prop · GP0325 · 2001-10-25 00:00:00 — Det skulle innebära att kontrolluppgiften skall lämnas av värdepappersinstitut som är skyldiga att lämna avräkningsnota och innehålla uppgifter om den ersättning som överenskommits vid avyttringen efter avdrag för försäljningsprovision och liknande utgifter, antalet avyttrade andelar samt slag av fond. Kontrolluppgiften skulle således inte innehålla uppgift om kapitalvinst/- förlust. Uppgiftsskyldigheten i självdeklarationen och kontrollen av att uppgiftsskyldigheten fullgörs är basen för en effektiv beskattning. Utvecklingen har gått ifrån att taxeringen åsätts på grundval av uppgifter som den skattskyldige lämnar i självdeklarationen till att taxeringen åsätts utifrån lämnade kontrolluppgifter. Kontrolluppgifternas kvalitet och användbarhet är därför av väsentlig betydelse. Strävan är att, när det gäller fysiska personer, kunna förtrycka så mycket som möjligt av de för skattemyndigheten kända uppgifterna. En kontrolluppgift om ersättning vid en avyttring innehåller inte fullständiga uppgifter för att kunna utgöra underlag för taxeringen. Uppgiften kan därför heller inte förtryckas. När det gäller avyttring av andelar i värdepappersfonder är uppgiftslämnandet mer fullständigt. Kontrolluppgiften innehåller uppgift om kapitalvinsten eller kapitalförlusten och kan förtryckas på deklarationsblanketten. Förfarandet underlättar för den skattskyldige som endast skall kontrollera om kontrolluppgiften är korrekt. arbete underlättas eftersom systemet medför färre tilläggsuppgifter från de skattskyldiga vilket gör myndighetens kontroll snabbare och effektivare. Det skulle således vara till nackdel för såväl den enskilde som skattemyndigheten att göra avsteg från kravet att kontrolluppgiften direkt skall kunna läggas till grund för taxering. Förutsättningen måste således vara att även fortsättningsvis skall en kontrolluppgift om avyttring av andelar i värdepappersfond innehålla uppgift om kapitalvinsten eller kapitalförlusten även om avyttringen har skett på annat sätt än genom inlösen hos fondbolaget. När det gäller den avyttring som är aktuell, dvs. försäljning av förvaltarregistrerade andelar på en börs, kan problemet lösas genom att förvaltaren, på samma sätt som vid avyttring genom inlösen, åläggs skyldigheten att lämna kontrolluppgift. Förvaltaren har liksom när det gäller avyttring genom inlösen tillgång till de uppgifter som behövs för att kunna beräkna kapitalvinsten/-förlusten. För förvaltaren torde det inte utgöra någon skillnad på vilket sätt andelen har avyttrats. Det kan förutses att handeln med andelar i värdepappersfonder inte kan begränsas till förvaltarregistrerade andelar. Intresset för kapitalmarknaden är stort. Många enskilda deltar själva aktivt i handeln. Det kan inte förväntas att de accepterar att de endast genom att anlita en förvaltare kan delta i handeln med andelarna. Antalet fonder vars andelar handlas på detta sätt kan också komma att öka. Det finns heller ingen möjlighet att förhindra en innehavare av förvaltarregistrerade andelar att föra in sig själv som ägare i registret över andelsinnehavare. Fondbolaget kan möjligtvis uppmana innehavaren att rätta sig efter fondbestämmelserna men saknar sanktioner om uppmaningen inte efterföljs. Det finns inte någon möjlighet att få in kontrolluppgifter om kapitalvinsten/-förlusten vid sådan handel där andelsinnehavarna själva deltar. Varken fondbolaget, det värdepappersinstitut som förmedlar handeln eller någon annan har tillgång till såväl anskaffningsutgiften som ersättningen vid avyttringen. Dessa uppgifter är nödvändiga för att kunna Prop. 2001/02:25 göra beräkningen av kapitalvinsten/-förlusten. Vid avyttring av andelar i värdepappersfonder som är registrerade i ett avstämningsregister skall det kontoförande institutet vidta nödvändiga registreringsåtgärder, dvs. i det här fallet avregistrera ägaren. Det kontoförande institutet är i regel identiskt med det värdepappersinstitut som skall upprätta avräkningsnotan