättssak och brott mot medborgerlig frihet skall upptas ibrottskatalogen bör inget av de brotten föranleda undantag från ensamansvaretenligt 7 kap. 3 § första stycket 1 tryckfrihetsförordningen (TF) eller 5 kap. 3§ första stycket 1 yttrandefrihetsgrundlagen (YGL).Remissinstanserna: Endast ombudsmän () har särskilt uttalat sig ifrågan och har inte gjort någon annan bedömning än utredningen.Skälen för regeringens bedömning: En av de grundläggande principerna i TF ochYGL är principen om ensamansvar. Den innebär att endast en av de oftast mångapersoner som deltagit i tillkomsten av en grundlagsskyddad framställning bär det straffrättsliga ansvaret för innehållet i framställningen och att andramedverkande alltså är fria från ansvar. TF och YGL innehåller härutöver ocksåregler som uttryckligen skyddar den som medverkat vid tillkomsten av engrundlagsskyddad framställning, bl.a. den som har lämnat uppgifter förpublicering (s.k. meddelarfrihet). Med meddelarfrihet avses i princip en frihetatt lämna meddelande för publicering i grundlagsskyddade medier utan risk attstraffas och detta oberoende av om meddelandet publiceras.Meddelarfriheten är emellertid inte absolut utan TF och YGL anger vissa undantag från denna (7 kap. 3 § TF och 5 kap. 3 § YGL). Den som genom att lämnameddelanden i publiceringssyfte begår något av de brott som anges i bestämmelsen - i huvudsak vissa brott mot rikets säkerhet samt brott mot handlingssekretessoch viss tystnadsplikt - kan åtalas och dömas för de brotten utan hinder av TFoch YGL.Enligt regeringens uppfattning är de hotbrott som föreslås införda i TF:sbrottskatalog inte jämförbara med de brott som enligt nuvarande lagstiftning kan bestraffas utan hinder av TF:s och om ensamansvar ochmeddelarfrihet. Några ytterligare undantag från de bestämmelserna bör därförinte införas.Detta innebär att det endast är själva publiceringen av ett hot som kan blistraffbar. En åtgärd motsvarande den i Aftonbladsmålet där hotbilderöverlämnades till en journalist kommer alltså fortfarande att vara straffri.5.6 Åklagare i vissa yttrandefrihetsmålRegeringens förslag: Justitiekanslern ges möjlighet att delegera sinaåklagaruppgifter till allmän åklagare när det gäller yttrandefrihetsmål omansvar eller konfiskering på grund av olaga hot, hot mot tjänsteman (inklusivehot mot väktare m.fl.), övergrepp i rättssak och brott mot medborgerlig frihetom de brotten begås i tekniska upptagningar. Rätten att väcka allmänt åtal föryttrandefrihetsbrottet brott mot medborgerlig frihet skall dock inte kunnadelegeras.Mediegrundlagsutredningen: Utredningen uttalar sig inte i frågan. Utredningensminoritet lämnar emellertid ett förslag som överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: Inga remissinstanser har uttalat särskilt sig i frågan.Skälen för regeringens förslag: Av bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen(TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) följer att Justitiekanslern () ärensam åklagare i fråga om tryck- och yttrandefrihetsbrott. Endast JK får alltsåbesluta om tvångsmedel eller inleda förundersökning i anledning av misstanke omsådana brott. JK har vidare åklagaruppgifter i andra tryck- ochyttrandefrihetsmål än mål om tryck- eller yttrandefrihetsbrott samt i mål somannars avser brott mot bestämmelser i eller YGL. När det gäller vissayttrandefrihetsmål har JK getts möjlighet att delegera sina åklagaruppgiftertill allmän åklagare. Enligt 7 kap. 1 § YGL får JK således överlämna åt allmänåklagare att vara åklagare i yttrandefrihetsmål om ansvar eller konfiskering pågrund av olaga våldsskildring eller hets mot folkgrupp i tekniska upptagningar.Rätten att väcka allmänt åtal får dock inte överlämnas när det gälleryttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp. Någon möjlighet för JK att delegerasina åklagaruppgifter enligt TF finns inte.Möjligheten för JK att delegera vissa åklagaruppgifter enligt YGL infördes isamband med att begreppet tekniska upptagningar infördes i YGL (se prop. 1997/98:43). I det lagstiftningsarbetet redogjordes utförligt för skälen tillatt en sådan delegationsmöjlighet infördes och vad denna möjlighet innebär. Ienlighet med vad som då anfördes bör JK ges möjlighet att delegera sinaåklagaruppgifter till allmän åklagare även när det gäller yttrandefrihetsmål som rör olaga hot, hot mot tjänsteman (inklusive hot mot väktare m.fl.), övergreppi rättssak eller brott mot medborgerlig frihet om dessa brott begås i tekniskaupptagningar. Rätten att väcka allmänt åtal för yttrandefrihetsbrottet brott mot medborgerlig frihet bör dock inte kunna överlämnas.6 Preskriptionstiderna för tryckfrihets- och yttrandefrihetsbrotten och vissadärmed sammanhängande frågor6.1 Gällande rätt6.1.1 PreskriptionsreglerPreskriptionPreskription innebär att ansvar för ett brott inte får ådömas efter att har förflutit från det att brottet begicks. Ett av skälen för preskription äratt det från allmänpreventiv synpunkt inte är lika angeläget att gamla brottblir bestraffade som att så sker med mer aktuella brott.BrottsbalkenAllmänna regler om preskription finns i . Preskriptionstidenvarierar beroende på vilka straff som är föreskrivna förbrotten (35 kap. 1 § ). Det finns också absoluta preskriptionstider(35 kap. 6 § ) dvs. tider som gäller oberoende av om häktning sketteller åtal delgetts. En särskild regel om preskription av förverkandetalaninnebär att om påföljd på grund av den brottsliges död kan ådömas,får egendom förklaras förverkad under förutsättning att stämning delgetts från det att brottet begicks (36 kap. 14 § ).Tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagenTryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) omfattar vissa medier, se avsnitt 6.1.2. För brott i dessa medier innehåller grundlagarnasärskilda preskriptionsbestämmelser.Allmänt åtal för tryckfrihetsbrott i periodisk skrift för vilken vid utgivningen gällde utgivningsbevis skall väckas från det att skriftenutgavs vid påföljd att skriften annars är fri från sådant åtal.Preskriptionstiden för tryckfrihetsbrott i annan skrift är (9 kap. 3 §första stycket TF). Vad i lag är föreskrivet om tid inom vilken brott skallbeivras för att påföljd inte skall anses bortfallen gäller även i fråga omtryckfrihetsbrott (andra stycket samma paragraf).Bestämmelserna i om åtal gäller också i fråga om radioprogram och tekniskaupptagningar (7 kap. 1 § YGL). För radioprogram gäller att den tid inom vilkenallmänt åtal för yttrandefrihetsbrott skall väckas är från det attprogrammet sändes. För tekniska upptagningar är huvudregeln att allmänt åtalskall väckas från det att upptagningen lämnades ut för spridning.Från huvudregeln görs två undantag.Det första undantaget avser filmer, videogram eller andra upptagningar medrörliga bilder. I fråga om dessa får i lag föreskrivas att de inte skall ansesha lämnats ut för spridning förrän de har lämnats för registrering hos enmyndighet. En sådan föreskrift i lag finns beträffande videogram.