prop · GP0330 · 2001-10-16 00:00:00 — Kommissionen efterlyste också stöd för de aktuella prioriteringarna samt uppmanade rådet och att påskynda arbetet med dessa. Man önskade också stöd för att tidigarelägga tidscykeln med de halvårsvisa tidtabellerna något, för att på så sätt skapa ytterligare utrymme för utvärdering i förhållande till när själva helhetsöversynen av strategin skulle utföras, dvs. april/maj . Översynen av strategin behandlades vid inre- marknadsrådsmötet , vid vilket regeringen gav sitt stöd för strategin. Regeringen ansåg att det var bra att kommissionen prioriterat bland alla åtgärder som inremarknadsstrategin innehöll, och hade inget att invända mot att de särskilda tidtabellerna för de individuella åtgärderna justerades /respektive september. 8.1.1Resultattavlan för den inre marknaden Kommissionen presenterar en gång en resultattavla över den inre marknadens utveckling, effektivitet och funktion. har sju nummer givits ut. Till följd av den publicitet som skapas kring resultattavlan uppstår ett incitament för de medlemsstater och institutioner som inte lever upp till sina förpliktelser att vidta nödvändiga åtgärder. Detta har visat sig ge bra resultat. Återkommande delar i resultattavlan är medlemsstaternas genomförande av inre marknads- direktiven, överträdelseärenden, utvecklingen inom den europeiska standardiseringen och en genomgång av arbetet under strategin för den inre marknaden respektive handlingsplanen för finansiella tjänster. Därutöver varierar innehållet i varje resultattavla i syfte att belysa särskilda aspekter som påverkar den inre marknadens funktion. Den senaste resultattavlan, , behandlar t.ex. genomförandet av reglerna för informationssamhällets tjänster och resultaten från en stor undersökning av företagens inställning till den inre marknaden och de problem företagen upplever när de bedriver verksamhet inom EU. 8.1.2 Genomförandet av inre marknadsdirektiven Att överenskomna inre marknadsdirektiv också genomförs i varje medlemsstat är en förutsättning för att den inre marknaden skall fungera på avsett sätt. Ändå visade Resultattavlan för den inre marknaden i att flera länder släpade efter i genomförandet, och att så mycket som av inremarknadsdirektiven inte var genomförda i alla medlemsstater. Från svensk sida prioriteras det högt att genomföra Skr. 2001/02:30 direktiven inom angivna tidsramar. placerade sig också på andra plats när det gäller genomförande, med av direktiven som inte var genomförda . På första plats låg , och på tredje plats . Sist låg på . De områden där de flesta försenade direktiven återfanns var veterinärkontroller och transport. 8.2Konsumenterna och den inre marknaden Den inre marknaden består av 380 miljoner konsumenter. Deras förtroende för den inre marknaden är av stor betydelse för att den inre marknaden skall kunna utvecklas och förbättras. Konsumenterna måste få en starkare ställning på marknaden. Säkerhet för liv och hälsa är en av de viktigaste frågorna som prisnivån på varor och tjänster är mycket viktig. Den fria rörligheten för varor och tjänster leder till ökad konkurrens som i sin tur leder till lägre priser och större utbud. Två frågor som har en mycket tydlig koppling till konsumentområdet är det fortsatta arbetet med parallellimport och prisjämförelser (se vidare under avsnitt 8.1.1 samt för konsumentfrågor i övrigt se under avsnitt 17). ökade intresset för en vidgad parallellimport av märkesvaror bland medlemsstaterna. Denna fråga har drivit i EU sedan i det s.k. Silhouette-målet klargjorde att parallellimport av märkesvaror endast tillåts inom EU/EES. Vid inremarknadsrådets möte förklarade kommissionen att den då inte avsåg att föreslå de ändringar i varumärkesdirektivet och varumärkesförordningen som behövs för att öppna möjligheterna för parallellimport av märkesvaror också från länder utanför EU/EES. Kommissionens besked ledde till att åtta medlemsstater (, , , , , , och ) i samråd sände var sitt, i princip likalydande, brev till kommissionen med uppmaningen att den skulle ompröva sitt beslut och föreslå de nödvändiga ändringarna. 