prop · GP031d15 · 2001-09-20 00:00:00 — En ny högre skiktgräns för statlig skatt på infördes . Kapitalskatt, fastighetsskatt och förmögenhetsskatt ingår även i slutlig skatt. Åldersgruppen betalar något mer slutlig skatt än yngre grupper då förvärvsinkomsterna i genomsnitt är högre, kapitalinkomsterna är högre och amortering av fastighetsskulder medför lägre underskottsavdrag och högre förmögenhetsskatt. Det antal ATP-poäng som inkomsttagarna i genomsnitt uppnått är lägre för kvinnor än för män inom varje redovisad åldersgrupp. Medelpoängen har ökat jämfört med föregående år inom alla åldersgrupper utom för de allra äldsta männen. Detta innebär att de som har arbete har fått en real förbättring av sin pensionsgrundande inkomst till följd av den låga inflationen. Ökningen av den genomsnittliga pensionspoängen är något större för kvinnor än för män. Andelen utan pensionspoäng har minskat för kvinnor och män i samtliga åldersgrupper. Andelen med poäng påverkas av konjunkturen och av hur många som ingår i arbetskraften. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 En hög andel utan poäng medför att den framtida pensionen riskerar att bli lägre. Enligt RFV:s statistik ökade andelen personer i åldern med maximal pensionspoäng (= 6,50 poäng, dvs. inkomster över 7,5 basbelopp). Andelen kvinnor med maximal poäng var . Det är den största andelen när ATP-systemet infördes. Andelen män med maximal poäng var , vilket även det är bland de högsta redovisade andelarna . är det nästan fyra gånger så många män (466 000) som kvinnor (119 000) som uppnår maximal ATP-poäng. Medelarbetstiden är lägre för kvinnor än för män i alla åldrar som följd av att deltidsarbete är betydligt vanligare för kvinnor. Att veckoarbetstiden för män överstiger i genomsnitt beror till viss del på övertid men huvudsakligen på att egna företagare ingår i underlaget. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Tabell 5 Inkomst, skatt, ATP-poäng och veckoarbetstid 1999 Sammanräknad förvärvsinkomst, tkr Slutlig skatt, tkr Källa: SCB If 20 (inkomster), RFV (pensioner), SCB grundtabeller (arbetstid) Tabell 6 Överskott eller underskott av kapital för personer med kapitalinkomst . Antal 1 000-tal och medelvärde kapital, tkr Medelvärden är beräknade för den grupp som haft kapitalinkomst Källa: SCB If 20 Tabell 7 Frivilligt pensionssparande och medelvärde av avdragsgilla pensionspremier . Andel procent och avdragsbelopp, tkr Medelvärden är beräknade för den grupp som haft avdrag Källa: SCB If 20 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Skattesystemet skiljer på förvärvsinkomster och inkomst av kapital. I tabell 6 redovisas uppgifter för dem som har överskott eller underskott av kapital. Medelvärdena avser den grupp som har överskott respektive underskott. Det kan noteras att betydligt fler kvinnor än män har ett överskott av kapital även om medelbeloppen är väsentligt lägre och att fler män än kvinnor har underskott av kapital. Av tabell 7 framgår att en något större andel kvinnor än män gör avdrag i sina deklarationer för inbetalda pensionspremier. Andelarna har ökat för både kvinnor och män. De avdragna beloppen är något högre än föregående år och högre för män än för kvinnor. Av- dragsbeloppen ökar med stigande ålder och är högst pensionsåldern. Den skattemässiga avdragsmöjligheten var densamma som föregående år. Möjligheten att dra av försäkringspremien som allmänt avdrag i deklarationen halverades 1995 och premien får 1999 dras av med (ett halvt basbelopp). Personer med högre inkomster får dessutom dra av av den del av tjänsteinkomsten som överstiger (10 basbelopp) men inte (20 basbelopp). För företagare gäller särskilda regler. Den inkomst en person har kan komma från marknadsbaserat arbete, kapital eller ersättning och bidrag från socialförsäkringssystemen. Av tabell 8 framgår medelvärden för de olika inkomstslagen, vilka kan ses som delkomponenter av en individuell disponibel inkomst, där transfereringar till hushållen delats lika mellan de samboende. Redovisning sker dels för alla