prop · GP031d31 · 2001-09-20 00:00:00 — Av de som hade långvarigt bidrag 1991 hade drygt två tredjedelar socialbidrag även 1996. Av dessa var fortfarande långvarigt beroende. Ytterligare , dvs. 1999 fanns hälften av bidragstagarna kvar. Av dessa var fortfarande långvarigt beroende. 2001/02:1 BILAGA 3 Figur 3.1 Långvarigt socialbidragstagande Med långvarigt socialbidrag 1991 1996: fortfarande bidragstagare 1999: fortfarande bidragstagare 1996: kvar varav med kortvarigt och med långvarigt bidrag 1999: kvar varav Källa: , beräkningar De personer som får socialbidrag efter fem respektive behöver inte nödvändigtvis ha fått socialbidrag efter 1991. Analysen visar att för en stor andel av socialbidragstagarna hade bidragssituationen inte förändrats nämnvärt . Åtminstone klarar de inte sin ekonomiska försörjning utan socialbidrag. Utbildning stärker individens egna resurser och förmågan att konkurrera på arbetsmarknaden. Kort utbildning ökar risken för arbetslöshet och därmed socialbidragstagande. Behoven av socialbidrag minskar med stigande utbildning. Det är därför heller inte förvånande att långvarigt socialbidrag är vanligt bland dem som har högst grundskoleutbildning vilket tydligt framgår av diagram 3.1. Andelen långvariga bidragstagare är dock betydligt högre bland utrikes födda akademiker än bland svenskfödda med högst grundskoleutbildning. Utrikes födda bidragstagare har i genomsnitt en högre utbildningsnivå än svenskfödda bi- 2001/02:1 BILAGA 3 Bland svenskfödda bidragstagare är mönstret tydligt ju högre utbildning desto kortare bidragsperioder. Bland utrikes födda bidragstagare är däremot mönstret inte lika tydligt. Fördelningen av bidragstider ser likartad ut för personer med kortast utbildning och personer med längst utbildning. Inom gruppen utrikes födda har personer med högst gymnasieutbildning relativt sett kortare bidragsperioder än personer med eftergymnasial bildningsnivå. Diagram 3.1 Socialbidragstagare 1999 efter bidragstid, utbildningsnivå och födelseland Anm. Socialbidragstagare avser registerledare , födelseland avser registerledarens födelseland. Källa: , SCB, beräkningar 3.3Socialbidragen och andra inkomstkällor För hushåll med otillräckliga eller inga inkomster av arbete är det i första hand andra delar av socialförsäkringarna och arbetslöshetsförsäkringen som skall tillgodose behovet av ekonomisk trygghet. Hur väl de mer generella systemen svarar mot de försörjningsbehov som finns påverkar därför i hög grad behoven av socialbidrag. Omfattningen av socialbidragstagandet är givetvis också beroende av utformningen och reglerna i själva socialbidragssystemet. De flesta socialbidragshushåll har inkomster vid sidan av socialbidraget. Hälften av socialbidragshushållen hade inkomster från minst fyra övriga inkomstkällor 1999.13 Det är vanligt att ha inkomster från arbete eller från de vanligaste transfereringssystemen, vilket framgår av tabell 3.8. Två tredjedelar av so- cialbidragshushållen hade inkomster från arbete . av socialbidragshushållen hade bostadsbidrag och nästan hälften hade transfereringar vid arbetslöshet. Inkomsterna är dock i genomsnitt låga. Ett hushåll med socialbidrag hade i genomsnitt i inkomst av arbete . De genomsnittliga inkomsterna från övriga transfereringssystem var betydligt lägre. Bidragshushållen har, jämfört med de hushåll som inte fått socialbidrag , i lägre grad inkomster av arbete och i större utsträckning transfereringar från andra system, med undantag av föräldrapenning och transfereringar vid ohälsa. Tabell 3.8 Förekomst av olika inkomstkällor 1999 - hushåll utan resp. med socialbidrag håll, kr per hushåll Definition av inkomstkällor; Inkomst av arbete definieras som förvärvsinkomst inklusive inkomst av hobbyverksamhet. Transferering vid arbetslöshet utgörs av inkomster i form av ersättning från arbetslöshetskassa vid arbetslöshet och arbetslivsutveckling, utbildningsbidrag vid arbetsmarknadsutbildning samt vuxenstudiestöd och studiebidrag till arbetslösa. Som bostadsbidrag definieras bidrag till barnfamiljer och ungdomshushåll upp till utan