prop · GP0330 · 2001-10-16 00:00:00 — Muntligt samråd har skett med vid ett flertal tillfällen, då nämnden också fått information om direktivförslaget. Nya regler om rekonstruktion, likvidation och konkurs av kreditinstitut Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om rekonstruktion, likvidation och konkurs av kreditinstitut. Förslaget ändrades 1988 (KOM (88) 4 slutlig). Beträffande arbetet fram hänvisas till avsnitt 10.1.2 i föregående års årsbok (skr. 1999/2000:60). Direktivförslaget består av två delar, ett avsnitt om rekonstruktion och ett om likvidation av och konkurs i kreditinstitut. Syftet med förslaget är i första hand att avgöra i vilket land ett rekonstruktionsförfarande respektive likvidations- eller konkursförfarande beträffande ett kreditinstitut skall inledas, vilket lands lagstiftning som skall tillämpas samt vilken egendom som skall omfattas. Reglerna är grundläggande för den finansiella marknaden. Under andra hälften av året antog en gemensam ståndpunkt som röstade för. Den lämnades över till Europa- parlamentet för behandling enligt medbeslutandeproceduren. I egenskap av tillträdande ordförandeland arbetade aktivt för att underlätta en snabb överenskommelse mellan rådet och . Samråd har skett med , då nämnden också fått information om direktivförslaget. lade kommissionen fram ett förslag till s.k. kodifiering av ett antal centrala direktiv på kreditinstitutsområdet, bl.a. de båda banksamordningsdirektiven (77/780/EEG och 89/646/EEG), direktivet om kapitalbas i kreditinstitut (89/299/EEG), direktivet om kapital- täckningsgrad för kreditinstitut (89/647/EEG), direktivet om gruppbaserad tillsyn (92/30/EEG) och direktivet om stora exponeringar (92/121/EEG). Kodifiering innebär att de nu gällande bestämmelserna i de olika direktiven samlas i ett direktiv för att ge en mer överskådlig bild av vilka regler som gäller. Kodifieringen skall inte innebära några materiella ändringar av bestämmelserna. fram ett nytt direktivförslag (KOM (1999) 109 slutlig). kodifieringen antagits av rådet och . fått namnet och rådets direktiv /12/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut. Den trädde i kraft i En inre marknad för kompletterande pensionsskydd särskilt tjänstepensionsinstituts verksamhet I sitt meddelande (avsnitt 10.1.3 i föregående års årsbok) föreslår kommissionen tre åtgärder för att uppnå en inre marknad för kompletterande pensioner: ett direktiv om tillsyn över pensionsfonder, underlättande av arbetskraftens fria rörlighet inom EG och skattesamordning. lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om tjänstepensionsinstituts verksamhet (KOM (2000) 507 slutlig). Ett tjänstepensionsinstitut är förenklat uttryckt ett institut som förvaltar fonderade medel i syfte att tillhandahålla kompletterande pensions- förmåner. Institut som redan täcks av annan gemenskapslagstiftning berörs inte. Utanför förslagets tillämpningsområde faller också institut som ingår i socialförsäkringssystemet. Ett direktiv om tjänstepensions- instituts verksamhet är en av flera åtgärder för att hantera de problem som följer med en åldrande befolkning i . Förslaget syftar till att skydda de försäkrade som omotiverade placeringsregler undanröjs. I detta syfte innehåller det minimiregler för tillsynen och verksamheten. Det anger vilka villkor som skall gälla för att få starta och driva verksamhet som tjänstepensions- institut. Bland villkoren märks krav på ledningen, information om pensionsplanen till medlemmarna och aktuariell kontroll av pensions- åtagandet. Det finns vidare relativt allmänt hållna regler för tekniska avsättningar, fondering och kapitalbas samt för institutens investeringar. Minimiharmoniseringen är kopplad till a single passport, dvs. en rätt för instituten att erbjuda sina tjänster över gränserna med stöd av registrering och tillsyn i hemlandet. Detta skall ge förutsättningar för ökad konkurrens och inte minst en förbättrad riskkapitalmarknad i Skr. 2001/02:30 . En faktapromemoria om direktivförslaget överlämnades till . har generellt sett en positiv inställning till kommissionens förslag. Det är mycket positivt med ökad konkurrens och bättre förutsättningar för arbetskraftens rörlighet, men det är angeläget att friheten för arbetsmarknadens parter att själva utforma sina kollektivavtal inte rubbas och att direktivet inte i övrigt försvårar tillämpningen av svensk arbetsrätt och svenska skatteanspråk. är också månt om att behålla den koppling till socialförsäkringen som kan behövas. Det pensionsforum (med företrädare för bl.a. medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och pensionsfonder) som bildades har fortsatt att diskutera frågor om arbetskraftens rörlighet. Om den tredje åtgärd som omnämndes meddelande skatteharmonisering lämnades inget förslag . Kommissionen lade fram två förslag till direktiv om ändrade solvensmarginalkrav för liv- respektive skadeförsäkringsföretag. Solvensmarginalen är det kapital som försäkringsföretag måste ha som buffert mot oförutsedda händelser. Direktivförslagen har beteckningarna KOM (2000) 617 slutlig (ändring av direktivet 79/267/EEG) respektive KOM (2000) 634 slutlig (ändring av direktivet 73/239/EEG). Förslagen ingår som en del i handlingsplanen för finansiella tjänster och syftar till att stärka försäkringstagarnas skydd. Genom förslagen ges tillsynsmyndigheten rätt att i ett enskilt fall närmare pröva solvensen och ingripa tidigt om försäkringstagarnas rätt hotas. Vidare föreslås flera tekniska skärpningar av direktivens solvensregler, bl.a. höjda miniminivåer, högre solvenskrav för vissa mer riskfyllda försäkringar och regler för att främja kvaliteten i de tillgångar som skall svara mot solvenskravet. har en positiv inställning till förslagen. Arbetet i rådsarbetsgruppen inleddes . En fakta- promemoria om de båda direktivförslagen överlämnades till . Kommissionen lade fram ett förslag till ett nytt direktiv om försäkringsförmedling (KOM (2000) 511 slutlig). Förslaget bygger till stora delar på kommissionens rekommendation om försäkringsförmedlare och är avsett att ersätta direktiv om försäkringsförmedling. Förslaget syftar dels till att underlätta det fria tillhandahållandet av dessa tjänster, dels till att förbättra konsumentskyddet. Enligt förslaget skall den som förmedlar försäkringar vara registrerad i en medlemsstat. Endast den som är registrerad får bedriva verksamhet i andra medlems- stater med stöd av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla Skr. 2001/02:30 tjänster. En förutsättning för registrering är att förmedlaren uppfyller vissa yrkesmässiga krav. Förmedlaren skall ha tillfredsställande kunskaper och kompetens, god vandel, ansvarsförsäkring och tillräckliga ekonomiska resurser. Det finns också bestämmelser om att förmedlaren skall lämna viss information till kunden innan ett försäkringsavtal sluts, t.ex. om han eller hon är knuten till något försäkringsbolag eller arbetar oberoende av försäkringsgivarintressen. har generellt sett en positiv inställning till kommissionens förslag. har två möten hållits i den rådsarbetsgrupp som behandlar förslaget. har informerats om direktivförslaget i en faktapromemoria. Nya regler om rekonstruktion och likvidation av försäkringsföretag Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om samordning av bestämmelser om likvidation av försäkringsföretag som bedriver direkt försäkringsverksamhet. Kommissionens förslag ändrades 1989 (KOM (89) 394) och har efter ett uppehåll fram varit föremål för aktivt arbete i arbetsgruppen. Syftet med direktivförslaget är detsamma som med förslaget till ett direktiv om rekonstruktion och likvidation av kreditinstitut, se avsnitt 11.2.2. Därutöver föreslås minimiharmonisering av reglerna om förmånsrätt. nådde inre marknadsrådet fram till en gemensam ståndpunkt, som lämnades över till för behandling enligt medbeslutandeproceduren. Muntligt samråd har skett med , då nämnden också fått information om direktivförslaget. lade kommissionen fram