prop · GP0345 · 2001-10-24 00:00:00 — Enligt regeringens uppfatt- ning saknas EG-rättsligt stöd för att tillämpa reducerad skattesats gene- rellt vid omsättning av t.ex. Bilaga H i sjätte direktivet, som utgör stöd för att tillämpa reducerad skattesats för vissa varor, ger enligt regeringens bedömning ingen sådan möjlighet. När det gäller produkter anpassade för personer med läshandikapp bedömer regeringen dock, som anförts ovan, att sjätte direktivet ger möjlighet att tillämpa en reducerad skattesats. (dnr Fi2001/1949) har i en framställning som inkom till yrkat att regeringen skall läg- ga fram förslag om lika mervärdesskatt för dags-, kvälls- och veckopress. Man anför som skäl för sin framställning att kvällstidningarnas bilagor har en form och ett innehåll som liknar veckopressen och att den skillnad som finns ifråga om tillämplig mervärdesskattesats för dessa publikatio- ner inte är acceptabel. (dnr Fi2001/2906) har i en framställning som inkom till påtalat att gällande mediebeskattning missgynnar utgivning av tidskrifter i för- hållande till andra medier och har yrkat att detta förhållande skall rättas till. Genom förslaget i denna proposition kommer fortsättningsvis samma skattesats att gälla för tidningar, tidskrifter och böcker. Regeringen be- dömer därför att de problem som redovisas i de nu nämnda ärendena inte kvarstår. Förslaget föranleder ändringar i 7 kap. 1 § ML. För de närmare avgränsningarna hänvisas till författningskommentaren. Begagnade böcker och tidskrifter Den som köper och säljer begagnade varor tillämpar ofta frivilligt en särskild form av mervärdesbeskattning, s.k. marginalbeskattning. pen vid denna form av beskattning är att skatt enbart tas ut på uppkom- Denna beskattningsordning regleras i 9 a kap. Motsvarande EG-regler finns i artikel 26a i sjätte direktivet. tikvariatföreningen under ärendetes beredning (dnr Fi2001/3512) anfört att man anser att även skattesatsen för begagnade böcker skall vara 6 Regeringen anser att såväl vid marginalbeskattningssystemet som när återförsäljaren väljer att använda de allmänna bestämmelserna i så skall tillämplig skattesats för en begagnad bok, tidskrift eller annan vara som ingår i den nya lydelsen av 7 kap. 1 § utgöra . När flera varor köps eller säljs utan att de enskilda varornas pris är känt kan en förenklad modell av marginalbeskattning i vissa fall Denna lagstiftning är anpassad efter att de varor som köps och säljs är föremål för samma skattesats. Genom att flera skattesatser nu kommer behöva hanteras inom vinstmarginalsystemet måste reglerna om beskattningsunderlag vid förenklad marginalbeskattning justeras. ingen föreslår därför att vissa följdändringar görs i 9 a kap. 11 och 12 §§. Med vara förstås enligt mervärdesskattelagen materiellt ting. inte är varor anses utgöra tjänster. Enligt en internationellt accepterad princip är sådant som levereras elektroniskt, (on line) t.ex. via Internet, att anse som tjänster. Det som traditionellt sett är en vara, men som med den nya tekniken kan levereras elektroniskt, och därmed mervärdesskat- terättsligt anses som tjänster, brukar normalt benämnas digitaliserade produkter (eller virtuella produkter). Dessa tjänster kan inte anses omfat- tas av den möjlighet som ges i det sjätte direktivet att tillämpa låg skatte- sats på vissa i direktivet särskilt angivna varor och tjänster. slagna skattesänkningen omfattar därför enbart omsättningen av själva varan varför skattesatsen vid försäljning av digitaliserade böcker eller tidskrifter, dvs. där texten levereras över Internet, är 25 pro- För det fall det tryckta materialet översänds till en bokhandlare eller tidningsdistributör för att skrivas ut i hans lokal (s.k. print on demand) gäller den lägre skattesatsen inte för överföringen till återförsäljaren utan enbart för försäljningen av den fysiska varan. kan också avse själva varan, såsom vid postorder. varuleveranser (off line) av böcker och tidskrifter gäller skattesatsen 6 De gränsdragningsproblem