de ca 2,6 miljoner kvinnor och män i åldern som ingår i redovisningen, dels visas medelvärden för de personer som har inkomstslaget i fråga. Hur många detta är framgår av andelarna som har förekommande variabelvärde. Relationen mellan kvinnor och män för olika medelvärden är räknat per person och tar inte hänsyn till förekomst av deltidsarbete eller hur ersätt- Mottaget underhållsstöd har räknats in i kvinnors inkomst, trots att det egentligen är ett stöd till barnen. För sambeskattade personer har barnbidrag och bostadsbidrag, vilka också är ett stöd till barnen, delats lika mellan makarna i tabellen. Ingen hänsyn har heller tagits till försörjningsbörda, dvs. att fler personer ska leva på den inkomst som ett hushåll med barn har. Gruppen ensamstående mödrar är väsentligt större än gruppen ensamstående fäder. Av tabellen kan man utläsa att kvinnor får väsentligt mer av de lönerelaterade bidragen när det gäller föräldrapenning, medan män får mer av arbetsmarknadsstöd, sjukpenning och pensioner. Detta beror på att kvinnor i högre utsträckning ansvarar för barn och därför tar ut flest dagar med föräldrapenning, medan mäns högre inkomster får genomslag i de andra lönerelaterade bidragen. De bidrag som är relaterade till barns försörjning - barnbidrag och underhållsstöd - utgår i högre grad till kvinnor som oftare än män är ensamstående förälder. Kvinnor får också i högre utsträckning än män del av behovsrelaterade bidrag såsom socialbidrag och bostadsbidrag. Sammantaget visar bilagan att de ekonomiska resurserna för kvinnor är mer begränsade än för män. Många av samhällets transfereringar är knutna till löneinkomster. Kvinnor som grupp yrkesarbetar i mindre utsträckning än män både som andel av de sysselsatta och när man ser till antalet arbetade timmar. En betydande andel kvinnor (av de sysselsatta) deltidsarbetar, även om en viss ökning av heltidsarbetet skett . För många deltidsarbetande kvinnor är det ett ofrivilligt val, då efterfrågan på högre sysselsättningsgrad önskas men ej erbjuds. Kvinnor tjänar betydligt mindre än män inom samtliga sektorer och oavsett utbildningsnivå. Skillnader i lön får sedan genomslag på föräldrapenning, sjukpenning och andra lönerelaterade bidrag och slutligen på den upparbetade pensionsrätten. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Tabell 8 Medelinkomst 1999 för personer . Medelinkomst för personer med förekomst av inkomstslag samt andel personer med inkomstslag. Kronor samt procent. Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser..................................................... Centrala myndigheters styrelser............................................................................ Regionala myndigheters styrelser.......................................................................... 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på departement; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare...................................................... Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på myndighet; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare...................................................... Andelen kvinnor i regionala myndigheters styrelser; ordinarie ledamöter exkl. Antal kvinnor och män i regionala myndigheters styrelser fördelade på län; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare.................................................... Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser har könsfördelningen i statliga myndighetsstyrelser på central och regional nivå redovisats för att ge möjlighet att kunna följa utvecklingen. Bakgrunden är de mål för kvinnorepresentationen i statliga organ som föreslogs i propositionen Jämställdhetspolitiken inför 90-talet (prop. 1987/88:105, bet. 1987/88:AU17, rskr. 1987/88:364). Det första etappmålet som angavs i propositionen om kvinnor uppnåddes och redovisades budgetproposition (1992/93:100, bilaga 12, s. 337 f.). Det andra delmålet om kvinnor uppnåddes i de centrala styrelserna och redovisades i regeringens