vid avyttringen. Om avstämningsregistret även skulle innehålla uppgift om anskaffningsutgiften för andelarna skulle i sådana fall det kontoförande institutet ha tillgång till de uppgifter som behövs för att beräkna kapitalvinsten/-förlusten. En innehavare av andelar i en värdepappersfond kan emellertid ha sitt innehav fördelat på flera VP- konton och det kan finnas flera kontoförande institut. Det förslag om en begränsad genomsnittsmetod vid beräkning av kapitalvinsten/-förlusten som läggs fram i avsnitt 14.3 avser endast de fall då andelarna är förvaltarregistrerade. Den metoden kan således inte användas på den del av ett innehav som finns registrerat på ett VP-konto. En mer långtgående kontrolluppgiftsskyldighet eller en sådan skyldighet för någon ny uppgiftslämnare skulle kunna medföra ett behov av att utvidga tillämpningsområdet för den begränsade genomsnittsmetoden. Mot bakgrund av att det förslaget endast är avsett att vara en lösning i avvaktan på vad den utredare kommer fram till som har i uppdrag att bl.a. se över uppgiftsskyldigheten för förvaltare (se avsnitt 14.2) bör förslaget inte utvidgas ytterligare. Problematiken har även samband med andra delar av kontrollen vad avser kapitalbeskattningen. Att inom ramen för detta arbete försöka lösa problemet skulle föra för långt. Det förslag som läggs fram innebär således att det saknas krav på att kontrolluppgift skall lämnas vid avyttring av fondandelar på annat sätt än genom inlösen hos fondbolaget om andelarna inte är förvaltarregistrerade. I dessa fall måste andelsinnehavaren själv räkna ut kapitalvinsten eller kapitalförlusten vid redovisningen av avyttringen i deklarationen. Det är inte en önskvärd situation att kontrolluppgift inte kan lämnas i samtliga fall vid avyttring av fondandelar. Regeringen har därför för avsikt att återkomma i frågan. Regeringens förslag: Kontrolluppgift skall lämnas vid avyttring av andelar i utländska fondföretag. Kontrolluppgiften skall innehålla uppgift om kapitalvinsten eller kapitalförlusten. Kontrolluppgift skall lämnas för fysiska personer och dödsbon av fondföretag som har tillstånd eller har anmält sin verksamhet till . Ett värdepappersinstitut skall kunna lämna kontrolluppgifterna om fondföretaget har slutit avtal med institutet. Departementspromemorians förslag överensstämmer med Remissinstanserna: har inget att invända mot är positiva till förslaget. instämmer i föreningarnas yttrande. Skälen för regeringens förslag: Utlandsbaserade värdepappersfonder samt andra utländska fondföretag och deras andelsinnehavare skall när det gäller den materiella beskattningen behandlas på samma sätt som svenska värdepappersfonder och deras andelsinnehavare (se bet. 2000/01:SkU9, rskr. 2000/01:108 och SFS 2000:1354). Om beskattningen i samband med avyttring sker på samma sätt oavsett om det är fråga om en svensk eller en utlandsbaserad värdepappersfond bör kontrolluppgiftsskyldigheten i samband med avyttringen, i den mån det är möjligt, också vara densamma. En sådan ordning skulle underlätta för de enskilda skattebetalarna. Det förekommer att de är omedvetna om att de lämnar oriktig uppgift när de underlåter att själva redovisa avyttringen av de utländska värdepappersfonderna i självdeklarationen. Ofta beror underlåtenheten på att de är i den tron att kontrolluppgift har lämnats om avyttringen och att uppgiften finns med bland de förtryckta uppgifterna. Det är inte alltid lätt att förstå att skillnad görs mellan andelar i en svensk värdepappersfond och andelar i t.ex. en så kallad Luxemburgfond. De har samma konstruktion och handlas på samma sätt. Beräkningen av kapitalvinsten/-förlusten vid avyttring av andelar i värdepappersfonder är ofta komplicerad och det kan vara svårt för den enskilde att helt på egen hand göra beräkningen. Detta gäller särskilt om de avyttrade andelarna har förvärvats och inte till helt antal. En kontrolluppgiftsskyldighet som omfattar även de utländska fondföretagen skulle av den anledningen också förenkla