prop · GP0320 · 2001-10-03 00:00:00 — I trafiksäkerhets- och miljöalternativet minskar investeringarna i ännu högre grad, främst på järnvägarna. Drift och underhåll ligger högt, men framför allt genom- förs trafiksäkerhetsåtgärder. Riktade fysiska trafiksäkerhetsåtgärder nästan tredubblas jämfört med . Skälet till att järnvägsinvestering- arna minskar och trafiksäkerhetsinvesteringar på väg ökar är att det är effektivast att satsa pengarna där de flesta olyckor sker för att minska antalet dödade. Fördelningen på olika åtgärder illustreras i figur 10.1. Figur 10.1 Fördelning av medel i de tre inriktningarna trafiksäkerhet och miljö ( TS&M), samhällsekonomi (SE) samt regional utveckling (RU) (exklusive fast block gemensamt för alla tre alternativen omfattande ) (Källa: SAMPLAN Rapport 1999:2) Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna understryker behovet av utökade ramar och många nämner också vikten av följsamhet mellan planeringsramar och årlig budget. Några pekar också på möjlig- heter till alternativ finansiering. Flera av de statliga verken, bl.a. , , Glesbygds- verket och , praktiskt taget samtliga länsstyrelser och regionala självstyrelseorgan samt många övriga instanser, t.ex. SJ, Godstransport- delegationen och understryker behovet av en utökad planeringsram. De motiverar en utökad ramnivå bl.a. utifrån den påvisade låga måluppfyllelsegraden med nuvarande ram mot lång- siktig hållbarhet och transportpolitiska del- och etappmål samt ett stort nationellt och regionalt åtgärdsbehov. analysramen är alltför snäv för att fylla även gles- och landsbygdens be- De sex nordligaste länsstyrelserna förespråkar en utökad ram bl.a. för att utjämna väg- och järnvägskvaliteten till en lägsta acceptabel stan- dard. anser att det är svårt att ta ställning till planeringsramens nivå, men att en minskning av anslagen är olämplig eftersom åtgärder i transportsystemet är ett av den regionala näringslivspolitikens huvudin- strument. , , i och menar att planeringsramen borde grundas på nödvändiga åtgärder för att nå målen. och många länsstyrelser menar att det är nödvändigt att det finns en tydlig koppling mellan mål, planeringsramar och årliga budgetar. i uppger att stora förändringar i tilldelningen av anslag kan leda till bristfällig planering och otillfreds- ställande lösningar medan pekar på risk för ineffektivt utnytt- jande av materiel och personal. Skälen för regeringens förslag : Syftet med denna proposition är i första hand att ge underlag för ställningstagande i väsentliga frågor inför upprättande av nya långsiktsplaner för åtgärder i transport- infrastrukturen. Det är dags att återställa väg- och järnvägsnätet till en bra standard. Det är också angeläget att utveckla ett framtida transportsystem som möter växande behov av snabba, effektiva, säkra och miljö- vänliga transporter. Regeringen föreslår därför att avsätts för bevarande och säkerställande av vägar och järnvägar och för att utveckla och modernisera transportsystemet. Utgångspunkten för det framtida transportsystemet är den vision om ett långsiktigt hållbart transportsystem, som presenterades i kapitel 5. En omställning mot långsiktigt hållbara transporter socialt, kulturellt, ekonomiskt och ekologiskt skall främja hela utveckling samt länka samman den svenska marknaden med övriga och omvärlden. Den föreslagna planeringsramens nivå är dimensionerad med utgångspunkt att vi skall kunna ta ett rejält kliv i riktning mot ett lång- siktigt hållbart transportsystem. Planeringsperioden bör förlängas. har den varit , men regeringen föreslår i denna proposition att den utökas till , och om- fattar tidsperioden 20042015. Skälet för detta är framför allt det allt mer uttalade behovet av en längre framförhållning vad gäller den fysiska pla- neringen. Omfattningen av innehållet i planeringsramen har utökats jämfört med tidigare planeringsomgångar. En utgångspunkt är att planeringsramen skall omfatta alla åtgärder som är relevanta att väga emot varandra inom och respektive