skrivelse Jämställdhetspolitiken (skr. 1996/97:41, bilaga 2, bet. 1996/97:AU 8, rskr. 1996/97:155). De uppgick då till 42 pro- kvinnliga ledamöter i de statliga lekmannastyrelserna har inte uppnåtts. Arbetet för att öka andelen kvinnliga ledamöter i de centrala och regionala styrelserna har totalt sett ändå utvecklats mycket positivt. hade de centrala styrelserna och de regionala kvinnliga ledamöter. , , hade de centrala styrelserna och de regionala kvinnor i sina styrelser. Vid den senaste kartläggningen uppgick andelen kvinnor i de centrala styrelserna till och i de regionala styrelserna. Regeringen anser att slutmålet om en jämn könsfördelning i statliga styrelser skall ligga fast och vara uppnått (rskr. 1999/2000:24, AU 6). Årets redovisning avser förhållanden per . Då uppgick andelen kvinnor till i de centrala och i de regionala styrelserna. Andelen kvinnor i statliga kommittéer redovisas i kommittéberättelsen. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Centrala myndigheter, nämnder m.m. ingår i redovisningen. Av tabell 1 och 2 nedan framgår att andelen kvinnor bland de ordinarie ledamöterna (inklusive ordförande) uppgår till och därmed ligger på en oförändrad nivå jämfört med . Högst andel kvinnliga ledamöter finns i styrelser under , samt och , båda . Styrelser under Försvarsdepartementet har lägst andel kvinnliga ledamöter, . Av totalt 206 nämnder och styrelser är endast 24 stycken, eller jämt könsfördelade. 126 stycken, eller domineras av män, medan endast 56 stycken, eller har kvinnlig dominans. Andelen kvinnliga ordföranden uppgår till vilket inte innebär någon förändring jämfört med . Det finns kvinnor som ordförande i styrelser under alla departement. Styrelser under har högst andel kvinnor som ordförande, . Styrelser under har minskat sin andel kvinnliga ordföranden till jämfört med föregående år, då andelen uppgick till . Utrikesdepartement är därmed det departement under vilket styrelserna har lägst andel kvinnliga ordföranden. Näst lägst andel kvinnliga ordföranden har styrelser under , . I tabell 3 redovisas andelen kvinnor i sex regionala myndighetsgrupper. Uppgifterna omfattar samtliga län och avser även här förhållanden per . Kvinnorna utgör av de ordinarie ledamöterna (inklusive ordförande). Motsvarande andel för var . Av tabell 3 framgår att flest kvinnliga ledamöter återfinns i försäkringskassornas och skogsvårdsstyrelsernas styrelser respektive . 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Tabell 1 Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på departement; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Tabell 2 Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på myndighet; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare Offentliga sektorns särskilda nämnd Statens tjänstepensions- och grupplivnämnd 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 24 BILAGA 2 Rådet för flykting- och invandrarfrågor Delegationen för utländska investeringar i Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll Rådet för insyn i Försvarsmakten Styrelsen för psykologiskt försvar 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 24 BILAGA 2 Statens skolor för vuxna Statens skolor för vuxna Internationella programkontoret för utbildningsområdet 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 24 BILAGA 2 Statens ljud- och bildarkiv CSN, Delegationen för utländska studerande Delegationen för IT i skolan Livrustkammaren, och Hallwylska Statens museer för världskultur 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 24 BILAGA 2 Delegationen för främjande av miljöanpassad teknik 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 24 BILAGA 2 : Tillsyns- och föreskriftsrådet : Vetenskapliga rådet för biolo- Fonden för fukt- och mögelskador Tabell 3 Andelen kvinnor i regionala myndigheters styrelser; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 24 BILAGA 2 Tabell 4 Antal kvinnor och män i regionala myndigheters styrelser fördelade på län; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare