prop · GO031D26 · 2001-01-01 00:00:00 — I rapporterna redovisar kommunerna hur arbetet med det lokala investeringsprogrammet fortskrider samt begär regeringens godkännande av de förändringar i programmen som kommunen önskar genomföra. Den vanligaste förändringen som kommunerna redovisar är förseningar av investeringarna. Ungefär en tredjedel av de 869 åtgärderna kommer att försenas . Ett fåtal () av samtliga planerade åtgärder kommer enligt årets verksamhetsrapporter inte att kunna genomföras alls. Detta exempelvis som en följd av svårigheter att finansiera ökade investeringskostnader. En del åtgärder genomförs i förändrad form eller i mindre skala. Kommunerna har möjlighet att när som helst begära förändringar av investeringsprogrammen. Regeringen har i allmänhet godkänt förändringar av tidsplaner om det funnits goda skäl till förseningen. För att andra förändringar skall godkännas har som regel krävts att de leder till resultat och effekter som motsvarar vad som uppgivits i ansökan. kommer kommuner som beviljats bidrag för att lämna slutrapporter och redovisa utfallet av investeringsprogrammen. Slutrapporterna ger underlag för regeringens slutliga bedömning av vilket statsbidrag som kommunen har rätt till. Slutrapporterna ger också underlag för redovisningar och analyser av vilka resultat och effekter som uppnåtts beträffande miljö, sysselsättning, teknikutveckling samt för sammanställningar av nya kunskaper och erfarenheter. om ekologisk hållbarhet Myndigheten som bildades har påbörjat ett nätverksbyggande gentemot kommuner och andra aktörer. Centrumet har en viktig roll när det gäller att förmedla kunskaper och sprida erfarenheter från den pågående ekologiska omställningen till såväl kommuner som forskare och näringsliv. 3.6.2 Analys och slutsatser Skydd av människors hälsa Kemikaliepolitik I samhället spelar kemikalier en viktigt roll. Kemikalier används i de flesta sammanhang. Områden där kemikalier används är t.ex. läkemedel, plaster, konserveringsmedel, tvätt- och rengöringsmedel, men det finns även kemikalier i varor som kläder och datorer. Kemikalie-användningen bidrar också till välfärdens avigsidor. Ämnen sprids i samband med att varor produceras, används och blir till avfall. Farliga ämnen kan förorsaka skador på människa och miljö. Antalet ämnen på marknaden är stort, liksom flödena av varor och kemikalier som ingår i dessa. Problemet med användningen av kemikalier är att effekterna av utsläpp - både direkta och indirekta via varor m.m. - är eller kan vara fördröjda. Det som släpps ut kan ge effekter först inom ett eller . Det kan också ta mycket innan åtgärder för att förhindra effekter ger resultat, särskilt om halten i miljön har byggts upp . Många problem med kemikalier kan inte lösas på nationell nivå. De kemikalier och varor som säljs är ofta tillverkade i andra länder. Ämnen sprids således via handeln med varor. Dessutom kan vissa svårnedbrytbara ämnen transporteras med vindar och vatten och på så vis komma till miljöer långt från både tillverkning och användning. Det internationella arbetet på kemikalieområdet är därför av stor betydelse för att komma tillrätta med både nationella och globala miljöproblem. Insatser krävs därför såväl internationellt som inom gemenskapen. Kretslopp tas skatt ut på avfall som deponeras. Avsikten med skatten är att den, tillsammans med andra styrmedel på avfallsområdet, skall medföra en halvering av mängden avfall som deponeras. Skatten på avfall har endast varit i kraft och det är därför för tidigt att bedöma vilka effekter den fått på avfallshanteringen. Det finns dock anledning att uppmärksamma riskerna med en ökad förbränning av osorterat avfall. Det är därför angeläget att följa upp och utvärdera hur systemet med avfallsbeskattningen fungerar. Miljöorienterad produktpolitik En miljöorienterad produktpolitik syftar till att förebygga och minska produkters negativa påverkan på människors hälsa eller på miljön under produkternas hela livscykel. I skrivelsen En miljöorienterad