ett förslag (KOM (2000) 398 slutlig) till s.k. omarbetning av de tre centrala direktiven på livförsäkrings- området (79/267/EEG, 90/619/EEG och 92/96/EG). Förslaget är i huvudsak en s.k. kodifiering, dvs. de nu gällande bestämmelserna i de olika direktiven har samlats i ett direktiv. Förslaget är dock inte någon ren kodifiering, eftersom det innehåller några mindre materiella ändringar av direktiven. Syftet med dessa ändringar är att rätta till tidigare misstag eller ta bort text som är relevant. Denna omarbetning kommer att följas av en omarbetning av motsvarande direktiv på skadeförsäkringsområdet. En kodifiering och omarbetning gör regelverket mer överskådligt och begripligt, vilket stöder. presenterade kommissionen två direktivförslag om ändringar i direktivet 85/611/EEG om fondföretag, det s.k. UCITS-direktivet (KOM (98) 449 och 451 slutlig). Det första förslaget syftar huvudsakligen till att öka fondföretagens investeringsmöjligheter i olika typer av tillgångar. syftar till att införa harmoniserade regler för förvaltningsbolagen samt regler för förenklade prospekt. slutförde sin första behandling av förslagen i början Kommissionen lade därefter fram två ändrade förslag 2000 (KOM (2000) 329 och 331 slutlig). En faktapromemoria om de ändrade förslagen överlämnades till . Vid sitt möte hade en riktlinjedebatt om de båda förslagen. Enligt de slutsatser som då antogs skulle en politisk överenskommelse om det första direktivet nås uppmanade till snabba framsteg när det gällde det andra direktivet för att en politisk överenskommelse skulle kunna nås om texten före . i huvudsak positiv inställning till förslagen. Vid sitt möte träffade en politisk överenskommelse om det första direktivförslaget. gruppen fortsatte därefter med det andra direktivförslaget. Samråd har skett med inför båda Nämnden har då också fått information om förslagen. För att kunna uppnå en integrerad finansiell marknad lade kommissionen fram en handlingsplan för finansiella tjänster (se avsnitt Denna handlingsplan har behandlats på de senaste toppmötena i EU, där stats- och regeringscheferna understrukit vikten av att planen genomförs med högsta prioritet och att den skall vara genomförd senast För att kunna möta kravet på genomförandet av handlingsplanen tillsatte EU:s finansministrar en kommitté av vise män, under ledning av , med uppdrag att undersöka förhållandena på värdepappersmarknaden inom EU och föreslå åtgärder i syfte att förbättra bl.a. lagstiftningsfunktionen. lägesrapport och förklarade sig avse att lämna en I lägesrapporten betonade kommittén de finansiella marknadernas betydelse för den europeiska ekonomin och att det är av stor vikt att handlingsplanen för finansiella tjänster genomförs . Kommittén föreslog att handlingsplanen skulle vara genomförd i dess helhet och för vissa prioriterade direktiv . var kommittén kritisk till lagstiftningsprocessen på marknadsområdet inom EU. Kommittén föreslog ett antal åtgärder för att Skr. 2001/02:30 förbättra denna process, bl.a. att i ökad omfattning arbeta med ram- Beträffande lagstiftningsprocessen önskade även kommittén att den skulle behandlas på Stockholmsmötet . Utbyte av information med tredjeland lade kommissionen fram ett direktivförslag om utbyte av information med tredjeland (KOM (1999) 748 slutlig). Förslaget syftar till att ändra det s.k. UCITS-direktivet (85/611/EEG), det s.k. tredje ska- deförsäkringsdirektivet (92/49/EEG), det s.k. tredje livförsäkrings- direktivet (92/96/EEG) och det s.k. investeringstjänstedirektivet (93/22/EEG) så att de såvitt avser utbyte av förtrolig information med behöriga myndigheter eller organ i tredjeland inom ramen för ett samarbetsavtal överensstämmer med direktiv som redan antagits inom bankområdet. En faktapromemoria om direktivförslaget överlämnades till . Kommissionen höll s.k. införlivandemöten om direktivet om slutgiltig avveckling i system för överföringar av betalningar och värdepapper (98/26/EG). Direktivets syfte är att begränsa