barn. Transferering vid studier utgörs av studiepenning, studiemedel/studiehjälp, vuxenstudiestöd, särskilt utbildningsbidrag () samt utbildningsbidrag för doktorander. I transfereringar vid ohälsa ingår sjukpenning, arbetsskadeersättning, rehabiliteringsersättning, smittbärarpenning samt havandeskapspenning. I förtidspension tillförs bostadstillägg till pensionärer, särskilt bostadstillägg till pensionärer samt kommunalt kompletteringsbelopp i de fall dessa inkomster förekommer. I övriga pensioner ingår ålderspension inkl. ATP, delpension, avtalspension, privat och frivillig pensionsförsäkring samt livränta (AGS och TFA). Källa: , SCB, beräkningar Hushåll med med socialbidrag saknar oftare inkomster av arbete och har i mindre utsträckning inkomster från andra trans- 13 Se underbilagetabell 3. fereringssystem, med undantag för bostadsbidrag och barnbidrag.14 Tabell 3.8 visar hur vanliga olika inkomstkällor var . Det finns däremot ingen uppgift om hur stor andel av socialbidragshushållen som var oförsäkrade, dvs. hushåll där någon är exempelvis arbetslös utan arbetslöshetsersättning eller sjuk utan sjukpenning. statistik visar dock att i vart fjärde bidragshushåll var exempelvis någon arbetslös utan arbetslöshetsersättning under 1999.15 Andelen var betydligt högre bland ensamstående utan barn än bland ensamstående med barn. Detta gäller speciellt män. Av tabell 3.8 framgår det inte heller om man haft inkomster från de olika systemen eller under olika perioder . Den visar dock att individer ofta berörs av inkomster från flera olika transfereringssystem. Det gör att man kan vänta sig ett minskat behov av socialbidrag vid höjningar av ersättningsnivåerna eller sänkningar av kvalifikationskraven i andra system. 16 Detta är emellertid något som skulle medföra oönskade effekter ur många andra perspektiv. Försämringar i andra system leder på motsvarande sätt till att man kan förvänta sig ett ökat socialbidragsberoende. 3.4Kostnader i förhållande till årsnorm Det är också intressant att studera hur stor del av årsnormen som olika hushållstyper är i behov av för att klara sin försörjning. Med årsnorm avses det belopp hushållet är berättigat till om hushållet skulle uppbära socialbidrag . 17 Ett hushåll som får socialbidrag med maximalt belopp under får av årsnormen. Årsnormen och de utbetalda beloppen varierar mellan olika hushållstyper. I tabell 3.9 redovisas hur det genomsnittliga beloppet som en viss hushållstyp har fått förhål- 2001/02:1 BILAGA 3 ler sig till årsnormen för gruppen. Bland svenskfödda hushåll tenderar ensamstående hushåll vara i behov av en större del av årsnormen än gifta/sammanboende. Det omvända gäller utrikes födda hushåll. Den verkliga skiljelinjen ligger emellertid, vilket vi också tidigare sett, mellan svenskfödda och utrikes födda hushåll. Utrikes födda hushåll har behov som oftare ligger närmare årsnormen.18 Tabell 3.9 Socialbidrag efter hushållstyp 1999 som andel av årsnorm Gift/sammanb. Gift/sammanb. Gift/sammanb. Källa: (2000), Socialbidrag 1999 och SCB:s beräkning av årsnorm Den följande diskussionen fokuserar något djupare på de tre grupper som är överrepresenterade i förhållande till sin andel av befolkningen. Det är ensamstående kvinnor med barn, utrikes födda hushåll och flyktingar samt ungdomar. En- samstående kvinnor med barn är sedan ett antal decennier tillbaka den grupp som haft det högsta bidragstagandet av samtliga hushållskategorier. har emellertid andra grupper strömmat in i socialbidragssystemet, särskilt flyktingar och ungdomar . Ensamstående kvinnor med barn 14Se underbilagetabell 4. 15Socialstyrelsen (2000), Socialbidrag 1999, Statistik, Socialtjänst 2000:8, officiella statistik. 16Effekter av skatter och transfereringar kan inte enbart bestämmas utifrån en granskning av gällande regler eller hur många som för tillfället berörs av systemen. För att analysera relationerna mellan socialbidragssystemet och andra komponenter av transfereringssystemet måste man ta hänsyn till interaktionen mellan olika skatte- och transfereringssystem och att hushållens beteende i hög grad påverkas av regelsystemen. 