produktpolitik (skr. 1999/2000:114) gör regeringen bl.a. den bedömningen att alla aktörer har ett ansvar och frivilliga och marknadsdrivna styrmedel som näringslivets och andra aktörers egna initiativ behövs. För att nå målet med en miljöorienterad produktpolitik krävs också ny kunskap och forskning. Sanering och återställning av förorenade områden har ansvar för vägledning, samordning och fördelning av bidrag till efterbehandlingsverksamhet samt för tillsynsvägledning, i första hand gentemot länsstyrelserna som är tillsynsmyndighet. I arbetet för en giftfri miljö är det betydelsefullt att det utarbetas regionala och lokala program för sanering och återställning av förorenade områden. Kärnsäkerhet och strålskydd SSI strävar mot en mer tillsynsinriktad myndighetsprofil vilket inneburit att forskning och uppdragsverksamhet nedprioriterats. SSI genomför hårdare prioriteringar i sin verksamhet och har dragit ner ambitionen på områden där andra myndigheter har huvudansvaret. Regeringen bedömmer att detta är ett steg i rätt riktning. Den alltmer pressade ekonomiska situationen för kärnkraftsbolagen sätter press på myndigheterna att följa upp strålskydds- och säkerhetsarbetet på verken. Det är regeringens bedömning att myndigheterna är väl medvetna om bolagens situation och arbetar med att anpassa sin tillsynsverksamhet efter den förändrade verkligheten. En fortsatt nära dialog med de berörda bolagen för att utveckla och följa upp strålskydds- och kärnsäkerhetsarbetet ger goda möjligheter att tidigt åtgärda brister i bolagens arbete. En god kompetensförsörjning på kärnsäkerhets- och strålskyddsområdet är av största betydelse för att kärnkraftverken skall kunna drivas med betryggande säkerhet. Bevarande av biologisk mångfald Artskydd ArtDatabanken vid har presenterat reviderade s.k. rödlistor, dvs. listor som redogör för olika arters hotstatus. Enligt dessa listor är 258 arter försvunna, 279 arter akut hotade, 570 arter starkt hotade, 1 104 arter sårbara, 1 357 arter missgynnade och 552 arter kan man inte bedöma på grund av kunskapsbrist. Sammanlagt innebär det att av arterna i den svenska och faunan är hotade eller hänsynskrävande. Artinriktade åtgärdsprogram för hotade arter kommer även framöver att vara ett värdefullt komplement till skydd och vård av värdefulla naturområden för bevarande av biologisk mångfald. Detta gäller t.ex. för arter som rör sig över stora områden, arter som drabbas av bifångster, eller har speciella behov som inte enbart kan tillgodoses genom olika former av områdesskydd. Kalkningsverksamhet har till regeringen redovisat en plan för den nationella kalkningsverksamheten (Nationell plan för kalkning av sjöar och vattendrag 2000 - 2009). Planen har remissbehandlats. I planen redovisas hur kalkningen kan bedrivas på olika anslagsnivåer med konsekvenser för biologisk mångfald och nyttjande. För att motverka effekterna av det försurande nedfallet behöver kalkningsverksamheten enligt rapporten ligga på en i stort sett oförändrad nivå . Om utsläppen av försurande ämnen fortsätter att minska i samma takt som bör verksamhetens kostnader för kalkningsverksamheten därefter minska och kanske halveras under de två till tre följande årtiondena. Kalkningen kommer att kunna avbrytas tidigast i de områden där markförsurningen inte är långt framskriden. I de värst drabbade områdena kommer försurningsproblemen att kvarstå . I planen värderas och prioriteras de kända områdena där kalkning är eller kan vara aktuell. Planen presenterar fyra scenarier för kalkningsverksamheten. För respektive scenario har kostnaderna beräknats. I samtliga scenarier har föreslagits att kvaliteten i verksamheten höjs och att denna om nödvändigt prioriteras på bekostnad av antalet kalkade objekt. har förordat ett framtida verksamhetsmål för kalkningsverksamheten som innebär fortsatt kalkning av de kända områdena med biologisk mångfald och nyttjande som är av nationellt och högt regionalt intresse. För områden som inte har sådana intressen får