för de enskilda. Kontrolluppgiftsskyldigheten vid avyttring av andelar i svenska värdepappersfonder åvilar fondbolaget. Alla utländska fondföretag som bedriver verksamhet här i landet skall antingen ha tillstånd av eller ha anmält verksamheten dit. Kontrolluppgiftsskyldigheten vid avyttring av andelar i utländska fondföretag skulle därför kunna knytas till denna tillståndsplikt respektive anmälningsskyldighet. Det kan finnas svårigheter för de utländska fondföretagen att lämna kontrolluppgifter. Det kan finnas sekretessbestämmelser som förhindrar att de lämnar ut uppgifterna. Det kan också vara så att de inte har tillgång till behövliga uppgifter för att kunna beräkna kapitalvinsten/-förlusten. I de fall de utländska fondföretagen inte fullgör sin kontrolluppgiftsskyldighet, kommer möjligheterna att vidta åtgärder att vara små. Om fondföretagen är tillståndspliktiga torde tillståndet kunna förenas med villkor om att kontrolluppgifter skall lämnas. I de fall det är tillräckligt med att verksamheten anmäls kan åtgärder vidtas endast på det sättet att bristerna påtalas för tillsynsmyndigheterna i företagets hemland. Situationen är inte tillfredsställande och det borde finnas ett alternativ till uppgiftslämnande direkt ifrån fondföretaget. Det är inte helt ovanligt att de utländska fondföretagen har slutit avtal med ett värdepappersinstitut här i om att det senare skall sköta handeln med andelarna i fonden, dvs. försäljning och inlösen av andelar. Värdepappersinstituten har i de fallen tillgång till de uppgifter som behövs för att kontrolluppgift skall kunna lämnas på kapitalvinst/-förlust. Det torde i dessa fall vara fullt tillräckligt att värdepappersinstitutet fullgör kontrolluppgiftsskyldigheten. Om andelarna i en utlandsbaserad värdepappersfond är Prop. 2001/02:25 förvaltarregistrerade kommer förvaltaren vara skyldig att lämna Se vidare avsnitt 14.2. Även i de fall andelarna handlas via en börs kommer en förvaltare att vara skyldig att lämna kontrolluppgift. Om andelarna vid en sådan handel inte är förvaltarregistrerade, skall värdepappersinstituten liksom lämna en kontrolluppgift om de skall upprätta en avräkningsnota. De utländska fondföretagen kan ha andra typer av legala konstruktioner än de svenska värdepappersfonderna. Även sådana utländska fondföretag bör omfattas av uppgiftsskyldigheten. Således bör även t.ex. fondföretag konstruerade i bolagsform med rörligt aktiekapital (så kallade sicav-fonder) omfattas. 15Avyttring av övriga delägarrätter och av fordringsrätter Delägarrätter och fordringsrätter kan i vissa fall avyttras genom inlösen. Inlösen av aktier sker t.ex. i samband med nedsättning av aktiekapitalet. Ett annat exempel är obligationer som löses in vid löptidens slut mot obligationens nominella värde. Det belopp som betalas ut skall behandlas som ersättning vid avyttringen. Både kapitalvinst och kapitalförlust kan uppkomma. Kontrolluppgifter om options- och terminsaffärer skall sedan 1997 års taxering lämnas av värdepappersinstituten i de fall en avräkningsnota skall upprättas. En skyldighet för värdepappersinstituten att lämna kontrolluppgifter om utfärdande av optioner och slutförande av options- och terminsaffärer även i de fall avräkningsnota inte skall upprättas infördes efter förslag i prop. 1997/98:134. Kontrolluppgifterna skulle lämnas första gången års taxering. Efter en begäran från och flyttades ikraftträdandet års taxering (se prop. 1999/2000:6 s. 63). I samband med behandlingen av denna begäran framkom också att föreningarna ifrågasätter om den utvidgade kontrolluppgiftsskyldigheten är utformad så att den tillhandahåller rätt information för skattemyndigheterna och för de skattskyldiga. Föreningarna föreslog att reglerna om kontrolluppgiftsskyldighet avseende transaktioner med optioner och terminer skulle ses över i samråd med de finansiella instituten. uppgav sig i sitt remissyttrande vara villigt att medverka i en sådan översyn. Regeringen ansåg det lämpligt att frågan togs upp vid de möten som det uppgavs att och värdepappersinstituten regelbundet har i syfte att diskutera och informera om frågor kring uppgiftslämnandet. 