prop · GO0383 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:83 tillträde till om utlämning Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Inom Europeiska unionen (EU) har det utarbetats en konvention om utlämning mellan medlemsstaterna. Konventionen undertecknades av samtliga medlemsstater . Konventionen utgör ett led i strävandena att underlätta utlämning inom EU och skall ses som ett komplement till bl.a. den inom utarbetade utlämningskonventionen. Den nya konventionen innebär bl.a. att utlämning inte skall vägras mellan medlemsstaterna enbart av det skälet att den som begärs utlämnad är medborgare i den anmodade staten. Medlemsstaterna får emellertid reservera sig mot bestämmelsen eller ställa upp särskilda villkor för att lämna ut egna medborgare. Utlämning mellan medlemsstaterna skall kunna medges i större utsträckning än . Straffnivån på de brott som skall kunna föranleda utlämning sänks från fängelse . Utlämning skall också kunna ske för brott som är preskriberade enligt den anmodade statens lagstiftning. Mellan medlemsstaterna förutsätts också utlämning kunna ske för politiska brott. Om det brott som utlämningsframställningen grundas på är "konspiration" eller deltagande i en brottslig organisation med syfte att begå vissa allvarliga brott, skall inte något krav på s.k. dubbel straffbarhet gälla. Medlemsstaterna kan reservera sig mot sistnämnda två bestämmelser. I propositionen föreslås att skall tillträda konventionen. Det föreslås vidare att skall ingå ett nytt bilateralt utlämningsavtal med . läggs det fram förslag till nödvändiga ändringar i lagen (1957:668) om utlämning för brott (utlämningslagen) och lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och (nordiska utlämningslagen). Det föreslås att utlämning av svenska medborgare till en annan EU-stat skall vara möjligt under vissa restriktiva förutsättningar och villkor. Utlämning skall kunna ske om den som begärs utlämnad vid tiden för brottet stadigvarande har vistats i den ansökande staten eller om det är fråga om ett grovt brott. Som villkor för utlämning av en svensk medborgare skall som huvudregel ställas att han eller hon skall verkställa ett eventuellt straff i . Utlämning inom EU skall inte kunna vägras enbart av den anledningen att brottet är politiskt eller att det skulle vara preskriberat enligt svensk lag. Den som har utlämnats skall kunna avstå från specialitetsprincipens skydd och från skyddet mot vidareutlämning. Vad nu sagts skall inte gälla svenska medborgare. Vissa andra ändringar föreslås också i utlämningslagen för att reglerna för utlämning skall anpassas till de övriga åtaganden som följer av konventionen. De föreslagna ändringarna innebär att utlämningsreglerna anpassas till de krav som ställer. Vidare föreslås att den generella strafftröskeln för utlämning - fängelse - sänks, så att kravet vid utlämning utanför EU och blir att gärningen skall motsvara brott som enligt svensk lag kan medföra fängelse . Ändringen, som kan antas innebära endast en marginell förändring i antalet personer som utlämnas, är en anpassning till utlämningskonvention. Lagändringarna föreslås träda i kraft , oberoende av om konventionen då har trätt i kraft mellan medlemsstaterna. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Lagtext 6 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott 6 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och 15 3 Ärendet och dess beredning 16 4 Nuvarande reglering 16 4.1 Utlämningslagen 16 4.1.1 Villkoren för utlämning 17 4.1.2 Förfarandet 18 4.1.3 Förenklat utlämningsförfarande inom EU 18 4.2 Den nordiska utlämningslagen 19 4.2.1 Villkoren för utlämning 19 4.2.2 Förfarandet 20 5 om utlämning 20 5.1 Bakgrund 20 5.2 Konventionens huvudsakliga innehåll och dess förhållande till svensk rätt 21 6 Avtalet med om utlämning 23 7 Överväganden 26 7.1 tillträde till om utlämning 26 7.2 Ratificering av avtalet med om utlämning 28 7.3 Ändringar i förhållande till utlämningslagen 28 7.3.1 Utlämning av svenska medborgare 28 7.3.2 Strafftröskeln för utlämning 36 7.3.3 Utlämning för politiska brott 37 7.3.4 Preskription 39 7.3.5 Undantag från kravet på dubbel straffbarhet 41 7.3.6 Specialitetsprincipen och vidareutlämning 44 7.3.7 Transitering 46 7.3.8 Kommunikationsvägar m.m. 47 7.3.9 Lagtekniska frågor m.m. 48 7.3.10 Ikraftträdande m.m. 49 8 Svenska förklaringar och reservationer till utlämningskonvention m.m. 50 9 Ekonomiska konsekvenser 51 10 Författningskommentar 51 10.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott 51 10.