annan finansiering sökas för fortsatt kalkning. Planen har i flera avseenden fått ett positivt mottagande av remissinstanserna. Starka invändningar har emellertid framförts bl.a. från flera kommuner vad gäller dels klassningen av enskilda objekt men främst att lokala intressen inte skulle berättiga till statliga medel för kalkning. För sådana områden bedömer flera remissinstanser att kalkningen kommer att avbrytas och att återförsurning kommer att ske. Regeringen finner att de prioriteringar som redovisas i planen i huvudsak är riktiga och att det är rimligt att avgränsa det statliga ansvaret till områden med nationella och regionala intressen. För försurade områden med nationella och regionala intressen bör även nykalkning övervägas. Det är emellertid angeläget att kalkningsverksamhet som pågått inte avbryts t.ex. på grund av att ett vattens värden inte är tydligt belagda. I en avvägning mellan fortsatt kalkning och nykalkning bör fortsatt kalkning främst väljas. Det är angeläget att den återställning av försurad miljö som kalkningsverksamheten syftar till håller god kvalitet. Höjning av kvaliteten är viktig och bör därför prioriteras. Hushållning med naturresurser Vatten EG:s ramdirektiv för vatten kommer att innebära omfattande krav på att medlemsländerna skall arbeta med åtgärdsplaner för avrinningsområden i syfte att uppnå en viss definierad god vattenstatus. Det innebär också krav på att redovisa vilka arrangemang som valts för att administrera avrinningsdistrikten. Detta kan komma att leda till omfattande förändringar i förhållande till dagens vattenadministration. Regeringen kommer därför att besluta om att tillsätta en särskild kommitté för att närmare utreda och lämna förslag på indelning av vattendistrikt, organisation och administration av dessa samt föreslå behöriga myndigheter och former för beslutsfattande. arbetar i samarbete med berörda myndigheter med ett vattenprojekt i syfte att utforma anvisningar för det praktiska genomförandet av direktivet. I detta arbete har ett antal pilotprojekt i avrinningsområden initierats för att erhålla erfarenheter av administrativ samordning mellan berörda myndigheter och samverkan med lokala aktörer och sakägare. Som en uppföljning av tidigare svenska initiativ beträffande de globala vattenfrågorna avser regeringen att stimulera ett utökat samarbete mellan de Stockholmsbaserade organisationerna som är internationellt aktiva inom vattenområdet. i har i rapporten gift på drift (rapport nr 1999:37) uppmärksammat regeringen på att avgasutsläpp från utombordsmotorer i fritidsbåtar innehåller stora mängder kolväten som släpps ut och påverkar vattenlivet i känsliga områden. Drygt släpps ut . Detta kan jämföras med de totala utsläppen från fordonstrafiken som beräknas ligga på omkring . Det är särskilt allvarligt att utombordsmotorernas avgaser kommer ut i vattenmiljön. Det är inte ovanligt att av tvåtaktsmotorernas utsläpp innehåller oförbrända bränsleångor. Bensinens kvalitet har därför stor betydelse i detta sammanhang. Dessa förhållanden gör det motiverat att närmare undersöka möjligheterna till att öka användningen av miljövänligare bensin, s.k. alkylatbensin, i tvåtaktsmotorer. Regeringen har därför för avsikt att analysera dessa möjligheter. Regionala miljö- och hushållningsprogram delar Miljövårdsberedningens bedömning att det arbete med regionala miljö- och hushållningsprogram för de större skärgårdsområdena som genomförts av sju länsstyrelser utgör en imponerande och betydelsefull insats för hållbar utveckling i skärgården. Programmen visar på bredden hos de frågeställningar som gäller tillstånden i skärgårdens natur- och kulturmiljö, nyttjandet av mark- och vattenresurserna samt utveckling och tillväxt i skärgården. De pekar även på behovet av ett mer samordnat kunskapsunderlag som kan ligga till grund för handlingsstrategier av mer enhetlig och heltäckande karaktär. Programarbetet är ett viktigt led i utvecklandet av den mellankommunala och regionala samordningen. Miljö- och