som kan uppstå när det gäller digitaliserade produkter ställt mot traditionella varor, har uppmärksammats under be- redningen av ärendet exempelvis när det gäller nättidningar och e- Regeringen vill i sammanhanget hänvisa till det meddelande EU- kommissionen lämnade om en strategi för förbättring av mer- värdesskattesystemets funktion inom ramen för den inre marknaden (KOM(2000)348 slutlig). Kommissionen uttalade därvid att man bör överväga en ändring och en rationalisering av de regler och undantag som tillämpas vid fastställande av reducerade skattesatser. Vid översynen Prop. 2001/02:45 av reglerna om reducerade skattesatser kommer frågan om vilka skatte- satser som skall gälla för virtuella produkter att ägnas särskild uppmärk- samhet. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . I punk- ten 2 av övergångsbestämmelserna föreslås att äldre bestämmelser skall gälla i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets yttrande. (dnr Fi2001/3696), (dnr Fi2001/3741), (dnr Fi2001/3800) och (dnr Fi2001/3801) har efterfrågat övergångsbestämmelser för pre- numerationer som berör både tid före och tid efter lagens ikraftträdande. Man har bl.a. anfört att effekten av en utebliven övergångsregel är att tidningar som levereras men som betalats före ikraftträdandet kommer att beskattas . Tidskriftsförlagen har hemställt att en övergångsregel utformas i syfte att tidningar som levereras efter års- skiftet skall beskattas . Även om regeringen kan se att det vore fördelaktigt för tidskriftsförlagen med en sådan övergångsregel är regeringen inte beredd att införa någon regel av detta slag. Enligt vad som framkommit vid beredningen är det möjligt för tidskriftsföretagen att praktiskt anpassa sig till de nya reglerna. Allmänna regler i ML skall således tillämpas. Det innebär att beskattning skall ske vid leverans om inte betalning har mottagits av den som omsätter varan (1 kap. 3 § ML). Om förskottsbetalning skett skall tillämplig skattesats för förskottet vara den skattesats som gäller när betalningen kommer den som omsätter varan eller tjänsten tillgodo. 5 Skattereduktion på förvärvsinkomster Regeringens förslag: Underlaget för den särskilda skattereduktionen på förvärvsinkomster utvidgas från nuvarande pensionsgrundande in- komst till taxerad förvärvsinkomst. Personer som har rätt till särskilt grundavdrag ges reduktionen också mot annan skatt än skatt på för- värvsinkomst. Om en person som har rätt till särskilt grundavdrag inte alls eller endast till viss del kan räkna av skattereduktionen mot någon skatt skall denne vid debitering av slutlig skatt tillgodoföras ett belopp som motsvarar en sådan skattereduktion. Skälen för regeringens förslag: infördes en särskild skatte- reduktion för personer med pensionsgrundande inkomster. Reduktionen infördes ursprungligen som en tidsbegränsad åtgärd avseende inkomst- , men reduktionen bibehölls med oförändrad utformning även för inkomståren 2000 och 2001. Reduktionsbeloppet uppgår till för inkomster och trappas därefter av med av överskjutande inkomster, vilket innebär att reduktionen upphör vid en inkomst på . I budgetpropositionen har regeringen aviserat en utvidgning av den särskilda skattereduktionen på förvärvsinkomster för att skatte- lättnader också skall komma pensionärer tillgodo. är som nämnts den särskilda skattereduktionen kon- struerad så att den endast tillfaller personer med pensionsgrundande in- komster. Således omfattas inte pensionärer av reduktionen, såvida de inte har pensionsgrundande inkomster vid sidan av pensionen. Regeringen föreslår därför att beräkningsunderlaget för skattereduktio- nen ändras från pensionsgrundande inkomst till taxerad förvärvsinkomst. Personer, som inte har någon pensionsgrundande inkomst men en taxerad inkomst som inte överstiger , får då en skattesänkning i form av en skattereduktion på . Regelförändringen berör framför allt pensionärer. Överstiger den taxerade förvärvsinkomsten reduceras skattereduktionen av det