17Se underbilagan för närmare beskrivning av årsnormen. Ensamstående hushåll med barn är en utsatt grupp i samhället. Ensamförsörjaren kan ha svå- 18 Det är också möjligt att tolka andelarna i form av helårsekvivalenter. För ensamstående hushåll anger andelen direkt hur stor del av en helårsekvivalent som hushållet utgör. För gifta/sammanboende hushåll måste andelen multipliceras med två. För en närmare beskrivning av måtten hänvisas till underbilaga. 2001/02:1 BILAGA 3 rare att anpassa fördelningen mellan arbete och omvårdnad om barn, och svårare att anpassa sig till arbetsgivarnas krav. Familjer som bara försörjer sig på en arbetsinkomst drabbas, naturligtvis, också ekonomiskt hårdare vid arbetslöshet än familjer med flera försörjare. Det är, vilket tabell 3.1 visade, stor skillnad i behoven av socialbidrag mellan ensamstående kvinnor med barn och ensamstående män med barn, vilket kan spegla att det är relativt resursstarka män som har ensam vårdnad om sina barn. De ensamstående mödrarnas ekonomi har försämrats . De drabbades hårt av arbetslösheten. Var tredje ensamstående kvinna med barn som hade socialbidrag var även arbetslös utan ersättning under 1999.19 ökade hyror och barnomsorgsavgifter och ersättningsnivåer minskade i många bidragssystem. Sociala transfereringar utgjorde nästan hälften av de totala inkomsterna, vilket är en kraftig ökning jämfört med slutet av då andelen var 30 procent.20 Att en stor del av inkomsten kommer från sociala transfereringar gör att ensamstående mödrar blir mycket känsliga för ändringar i skatter och transfereringar. Skatte- och bidragssystem bidrar till s.k. fattigdomsfällor.21 Problemet förstärks av att ensamstående mödrars arbetsutbud förefaller vara känsligare för ekonomiska incitament än andra grupper, troligen på grund av att de värderar fritiden högre, då den kan ägnas åt omsorg om barnen.22 Typfallsberäkningar visar att ensamförsörjare med barn kan ha marginaleffekter23 på , vilket innebär att deras inkomst ökar med motsvarande en tiondel av den ökade löneinkomsten.24 Således kan vissa ensamstående mödrar bara marginellt förbättra sin ekonomiska standard genom att arbeta. Det har visats att generösa ickeinkomstprövade stödformer som minskar marginaleffekterna kan öka incitamenten för arbete 19Socialstyrelsen (2000), Socialbidrag 1999, Statistik, Socialtjänst 2000:8, officiella statistik. 20Sainsbury (2000), i Välfärd och försörjning (2000), 2000:40, . 21För definition, se underbilaga. 22Pylkkänen, E. (2000): Modeling Wages and Hours of Work, 23Med marginaleffekter menar vi den del av en inkomstökning som går bort i skatt, minskade bidrag och höjda avgifter. 24ESO (1997), Lönar sig arbete? , Ds 1997:73. på ett sådant sätt att det långvariga socialbidragsberoendet kan brytas.25 Det bör dock framhållas att trots att marginaleffekter är viktiga, finns även andra förhållanden som förklarar att så stor del av de ensamstående mödrarna i många fall har svårt att försörja sig. Många är födda i annat land eller har kort utbildning. Detta leder i allmänhet till större svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. En orsak till att socialbidragstagandets omfattning varierar över tiden är förändringar av utsatta gruppers relativa storlek. har över 400 000 personer fått uppehållstillstånd i . Ungefär hälften av hushållen var flyktingar, de flesta utomeuropéer eller grupper från f.d. . var inströmningen av utrikes födda hushåll särskilt stor. Utrikes födda hushåll är ingen homogen grupp utan skiljer sig åt med avseende på t.ex. vistelsetid i , ursprungsland och invandringsorsak. Dessa faktorer samvarierar ofta med varandra och med risken att behöva socialbidrag. Socialbidragstagandet har visat sig vara störst för dem som kommer från områden som geografiskt och kulturellt ligger längre från . De som kommit till som flyktingar har ett väsentligt högre bidragstagande än de som anlänt av andra skäl.26 Detta förklaras av att flyktingar genomgår en introduktion för att lättare kunna integreras i samhället. De har då socialbidrag eller introduktionsersättning som huvudsaklig försörjning. Det lägsta bidragstagandet har s.k. anhöriginvandrare. Jämfört med de som kommer till av familjeskäl eller på grund av arbete eller studier, kan flyktingar vara i en mer utsatt situation och kan därmed behöva på sig att komma in i det svenska samhället. Behovet av socialbidrag är ofta övergående, men det tar oftast för flyktingar och personer som invandrat av andra skäl att komma 25SOU (2001), Ur fattigdomsfällan, Slutbetänkande av , , SOU 2001:24 och (2000), Fördelningspolitisk redogörelse, särtryck ur Budgetpropositionen . 