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och 60 Bilaga 1 Promemorians lagförslag 61 Bilaga 2 om utlämning 70 Bilaga 3 Utdrag ur 82 Bilaga 4 Avtal om utlämning mellan och 85 Bilaga 5 Förteckning över remissinstanserna som yttrat sig över departementspromemorian tillträde till om utlämning (Ds 2000:3) 97 Bilaga 6 Lagrådsremissens lagförslag 98 Bilaga 7 Lagrådets yttrande 108 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 111 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att dels godkänner 1. konventionen om utlämning mellan Europeiska unionens medlemsstater, med de förklaringar beträffande artiklarna 3, 7, 12-14 samt 18 som regeringen har förordat, 2. avtalet om utlämning mellan och , dels antar regeringens förslag till 3. lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott, och 4. lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och . 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1957:668) om utlämning för brott, dels att 40 § skall upphöra att gälla, dels att 1, 2, 4, 6, 10, 14, 16, 26, 28 och 32 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubrikerna närmast före 1 och 23 §§ skall placeras närmast före 2 respektive 24 §, dels att rubriken närmast före 2 § skall lyda "Förutsättningar för utlämning", dels att det närmast före 23 § skall införas en ny rubrik som skall lyda "Tvångsmedel i avvaktan på en framställning om utlämning", dels att det i lagen skall införas sex nya paragrafer, 3-3 c, 12 a och 27 a §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §1 Den som i främmande stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för där straffbelagd gärning och uppehåller sig här i riket må efter beslut av regeringen utlämnas till den staten enligt vad i denna lag sägs. Den som i en annan stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för där straffbelagd gärning och uppehåller sig här i riket får efter beslut av regeringen utlämnas till den staten i enlighet med bestämmelserna i denna lag. I 28-39 §§ finns särskilda bestämmelser om ett förenklat förfarande i vissa fall vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen. 2 § Svensk medborgare må ej utlämnas. En svensk medborgare får inte utlämnas enligt denna lag i annat fall än där det är särskilt föreskrivet. En svensk medborgare får utlämnas till en medlemsstat i Europeiska unionen för lagföring 1. om han eller hon vid tiden för brottet stadigvarande vistats i den ansökande staten, eller 2. om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket det enligt svensk lag är föreskrivet fängelse . Har gärningen i sin helhet begåtts i , får utlämning beviljas endast om gärningen innefattar medverkan till ett brott som begåtts utom riket eller om utlämning beviljas även för en gärning som begåtts utom riket. Vid bedömningen av om utlämning skall beviljas i fall som avses i denna paragraf skall särskilt beaktas möjligheterna till lagföring i . När utlämning beviljas i fall som avses i 3 § skall som villkor för utlämningen ställas att den som begärs utlämnad skall återföras till för verkställighet här av ett ådömt frihetsstraff eller annat frihetsberövande i anledning av brottet. Detta villkor behöver dock inte ställas 1. om den som begärs utlämnad vid tiden för brottet stadigvarande vistats i den stat till vilken utlämning begärs, eller 2. om den som begärs utlämnad samtycker till att verkställighet sker i den ansökande staten. När verkställighet enligt första stycket skall ske i tillämpas § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. Vid verkställigheten skall den dömde alltid räknas till godo den tid av påföljden som avtjänats i den andra staten och den tid som han eller hon med anledning av brott som avses med påföljden varit anhållen eller häktad i den andra staten eller i . En svensk medborgare får utlämnas till en medlemsstat i Europeiska unionen för verkställighet av frihetsstraff 1. om han eller hon vid tiden för brottet stadigvarande vistats i den ansökande staten, eller 2. om han eller hon samtycker till utlämning. Samtycke till verkställighet i den andra staten i fall som avses i 3 a och 3 b §§ skall lämnas till den åklagare som verkställer utredning enligt 16 eller 31 §. Om ett samtycke återkallas innan beslut om utlämning har verkställts, skall återkallelsen beaktas. 