riskerna på finansmarknaderna genom att reducera de rättsliga riskerna vid clearing och avvecklingsverksamhet när det gäller betalningar och finansiella instrument. Vid möten diskuterades olika införlivandefrågor om direktivet. Införlivandemöten har emellertid nu övergått till att bli en expertgrupp om betalningssystem. Arbetet med den översyn av den samlade gemenskapslagstiftningen som kommissionen inledde har fortsatt . regelverk består av ett 20-tal direktiv och beslut. översynen är den tekniska och marknadsmässiga utvecklingen som kräver anpassade regler. Som en konsekvens talar man i det nya regelverket inte längre om telekommunikationer utan om elektroniska Det nya regelverket kommer bl.a. att innebära att man delvis övergår från sektorspecifik reglering till att tillämpa generell reglering såsom konkurrens- och konsumentlagstiftning. månaderna 2000 genomfördes en remissomgång såväl i som inom EU av kommissionens meddelande om det framtida regelverket (KOM (1999) 539). centrala frågor, bl.a. den framtida institutionella strukturen och hur man i det nya regelverket skall förena behoven av flexibilitet, rättssäkerhet och presenterade kommissionen sitt förslag till nytt regelverk. Förslaget består av fem direktiv och ett beslut: Förslag till och rådets direktiv om ett gemensamt kommmunikationstjänster (ramdirektivet) (KOM (2000) 393). Förslag till och rådets direktiv om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning (tillträdes- och samtrafikdirektivet) (KOM (2000) 384). Förslag till och rådets direktiv om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektivet) (KOM (2000) 386). Förslag till och rådets direktiv om samhälls- omfattande tjänster och användares rättigheter när det gäller elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (USO- direktivet) (KOM (2000) 392). Förslag till och rådets direktiv om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom sektorn för elektronisk kommunikation (kommunikationsdataskyddsdirektivet) (KOM (2000) 385). Förslag till och rådets beslut om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen (spektrumbeslutet) (KOM (2000) 407). Dessutom presenterade kommissionen ett utkast till kommissionens direktiv om konkurrens på marknaderna för elektroniska kommunika- tionstjänster. inriktades förhandlingarna på ramdirektivet som är avsett att utgöra en form av grunddirektiv. I detta direktiv finns bl.a. mål för hela regelverket, tillsynsmyndigheternas uppgifter och vissa bestämmelser som har betydelse för tillämpningen av övriga direktiv. Vad gäller tillträdes- och samtrafikdirektivet och auktorisations- direktivet hann man endast påbörja behandlingen. Ett väl anpassat regelverk kommer att främja en fortsatt dynamisk utveckling av olika former av elektronisk kommunikation. Det tjänar såväl den enskilde medborgaren, näringslivet som samhället i stort på och övergången till informationssamhället stimuleras. presenterade kommissionen med övriga förslag i kommunikationsöversynen ett förslag till och rådets förordning om tillträde till accessnät. I ett tidigt skede i arbetsgruppen inriktades arbetet mot att förordningen skulle utgöra en del av det nu gällande regelverket och att förordningen senare skulle ersättas av tillträdes- och samtrafikdirektivets regler när detta träder i kraft. Förordningen (EG) nr 2887/2000 antogs efter endast en behandling i och utfärdades av rådet . Genom förordningen ges operatörer som är anmälda till kommissionen för att ha ett betydande inflytande på marknaden för fasta telefonnät och fast telefoni skyldighet att lämna tillträde till sitt accessnät. Kostnadsorienterade priser skall i allmänhet gälla. Skyldigheten gäller från . Samråd har skett med , då nämnden också fått information om förslagen. presenterade kommissionen den 6:e s.k. implementerings- rapporten om genomförandet av regelverket för telekommunikationer (KOM (2000) 814). I rapporten konstaterar kommissionen att den europeiska telemarknaden utvecklas mycket positivt: marknaden växer, Skr. 2001/02:30 priserna sjunker, antalet operatörer ökar och användandet av Internet och Vissa problem återstår dock. De f.d. monopolisterna har fortsatt stort inflytande på marknaden och i vissa medlemsstater är licensförfarandena krångliga. Kommissionen presenterade ett förslag, (KOM (2000) 319) till ändringar i det nu gällande postdirektivet (97/67/EG). Syftet med förslaget är att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i EU som de samhällsomfattande tjänsterna fortsatt garanteras. Arbetet med kommissionens förslag inleddes under det franska ordförandeskapet. har deltagit aktivt i arbetet med kommissionens förslag och fört fram svenska ståndpunkter. Den generella inställningen är att stöder en liberalisering och konkurrensutsättning av postmarknaden så långt och snabbt som möjligt. Franska ordförandeskapets ambition var att nå en överenskommelse under ministerrådet . Detta lyckades emellertid inte och frågan övergick därmed till det svenska ordförandeskapet. fattade ett beslut om ett paket när det gäller direkt beskattning i syfte att hindra skadlig skattekonkurrens (EGT C 2, , s. 1). Skattepaketet har tre beståndsdelar: en uppförandekod för företagsbeskattning, ett direktiv om minimi- beskattning av sparande, samt ett direktiv om avskaffande av källskatter på gränsöverskridande ränte- och royaltybetalningar mellan företag. Det har betonats att skattepaketet är en enhet där en överenskommelse måste omfatta samtliga delar. Vid Europeiska rådets möte i presenterade en tidtabell för det fortsatta arbetet med skattepaketet. Målsättningen är att uppnå enighet om genomförande av paketet i dess helhet senast . Vid Europeiska rådets möte i hälsades med tillfredsställelse överenskommelsen om skattepaketet och i synnerhet huvudinnehållet i direktivet om beskattning av sparande i enlighet med den tidsplan och de villkor som tidigare hade fastställts av i Feira. anmodade kommissionen och ordförandeskapet att med det snaraste inleda samtal med och andra tredjeländer för att främja antagandet av motsvarande åtgärder om beskattning av inkomster från sparande. Vidare uttalade att arbetet med uppförandekoden (företagsbeskattning) måste fortsätta parallellt med detta så att koden och direktivet om beskattning av Skr. 2001/02:30 sparande kan antas . uppmanades att rapportera om samtliga delar av skattepaketet till i . 12.1.1 Uppförandekoden för företagsbeskattning Rådet antog en politiskt bindande uppförandekod för företagsbeskattning. Syftet med koden är att minska de snedvridningar på den inre marknaden som kan bli följden av skadlig skattekonkurrens mellan medlemsstaterna. Koden innehåller därför ett åtagande för medlemsstaterna att avveckla sådana skatteåtgärder som kan anses skadliga samt att inte införa nya skadliga åtgärder. Ett stort antal skatteåtgärder i de olika medlemsstaterna har granskats. Grundläggande för bedömningen av om en skatteåtgärd anses skadlig är om den har eller kan få betydande inverkan på var inom unionen företag lokaliseras. lämnade gruppen en omfattande rapport till om alla åtgärder som gruppen fram till dess hade granskat. fortsatte Uppförandekodgruppen sitt arbete med att granska skadliga skatteåtgärder och att försöka se till att sådana åtgärder Gruppen lämnade en rapport om sina framsteg i arbetet till åter att alla skadliga skatteåtgärder skall vara avvecklade De företag som fick rätt att åtnjuta förmåner enligt de skadliga systemen före utgången av skall emellertid kunna fortsätta med detta längst till utgången av . föreligger särskilda omständigheter kan förmånerna i undantagsfall efter beslut av rådet förlängas efter denna tidpunkt. Företag skall inte kunna träda in i skadliga system efter , om inte systemen omfattas av ett kommissionsbeslut om statsstöd som tillåter en längre I dessa fall får inte företagen omfattas av förmånerna efter utgången av 2002. Rådet uppmanade Uppförandekodgruppen att fortsätta diskutera nya potentiellt skadliga åtgärder och