prop · GO03150 · 2001-01-01 00:00:00 — Utan hinder av 35 kap. 1 § får påföljd för brott enligt första stycket 4 mot 12 kap. 7 § ådömas, om den misstänkte häktats eller erhållit del av åtal för brottet från brottet. I fall som avses i 10 kap. 37 § och 11 kap. 17 § skall inte följa ansvar enligt 20 kap. 3 § . (Jfr 19 kap. 1 § i SOU 1998:47.) I paragrafens nya andra stycke har införts en ny straffbestämmelse som innebär att den som medverkar till ett beslut att utse en styrelseledamot eller en verkställande direktör med insikt om att den utsedda personen inte kommer att delta i verksamheten under vissa förutsättningar kan dömas till straff. Bestämmelsen, som har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, syftar till att motverka användandet av s.k. målvakter. Frågan har behandlats i avsnitt 5.3. Bestämmelsen i första meningen träffar i första hand aktieägare som har deltagit i styrelseval på bolagsstämman eller styrelseledamöter som har tagit del i beslut om att utse en verkställande direktör. Den har emellertid utformats så att den kan tillämpas även på den som genom sitt faktiska inflytande i bolaget har föranlett att en viss person har utsetts till styrelseledamot eller verkställande direktör. En grundläggande förutsättning för att straffbestämmelsen skall kunna tillämpas är att rekvisiten i 8 kap. 9 eller 27 § är uppfyllda. Härav följer att straff kan komma i fråga endast om det saknas godtagbara skäl för valet av befattningshavare. Vidare fordras att åtgärden är ägnad att dölja vem eller vilka som utövar eller har utövat den faktiska ledningen av bolaget. Straffbestämmelsen träffar alltså inte den som låter en nära anhörig sitta med i styrelsen för ett fåmansbolag enbart för att därigenom uppfylla aktiebolagslagens krav på styrelsens sammansättning (jfr avsnitt 5.3). Om det däremot är fråga om att t.ex. skapa förutsättningar för vilseledande affärstransaktioner, underlätta kreditgivning eller försvåra skattekontroll eller brottsutredning faller åtgärden inom det straffbara området. Situationen kan också vara den att bolaget redan har plundrats och står utan både ledning och verksamhet men målvakten sätts in i slutskedet med den beräkningen att efterräkningarna skall drabba honom eller henne och inte dem som har legat bakom plundringen. Även i den situationen kan straff komma ifråga. För straffbarhet krävs att den som har medverkat till valet av styrelseledamot eller verkställande direktör har haft uppsåt som täcker det förhållandet att den utsedda personen inte har haft för avsikt att delta i verksamheten. Eventuellt uppsåt är tillräckligt. Av den sista meningen i andra stycket framgår att straff även kan ådömas den som uppsåtligen åtar sig uppdrag som styrelseledamot eller verkställande direktör utan att ha för avsikt att delta i den verksamhet som ankommer på en styrelseledamot eller verkställande direktör. Även här krävs för straffbarhet att det saknas godtagbara skäl och att åtgärden är ägnad att dölja vem som har utövat den faktiska ledningen över bolaget. Ändringarna i 7 kap. 4 §, 14 kap. 2 och 20 §§ samt 18 kap. 2 och 4 §§ aktiebolagslagen är följdändringar med anledning av ändringarna i 13 kap. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Denna lag träder i kraft . En kontrollbalansräkning som har upprättats före lagens ikraftträdande enligt äldre bestämmelser skall anses upprättad enligt den nya 13 kap. 13 §. Om ett bolag är försatt i konkurs och konkursen har avslutats före ikraftträdandet, gäller 13 kap. 4 a § första stycket 1 och 19 § andra stycket i sin äldre lydelse. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har behandlats i avsnitt 6. Bestämmelserna innebär, med två undantag, att de nya reglerna börjar gälla vid ikraftträdandet. Det ena undantaget (punkten 2) avser den situationen då det vid lagens ikraftträdande har upprättats en kontrollbalansräkning enligt äldre bestämmelser. En sådan kontrollbalansräkning skall godtas även efter lagens ikraftträdande, även om den inte i alla hänseenden motsvarar de nya bestämmelserna i 13 kap. 13 §. Bolaget är dock oförhindrat att - under beaktande av de tidsramar som gäller i samband med upprättande av kontrollbalansräkning - ersätta den gamla kontrollbalansräkningen med en ny, upprättad enligt de nya bestämmelserna. Det andra undantaget (punkten 3) avser den situationen då ett bolag har försatts i konkurs och konkursen har avslutats med överskott före ikraftträdandet. I sådana fall är bolagsstämman enligt äldre bestämmelser skyldig att inom en månad besluta att bolaget skall gå i likvidation. Av övergångsbestämmelsen framgår att denna skyldighet kvarstår även efter att de nya reglerna har trätt i kraft. Om bolagsstämman inte beslutar om likvidation inom föreskriven tid skall följaktligen , i enlighet med 13 kap. 4 a § i den bestämmelsens tidigare lydelse, förordna att bolaget skall gå i likvidation. 8.2 Förslaget till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) 9 kap. 19 § Förutom i fall som anges i 13 kap. 11, 16, 20, 49 och 50 §§ aktiebolagslagen (1975:1385) skall rätten förordna att ett bankaktiebolag skall gå i likvidation om oktrojen har återkallats. (Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs förslag.) Paragrafen innehåller, liksom tidigare, en bestämmelse om att bankaktiebolag skall gå i likvidation om oktrojen har återkallats. Därutöver är aktiebolagslagens regler om likvidation tillämpliga på bankaktiebolag. Avsikten har varit att detta skall gälla även bestämmelserna om tvångslikvidation på grund av kapitalbrist (jfr prop. 1997/98:166 s. 147 f.). Detta har emellertid tidigare inte framgått klart av lagtexten. Denna brist har rättats till. Övriga ändringar är följdändringar med anledning av ändringar i 13 kap. aktiebolagslagen. 9 kap. 19 a § Vid tillämpningen av 13 kap. 10 § aktiebolagslagen (1975:1385) skall vad som sägs i första stycket 2 om 8 kap. 3 § första stycket och 16 § årsredovisningslagen (1995:1554) i stället avse 8 kap. 5 och 8 §§ lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. (Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs förslag.) Paragrafen, som är ny, har tillkommit på inrådan av Lagrådet. Av bestämmelsen framgår att likvidationsplikten på grund av utebliven årsredovisning m.m. är knuten till de bestämmelser i lagen (1995:1559) om årsredovisningslagen i kreditinstitut och värdepappersbolag som i detta hänseende gäller för bankaktiebolag. Att bestämmelserna i 13 kap. 10 § aktiebolagslagen är tillämpliga på bankaktiebolag framgår indirekt genom att bankrörelselagen inte gör något undantag för den paragrafen (jfr prop. 1995/96:10 s. 299 och 1997/98:166 s. 147 ff. och 153). 9 kap. 20 § Ansökan om likvidation enligt 19 § detta kapitel eller 13 kap. 10 eller 16 § aktiebolagslagen (1975:1385) kan också göras av . (Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs förslag.) Ordet "anmälan" har ändrats till "ansökan". Det har ansetts att bör inta ställning som part i de fall då myndigheten har anhängiggjort ett ärende om tvångslikvidation hos rätten. Detta innebär bl.a. att kan överklaga rättens beslut. På inrådan av Lagrådet har ärenden enligt 13 kap. 10 § aktiebolagslagen fogats till de slag av ärenden som kan anhängiggöra. 9 kap. 20 a § Utöver vad som föreskrivs i 13 kap. 44 § aktiebolagslagen (1975:1385) gäller att något beslut om att en likvidation skall upphöra och bankaktiebolagets verksamhet återupptas inte får fattas, om bankens oktroj har återkallats. (Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs förslag.) Paragrafen, som inte fanns med i lagrådsremissens förslag, är ny. Den innehåller en bestämmelse om upphörande av likvidation. Av bestämmelsen framgår att ett bankaktiebolag som har fått oktrojen återkallad inte får återuppta verksamheten när det har gått i likvidation. I övrigt gäller i detta avseende samma regler som för andra aktiebolag. 8.3 Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 4 kap. 14 § Egna aktier får inte tas upp som tillgång. Vid värdering av ett moderföretags andelar i ett dotterföretag skall andelar som dotterföretaget äger i moderföretaget inte anses ha något värde. (Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs förslag.) I andra stycket har orden "moderbolags" och "moderbolagetmoderföretags" och "moderföretaget". Ändringen beror på att lagens tillämpningsområde är begränsat till sådana juridiska personer som är bolag (jfr SFS 1999:1088). 8 kap. 7 § Om ett beslut om att bolaget har försatts i konkurs har registrerats, får beslut om förseningsavgift inte meddelas. Om ett beslut om att bolaget har gått i likvidation har registrerats, får beslut om förseningsavgift inte meddelas när det gäller redovisning för tiden före likvidationsbeslutet. (Jfr 8 kap. 7 § i SOU 1999:36.) I 8 kap. 5 § finns bestämmelser om att bolag som försummar att ge in redovisningshandlingar till i rätt tid skall betala särskilda förseningsavgifter. Förevarande paragraf innehåller två undantag från dessa bestämmelser. Första stycket överensstämmer i sak med gällande rätt. Den bestämmelse som finns i andra stycket har genomgått en saklig ändring, vilken har behandlats i avsnitt 4.7.5. Ändringen innebär att bolag i likvidation är generellt undantagna från bestämmelserna om förseningsavgifter. Undantaget gäller i stället endast redovisningar för tiden före likvidationen. Om ett bolag försummar att ge in den redovisning som likvidatorn enligt 13 kap. 36 § aktiebolagslagen skall lämna under likvidationen, skall bolaget alltså betala förseningsavgift. Av en särskild övergångsbestämmelse framgår att den utvidgade möjligheten att besluta om förseningsavgift inte kan tillämpas om de saknade redovisningshandlingarna hänför sig till räkenskapsår som har avslutats före . 8.4 Övriga förslag till lagändringar Förslagen till lag om ändring i konkurslagen (1987:672), lag om ändring i lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet samt lag om ändring i lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument är följdändringar med anledning av ändringarna i 13 kap. aktiebolagslagen. Sammanfattning av delbetänkande Likvidation av aktiebolag (SOU 1999:36) behandlar i förevarande betänkande dels frågan om s.k. styrelselösa bolag, dels likvidation av aktiebolag. Styrelselösa bolag Det är tydligt att det skapar stora problem för bl.a. bolagets borgenärer om ett aktiebolag saknar en behörig styrelse som kan företräda bolaget. Regeringen har uppdragit åt kommittén att överväga vilka åtgärder som behövs för att lösa dessa problem. Vad först gäller bolag som helt saknar registrerad styrelse skall kommittén överväga en skärpning av aktiebolagslagens likvidationsregler genom en avkortning av tidsfristerna. Kommittén skall också överväga bestämmelser om att ett aktiebolag som under viss har saknat registrerad styrelse kan försättas i likvidation även om bolaget under likvidationsförfarandet anmäler en ny styrelse. Kommittén är fri att pröva även andra lösningar. Kan tidsfristerna i likvidationsförfarandet förkortas? Påminnelseförfarandet Om ett aktiebolag enligt aktiebolagsregistret inte har en behörig styrelse inleder PRV sitt förfarande med påminnelse i vanligt brev om att bolagets styrelse inte uppfyller lagens krav och att bolaget bör anmäla ny ledamot så att styrelsen blir behörig igen. Den tid som PRV brukar ange i en sådan påminnelse är inte särskilt lång och har bestämts med hänsyn till den tid det tar att kalla till och hålla bolagsstämma. Den kan därför inte göras mycket kortare. framstår också som förhållandevis effektivt med hänsyn till den begränsade myndighetsinsatsen. I av fallen räcker det med en påminnelse för att bolaget skall vidtaga rättelse. Kommittén anser därför att det inte finns skäl att ändra i de nuvarande påminnelserutinerna. Tiden för yttrande Om ett bolag får en påminnelse om att vidtaga rättelse men inte anmäler behörig styrelse inom angiven tid, går PRV vidare och utfärdar ett föreläggande för bolaget samt dess aktieägare och borgenärer att komma in med ett yttrande i frågan om bolaget skall försättas i likvidation. Tiden bestäms av PRV med hänsyn tagen till att föreläggandet skall kungöras i Post- och minst två och högst före utgången av den utsatta tiden. Det är i praktiken inte möjligt att kungöra föreläggandet som det meddelas. Minsta tid för yttrandet blir därför drygt . Enligt PRV:s rutiner bestäms tiden regelmässigt vilket tillsammans med en påminnelsetid innebär att ett bolag utan behörig styrelse normalt försätts i likvidation drygt efter det att PRV inlett förfarandet. Ett likvidationsförfarande på grund av en så allvarlig brist som att bolaget saknar behörig styrelse bör enligt kommitténs mening inte ta så som det gör med gällande regler och PRV:s nuvarande rutiner. Kommittén föreslår därför att tiden för yttrandet i lagen bestäms till minst en månad. Ett bolag som saknar behörig styrelse kommer då att kunna försättas i likvidation plus en månad, dvs. drygt från det förfarandet inleddes. Det innebär en halvering av tiden jämfört med nuvarande ordning. Kungörande av föreläggandet Den minsta tid för föreläggande som kan tillämpas anges i lagen med utgångspunkt för kungörande av föreläggandet i Post- och . Det väcker frågan om det är möjligt att avskaffa kungörelseförfarandet. Kommittén besvarar den frågan nekande. Att bolaget riskerar att försättas i likvidation kan ha stor betydelse för dess aktieägare och borgenärer. Dessa måste ha möjlighet att bevaka att bolaget inte upphör utan att de får kännedom om det. En sådan bevakning kan de uppnå genom att läsa Post- och . Om kungörelseplikten försvinner finns det ingen annan lika enkel och billig möjlighet att ordna denna bevakning. Att avskaffa kungörelseförfarandet är med hänsyn till det sagda inte möjligt. Delgivning av föreläggandet De nuvarande rutinerna för delgivning ger såvitt framkommit inte upphov till några påtagliga problem. Det är också högst rimligt att ett föreläggande i ett så avgörande ärende som tvångslikvidation delges bolaget. Kommittén föreslår därför inte några ändringar såvitt gäller skyldigheten att delge bolaget föreläggandet eller formerna för delgivningen. Frågan om tvångslikvidation skall kunna fullföljas utan hinder av att bolaget under förfarandet anmäler en ny styrelse Det förekommer att ett aktiebolag enligt aktiebolagsregistret helt saknar styrelse . När PRV inleder ett likvidationsförfarande mot bolaget, anmäler detta för registrering en behörig styrelse, varvid PRV avbryter likvidationsförfarandet och ärendet avskrivs. Så snart avskrivningsbeslutet fattats avgår den nya styrelsen och bolaget anmäler detta för registrering, vilket leder till att bolaget återigen står helt utan registrerad styrelse. PRV inleder då ett nytt likvidationsförfarande med risk för att detta avslutas på samma sätt. Det är mot denna bakgrund kommittén har fått i uppdrag att pröva om det bör vara möjligt att under angivna omständigheter fullfölja en tvångslikvidation även om bolaget under förfarandet anmäler ny behörig styrelse. Den statistik som finns visar emellertid att det endast är ett fåtal bolag, motsvarande några promille av samtliga bolag, som under saknar behörig styrelse. Det finns dessutom skäl att antaga att bolag utan styrelse eller med obehörig styrelse endast i ett mindre antal fall kan sättas i samband med bolagsplundring och annan ekonomisk kriminalitet. I de allra flesta fall torde det finnas en naturlig förklaring till att aktiebolag i registret saknar behörig styrelse, nämligen dödsfall. PRV får rutinmässigt in uppgifter om dödsfall genom SPAR och avregistrerar fortlöpande i aktiebolagsregistret bolagsfunktionärer som har avlidit. Det finns uppskattningsvis närmare 200.000 aktiebolag där styrelsen består av en enda ledamot och en enda suppleant. Avlider styrelsefunktionären måste styrelsen kompletteras med ny styrelseledamot eller suppleant och anmälan för registrering ske till PRV. Man kan inte räkna med att suppleanten eller dödsbodelägarna alltid känner till detta och under rådande omständigheter vidtar de åtgärder som aktiebolagslagen kräver. I sammanhanget kan erinras om att bouppteckning inte behöver ske ; det räcker om bouppteckning förrättas från dödsfallet. En bestämmelse om att ett aktiebolag som i aktiebolagsregistret stått utan registrerad styrelse i sträck skall försättas i likvidation utan hinder av att behörig styrelse anmäls medan likvidationsärendet prövas av PRV skulle enligt kommitténs mening slå orimligt hårt mot enmans- och fåmansbolagen. På grund av det anförda lägger kommittén inte fram något förslag om tvångslikvidation av aktiebolag som enligt aktiebolagsregistret helt saknat styrelse . Frågan om registrerade styrelseledamöter som sanningslöst påstår att de har avgått I en rapport från åklagarväsendet som överlämnats till regeringen anförs att det är vanligt att personer som är registrerade som styrelseledamöter i aktiebolagsregistret påstår att de i själva verket hade avgått före en viss kritisk tidpunkt och att de därför inte kan göras ansvariga för de handlingar som företagits i bolagens namn. presenteras ett förfalskat bolagsstämmoprotokoll eller styrelseprotokoll till stöd för påståendet. För att komma till rätta med problemet föreslås i rapporten att förändringar i kretsen av styrelseledamöter skall ges rättsverkan först i och med att uppgifterna om förändringarna registreras hos PRV. Kommittén har fått i uppdrag att pröva om det finns några problem med en sådan ordning. I aktiebolagslagen finns bestämmelser om registreringens positiva och negativa rättsverkningar. Dessa bestämmelser har till syfte att skydda tredje man som träder i förbindelse med ett aktiebolag och som måste kunna lita på att de som är registrerade som ställföreträdare för bolaget också har behörighet att binda detta. Bestämmelserna har alltså tillkommit i omsättningens intresse och säger ingenting om vilka påföljder som kan åläggas en försumlig eller kriminell ställföreträdare Den omständigheten att någon står registrerad som styrelseledamot i aktiebolagsregistret vid tiden för en viss åtgärd i bolagets förvaltning utgör som kommittén ser det, en omständighet som talar för att ledamoten kan ha ett ansvar för åtgärden men det ankommer på den som för talan om skadestånd eller straff att visa att det faktiskt förhåller sig på det viset. Bevisvärdet av registreringen skall enligt kommitténs mening inte överdrivas. Avgörande torde i praktiken bli andra bevis såsom styrelseprotokoll, kontrakt och andra sådana handlingar som visar vem eller vilka som deltog i det omtvistade beslutet eller vidtog den ifrågavarande åtgärden. En ordning som innebär att ett uppdrag som styrelseledamot börjar och slutar med registreringen i aktiebolagsregistret vore visserligen ägnad att skapa klarhet om hur styrelsen ser ut men skulle enligt kommitténs bedömning vara förenad med en rad praktiska olägenheter. Alla bolag skulle då i omedelbar anslutning till styrelseval för registrering behöva anmäla vilka styrelseledamöter som tillkommit och vilka som avgått. Vid en försummad anmälan skulle det bli problem med de beslut som den nya styrelsen fattade, eftersom den gamla styrelsen skulle komma att stå kvar i aktiebolagsregistret och i lagens mening vara ensam kompetent att fatta beslut i styrelsens namn. Dessa problem skulle komma att uppstå i nära nog samtliga aktiebolag eftersom styrelse normalt väljs på ordinarie bolagsstämma och traditionen bjuder att den nya styrelsen efter stämman håller ett konstituerande möte. Det är tydligt att om konstituerande styrelsesammanträde hålls så nära inpå valet, det inte finns någon möjlighet för PRV att hinna registrera den nya styrelsen innan sammanträdet avslutas. De största problemen skulle emellertid uppkomma då en styrelseledamot avgick . gäller att uppdraget upphör i samband med att avgången anmäls till styrelsen. Bolaget är skyldigt att anmäla saken för registrering och den avgångne ledamoten kan själv göra anmälan. Med den skisserade ordningen skulle uppdraget bestå till dess avgången registrerats i aktiebolagsregistret. Det skulle få konsekvenser för den som vill avgå. Antag att en ledamot under pågående styrelsesammanträde finner att han inte vill vara kvar i styrelsen eftersom majoriteten är beredd att fatta beslut om åtgärder som han anser vara direkt lagstridiga. Han anmäler sin avgång vid sittande bord och lämnar sammanträdet. De kvarvarande fattar därefter de beslut som utlöst avgången. Den avgångne anmäler själv att han avgått och detta registreras någon eller . Det torde vara uteslutet att den avgångne styrelseledamoten i exemplet kan hållas straffrättsligt ansvarig för de beslut som styrelsen fattade sedan han lämnat rummet. Inte heller torde han kunna åläggas skadeståndsansvar enligt aktiebolagslagen på grund av samma beslut. Varken uppsåt eller försummelse kan ju läggas honom till last. Men hur förhåller det sig med styrelseledamotens ansvar om bolaget sedan han lämnat sammanträdet beslutat att inte inbetala innehållna källskatter på föreskriven dag som infaller innan hans avgång blivit registrerad i aktiebolagsregistret? Och vad händer om kvarstående styrelseledamöter bryter mot bestämmelserna om vad som enligt 13 kap. 2 § ABL skall ske om bolaget saknar föreskriven täckning för sitt aktiekapital? Eller försummar att sända in bolagets årsredovisning ? För kommittén står det klart att om det skall införas bestämmelser som innebär att ett uppdrag som styrelseledamot börjar och slutar med registreringen i aktiebolagsregistret, dessa måste kopplas till ett ansvar för bolagets uppkommande förpliktelser vid försummelser av sistnämnt slag. Ett sådant ansvar finns , men ansvaret måste rimligen skärpas något om det skall vara någon mening med nya bestämmelser. Självklart måste det finnas kvar en möjlighet för en styrelseledamot som avgår att freda sig genom en omedelbar anmälan av avgången till aktiebolagsregistret. Om han emellertid förbiser att anmäla avgången och bolaget inte heller gör anmälan, måste styrelseledamoten tillsammans med de övriga svara för bolagets uppkommande förpliktelser. Det är tydligt att en sådan reglering kan leda till resultat som framstår som stötande i det enskilda fallet. Vid en samlad bedömning anser kommittén att den skisserade ordningen inte har så stora fördelar att de uppväger olägenheterna. Kommittén lägger därför inte fram något förslag om att förändringar i kretsen av styrelseledamöter skall ges rättsverkan först i och med att uppgifterna om förändringarna registreras eller anmäls till PRV. Likvidation m.m. Ett aktiebolag kan upplösas genom bl.a. likvidation. Detta kan ske antingen som en frivillig likvidation eller som en tvångslikvidation. Frivillig likvidation Att aktieägarna måste ha rätt att upplösa aktiebolaget, om de skulle vilja det är en självklarhet. Beslut om frivillig likvidation fattas enligt gällande rätt av bolagsstämman med enkel majoritet. Kommittén föreslår i dessa avseenden inte några ändringar. I gällande rätt finns inga bestämmelser om vilket beslutsunderlag som skall finnas när aktieägarna skall pröva fråga om bolaget skall träda i likvidation. Kommittén föreslår bestämmelser härom efter förebild i bestämmelserna om ökning och nedsättning av aktiekapitalet. Tvångslikvidation på grund av kapitalbrist En viktig del av aktiebolagslagens likvidationsregler utgörs av reglerna om tvångslikvidation på grund av kapitalbrist. Bestämmelserna innebär i korthet att styrelsen, så snart det finns skäl att anta att bolagets eget kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet, genast skall upprätta och låta revisorerna granska en kontrollbalansräkning och möjligt till bolagsstämma hänskjuta fråga om bolaget skall träda i likvidation. Beslutar stämman att bolaget skall bestå, måste aktieägarna från hänskjutandet läka kapitalbristen. Har bolagsstämman inom denna tidsfrist inte genom en ny kontrollbalansräkning konstaterat att det egna kapitalet täcker hela det registrerade aktiekapitalet, är bolaget skyldigt att gå i likvidation. Beslutar inte stämman om likvidation, skall styrelsen ansöka härom hos rätten.