hushållningsproblemen måste i många fall lösas på regional nivå och i samverkan mellan flera kommuner. För att miljökvalitetsmålen skall kunna nås krävs en väsentligt ökad samverkan över sektorsgränser och mellan olika nivåer. Det är värdefullt att arbetet bidrar till en ökad dialog och erfarenhetsutbyte mellan myndigheter, boende och organisationer i skärgården. I det fortsatta arbetet med miljökvalitetsmålen är programmen ett viktigt underlag. Ett fortsatt samarbete och insatser i skärgårdarna kan utgöra en lämplig ram för arbetet med de skärgårdsanknutna miljökvalitetsmålen. Vindkraft Den fastlagda energipolitiken skall bl.a. underlätta omställningen av energisystemet till ett ekologiskt uthålligt samhälle. Enligt ekonomiska vårproposition (prop. 1999/2000:100) spelar vindkraften en nyckelroll i omställningen av energisystemet. Den kan dessutom bidra till att uppfylla flera av de nationella miljökvalitetsmål som beslutade om förra året. En god handlingsberedskap för en fortsatt vindkraftsutbyggnad är därför av strategisk betydelse. har anspråken på att få etablera vindkraftverk i landets kust- och skärgårdsområden starkt ökat. Bl.a. planeras flera stora gruppstationer av vindkraftverk till havs. Utbyggnader planeras även i andra områden, t.ex. i fjällen. Mot denna bakgrund är det angeläget att samhällets beredskap förbättras och att förutsättningarna för en fortsatt ökad användning av vindkraften som energikälla klarläggs ytterligare. Ett förbättrat kunskapsunderlag om vindkraften är värdefullt för myndigheterna i de avvägningar som måste göras i samband med planering och ställningstaganden till enskilda projekt liksom för exploatörernas val av lokaliseringsplats. Vidtagna åtgärder för framtagande av planeringsmål för vindkraften, genomförande av en övergripande kartläggning av förutsättningar för lokalisering av vindkraftverk i havs- och fjällområden samt redovisning av områden som kan bedömas lämpliga för ett pilotprojekt blir därför viktiga insatser. Ytterligare åtgärder kommer att övervägas för att få fram bättre underlag för planering och beslut. Skydd av natur- och kulturlandskap mark- och vattenområden Miljökvalitetsmålen anger bl.a. att natur- och kulturlandskap med särskilda miljövärden skall skyddas och bevaras, som produktionsförmågan upprätthålls och utvecklas. Regeringen återkommer till preciseringen av delmålen, åtgärder m.m. för miljökvalitetsmålet Levande skogar i den kommande miljömålspropositionen. I enlighet med regeringens uppdrag att utarbeta kunskapsöversikt, har utarbetat förslag till kriterier m.m. för arbetet med skydd av skogsmark samt presenterat förslag till kriterier för urval av skyddsvärda naturskogsområden och bedömt det långsiktiga behovet av resurser för vård och förvaltning. anser att reservatsbildningen i första hand bör inriktas mot miljöer som övriga intressenter inte tar ansvar för. Det handlar huvudsakligen om större naturskogsområden, sammansatta ekosystem och koncentrerade insatser mot områden med särskilda ekologiska skyddsvärden. Regeringen delar dessa bedömningar. De statliga insatserna skall liksom tidigare leda till ett långsiktigt säkerställande av de mest skyddsvärda skogarna. bör löpande följa upp, utvärdera och redovisa de statliga insatserna för programmet. föreslår vidare att det statliga ansvaret vid planering och inrättande av naturreservat i första hand bör avse bevarandet av värdefulla naturtyper, livsmiljöer och arter den biologiska mångfalden. Regeringen instämmer i att bevarande av biologisk mångfald även fortsättningsvis skall vara ett mycket tungt vägande skäl vid beslut om naturreservatsbildning. Naturvårdens sociala dimension och skyddade områdens betydelse för att tillgodose friluftslivets intressen och det ökade behovet av att bevara tätortsnära natur bör dock fortsättningsvis väga tungt vid en samlad bedömning av skyddsbehovet. Även skogens kulturmiljövärden skall vägas in i bedömningen av ett områdes skyddsvärde. Regeringen anser således att bevarandevärden