8.3.1Effektivare regler för den inre marknaden Kommissionen bedriver kontinuerligt ett arbete med att effektivisera och förbättra det gemensamma regelverket. Bland annat i kraft av dessa ansträngningar har principerna om subsidiaritet och proportionalitet fått god genomslagskraft. Några av de viktigare instrumenten för inre marknadens effektivisering som kommissionen ofta framhållit är genomförandet av gemenskapsrätten och regelförenklingsarbetet. 8.3.2 Förenklad lagstiftning på den inre marknaden Det s.k. SLIM-initiativet (Simplified Legislation in the Internal Market, SLIM) har pågått som en del i den allmänna processen för att förenkla gemenskapsrätten och förbättra dess effektivitet för att främja sysselsättningen och förstärka de europeiska företagens konkurrenskraft. SLIM-initiativets målsättning är att definiera konkreta steg mot en förenkling och förbättring av lagstiftningen på vissa utvalda områden. är fortsatt positivt till arbetet i SLIM-grupperna. I ljuset av de fyra första SLIM-omgångarna har argumenterat för att arbetet framgent måste koncentreras till ekonomiskt viktigare områden där konkreta resultat kan uppnås. har bl.a. föreslagit att nästa SLIM-omgång bör inriktas på förpackningsområdet, där medlems- staternas införlivande och skilda tolkningar av det gällande direktivet har medfört vissa handelshinder. Ännu återstod det dock att fastställa vilka områden som skall omfattas av SLIM V, vilket emellertid beräknades ske vid det första sammanträdet . kommissionens initiativ har dess rådgivande kommitté för horisontella inre marknadsfrågor (, IMAC) bildat undergrupper för den fortsatta hanteringen av regelförenklings- arbetet inom EU. Också skall ingå i dess arbetsuppgifter. hade varje medlemsstat utsett en nationell IMAC/SLIM- expert som skall delta i det möte som skall avgöra ämnesområden och genomförandeperiod för SLIM V-initiativet, liksom övervaka genomförandet på det nationella planet. SLIM V kom slutligen att omfatta transporter av radioaktivt avfall, kosmetika, samt restnivåer av 8.3.3 Företagspaneler en möjlighet för företagen att granska Kommissionens initiativ med s.k. företagspaneler (Business Test Panel, BTP) syftar till att kommissionen skall få ett så bra underlag som möjligt till arbetet med regelförenkling. Genom företagspanelerna har det instiftats ett frivilligt system som ger företag i alla medlemsstater tillfälle att lämna synpunkter på nya förslag till EU-lagstiftning i en enkätundersökning innan kommissionen antar dem. samordningen av enkäterna ombesörjts av branschorganisationer och Influtna svar sammanställs därefter av kommissionen i en särskild rapport som presenteras i samband med att det nya regelförslaget har deltagit endast i den tredje omgången, när det gäller direktivet om elektriskt och elektroniskt avfall. presenterade en utvärdering av BTP-initiativet. aspekter som särskilt uppmärksammades var den låga svarsfrekvensen, ca Svarsfrekvensen bör absolut förbättras för att projektet skall fylla sin avsedda funktion . Med avsikt att göra BTP till ett effektivare instrument har kommissionen förenat initiativet med en on- line-funktion via Internet. Härutöver har ett antal medlemsstater, bland dem , föreslagit att den konsultationsperiod under vilken företagen har förslagen för påseende bör bli väsentligt längre nuvarande , samt att formulären bör ges en tydligare En ny förfrågning när det elektromagnetisk kompatibilitet skall äga rum . Administrativt samarbete är ett viktigt element för att få den inre marknaden att fungera så smidigt som möjligt. Genom informella kontakter mellan de nationella myndigheterna kan handelshinder och andra inre marknadsproblem lösas på ett enkelt sätt. För att öka effektiviteten i problemlösningsarbetet har ett informellt nätverk av myndigheter upprättats. är nationell kontaktpunkt i , dit företag och medborgare kan vända sig för att få hjälp med inremarknadsproblem. Myndigheten