avveckling av befintliga skadliga åtgärder samt att presentera en rapport om sina framsteg i arbetet till . Vidare gavs gruppen i uppdrag att belysa frågan om öppenhet och utbyte av information om 12.1.2 Ett direktivförslag om beskattning av sparande Direktivet behandlar beskattningen av inkomster från sparande som utbetalas i en medlemsstat till personer med hemvist i en annan Vid sitt möte i beslutade om riktlinjer för det fortsatta arbetet med direktivet. Dessa innefattar bl.a. en stegvis utveckling av informationsutbyte som grund för beskattningen. får vissa länder tillämpa ett källskattesystem. Vidare beslutades att en överenskommelse om huvudinnehållet i direktivet skulle uppnås före utgången av året samt att diskussioner därefter skulle inledas med och vissa andra tredjeländer för att Skr. 2001/02:30 verka för att dessa inför åtgärder jämförliga med dem i direktivet. Medlemsstater med beroende eller associerade territorier skulle se till att de inför samma åtgärder som de i direktivet. träffade en överenskommelse om det huvudsakliga innehållet i ett kommande direktiv. Överenskommelsen omfattar bl.a. direktivets tillämpningsområde, nivån på den källskatt som skall tas ut av vissa länder samt fördelningen av källskatten mellan den stat där skatten dras och spararens hemviststat. Vidare beslutades att kommissionen och ordförandeskapet regelbundet, och inte senare än , skall rapportera om diskussionerna med tredjeländer. På motsvarande sätt skall berörda medlemsstater rapportera om diskussionerna med sina beroende eller associerade territorier. Efter överenskommelse om det huvudsakliga innehållet i ett kommande direktiv har kommissionen påbörjat arbetet med att omarbeta direktivet i enlighet med överenskommelsen. 12.1.3Ett direktivförslag om beskattning av ränte- och royaltybetalningar Kommissionens förslag till ett direktiv om ett gemensamt system för beskattning av räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater (KOM (98) 67 slutlig) har bearbetats vidare . enades vid sitt möte om de utestående punkterna i direktivet. Detta direktiv är därmed den del av skattepaketet som står närmast en slutlig överenskommelse. Avsikten med direktivet är att källskatter som tas ut på gränsöverskridande ränte- och royaltybetalningar mellan närstående företag skall avskaffas inom unionen. 12.2.1Nytt direktivförslag om faktureringsskyldighet på momsområdet Kommissionen lämnade ett förslag om förenkling, modernisering och harmonisering av kraven på fakturering när det gäller mervärdesskatten, (KOM (2000) 650 slutlig). Förslaget innebär att kraven på vad en faktura skall innehålla för att berättiga till avdrag för ingående skatt blir desamma inom hela EU. Vidare innebär förslaget att elektroniska fakturor skall accepteras. Innehållet i förslaget är i korthet: En lista med 12 obligatoriska uppgifter på fakturan. Möjlighet att sända elektronisk faktura med användande av särskild elektronisk signatur som garanterar fakturans äkthet. Möjlighet att, på vissa villkor, låta kunden eller en tredje person upprätta fakturan i säljarens namn. En frihet för näringsidkarna att bestämma var arkivering av Skr. 2001/02:30 fakturorna skall ske, under förutsättning att näringsidkarna har full åtkomst till alla uppgifter i fakturan så att dessa skall kunna tillhandahållas vid t.ex. en kontroll från skattemyndigheterna. 12.2.2Nytt direktivförslag om nivån på normalskattesatsen inom EU Kommissionen föreslog ett nytt direktiv om normalskattesatsen för mervärdesskatt. Förslaget (KOM (2000) 537 slutlig) innebär att medlemsstaterna t.o.m. skall tillämpa en normalskattesats som uppgår till . Förslaget är ett led i strävan att harmonisera mervärdesskattesatserna inom EG och innebär en förlängning av nuvarande regler. Syftet med förslaget är att undvika konkurrens- snedvridningar till följd av alltför stora skillnader mellan medlemsstaternas normalskattesatser. 12.2.3Nytt direktivförslag och förslag till förordning om moms och elektronisk handel