4 §3 Ej må någon utlämnas, med mindre den gärning för vilken utlämning begäres motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är stadgat fängelse . Har personen i den främmande staten dömts för gärningen, må han utlämnas allenast om påföljden utgör minst frihetsstraff eller annat omhändertagande på anstalt . Utlämning får beviljas endast om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse . Utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen får dock beviljas om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse eller mer. Har personen i den ansökande staten dömts för gärningen, får han utlämnas endast om påföljden utgör minst frihetsstraff eller annat omhändertagande på anstalt . Skall utlämning till främmande stat ske för gärning som avses i första stycket, må utlämning till den staten medgivas jämväl för annan gärning som motsvarar brott enligt svensk lag. Skall utlämning ske till en annan stat för gärning som avses i första stycket, får utlämning till den staten beviljas även för annan gärning som motsvarar brott enligt svensk lag. Har personen i den främmande staten dömts till gemensam påföljd för gärning som avses i första stycket första punkten och för annan gärning som motsvarar brott enligt svensk lag, må utlämning för gärningarna äga rum, om den gemensamma påföljden utgör minst frihetsstraff eller annat omhändertagande på anstalt . Har personen i den ansökande staten dömts till gemensam påföljd för gärning som avses i första stycket första eller andra meningen och för annan gärning som motsvarar brott enligt svensk lag, får utlämning för gärningarna beviljas, om den gemensamma påföljden utgör minst frihetsstraff eller annat omhändertagande på anstalt . 6 § Utlämning må ej beviljas för politiskt brott. Utlämning får inte beviljas för ett politiskt brott. Innefattar gärningen tillika brott av icke politisk beskaffenhet, må utlämning beviljas för det brottet, såframt gärningen i det särskilda fallet prövas övervägande äga karaktären av ett icke politiskt brott. Innefattar gärningen även ett brott som inte är politiskt, får utlämning beviljas för det brottet, om gärningen i det särskilda fallet övervägande har karaktären av ett icke politiskt brott. Första stycket gäller inte vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen eller om ett avslag på denna grund skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. Den som är svensk medborgare får inte utlämnas för ett politiskt brott. 10 §4 Har i fråga om den person som avses med framställningen här i riket meddelats dom beträffande det uppgivna brottet eller med stöd av 20 kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan författning meddelats beslut att icke tala å brottet, må utlämning för det brottet ej äga rum. Har i fråga om den som begärs utlämnad här i riket meddelats dom beträffande det uppgivna brottet eller med stöd av 20 kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan författning meddelats beslut att inte åtala för brottet, får utlämning för det brottet inte beviljas. Ej heller må utlämning beviljas, om straff för brottet skulle vara förfallet enligt svensk lag. Utlämning får inte heller beviljas, om straff för brottet skulle vara förfallet enligt svensk lag. Detta gäller inte vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen eller om ett avslag på denna grund skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. Den som är svensk medborgare får inte utlämnas om straff för brottet skulle vara förfallet enligt svensk lag. Har fråga om ansvar för brottet prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i annan främmande stat än den som gjort framställning om utlämning, och är brottet förövat i den först nämnda staten eller har denna stat tillträtt den europeiska utlämningskonventionen , den europeiska konventionen om brottmålsdoms internationella rättsverkningar eller den europeiska konventionen om överförande av lagföring i brottmål eller har den staten slutit särskilt avtal med om utlämning för brott, må den tilltalade ej utlämnas för brottet, 1. om han har frikänts från ansvar, 2. om han har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har utdömts, 3. om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4. om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den stat där domen meddelats. Har fråga om ansvar för brottet prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i en annan stat än den som gjort framställning om utlämning, och är brottet förövat i den först nämnda staten eller har denna stat tillträtt den europeiska utlämningskonventionen eller en överenskommelse som avses i 2 kap. 5 a § fjärde stycket eller har den staten slutit särskilt avtal med om utlämning för brott, får den som begärs utlämnad inte utlämnas för brottet, 1. om han eller hon har frikänts från ansvar, 2. om han eller hon har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har utdömts, 3. om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4. om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den stat där domen meddelats. Tredje stycket gäller ej i fråga om brott, som har förövats i den stat som gjort framställning om utlämning eller mot denna stat eller menighet eller