över- skjutande beloppet. Ingen skattereduktion ges således om den taxerade förvärvsinkomsten uppgår till eller mer. Med nuvarande utformning av reglerna medges reduktionen enbart om den skattskyldige betalar inkomstskatt (2 § lagen [2000:1006] om skattereduktion på förvärvsinkomster vid taxering). För att även pensionärer som med nuvarande skatte- och pensionsregler inte betalar någon inkomstskatt skall få en skattelättnad krävs där- för ytterligare åtgärder. För det första föreslås att de nuvarande reglerna ändras så att personer som har rätt till särskilt grundavdrag inte omfattas av ovan nämnda begränsning vad gäller mot vilken skatt reduktionen får räknas av. För det andra föreslås att om en person som har rätt till särskilt grundavdrag inte alls eller endast till viss del kan räkna av skattereduk- tionen skall denne vid debitering av slutlig skatt tillgodoföras ett belopp som motsvarar skattereduktionen. Lagrådet har riktat invändningar mot förslaget i denna del. I huvudsak menar att det inger starka betänkligheter och väcker en rad oli- ka principiella frågeställningar att i skattesystemet inordna en form av bidragssystem. Regeringen har förståelse för Lagrådets synpunkter. Det är emellertid särskilt angeläget att de ekonomiska förbättringarna som kommer och har kommit flertalet enskilda till del genom sänkningar av inkomstskatten också tillförs pensionärer som enligt nuvarande skattereg- ler inte betalar skatt på sin pension och som inte heller har andra skatte- pliktiga inkomster. Att åstadkomma ekonomiska förbättringar för just denna grupp pensionärer kan svårligen uppnås inom ramen för ett renod- lat bidragssystem, eftersom bidraget i sådant fall ändå skulle vara skatte- beroende. kommer dessutom i princip samtliga pensionärer att betala inkomstskatt på pensionen. Med hänsyn till att det alltså endast är fråga om en övergångslösning bedömer re- geringen att den föreslagna lösningen är acceptabel även om principiella invändningar kan riktas mot den. Förslagen som tas in i lagen (2000:1006) om skattereduktion på för- värvsinkomster vid taxering föranleder att rubriken på lagen ändras, att en ny paragraf införs (4 a §) samt att ändringar görs i 1 och 2 §§. För personer som betalar preliminär skatt föreslås att de nya reglerna skall tillämpas vid taxering och vid beräkning av preliminär För att uppnå ett rättvist resultat också för pensionärer som inte betalar preliminär skatt bör förslaget tillämpas för dessa redan vid taxering, dvs. skattelättnaden beräknas i dessa Det innebär att personer med rätt till särskilt grundavdrag och med en beskattningsbar inkomst som inte överstiger tillgodoräknas vid taxering. orimliga marginaleffekter inte skall uppkomma bör skattelättnaden av- trappas av den del av den beskattningsbara förvärvsin- komsten som överstiger . 6 Beslut vid förenklad skattedeklaration Regeringens förslag: För den som lämnar förenklad skattedeklaration skall skatt som redovisats i en för sent lämnad skattedeklaration anses ha bestämts i enlighet med deklarationen även om andra skattedeklarationer lämnats tidigare. Detta skall dock inte gälla om ett omprövningsbeslut meddelats för redovisningsperioden. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Föreningen , och tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Införandet av möjligheten att lämna förenklad skattedeklaration, 10 kap. 13 a § skattebetalningslagen (1997:483, SBL), har medfört att det kan bli aktuellt för den som betalat ut ersättning för utfört arbete att för en och samma redovisningsperiod redovisa arbetsgivaravgifter och avdragen skatt i flera skattedeklaratio- ner. En person kan som privatperson under en månad betala ut ersättning till flera betalningsmottagare. Detta kan dessutom ske som han betalar ut ersättning för arbete som utgör utgift i en av honom bedriven näringsverksamhet. Om den som enligt 10 kap. SBL skall lämna en vanlig skattedeklara- tion lämnar deklarationen för sent anses enligt 11 kap. 18 § andra stycket