15.3Kontrolluppgift vid avyttring av delägarrätter och fordringsrätter genom inlösen Regeringens förslag: Vid avyttring av delägarrätter och fordringsrätter genom inlösen skall kontrolluppgift lämnas av den som har löst in rätten. Departementspromemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , Svenska Prop. 2001/02:25 och är positiva till instämmer i föreningarnas yttrande. Skälen för regeringens förslag: Kontrolluppgifterna är en viktig komponent för beskattningen. bygger taxeringen av fysiska personer med tjänste- och kapitalinkomster i huvudsak på uppgifter från kontrolluppgifter. I de flesta fall lämnas en kontrolluppgift vid avyttring av delägarrätter eller fordringsrätter. En brist i detta avseende är dock då avyttringen sker genom inlösen. För att all avyttring av delägarrätter och fordringsrätter i största möjliga mån skall behandlas på samma sätt vad avser skyldigheten att lämna kontrolluppgift bör en sådan skyldighet införas. Anledningen till att det inte lämnas någon kontrolluppgift vid avyttring av delägarrätter och fordringsrätter genom inlösen är att det inte utfärdas någon avräkningsnota. Skyldigheten att lämna kontrolluppgift kan därför inte kopplas till den skyldigheten. Det finns inte heller någon särskild aktör på marknaden som regelmässigt är involverad vid avyttring genom inlösen. föreslog i delbetänkandet Kontroll Reavinst Värdepapper (SOU 1997:27) att kontrolluppgift skall lämnas vid inlösen och att den skall lämnas av den som betalar ut inlösenbeloppet, t.ex. av VPC, förvaltaren eller inlösande bolag. Utredningens förslag finns även intaget i den nya lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter som utredningen föreslår i sitt slutbetänkande (SOU 1998:12). har i en hemställan föreslagit att kontrolluppgiften skall lämnas av den som har löst in beloppet. Kontrolluppgiftsskyldigheten kan inte knytas till särskilda aktörer såsom värdepappersinstituten eller liknande. I stället bör skyldigheten knytas till den som agerar. Skyldigheten att lämna kontrolluppgiften bör därför läggas på den som har betalat ut ersättningen. Genom en sådan reglering blir även en förvaltare skyldig att lämna kontrolluppgift om t.ex. aktien är förvaltarregistrerad. Regeringens förslag: Vid avyttring av en option genom att tiden för utnyttjande av optionen löper ut utan att optionen utnyttjas skall det i kontrolluppgiften för innehavaren redovisas antal och sort. Vid avyttring av en termin genom försäljningsleverans som en delvis nettning av terminen sker skall det i kontrolluppgiften redovisas den bruttoersättning som betalades vid försäljningen. och är i princip positiva till förslagen men har synpunkter på bestämmelsernas instämmer i föreningarnas yttrande. Skälen för regeringens förslag: Options- och terminsaffärer är komplicerade i det avseendet att det finns flera sätt att avsluta affärerna bl.a. avslutas genom förfall. optioner löper ut utan att utnyttjas. En terminsaffär kan slutföras genom leverans eller kontantavräkning. Vid så kallad nettning ingår en person som köpt viss tillgång på termin med viss slutdag ett avtal om att sälja samma slags tillgång på termin med samma slutdag. Förfarandet används för att låsa vinsten eller förlusten till ett visst belopp. Skillnaden mellan priserna i de två avtalen är nettot av affären och det nettot kan inte förändras fram till slutdagen. Nettningen kan vara hel eller delvis. Det finns också olika beskattningssätt. Vid optionsaffärer kan såväl utfärdaren som innehavaren beskattas. För utfärdaren har optionens löptid betydelse. När en terminsaffär slutförs genom leverans beskattas säljaren som för avyttring av tillgången. Köparen beskattas först när den förvärvade tillgången har avyttrats. Vid kontantavräkning är det belopp som den ena parten får skattepliktig kapitalvinst enligt de regler som skulle ha