ansvarsområde. Planeringsramen omfattar däremot inte och investeringar, drift och underhåll som avgiftsfinansieras. Planeringsramen inkluderar och drift och underhåll, investeringar samt sek- torsuppgifter. Den inkluderar också kostnader för räntor och amorte- ringar av och lånefinansierade investeringar. Till drift och underhåll förs även kostnader för trafikledning, eftersom trafikledning är en nödvändig driftåtgärd för att tågtrafiken skall fungera. Ramen omfattar däremot inte och administration, myndighetsuppgifter, statsbidrag till enskilda vägar, Öresundsbrokonsortiet eller . Den utökade omfattningen av planeringsramen är naturlig med tanke på att och Prop. 2001/02:20 roller utvecklats från att vara väghållare och banhållare till att vara ansvariga myndigheter för den samlade utvecklingen inom vägtransportsystemet respektive järnvägssystemet. Det är väsentligt att skilja på åtgärder som i första hand säkerställer och bevarar funktionen hos befintlig infrastruktur och åtgärder som ut- vecklar och moderniserar systemen. Åtgärder som säkerställer och be- varar funktionen måste kontinuerligt genomföras i tillräcklig omfattning eftersom de annars leder till försämrad tillgänglighet och transportkvali- tet i hela eller delar av väg- och järnvägsnäten. är det väsentligt att transportsystemet utvecklas och moderniseras för att klara föränd- ringar i efterfrågan på resor och transporter och för att klara miljö- och säkerhetskrav. För att säkerställa och bevara väginfrastrukturen föreslår regeringen en utökad satsning på drift och underhåll av vägar och järnvägar samt en särskild satsning på tjälsäkrings-, bärighets- och rekonstruktionsåtgärder på vägnätet. Ansvaret för den särskilda satsningen på tjälsäkrings-, bärighets- och rekonstruktionsåtgärder har . Länen har ansvaret för nyinvesteringar och förbättringsåtgärder på de regionala vägarna och de vägar som inte är stamvägar. Genom att har ansvaret för att bevara och säkerställa vägnätet kan väghållningen bedrivas på ett effektivt sätt och grundläggande basservice kan upprätthållas över hela landet. Särskilt gäller detta för åtgärder som har inslag av både underhåll och rekonstruktion. Regeringen har för avsikt att återrapportera till hur fördelningen mellan drift och underhåll samt tjälsäkrings-, bärighets- och rekonstruktionsåtgärder varit. I nivån för säkerställande och bevarande ingår också och sektorsuppgifter. Sektorsansvaret omfattar tre huvudom- råden; att samordna skilda aktörer och aktiviteter inom området, att i bred mening informera för att påverka utvecklingen i sektorn samt att finansiera tillämpad forskning, utveckling och demonstration. För att utveckla och modernisera transportsystemet föreslår regeringen en kraftigt utökad ram för järnvägsinvesteringar, en oförändrad ram för investeringar i stamvägnätet och en ram för investeringar i regional transportinfrastruktur som med hänsyn till regeringens förslag till särskild satsning på vägarna i realiteten är större än den nuvarande regionala planeringsramen. Planeringsramen kan behöva justeras vid eventuella större framtida förändringar av de ekonomiska förutsättningarna i landet eller vid större omprioriteringar i statsbudgeten. 10.2Bevara och säkerställa befintliga vägar och järnvägar Regeringens bedömning: Uppgiften att bevara och säkerställa befintliga vägar och järnvägar bör vara prioriterad . och bör i samband med upprättandet av de lång- siktiga investeringsplanerna ta fram drift- och underhållsstrategier som anger vilken servicenivå som kommer att upprätthållas på olika katego- rier av väg- och järnvägsnäten. Den nationella strategiska analysen: används för drift och underhåll av vägarna för perioden 20022011 i det regionala alternativet. Det är lika mycket som ligger på drift och underhåll i nu gällande planer. I det samhällsekonomiska alternativet ingår drift och underhåll på vägar för medan motsvarande siffra i trafiksäkerhets- och miljöalternativet är . På järnvägssidan avsätts till drift och underhåll i det regionala alternativet, i det samhällsekonomiska alternativet och i trafiksäkerhets- och miljöalternati- vet. För tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion av vägnätet används i det regionala alternativet. Ungefär lika mycket in- går i det samhällsekonomiska alternativet. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positivt in- ställda till en ökad satsning på drift och underhåll, även om det innebär en minskning av utrymmet för nyinvesteringar. Motiven som förs fram för att satsa mer på drift och underhåll är bl.a. att förhindra kapitalför- störing, möta trafikökningen samt att åtgärderna är betydelsefulla för glesbygden. Några remissinstanser, bl.a. i , och NTF poängterar att nivån på drift och underhåll inte får höjas på bekostnad av investeringsnivån. Skälen för regeringens bedömning: Stora insatser har gjorts för att utveckla och modernisera infrastrukturen i landet . Uppgiften att sköta den befintliga infrastrukturen har inte getts samma prioritet. Som en följd av detta har vi fått ökade driftstörningar för järnvägstrafiken, ett ökat missnöje med väg- standarden samt stora problem med vägavstängningar under tjälloss- ningsperioden. Regeringen anser därför att uppgiften att bevara och säkerställa befintliga vägar och järnvägar nu bör prioriteras. Väg- och banhållarna har i allmänhet goda kunskaper om det fysiska resultatet av en drift- eller underhållsåtgärd, men det finns brister när det gäller att behandla dessa kunskaper på ett systematiskt sätt och följa upp dem i förhållande till de transportpolitiska målen. Det finns vidare ett behov av att klargöra vad de medel som avsätts för drift och underhåll kommer att ge för standard för olika kategorier av vägar och järnvägar. Detta är nödvändigt för att tydliggöra vilka förvänt- ningar hos trafikanter och närboende som olika vägar och järnvägar skall kunna svara upp mot. Det är ett problem att det saknas systematisk information om faktiskt och eftersträvat tillstånd på vägar och järnvägar som lätt kan jämföras med trafikanternas och transportörernas krav. Detta är troligen en av förklaringarna till de sjunkande betyg som trafi- kanterna ger vägnätet, och som framgår av kapitel 7.1.1, och som endast delvis kan förklaras av de mätningar som görs av vägnätets skick. För att tydliggöra effekterna av vald nivå för drift och underhåll avser regeringen att ställa krav på både och att redovisa drift- och underhållsstrategier i sina planförslag. Strategierna skall utgå från vilken servicenivå som kommer att upprätthållas i olika kategorier av näten givet de ramar för drift och underhåll samt tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion som avsätter. Strategin bör också innefatta en skadeförebyggande del, som t.ex. kan innehålla en närmare analys av hur gällande regler påverkar vägslitaget och vilka ändringar som kan be- När det gäller tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion är det angeläget att strategin utgår från det vägnät som bedöms vara viktigt för näringslivet i respektive region. Här bör i samverkan med det lokala näringslivet och länen definiera ett sådant vägnät. också ta upp hur drift- och underhållsåtgärder skall minska bristerna i vägarnas säkerhetsstandard, minska störningar för närboende och hur man avser att möta kraven på hänsyn till natur- och kulturmiljön. Regeringen avser att ge en oberoende granskare i uppgift att gå igenom respektive förslag till drift- och underhållsstrate- gier och ge förslag till eventuella förbättringar. Detta utgör en del av den granskning av det samlade planeringsunderlaget som regeringen avser att genomföra inför fastställelsen av planerna för perioden 20042015. Regeringens bedömning: Genom en utökad satsning på drift och under- håll kan en god standard på befintliga väg- och järnvägsnät upprätthållas. Den nationella strategiska analysen: De resurser som regeringen föreslår för drift och underhåll överensstämmer i huvudsak med det Samhällsekonomiska alternativet när det gäller vägar och med alterna- tivet Trafiksäkerhet och miljö när det gäller järnvägar. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till ökade satsningar på drift och underhåll. förordar en ökning av planeringsramen för drift och underhåll till . anser att underhållsnivån i järnvägssystemet måste ligga på en sådan nivå att säkerhets- och punktlighetskrav kan tillgodoses. Skälen för regeringens bedömning : Driftåtgärder syftar till att få be- fintliga anläggningar att fortlöpande fungera som avsett. till att upprätthålla funktionen på en anläggning när den slits och åldras. En optimal nivå för drift och underhåll bedöms ligga högre än den nivå som beslutades i förra planeringsomgången (för vägar och för järnvägar, exklusive tågtrafikled- ningen, för perioden 19982007). Nivån på drift och underhåll av järnvägsnätet har en direkt koppling till möjligheten att genomföra effektiva, tillförlitliga och säkra transporter på järnväg. För järnvägssystemet är det av stor vikt att underhållet i allt väsentligt är av förebyggande natur. grund av järnvägens systemstruktur ofta allvarliga för trafikens kvalitet och ger kostsamma förseningar för tågtrafiken. För att järnvägen äv en fortsättningsvis skall kunna öka sin marknadsandel inom persontrafiken är det nöd vändigt att ha en hög tillförlitlighet. Låga anslag till drift och underhåll leder till ett ökat antal driftstörningar och därmed också till fler Även för godstrafiken är en hög tillförlitlighet nödvändig. särskilt som varuvärdet ökar vilket leder till krav på att de utlovade transporttiderna skall hållas. resurser för att avhjälpa fel på bekostnad av det förebyggande under- I längden innebär en sådan strategi samhällsekonomiska förluster. behöver därför utökade resurser för driftstörningarna där det är samhällsekonomiskt motiverat. 2001/02:20 föreslår därför en planeringsram för drift och underhåll av järnvägar på Drift och underhåll av vägar bidrar till en hög transportkvalitet och god tillgänglighet. Drift och underhåll är särskilt eftersatt på det regionala vägnätet. Genom att förbättra befintliga vägar och höja standarden förbättras därför särskilt förutsättningarna för företagsamhet och regional utveckling i regioner som inte har de bästa regionala utvecklingsförutsättningarna. Nya trafikanläggningar såsom underjordiska trafikleder i stadsmiljö och avancerade brokonstruktioner är under uppförande eller planeras . Det medför höjda kostnader för drift och under- håll. Den trafiktillväxt till 2010 som prognostiseras i kapitel 6.4, framför allt på den tunga lastbilssidan, innebär ökat slitage på vägarna och där- med ett ökat behov av underhållsåtgärder. Drift- och underhållsinsatser behövs också för att säkerställa en rimlig vägstandard för invånarna i alla delar av landet. Utökade anslag ger möjlighet att utföra vinterdrift enligt en standard med högre trafiksäkerhetseffekt. Regeringen föreslår därför en planeringsram för drift och underhåll av statliga vägar på , vilket motsvarar . 10.2.2Tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion Regeringens bedömning: En satsning på åtgärder som innefattar tjäl- säkring, bärighet och rekonstruktion av vägarna innebär stora förbätt- ringar när det gäller möjligheten att nå delmålet en hög transportkva- litet vad avser näringslivets behov. Även förutsättningarna för regional utveckling i hela landet stärks avsevärt. Den nationella strategiska analysen: I alternativet Regional utveck- ling satsas på bärighet m.m. I övriga två alternativ är satsningen något mindre. Remissinstanserna: Länsstyrelserna i de sex nordligaste länen anser att om norra skall uppnå likvärdighet med övriga behövs en återställare som undanröjer dagens bärighetsproblem. Kostnaden är uppskattad till för vägar. Skogsindustrierna priorite- rar förbättrad bärighet och tjälsäkring av vägnätet framför drift och underhåll. anser att nivån på tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion behöver öka i landets glesare bebyggda områden. understryker behovet av rekonstruktion av vägkroppen och bärighetshöjande åtgärder av lågtrafikerade vägar. Skälen för regeringens bedömning : Tjälsäkring, bärighet och rekon- struktion är åtgärder som varaktigt höjer vägens funktionalitet till ny- byggnadsstandard. Tjälsäkring är åtgärder som eliminerar eller minskar restriktioner . Bärighetsåtgärder är förstärkningar av vägar och broar för att kunna höja den tillåtna belastningen på dem (bärighetsklass- höjning). Rekonstruktion är åtgärder för att återställa en vägsträcka med eftersatt underhåll till nybyggnadsstandard. Hit hör också förstärknings- åtgärder på vägar med bärighetsproblem där åtgärderna syftar till att vägens verkliga bärighet skall motsvara den bärighet vägen är upplåten . 2001/02:20 för. Regeringen föreslår nu en särskild satsning på tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion av vägnätet till en nivå som är väsentligt högre än vad något av alternativen i den nationella strategiska analysen föreslog. föreslås att avsätts för detta ändamål. Regeringen bedömer att en sådan insats kommer att göra det möjligt att uppnå full bärighet året runt på de vägar som bedöms som viktiga för näringslivet. Regeringen har tidigare i kapitel 10.2 beskrivit hur i samverkan med länen och det lokala näringslivet bör definiera ett sådant vägnät. Vidare bör grusvägar med mycket trafik eller randbebyggelse som drabbas av damm beläggas . Förstärkningsåtgärder bör genomföras för att förhindra ytterligare ned- brytning av de äldre delar av vägnätet som är upplåtet för all fordonstra- fik men ej ursprungligen dimensionerade för sådana belastningar. De direkta effekterna av åtgärderna är att transportkostnaderna kan minskas och konkurrenskraften därmed öka för de delar av näringslivet som nyttjar det regionala vägnätet. Främst är det skogsindustrin och jordbruket som drar fördelar av detta men även turistindustrin gynnas. Därmed sker stora förbättringar när det gäller möjligheten att nå delmålet en hög transportkvalitet vad avser näringslivets behov. Dessutom sker en betydande tillgänglighetsförbättring för såväl medborgare som närings- liv. Förutsättningarna för regional utveckling i hela landet stärks avse- värt. Regeringens förslag: Av de som avsätts för sek- torsuppgifter skall fördelas till och till . Regeringens bedömning: och har som statens företrädare på central nivå ett samlat ansvar, s.k. sektorsansvar, för att utvecklingen för respektive transportslag ligger i linje med de transportpolitiska målen. Således bör även det nya jämställdhetsmålet omfattas av sektorsarbetet. och bör på lämpligt sätt verka för väl funge- rande samverkan och samordning med berörda aktörer och driva ut- vecklingen på strategiskt och offensivt sätt. Som en del i denna sam- verkan bör verken ha möjlighet att träffa överenskommelse med be- rörda aktörer. Verken bör också ha möjlighet att ta ett ekonomiskt an- svar, helt eller delvis, i de fall ingen naturlig huvudman finns. Vid sidan av verkens samlande och koordinerande roll bör sektorsansvaret i huvudsak omfatta ansvar för information, kunskapsspridning samt för relevant tillämpad forskning, utveckling och demonstration. Den nationella strategiska analysen: Regeringens förslag överens- stämmer i stort med alternativet Trafiksäkerhet och miljö men med annan fördelning mellan och . Remissinstanserna: anser att FoU-insatser, demonstrations- projekt och teknikupphandlingar är exempel på alternativa åtgärder som närmare borde ha analyserats när det gäller att uppnå ökad trafiksäkerhet och bättre miljö. anser att sektorsåtgärder inom miljöområdet bör prioriteras. och i län anser att åtgärder som sektorsprojekt och kunskapsuppbygg- nad bör komplettera fysiska åtgärder eftersom fysiska åtgärder har liten påverkan på trafikmängder och fördelning mellan transportslag. Skälen för regeringens förslag och bedömning : I proposition om sektorsansvar inom vägtransportsystemet och användning av anslaget Drift och underhåll av statliga vägar m.m. (prop. 1995/96:131) utvecklades sektorsansvar inom vägtransportsystemet. Mot bakgrund av propositionen beslutade att , som statens företrädare på central nivå, skulle ha ett samlat ansvar, s.k. sek- torsansvar, för hela vägtransportsystemets miljöpåverkan, trafiksäkerhet, tillgänglighet, framkomlighet och effektivitet. sektorsansvar har utvecklats på motsvarande sätt. Sektorsansvaret för tunnelbane- och spårvägssystem skall ligga hos . och ges därmed ett delat sektorsansvar för kollektivtrafik. Det nya transportpolitiska delmålet om ett jämställt transportsystem som föreslås i kapitel 4 i denna proposition innebär att jämställdhetsar- betet skall ingå också i verkens sektorsarbete. En del i det arbetet bör i enlighet med förslag (SOU 2001:44) vara att ta fram och genomföra en åtgärdsstrategi för att förverkliga delmålet om jämställdhet i transportsystemet. Samtliga insatser inom sektorsansvaret skall bidra till att de transport- politiska målen nås. Vägtrafiksäkerhetsarbetet är exempel på ett område där samordnings- rollen är viktig. Många olika aktörer kan påverka utvecklingen. Förutom är kommuner, andra myndigheter, frivilligorganisationer, in- ternationella organisationer och inte minst näringslivet viktiga aktörer. På motsvarande sätt finns behov av samordning av miljöarbetet. Information inom ramen för sektorsansvaret kan omfatta allt från enklare informa- tionsblad och hemsidor till mer genomarbetad fortbildning av nyckelak- törer. Den kan rikta sig direkt till trafikanter och exempelvis syfta till att öka användningen av cykelhjälm eller till att åstadkomma mer energi- snålt körsätt. Information kan också vända sig till kommuner och t.ex. handla om miljöanpassat byggande av vägar, eller till näringslivet och handla om samordning och miljöcertifiering av transporter. har utvecklingen av internettjänster en viktig roll i och Ban- verkets informationsinsatser inom sektorsansvarets ram. och FUD-verksamhet skall komplettera de in- satser som görs av andra aktörer. Verket för innovationssystem () är en viktig aktör i sammanhanget genom att de tagit över Kommunikationsforskningsberedningens tidigare uppgifter. Därmed har bl.a. ansvar för transportslags- övergripande transportforskning, liksom ett utpekat ansvar för bl.a. kollektivtrafikforskning och ett sektorsansvar för FUD inom sjöfart och luftfart. Det finns ingen skarp gräns mellan FUD och införande av nya lös- ningar. Huvudlinjen är emellertid klar. När en ny lösning väl tagits fram och är mogen att införas handlar det inte längre om en insats inom sek- Prop. 2001/02:20 torsansvaret. Införandet är en del av väg- och banhållningen och skall således också bekostas inom dessa ramar. Regeringen anser att trafikverken bör ges stor frihet att inom angiven ram själva utforma sektorsarbetet och prioritera mellan olika tänkbara insatser. Regeringen vill dock i det här sammanhanget redovisa sin be- dömning att FUD-verksamhet kommer att bli allt mer betydelsefullt för utvecklingen av ett effektivt och hållbart transportsystem. Inom järnvägsforskningen framstår insatser som kan bidra till att lösa kapacitetsproblem, förbättra punktligheten, utveckla kombitrafiken samt fördjupa kunskapen om järnvägstrafikens kostnadsbild som angelägna. Även i andra avseenden bör sektorsarbetet bidra till att förutsättningarna för kombitrafik förbättras och att hållbara godstransporter utvecklas. Sektorsarbetet bör beakta barnens roll och förutsättningar i transport- systemet. Regeringen vill därutöver peka ut två områden som angelägna i de närmast kommande årens sektorsarbete, dels åtgärder för ett hållbart resande, dels ny teknik för ett hållbart och effektivt transportsystem. Regeringen föreslår att avsätts till och sektorsuppgifter. Denna ram bör fördelas så att får och . Skälet till att Väg- verket skall ha en så betydande del av ramen är att sektors- uppgift är mer omfattande och mer komplex än . Regeringens förslag innebär en oförändrad nivå för jämfört med och för en utökad nivå. Åtgärder för ett hållbart resande