SBL beslut om skatten ändå ha fattats i enlighet med deklarationen om inte ett beslut om omprövning har meddelats . Bestämmelsen i 11 kap. 18 första stycket § SBL medför emellertid att skatt som redovisas i en för sent lämnad skattedeklaration anses beslutad i enlighet med deklarationen endast i de fall någon redovisning inte tidi- gare lämnats för perioden och skatten därför anses bestämd till noll kro- nor. När någon redovisar arbetsgivaravgifter och avdragen skatt i två förenklade skattedeklarationer, av vilka den ena inte lämnas i rätt tid, anses ett beskattningsbeslut med anledning av den sist inkomna deklara- tionen inte fattat med automatik. Beskattningsbeslutet måste därför ta formen av ett omprövningsbeslut. Antag att en person lämnar en förenklad skattedeklaration Prop. 2001/02:45 avseende arbetsgivaravgifter och avdragen skatt hänförliga till utbetal- ning av lön till en person som anlitats för trädgårdsarbete. Be- slut om skatten anses ha fattats i enlighet med deklarationen (11 kap. 16 § SBL). lämnar samma person ytterligare en förenklad skattedeklaration som avser arbetsgivaravgifter och avdragen skatt hänförliga till ersättning som utbetalts till en person som utfört hushållsarbete åt familjen. Eftersom denna skattedeklaration inte har lämnats i rätt tid och skatten för den aktuella redovisningsperioden redan bestämts i enlighet med den tidigare lämnade redovisningen före- ligger hinder mot att anse att ett beslut om skatten har fattats i enlighet med deklaration nummer två (11 kap. 18 § SBL är inte tillämplig). Då beslut i enlighet med deklarationen nummer två således inte anses fattat med automatik skall skattemyndigheten i stället ompröva det beslut om skatten som anses fattat med anledning av den först lämnade deklaratio- nen och enligt 11 kap. 19 § SBL bestämma skatten på grundval av till- gängliga uppgifter. Omprövningsbeslutet är av helt formell natur och kommer i normalfal- let inte att leda till en beskattning som avviker från vad som föranleds av avlämnade deklarationer. Förfarandet, som är betungande för skattemyndigheten, kan också vara förvirrande för den enskilde. Förfarandet för beskattningsbeslut med an- ledning av redovisning i skattedeklaration bör vara detsamma oavsett om skatten för redovisningsperioden redovisas i en vanlig skattedeklaration, i en eller flera förenklade skattedeklarationer enligt 10 kap. 13 a § SBL eller i en vanlig skattedeklaration i kombination med en eller flera för- enklade skattedeklarationer. Det finns därför ett behov av att i de nu beskrivna fallen komplettera bestämmelserna i 11 kap. SBL om beskattningsbeslut på grund av en för sent inkommen skattedeklaration. Regeringen föreslår att man för de be- skrivna fallen skall införa en bestämmelse enligt vilken skatt som redovi- sats i en för sent lämnad skattedeklaration skall anses beslutad i enlighet med redovisningen oavsett om ett eller flera beskattningsbeslut med an- ledning av lämnad redovisning redan anses ha fattats för redovisningspe- rioden. Bestämmelsen bör avse de fall då flera skattedeklarationer läm- nas på grund av bestämmelserna om förenklad skattedeklaration. Förslaget föranleder att en ny paragraf, 11 kap. 18 a §, införs i skatte- betalningslagen. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Utvidgade regionala avdrag från Regeringens förslag: En regional stimulans för småföretagandet i stödområdet A införs. Stimulansen lämnas genom utvidgade särskilda avdrag vid beräkningen av arbetsgivaravgifter och egenavgifter för arbete vid ett fast driftställe i stödområdet. Det utvidgade avdraget vid beräkning av arbetsgivaravgifter uppgår utöver det generella avdra- get på enligt socialavgiftslagen till av avgifts- underlaget, dock högst . En motsvarande ut- vidgning av avdraget införs också för den som betalar egenavgifter. Utredningens förslag: Enligt den regionalpolitiska utredningen har de selektiva stödformerna till viss del negativa effekter. De bör därför avvecklas och i stället bör generella lösningar eftersträvas. Utred- ningen föreslår en generell nedsättning med femton procentenheter av socialavgifterna för företag med färre än 50 anställda i stödområde A. Remissinstanserna: Förhållandevis få remissinstanser har yttrat sig över förslaget. De remissinstanser som har yttrat sig har i de flesta fall tillstyrkt förslaget. Många av dessa instanser poängterar stödformens betydelse för små och medelstora företag. Några remissinstanser förordar att nedsättningen även skall gälla stödområde B, dock med lägre procent- sats. Ett fåtal remissinstanser avvisar utredningens förslag med motiver- ingen att det inte är förenligt med . Skälen för regeringens förslag: Socialavgifter utgörs av arbetsgivar- avgifter eller egenavgifter. Arbetsgivaravgifter betalas av arbetsgivare och andra personer som ger ut ersättning som är avgiftspliktig enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:980). Avgiftspliktig ersättning är främst löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete. Avgiftsunder- laget för beräkning av arbetsgivaravgifter består av summan av de av- giftspliktiga ersättningar som har utgetts under en kalendermånad. Egenavgifter betalas av fysiska personer som har avgiftspliktig in- komst enligt 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980). I första hand betalas egenavgifter för överskott av näringsverksamhet i vilken den som har inkomsten har arbetat i inte oväsentlig utsträckning (aktiv näringsverk- samhet). Arbetsgivaravgifterna uppgår till av avgiftsunderlaget. Egenavgifterna uppgår till av avgiftsunderlaget. Vid beräkningen av både arbetsgivaravgifter och egenavgifter skall ett avdrag göras av avgiftsunderlaget (2 kap. 28 § och 3 kap. 18 § socialavgiftslagen). De särskilda avdragen vid beräkningen av soci- alavgifterna infördes (prop. 1996/97:21, bet. 1996/97:FiU1, rskr. 1996/97:53) i den dåvarande lagen (1981:691) om socialavgifter. Vid det tillfället var avdraget från arbetsgivaravgifterna begränsat till högst . Beloppet höjdes året därpå till (prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284). I fråga om arbetsgivaravgifterna är avdraget numera alltså begränsat till högst . Det innebär att avdraget beloppsmässigt ökar proportionellt med avgiftsunderlaget, så länge underlaget för kalender- månaden inte överstiger . Om underlaget överstiger detta belopp görs avdraget med det högsta beloppet, . Om arbetsgivaravgifter skall betalas samtliga månader in- nebär avdraget en maximal sänkning av arbetsgivaravgifterna med (3 550 x 12) . Maximalt avdrag beräknas på ett av- giftsunderlag på (12 x 71 000). Syftet med avdraget är i första hand att stimulera småföretagandet. Avdragsrätten är därför begränsad för företag som ingår i större företags- grupper med intressegemenskap. Begränsningen har utformats så att om flera företag ingår i en och samma koncern skall de vid tillämpning av avdragsregeln anses som en avgiftsskyldig. Inom koncernen får alltså endast ett avdrag utnyttjas. I första hand skall avdraget tillgodoföras mo- derföretaget. För större företag har avdragsrätten vidare endast ett be- gränsat värde. I fråga om egenavgifterna är avdraget begränsat till . Särskilda begränsningsregler gäller i de fall den avgiftsskyldige är delägare i ett handelsbolag eller då han eller hon också har gjort avdrag från arbetsgivaravgifter. Den senare situationen kan uppstå t.ex. när en enskild näringsidkare har anställda. införde 1983 en regional nedsättning av socialavgifterna. Den geografiska och branschmässiga omfattningen har varierat , men beviljades vissa näringsgrenar i större delen av stöd- område A och i nordligaste delarna av stödområde B nedsättning. Ned- sättningen innebar att socialavgifterna var lägre i des- sa områden än i övriga landet. Denna stödform tvingades upphöra med /2000 i avvaktan på slutliga ställningstagande i fråga om stödets förenlighet med EG-rättens statsstödsregler. Regeringen har lagt ner mycket arbete för att få behålla