är officiella samordningscentral med ansvar för att se till att problem som uppstår på den inre marknaden omhändertas och löses på det mest effektiva sättet. anmäldes 66 ärenden till kollegiet och 47 avgjordes. Problemen bottnar ofta i svårigheterna med att tillämpa principen om ömsesidigt erkännande. Arbetet har därutöver präglats av olika informationssatsningar för att göra kollegiets uppgift som kontaktpunkt känd. Arbetet med att hitta lämpliga former för att förbättra det administrativa samarbetet fortgår . införde kommissionen möjligheter för nationella myndigheter att få finansiellt stöd till sådana gränsöverskridande projekt som syftar till att effektivisera tillämpningen av . Också i detta fall utsågs som kontaktpunkt. Kollegiet tog emot ansökningar från fyra svenska myndigheter. 8.5Dialogen med medborgarna och företagen Dialogen med medborgare och företag har till syfte att dels öka människors medvetande om sina rättigheter inom EU och dess inre marknad, dels att etablera en kommunikation med medborgarna för att få kännedom om de eventuella problem som finns vid utövandet av dessa rättigheter. Inom ramen för detta informationsinitiativ har det utarbetats ett antal broschyrer som finns att hämta på Internet. Dessa broschyrer har informerat om att handla, bo, leva, studera, resa och söka arbete etc. i . publicerades ytterligare en broschyr, om skydd för persondata. Dessutom finns ett antal faktablad med fördjupad information tillgängliga på Internet, översatta till samtliga elva officiella språk. Kommissionen inledde samarbete med medlemsstaterna för att sprida information om de olika verktyg man använder sig av för att främja dialogen med medborgarna och företagen (fria telefonnummer, marknadsföringsplatser på nätet, samarbete med euroinfocenter etc.). anmälde som sådan kontaktpunkt. Integration av miljö och hållbar utveckling beslutade i 1998 att inremarknadsrådet skulle lämna en rapport till toppmötet i (se vidare under kap. 26.1.1). Rapporten, som lämnades enligt uppdraget, slog fast att den var ett första steg i en pågående process med att ta fram en omfattande strategi som skall innefatta identifiering av mål, tidtabeller och indikatorer. (Se vidare 1999.) Vid toppmötet i beslutades att en översyn av integreringen skulle göras till Europeiska rådets möte i . hände i princip ingenting. Kommissionen levererade inte material som utlovat, och det portugisiska och det franska ordförandeskapet har inte arbetat med frågan. gick , som inkommande ordförandeskap, ut med ett förfrågningsunderlag till medlemsstaterna för att ha något att börja arbeta med direkt . Den strategi som skall tas fram skall bygga på den rapport som lämnades till men mål och indikatorer skall införlivas i större utsträckning. Kommissionen antog förslag till ändrade EG-direktiv om offentlig upphandling (KOM (2000) 275 och 276 slutlig), dels ett direktiv när det gäller den klassiska sektorn, dels ett direktiv när det gäller försörjningssektorerna (vatten-, energi-, transport- och telekommunika- tionssektorerna). Förslagen presenterades för rådsarbetsgruppen och behandlades av gruppen vid flera sammanträden . Arbetet kunde inte avslutas , eftersom förslagen krävde ytterligare diskussioner i gruppen och inte hade lämnat sitt yttrande. Vidare var förslagen enligt flera delegationer beroende av tolkningsmeddelanden från kommissionen när det gäller miljöhänsyn och sociala hänsyn i offentlig upphandling, vilka kraftigt försenats. Arbetsgruppen har enats om att konsolidera de tre olika direktiven inom den klassiska sektorn till ett. Texterna har strukturerats om så att de logiskt följer upphandlingsproceduren i syfte att göra dem mer användar- vänliga. Gruppen har vidare enats bland annat om att processen skall moderniseras så att upphandling på elektronisk väg medges, antalet tröskelvärden reduceras, reglerna om tekniska specifikationer förtydligas, regler om ramavtal i den klassiska sektorn införs, öppenheten i tilldelningsprocessen ökas genom en mer preciserad viktning av tilldelningskriterierna, telekommunikationssektorn undantas från direktivet för försörjningssektorerna samt att en ny mekanism för undantag från direktivet för försörjningssektorerna införs för verksamhet utsatt för konkurrens. Vidare har gruppen behandlat ett nytt upphandlingsförfarande för särskilt komplicerade upphandlingar. Under det franska ordförandeskapet nåddes ett genombrott i förhand- lingarna om s.k. Europabolag. Frågan om en sådan särskild europeisk bolagsform har diskuterats . Det senast publicerade förslaget till förordning om Europabolag är (EGT C 176, , s. 1). Till förordningen är ett direktiv om arbetstagar- inflytande i Europabolagen kopplat. har förhandlingarna blockerats främst av oenighet i fråga om detta direktiv. enades dock medlemsstaterna till slut i alla kvarstående frågor. Därefter har parlamentet hörts. Avsikten är att rådet därefter skall anta såväl förordningen som direktivet. nådde rådet en gemensam ståndpunkt i fråga om förslaget till ett trettonde bolagsrättsligt direktiv (KOM (97) 565 slutlig). Förslaget gäller offentliga uppköpserbjudanden. yttrade sig över rådets gemensamma ståndpunkt. föreslog ett flertal ändringar. Förslaget föll sedermera under det förlikningsförfarande som hölls . fortsatte diskussionen om förenklingar i de bolagsrättsliga reglerna på grundval av de förslag som har tagits fram i det s.k. . Diskussionen gäller i första hand ändringar i det första bolagsrättsliga direktivet (publicitetsdirektivet) och det andra bolagsrättsliga direktivet (kapitaldirektivet). När det gäller det första direktivet, förväntas kommissionen lägga fram ändringsförslag . Det arbete med inriktning på en internationell harmonisering av redovisningsnormerna som kommissionen inledde fortsatte . Redovisningsfrågor, särskilt sådana med anknytning till det arbete som sker inom den internationella redovisningsstandarden (IASB), diskuterades både i för redovisningsfrågor och i en särskild teknisk kommitté under kontaktkommittén. Kommissionen fortsatte sitt arbete med en översyn av de fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiven. Arbetet med att ta fram ett sådant förslag inleddes genom diskussioner i för redovisningsfrågor. sammanträdde kommittéerna vardera fyra gånger. Kommissionen lade fram ett förslag till ändring av de fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiven när det gäller nya redo- visningsprinciper för finansiella instrument (KOM (2000) 80 slutlig). Förslaget, som har redogjorts för i en faktapromemoria till (636-99/00), överensstämmer med de principer som finns i den internationella redovisningsstandarden International Accounting Standard 39, : Recognition and Measurement. Förslaget, som sedermera antagits, diskuterades i en arbetsgrupp under ministerrådet. har varit positivt inställt till ett antagande av direktivet. För att främja utvecklingen av en konkurrenskraftig inre marknad för Skr. 2001/02:30 värdepapper angav kommissionen i ett meddelande till rådet och att man avsåg att avge ytterligare ett förslag till Detta skulle bl.a. innehålla bestämmelser om att börsnoterade företag skall upprätta sina koncernredovisningar enligt s.k. International Accounting Standards (IAS) som ges ut av den internationella redovisningsnormgivaren . Medlemsstaterna ställde sig vid ett möte med finansministrarna () bakom meddelandet och uppmanade kommissionen att så fort som möjligt lägga fram ett förslag som medger ett inrättande av en lämplig mekanism för införandet av IAS på europeisk nivå. Förslaget lades fram . deltog i tre möten med kommissionens kommitté för revisorsfrågor. Ett av mötena hölls i med som värd. Vid mötena diskuterades bl.a. frågor om hur reglerna om revisorers oberoende skall kunna bli mer lika inom EG. EU-arbetet har i huvudsak varit inriktat på byggproduktdirektivet, att skapa bättre konkurrenskraft i byggbranschen samt direktivet om linbanor. Kommissionen har fortsatt arbetet med byggproduktdirektivet (89/106/EEG), som trädde i kraft . Direktivet omfattar byggnadsverk, dvs. byggnader och anläggningar, och syftet är att underlätta fri handel med byggprodukter (avsedda att infogas varaktigt i byggnadsverk). Enligt direktivet skall byggnadsverken uppfylla sex väsentliga krav bl.a. i fråga om säkerhet, brandskydd, hygien, hälsa och miljö. Kraven är utformade som kvalitativa funktionskrav. Det är därför inte möjligt att bedöma om egenskaperna hos en byggprodukt tillgodoser kraven på det färdiga byggnadsverket. En tolkning har utarbetats mellan de väsentliga kraven och byggprodukterna i form av tillämpnings- dokument. Huvudsyftet med tillämpningsdokumenten är att få underlag till standardiseringsorganen för att utarbeta harmoniserade Europa- standarder och att utarbeta riktlinjer för europeiska tekniska godkännanden. Målsättningen är att de byggprodukter som bestyrks överensstämma med beslutade tekniska specifikationer får CE-märkas och fritt marknadsföras inom EU. Arbetet med att utforma mandaten slutfördes i huvudsak , men nya produkter och produktgrupper tillförs kontinuerligt. Arbetet har varit inriktat på att skapa fastare förutsättningar för standardiseringsarbetet och för nationellt genomförande med hjälp av vägledningsdokument. Sådana dokument utarbetas nu i snabb takt. Arbetsgrupperna för att arbeta med eurokoderna, byggprodukter i kontakt med dricksvatten, samt brandfrågor har gjort ytterligare framsteg. Den första harmoniserade standarden, EN 197-1 Cement del 1, som ger möjlighet till CE-märkning av cement, finns nu tillgänglig. finns också ett 30-tal CE- Skr. 2001/02:30 märkta byggprodukter på marknaden grundade på Europeiska tekniska godkännanden (ETA). Som ett led i arbetet att skynda på genomförandet av bygg- produktdirektivet och främja en europeisk samsyn på byggsektorn samt för att skapa förutsättningar för fortsatt utveckling av den inre marknaden, har beslutat genomföra en europeisk bostadsmässa. Den särskilt tillkallade utredaren slutförde sitt arbete med att i samarbete med byggsektorns aktörer undersöka möjligheterna att genomföra en sådan mässa i . Arbetet fortskrider med förberedelserna för att anordna mässan . Den europeiska dimensionen markeras särskilt av en s.k. europeisk by bestående av småhus. Chefen för har bjudit in 29 länder runt om i att delta i bostadsmässan genom att uppföra ett hus i den europeiska byn. En avsikt med byn är att demonstrera produktionsmetoder, traditioner, arkitektur, material m.m. som används i deltagarländerna. Efter ett intensivt samordningsarbete har 11 hus påbörjats för att färdigställas . De vunna erfarenheterna tyder på att det inte har varit tekniska utan ekonomiska och administrativa problem som begränsat deltagandet i den europeiska byn. presenterade kommissionen en rapport om byggindustrins konkurrenskraft (KOM (97) 539 slutligt). I denna konstaterades att byggbranschen är väl anpassad för lokala förhållanden. I en föränderlig värld är det dock nödvändigt med en dynamisk ansats, och byggbranschen måste förbättra sin konkurrenskraft. En ökad konkurrenskraft inom byggbranschen får positiv inverkan på andra branscher samt på sysselsättning och tillväxt. Mot den bakgrunden presenterade kommissionen ett antal strategiska mål och rekommendationer fördelade på industrin, kommissionen och medlemsstaterna. koncentrerades arbetet till IT i byggandet samt området Sustainable Construction med undergrupperna Environmentally Friendly Construction Material, Energy Efficiency samt Construction and . Linbanedirektivet (2000/9/EG) färdigställdes . Beträffande hissar har arbete pågått med att göra mindre ändringar av hissdirektivet (95/16/EG) och parallellt av maskindirektivet. De båda direktiven reglerar personlyftande anordningar. Som exempel kan nämnas de s.k. plattformshissarna som ligger i skärningspunkten mellan de båda direktiven. Plattformshissar är ett betydelsefullt sätt i att lösa problem med tillgänglighet i befintliga byggnader. Arbetet med det s.k. mätdirektivet där kall- och varmvattenmätare ingår ledde