för friluftslivets intressen, tätortsnära miljö, skogens kulturmiljöer m.m. i möjligaste mån skall samordnas med skyddet av den biologiska mångfalden för att uppnå synergieffekter i bevarandearbetet. Strategin för det nationella naturvårdsarbetet bör därför vidareutvecklas så att detta framgår på ett tydligare sätt i olika prioriteringssituationer. Som en följd av den ökande arealen skyddad mark ökar också behovet av insatser för vård och förvaltning av de redan skyddade områdena. Genom de förstärkningar för markinköp m.m. som föreslås kommer även insatser för skötselåtgärder att kunna göras . Det är angeläget att det skapas ett utrymme även för långsiktiga skötselinsatser. Även formerna för vård och förvaltning bör enligt regeringens bedömning utvecklas så att det intresse som finns hos markägare och lokala organisationer för förvaltning och skötsel av skyddade områden m.m. tas till vara. Regeringen anförde i den ekonomiska vårpropositionen att det i ökad utsträckning bör beredas möjlighet att genomföra pilotprojekt för lokal förvaltning av naturreservat m.m. bör därför även fortsättningsvis verka för de frivilliga insatser som krävs för att nå målet om att bevara den biologiska mångfalden i hela skogslandskapet. I redovisningen av organisationsdelen av regeringens uppdrag om kunskapsöversikt m.m. föreslår att den nuvarande organisatoriska strukturen för områdesskyddet bibehålls och att den regionala samverkan inom och mellan länen förstärks och utvecklas för att skapa bästa möjliga förutsättningar för att skydda skogens biologiska mångfald. Vidare framhåller betydelsen av ett ökat kommunalt engagemang och ansvarstagande för att bilda reservat, bl.a. som följd av . Regeringen instämmer även i dessa bedömningar. I redovisningen framhålls vidare behovet av resursförstärkningar framför allt på länsstyrelserna för att ta fram bra inventerings-, besluts- och förhandlingsunderlag och för att se till att beslut fattas om bildande av reservat för mark som köpts in eller säkrats med intrångsersättningsavtal. Regeringen har som en följd av behovet av resursförstärkning till länsstyrelserna för den prioriterade uppgift som skyddet av naturskogarna innebär beräknat en höjning av anslaget till länsstyrelserna (utgiftsområde 18) med . Antalet naturreservat uppgick till 2 218 och antalet nationalparker var 26. Vid en analys av fördelningen av dessa skyddade områden på biotoper visar det sig att endast sex stycken skyddade områden primärt syftar till att bevara biologisk mångfald i marin miljö. var 16 områden prioriterade av för bildande av skyddade områden i marin miljö. Sådana områden med övervakningsprogram kan tjäna som referensområden vid bedömning av miljöstörda områden. Skyddade områden i marin miljö kan även utgöras av områden med hög biologisk produktion, t.ex uppväxtområden för fisk. Det är också viktigt att det inrättas referensområden ute till havs som förblir orörda för framtida forskningsändamål. Regeringen gör bedömningen att inrättande av skyddade områden i marin miljö i skyddsvärda kust- och havsområden längs är en viktig del av de nationella åtaganden som internationella överenskommelser innebär. Regeringen anser därför att det är angeläget att , och länsstyrelserna intensifierar sin samverkan för att utveckla former för bevarandet av den biologiska mångfalden i havsmiljö, inte minst för att skall kunna leva upp till internationella överenskommelser i bl.a. Helsingforskonventionen. Natura 2000 Arbetet med att genomföra Natura 2000 enligt art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet har fortsatt hög prioritet. Trots att sammanlagt t.om. har föreslagit 2 453 områden enligt habitatdirektivet och 391 områden enligt fågeldirektivet finns det fortfarande brister i den svenska delen av det europeiska ekologiska 2000. samordnar det nationella arbetet och har en vägledande och stödjande roll gentemot länsstyrelserna. Det är av stor vikt att arbetet med att komplettera den nationella listan över områden avslutas