stöd- formen, men beslöt kommissionen att inte godkänna den. Det grundläggande skälet är att stödformen inte är förenlig med statsstödsreglerna som, vad gäller driftstöd i , endast tillåter bi- drag till transport av varor. utnyttjar denna möjlighet genom stödformen regionalt transportbidrag. I övrigt kan driftstöd endast lämnas inom ramen för s.k. försumbart stöd. Det innebär att offentligt stöd till ett enskilt företag inte får uppgå till mer än sammanlagt . En sådan period kan sedan följas av en ny treårsperiod. Som regeringen har aviserat i budgetpropositionen (prop. 2001/02:1, volym 1, avsnitt 8.2.6) bör en lättnad i fråga om social- avgifter återinföras för företag i stödområde A. Åtgärden skall inte vara mer omfattande än att den ryms inom ramen för s.k. försumbart stöd. Regeringens bedömning är att den lämpligaste lösningen för en regio- nal avgiftslättnad är att införa utvidgade särskilda avdrag vid beräkning- en av socialavgifterna för arbete inom stödområde A. Avgiftslättnaden syftar till att stimulera småföretagandet samt att bidra till en god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnackdelarna med bl.a. långa avstånd, liten hemmamarknad, sämre tillgång till service, låg befolkningstäthet och ogynnsamma klimatförhållanden. För att åstadkomma den avsedda minskningen av socialavgifterna bör de utvidgade avdragen bestämmas till av avgiftsunderlaget. Avdraget vid beräkningen av arbetsgivaravgifterna bör lämpligen be- gränsas på samma sätt som nuvarande avdrag, dvs. det skall maximeras vid ett avgiftsunderlag på eller beräknat på årsbasis, , för att på så sätt inriktas särskilt till små företag. Det innebär ett avdrag från arbetsgivaravgifterna med högst . Sammantaget, med det redan befintliga generella avdraget, upp- går minskningen av arbetsgivaravgifterna till högst eller för år räknat . Möjligheten till det utvidgade avdraget skall vara beroende av att den avgiftspliktiga ersättningen utges för arbete vid ett fast driftställe i stöd- området. De särskilda regler som gäller i fråga om koncerner vid avdrag enligt nuvarande regler i socialavgiftslagen skall också tillämpas på det regionalt utvidgade avdraget. Ett motsvarande utvidgat avdrag bör också införas vid beräkningen av egenavgifter. Det innebär att avdrag skall göras av av- giftsunderlaget, dock högst med . I kombination med det redan befintliga avdraget från egenavgifterna innebär det en samman- lagd minskning av avgifterna med . De regler som gäller enligt socialavgiftslagen för avdrag vid beräkningen av egenavgif- ter för handelsbolag och i de fall avdraget från egenavgifterna kombine- ras med avdrag från arbetsgivaravgifterna bör tillämpas också för det regionalt utvidgade avdraget. Fler näringsgrenar än tidigare kommer att beröras av de utvidgade av- dragen vid beräkningen av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Företag inom sektorerna kol och stål, jordbruk, vattenbruk och fiske samt trans- port är emellertid uteslutna på grund av . Regering- en bedömer att cirka 21 000 företag kommer att omfattas av nedsättning- en och den kan beräknas beröra 14 anställda i dessa företag. Stödformen är fördelaktig för företagen av flera skäl. Stödets generella utformning innebär att företagen kan förutse och kalkylera med avdra- gen. Den administrativa hanteringen av stödet avses bli relativ snabb och enkel. Stödformen är därutöver inte direkt styrande över företagens bete- ende, t.ex. i den meningen att den påverkar företagens investeringar i en viss riktning. Den föreslagna utvidgningen av avdragen vid beräkningen av social- avgifter utgör ett försumbart stöd. I fråga om försumbara stöd finns reg- ler om kumulationskontroll i förordning (EG) 69/2001 av om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse. De innebär att hänsyn skall tas till beviljande av andra försumbara stöd, t.ex. sådana lands- bygdsstöd som lämnas direkt till enskilda företag. Detta för att det högsta beloppet för försumbart stöd inte skall överskridas.