till att ett förslag lämnades till rådsbehandling . Bostadsfrågor ingår inte formellt i EG:s kompetensområde utan detta samarbete sker informellt; ministermötena är främst avsedda att vara ett forum för erfarenhetsutbyte och diskussion. En förberedande arbetsgrupp, bestående av representanter från , , och , hade uppdrag från övriga medlemsländer att förbereda det tematiska upplägget och innehållet för EU:s bostads-ministermöten åren 20002001. Temat bestämdes vara bostadsförsörjning: access to housing. Ett förberedande möte med tjänstemän (focal points) från medlemsländerna hölls i . Bostadsministermötet genomfördes i . Vid mötet i diskuterades de problem som medlemsstaterna har med att få till stånd en fungerande bostadsförsörjning, speciellt för låginkomsthushåll. Ett växande problem i är obalansen mellan tillväxtregioner och regioner i stagnation och även att det förekommer tomma lägenheter i områden med stor efterfrågan på bostäder. redovisade de åtgärder som prioriteras av regeringen för att uppnå en fungerande bostadsförsörjning med förutsättningar för alla att få en bostad till rimlig kostnad. De åtgärdsområden som pekade ut var: tillgång till bostäder i tillväxtregioner, de lokala myndigheternas ansvar för bostadsförsörjningen, boendekostnader samt behovet av allmännyttans och hyresgästinflytandets utveckling. På mötets dagordning fanns även förberedelsearbetet inför uppföljningsmötet Istanbul+5 (Habitat). Såsom nästa ordförandeland för EU uttalade förhoppningar om ett fortsatt gott samarbete i processen och att det slutliga resultatet skulle fokuseras på uppföljning och utvärdering av ländernas åtaganden enligt överenskommelser i (Istanbuldeklarationen och Habitatagendan). Ett återkommande inslag är den bostadsstatistik från medlemsstaterna som administreras och sammanställs av en medlemsstat i taget. FN höll sin andra stora boendekonferens i (Habitat II). beslutades att en uppföljning av konferensen skulle göras vid ett extra möte i (UNGASS). Habitatprocessen har i mycket präglats av behovet av samordning med andra länder, i synnerhet med övriga medlemsstater i EU. Samordningen har skett dels inför olika möten, dels under dessa möten. höll den förberedande kommittén inför UNGASS sitt första möte. EU lyckades under ledning av ordförandelandet få igenom en övergripande resolution som tog upp frågan om vad som skall komma ut av UNGASS 2001 i . deltog i flera viktiga arbetsgrupper där textförslag/ståndpunkter slogs fast. EU:s synpunkter om att UNGASS 2001 skall handla om uppföljning och utvärdering av Habitatprocessen fick genomslag i dokument- Skr. 2001/02:30 förhandlingarna. möttes deltagare från de europeiska länderna i för att inom ramen för ECE, FN:s regionala organisation för och , belysa och avrapportera Habitatuppföljningen inom regionen. 9Svenska övergångsregler från medlemsförhandlingarna Vid anslutningen till EU fick övergångsregler på ett antal områden. De flesta övergångsperioder var bestämda till tre eller och löpte ut /99. Övergångsperioden skulle på vissa områden användas till att undersöka om det var motiverat att ändra gemenskapens regler och på andra områden att ge tid att anpassa sig till . Flertalet av övergångsreglerna har blivit överflödiga. Beträffande de lösningar som uppnåtts hänvisas till tidigare årsböcker. Nedan redovisas de förändringar som skett samt de övergångsregler som är aktuella. Kemiska ämnen och preparat har haft en strängare bedömning av farlighet för en rad kemiska ämnen och kemiska beredningar som regleras i det s.k. ämnesdirektivet och i det s.k. preparatdirektivet. fick därför ett antal övergångs- tider vid anslutningen. Efter översyn av har de flesta av de utestående frågorna fått tillfredsställande lösningar som innebär att nya gemensamma regler införts på lägst motsvarande skyddsnivå som i de svenska reglerna. löstes också frågan om särskild märkning av vissa cancerframkallande ämnen genom att man i kommissionens arbetsgrupp kom överens om strängare regler än de tidigare svenska.