gällt för den underliggande tillgången. Den förlust som den andre parten gör skall dras av enligt de bestämmelser som gäller för tillgången. , och har redogjort för de svårigheter som föreligger med att fullgöra kontrolluppgiftsskyldigheten. När en optionsaffär avslutas genom förfall har det förmedlande värdepappersinstitutet endast kännedom om att optionen har förfallit. Optionen bokas bort ur systemen. I systemen finns ingen koppling till den premie som innehavaren betalade vid förvärvet av optionen. När det gäller slutförande av terminsaffärer genom att avräkning med en annan affär, så kallad nettning, delvis sker har föreningarna upplyst om att värdepappersinstitutens system saknar möjlighet att matcha köp- och säljdelen med varandra. De kan därför endast redovisa uppgift om bruttolikviden på säljdelen av transaktionen. Kontrolluppgiftsskyldigheten är en viktig förutsättning för effektiv och likformig beskattning. Det är av stor vikt att kontrolluppgifterna är tillförlitliga eftersom taxeringarna i många fall huvudsakligen bygger på dessa. Kontrolluppgiftsskyldigheten för options- och terminsaffärer infördes men har ännu inte tillämpats. Avsikten var att sådana uppgifter skulle lämnas års taxering men tiden för första tillämpningen har flyttats års taxering (se prop. 1999/2000:6). Av vad som framkommit kommer värdepappersinstituten att klara av att lämna kontrolluppgifter i de flesta föreskrivna fallen vid utfärdande av optioner och slutförandet av options- och terminsaffärer. Det är i två fall som instituten har svårigheter att helt fullgöra kontrolluppgiftsskyldigheten. Det gäller vid förfall av optioner och då terminsaffärer avslutas genom en försäljningsleverans men där nettning delvis sker. Det har visat sig att värdepappersinstituten med nuvarande system inte kan klara att fullgöra denna skyldighet. Det vore inte meningsfullt att under sådana omständigheter försöka framtvinga ett uppgiftslämnande. Tillförlitligheten till kontrolluppgifterna skulle vara liten. års taxering måste således accepteras att vid slutförande av optionsaffärer genom förfall kan endast kontrolluppgift lämnas om antal och sort samt att vid slutförande av terminsaffärer genom försäljningsleverans endast uppgift om bruttoförsäljningsersättningen. Övrigt om kontrolluppgifter vid avyttring av , och har i sitt remissyttrande framfört att det bör övervägas om inte lagstiftningen skall utformas så att kontrolluppgiftsskyldigheten även kommer att omfatta apportemissioner. tar i sitt remissyttrande upp att det inte finns någon skyldighet att lämna kontrolluppgifter i samband med andelsbyten i de fall aktier i ett bolag byts mot nyemitterade aktier i det köpande bolaget. Verket föreslår att värdepappersinstitut som medverkar vid sådana andelsbyten skall bli skyldiga att lämna kontrolluppgift. Regeringen, som kan konstatera att kontrolluppgiftsskyldigheten brister i detta avseende, återkommer till frågan när ett förslag har beretts. Enligt gällande bestämmelser skall kontrolluppgift lämnas av den som för fysiska personer eller dödsbon förmedlat betalning till eller från , direkt eller indirekt, från respektive till utländsk juridisk person eller fysisk person som inte är bosatt i . Kontrolluppgiften skall avse varje betalning som överstiger . Uppgiftsskyldighet föreligger även för mindre betalningar om dessa utgör delbetalningar av en summa som överstiger . Om skattemyndigheten i kontrollarbetet har behov av uppgifter om betalning som andra juridiska personer än dödsbon gjort till eller från utlandet kan myndigheten förelägga betalningsförmedlaren att lämna kontrolluppgift om förmedlade belopp. skall föra betalningsbalansstatistik. Den som har utfört en valutatransaktion är skyldig att till lämna de uppgifter och för visa upp de handlingar beträffande transaktionen som behövs som underlag för betalningsbalansstatistik. Detsamma gäller den för vars räkning transaktionen har utförts. Den senare är skyldig att till valutaförmedlaren bl.a. lämna