senast så att kan uppfylla sina åtaganden i enlighet med direktiven. har därför fått ett uppdrag om slutförande av den nationella listan med förslag till områden till 2 000. Uppdraget skall utföras i samarbete och i samråd med länstyrelserna. Slutredovisningen skall ske . Lokala investeringsprogram Utifrån inkomna ansökningar gör regeringen bedömningen att de lokala investeringsprogrammen kommer att ge påtagliga effekter på miljön i de kommuner som tagit del av stödet. De goda effekterna på koldioxidutsläppen bör särskilt framhållas. Miljömålsarbetet beslut om miljökvalitetsmålen och en ny struktur för målarbetet ger goda förutsättningar för ett effektivare miljöarbete. Miljökvalitetsmålen preciserar de tidigare målen för miljöpolitiken och anger en samlad riktning för miljöarbetet i samhället. Det pågående arbetet med att utveckla etappmål ger ytterligare underlag för konkreta miljöåtgärder. Länsstyrelsernas regionala miljömålsarbete är viktigt för att vägleda det omfattande regionala och lokala miljöarbete som behövs för att förverkliga målen. Miljöövervakning Informationen från miljöövervakningen är viktig i en rad sammanhang, bl. a. används miljövervakningsdata för beräkningar av kritiska belastningsgränser och som underlag för aktionsprogram, åtgärdsförslag och internationella överenskommelser om belastningsminskningar. har i tre utredningar utrett en breddad och förstärkt miljöövervakning. visar i utredningarna att det finns ett behov av att stärka miljöövervakningen främst när det gäller kemikalier samt för att följa upp miljökvalitetsmålen. Även (M1998:07) anser i sitt betänkande (SOU 2000:52) att uppföljningen av miljökvalitetsmålen innebär behov av förstärkta resurser. Regeringen föreslår därför att anslaget för miljöövervakning ökar främst för att följa upp de nationella miljökvalitetsmålen. () har en viktig roll för miljöövervakningen där uppgifter från satelliter kan utnyttjas för att övervaka ozonskiktets uttunning, halten stoft i atmosfären, molnighetens utbredning och reflektion, snötäckens, glaciärers och havsisens utbredning samt algförekomst i havet. forskningsverksamhet när det gäller klimatforskningen har utvärderats och fått höga betyg. Klimatforskningsprogrammet , som stöds av MISTRA, har bl.a. visat att det kommer att behöva ställas högre krav på säkerheten i kraftverksdammar på grund av högre vattenflöden. 3.7 Revisionens iakttagelser Såväl () som revisorer har granskat ansöknings- och beredningsprocessen för ett urval av de lokala investeringsprogram som beviljades stöd i den första beslutsomgången. Med anledning av bl.a. revisionsrapporterna har regeringen utvecklat och förändrat hanteringen av kommunernas lokala investeringsprogram. Sedan den första omgångens beslut om bidrag för har kraven skärpts vad avser lönsamhets- och konkurrensbedömningar i kommunernas investeringsprogram. Bl.a. har yttrat sig över åtgärder som innebär stöd till vinstdrivande verksamheter. Samarbetet mellan och sektorsmyndigheterna har stärkts. , , , , , , , , och har ett särskilt uppdrag att bistå i beredningsprocessen. Länsstyrelserna har fått en viktigare roll i beredningen av ansökningarna. Deras kunskaper om regionala och lokala förhållanden är ett värdefullt underlag vid bedömningen av ansökningarna. Inför ansökningar om bidrag för har s.k. dialogmöten hållits med alla kommuner som så önskat. Cirka 200 kommuner har diskuterat frågor kring sina investeringsprogram med och länsstyrelserna. har vidare kontinuerligt utvecklat informationen om hur en ansökan bör utformas och vad den bör innehålla, bl.a. med hjälp av en ansökningsfolder och via webbplatsen Hållbara . har skapat en databas med information om de investeringsprogram som beviljats bidrag. Databasen är ett viktigt redskap vid uppföljningen av investeringsprogrammen. 3.8 Budgetförslag 3.8.1 34:1 Tabell 3.2 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 285 000 2001 Förslag 303 138 2002 Beräknat 309 683 1 2003 Beräknat 316 613 2 1 Motsvarar 303 138 tkr prisnivå.