allmän inrättning i den staten, eller brott, som avses i 2 kap. 3 § 5 eller 6 , såvida ej lagföringen har skett på begäran av den stat som gjort framställning om utlämning Fjärde stycket gäller inte i fråga om brott, som har förövats i den stat som gjort framställning om utlämning eller mot denna stat eller menighet eller allmän inrättning i den staten, eller brott, som avses i 2 kap. 3 § 6 eller 7 , såvida inte lagföringen har skett på begäran av den stat som gjort framställning om utlämning eller efter att den som begärs utlämnad har utlämnats från denna stat för lagföring. Vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen eller när det annars följer av en internationell överenskommelse som är bindande för , får den som har utlämnats, utöver vad som följer av 12 § första stycket 1, 1. åtalas eller straffas för annat brott som han eller hon har begått före utlämningen, om han eller hon har lämnat sitt samtycke till det eller om det för brottet enligt lagen i den ansökande staten inte kan följa eller inte är utdömt frihetsstraff eller någon annan åtgärd som innefattar frihetsberövande, och 2. vidareutlämnas till en annan medlemsstat i Europeiska unionen om han eller hon har lämnat sitt samtycke till det. Första stycket gäller inte om den som har utlämnats är svensk medborgare. 14 §5 Framställning om utlämning skall ges in till . En framställning om utlämning skall göras skriftligen. Den får översändas per telefax eller, efter överenskommelse i det enskilda fallet, på annat sätt. Framställningen skall ges in till . Vid framställningen skall fogas avskrift av häktningsbeslut eller dom som åberopas eller, i fall som avses i 4 § andra stycket, annan utredning på vilken framställningen grundas. I den mån det ej framgår av nämnda handlingar, skall uppgift lämnas om personens nationalitet och hemvist, brottets beskaffenhet, tid och plats för brottet samt i den främmande staten tillämpliga straffbestämmelser. Signalement skall om möjligt företes. Vid framställningen skall fogas avskrift av häktningsbeslut eller dom som åberopas eller, i fall som avses i 4 § andra stycket, annan utredning på vilken framställningen grundas. I den mån det inte framgår av nämnda handlingar, skall uppgift lämnas om personens nationalitet och hemvist, brottets beskaffenhet, tid och plats för brottet samt i den ansökande staten tillämpliga straffbestämmelser. Signalement skall om möjligt lämnas. 16 §6 Riksåklagaren skall till grund för sitt yttrande verkställa erforderlig utredning enligt vad om förundersökning i brottmål är stadgat. Riksåklagaren skall till grund för sitt yttrande verkställa erforderlig utredning enligt vad som gäller vid förundersökning i brottmål. Riksåklagaren eller åklagare som verkställer utredningen får under utredningen begära kompletterande information av behörig myndighet i en medlemsstat i Europeiska unionen. Sådan direkt kommunikation får även ske om det har avtalats i en internationell överenskommelse som är bindande för eller om den andra staten tillåter det. Om tvångsmedel gäller vad som i allmänhet är föreskrivet för brottmål. Beslut av rätten gäller tills vidare intill dess ärendet har avgjorts eller, om utlämning beviljas, intill dess denna har verkställts. Finner högsta domstolen hinder mot utlämning möta enligt 1-10 §§, upphör dock beslutet genast att gälla. Föreligger sådant hinder mot utlämning som avses i 11 § första stycket, gäller beslutet ej under tid då personen med anledning av misstanke om brott som där avses är berövad friheten som anhållen eller häktad eller undergår fängelsestraff eller eljest är omhändertagen på anstalt. Om tvångsmedel gäller vad som i allmänhet är föreskrivet för brottmål. Beslut av rätten gäller tills vidare intill dess ärendet har avgjorts eller, om utlämning beviljas, intill dess denna har verkställts. Finner att det finns hinder mot utlämning enligt 1-10 §§, upphör dock beslutet genast att gälla. Föreligger sådant hinder mot utlämning som avses i 11 § första stycket, gäller beslutet inte under tid då personen med anledning av misstanke om brott som där avses är berövad friheten som anhållen eller häktad eller undergår fängelsestraff eller på annat sätt är omhändertagen på anstalt. Beslut om tvångsmedel kan meddelas även efter det att utlämning har beviljats. Talan mot rättens beslut i fråga om tvångsmedel förs genom besvär till högsta domstolen utan inskränkning till . Rättens beslut i fråga om tvångsmedel överklagas till utan inskränkning till . Den som hålls häktad i utlämningsärendet äger påfordra, att ny förhandling skall äga rum från det beslut senast meddelats. Den som hålls häktad i utlämningsärendet kan begära att ny förhandling skall äga rum från det att beslut senast har meddelats. 