identifieringsuppgifter om sig själv och betalningsmottagaren samt ange vad betalningen avser. Av de föreskrifter som har utfärdat följer att bankinstitut skall redovisa förmedlade betalningar som överstiger (se RBFS 2000:1 Föreskrifter om ändring i föreskrifter [RBFS 1997:4] om skyldighet att lämna uppgifter till för betalningsbalansstatistiken). Fram till och med var beloppsgränsen . Annan som förmedlar betalningar till och från utlandet skall anmäla detta till om förmedlade betalningar överstiger eller motsvarande värde i utländsk valuta. meddelar därefter om redovisning skall ske till och formerna för denna. behov av uppgifter om betalningar från juridiska personer kan tillgodoses genom att myndigheten med stöd av 3 kap. 16 § taxeringslagen (1990:324) gör en framställning till om att den skall lämna ut uppgifter som skattemyndigheten behöver för taxering. Enligt 22 a § lagen (1988:1385) om riksbank skall lämna ut uppgiften om det inte föreligger särskilda skäl att underlåta att lämna ut den. har beslutat att underlag för betalningsbalansstatistiken skall sparas i identifierbart skick per individ och sedan gallras. Enligt uppgift från förmedlades cirka 2,9 miljoner betalningar till och från utlandet som översteg eller, , . Endast en mindre del torde avse betalningar för fysiska personers räkning. 16.2Kontrolluppgiftsskyldigheten vid betalningar till och från utlandet Regeringens förslag: En betalningsförmedlares skyldighet att lämna kontrolluppgift om förmedlade betalningar till och från utlandet skall utvidgas till att omfatta även förmedlingar för en juridisk persons räkning. I en kontrolluppgift om betalningar till och från utlandet skall det redovisas varje betalning som överstiger , samt mindre betalningar om dessa utgör delbetalningar av en summa som överstiger . Departementspromemorians förslag: En betalningsförmedlares skyldighet att lämna kontrolluppgifter bör inte utvidgas till att omfatta annat än fysiska personers och dödsbons betalningar in i och ut ur landet. I övrigt överensstämmer promemorians förslag med regeringens. Remissinstanserna: förordar förslag att betalningsförmedlares skyldighet att lämna kontrolluppgift utvidgas till att omfatta även förmedlingar för en juridisk persons räkning. Skälen för regeringens förslag: har föreslagit att kontrolluppgiftsskyldigheten för betalningar till och från utlandet utvidgas till att avse inte bara betalningar för fysiska personers och dödsbons räkning utan även för juridiska personer. Utredningen motiverar förslaget med att det i kontrollhänseende är värdefullt att skatteförvaltningen får tillgång till och ges möjlighet att bearbeta uppgif- ter om förmedlade betalningar till och från landet för juridiska personers räkning och anför att behovet av att uppgifterna tillställs skatteförvalt- ningen accentueras av att inte sparar uppgifterna längre än . I departementspromemorian anfördes att innan en utvidgning av kontrolluppgiftsskyldigheten görs när det gäller utlandsbetalningar måste behovet utredas och det klargöras hur en sådan uppgiftsskyldighet kan samordnas med uppgiftsskyldigheten till . Regeringen har därefter erfarit att planerar att ersätta det nuvarande systemet för rapportering av betalningar till och från utlandet, det så kallade BOK-systemet, med urvalsbaserade undersökningar. I samband med detta kommer bankerna att upphöra med sin löpande rapportering av utlandsbetalningar till . Det kan finnas goda skäl för skatteförvaltningen att kunna ta del av de uppgifter om betalningar till och från utlandet som en skattskyldig gör. När det nuvarande systemet med inrapportering till avskaffas kommer det inte att finnas någon möjlighet för skatteförvaltningen att genom få nödvändiga uppgifter avseende betalningar som görs av juridiska personer. För att säkerställa att skatteförvaltningen får tillgång även till de uppgifterna bör en kontrolluppgiftsskyldighet införas även avseende juridiska personer när rapporteringen av utlandsbetalningar till upphör.