26 §7 Chefen för får medge, att den som av främmande stat utlämnas till annan stat får föras genom riket, om denne inte är svensk medborgare och det inte heller annars finns synnerliga skäl mot det. Framställning om detta ges in till . Chefen för får medge, att den som av en stat utlämnas till en annan stat får föras genom riket, om denne inte är svensk medborgare och det inte heller annars finns synnerliga skäl mot det. Framställning om detta ges in till . Sker utlämningen till , , eller må medgivas, att även svensk medborgare föres genom riket, om hinder ej skulle ha förelegat för utlämning av honom till den mottagande staten enligt 2 eller 4 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och . Medgivande får lämnas till att en svensk medborgare förs genom riket, om hinder inte skulle ha förelegat för utlämning av honom eller henne till den mottagande staten enligt denna lag eller enligt 2 eller 4 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och . Regeringen tillkännager de internationella överenskommelser som avses i denna lag. 28 §8 När någon som är eftersökt för utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen samtycker till att bli utlämnad, får utlämningsfrågan prövas i ett förenklat förfarande med de avvikelser från denna lag som framgår av 29-40 §§. När någon som är eftersökt för utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen samtycker till att bli utlämnad, får utlämningsfrågan prövas i ett förenklat förfarande med de avvikelser från denna lag som framgår av 29-39 §§. 32 §9 Den som eftersöks för utlämning skall så snart det kan ske tillfrågas av åklagare om han samtycker till utlämning. I sådant fall skall han också tillfrågas om han medger rätt för den ansökande staten att, utan särskilt medgivande enligt 24 §, ställa honom till ansvar eller straffa honom för annat brott som begåtts före utlämningen än som omfattas av eftersökningen och att utlämna honom till någon annan medlemsstat i Europeiska unionen. Han skall upplysas om innebörden av att samtycke och medgivande lämnas. Samtycke och medgivande lämnas till åklagaren. Därvid tillämpas samma förfarande som vid utlämning för brott till , , och . Samtycke och medgivande lämnas till åklagaren. Första stycket andra meningen tillämpas inte när den som eftersöks är svensk medborgare. Den ansökande staten skall underrättas om ett samtycke eller ett medgivande. Är den eftersökte anhållen eller ålagd reseförbud eller anmälningsskyldighet och samtycker han inte, skall den ansökande staten underrättas om detta från beslutet om tvångsmedel. Detta hindrar dock inte att det förenklade förfarandet tillämpas även om samtycke lämnas . Om ett samtycke eller medgivande återkallas innan beslut om utlämning har verkställts, skall återkallelsen beaktas. Den ansökande staten skall underrättas om återkallelsen. Sådan underrättelse från rätten till chefen för som avses i 23 § andra stycket skall lämnas endast om den eftersökte inte samtycker till att utlämnas eller om han inte från den dag han anhölls eller ålades reseförbud eller anmälningsskyldighet lämnat sitt samtycke till utlämningen eller om han återkallar ett sådant samtycke. Denna lag träder i kraft . 2.1 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § Utlämning för politiskt brott må ske, allenast om gärningen eller gärning av motsvarande beskaffenhet är i svensk lag belagd med straff och den som begärs utlämnad ej är svensk medborgare. Utlämning för ett politiskt brott får endast ske om gärningen eller en gärning av motsvarande beskaffenhet i svensk lag är belagd med straff. En begäran om utlämning får inte avslås på grund av att brottet är politiskt, om detta skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. Den som är svensk medborgare får inte utlämnas för ett politiskt brott. Regeringen tillkännager de internationella överenskommelser som avses i andra stycket. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning I promemorian tillträde till om utlämning (Ds 2000:3) föreslås att skall tillträda konventionen och att det i anledning av tillträdet skall göras vissa ändringar i lagen (1957:668) om utlämning för brott (utlämningslagen) och lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och (nordiska utlämningslagen). Regeringen behandlar i detta ärende de förslag som läggs fram i promemorian. Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Lagstiftningen i promemorian är utformad med beaktande av konvention om utlämning mellan EU:s medlemsstater (utlämningskonvention) och bestämmelser om utlämning, bilagorna 2 och 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5.