26Franzén, E. (2000), Socialbidrag bland invandrare, i Puide, A. ): Socialbidrag i forskning och praktik, . in på arbetsmarknaden och integreras i samhället.27 Stödbehoven är särskilt stora i landet (se tabell 3.10). Det genomsnittliga ersättningsbeloppet uppgår till 55 000 per bidragshushåll vilket är betydligt högre än för svenskfödda bidragshushåll och utrikes födda bidragshushåll som invandrat . Personer i utrikes födda bidragshushåll utgör även en stor del av hushållen med långvarigt socialbidragsbehov (se tabell 3.7).28 Här utgör utrikes födda ålderspensionärer utan rätt till folkpension en viktig grupp.29 Flyktingar tycks dock minska sitt bidragsberoende något fortare än andra invandrargrupper.30 Det finns i kommande avstämningar anledning att studera utrikes födda hushåll närmare och undersöka vilka insatser som kan förkorta den relativt långa tid det tar för dem att komma in på arbetsmarknaden och i samhället. Tabell 3.10 Data över socialbidragstagandet 1999 efter invandringsår Källa: , SCB, beräkningar För de allra flesta ungdomar beror socialbidragstagandet främst på svårigheter att komma in på arbetsmarknaden. första år minskade sysselsättningen bland ungdomar 27Franzén, E. (1997), Socialbidrag och invandrare, Socialvetenskaplig tidskrift, årgång 4, nr 4. och , J. and Lofstrom, M. (1999), Immigrant Assimilation and Welfare Participation: Do Immigrants Assimilate Into or Out-of Welfare? 28Socialstyrelsen (1999), Långvarigt socialbidragstagande under 1990- talet, , Artikelnr. 29Bergmark (2000), i Välfärd och försörjning (2000), 2000:40, . 30Hansen, J. and Lofstrom, M. (1999), Immigrant Assimilation and Welfare Participation: Do Immigrants Assimilate Into or Out-of Welfare? 2001/02:1 BILAGA 3 Från att av 2024 åringarna arbetade rasade deras sysselsättningsnivå till . Förvärvsfrekvensen var länge låg, men har ökat under senare år.31 De vanligaste orsakerna till att ungdomar behöver socialbidrag är att de inte kvalificerat sig till arbetslöshetsersättning eller har låg ersättning vid deltagande i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogram. Detta är vanligare bland männen. Av de manliga socialbidragstagarna saknade arbetslöshetsersättning. Motsvarande andel för kvinnor var . I åldersgruppen 2529 var andelarna 50 respektive 37 procent.32 Många ungdomar har också socialbidrag under studieuppehållen, när man avslutat eller innan man påbörjat sin utbildning. Antalet värnpliktiga har också minskat kraftigt. Ungdomar har långvarigt socialbidrag i lägre grad än äldre. Det gäller både svenskfödda och utrikes födda ungdomar. Den generella nedgången i bidragstagande har haft ett tydligt genomslag framförallt bland de unga. Ungdomsarbetslösheten har minskat som sysselsättningen har ökat. Arbetslösheten har också minskats genom aktiva stora utbildningssatsningar och arbetsmarknadspolitiska insatser. 4 Att uppnå socialbidragsmålet Förklaringar till nivåmässiga variationer i socialbidragsberoendet kan sökas i förhållanden av strukturell karaktär och i individuella orsaker. Utvecklingen på arbetsmarknaden och befolkningsförändringar (t.ex. invandring) har haft stor betydelse . Utformningen av trygghetssystemen har också varit betydelsefulla. I detta avsnitt studeras hur socialbidragen kan komma att utvecklas . Av central betydelse är sysselsättningsutvecklingen eftersom den är avgörande för hur många som kan försörja sig genom arbete. Därtill kommer olika insatser att krävas för att uppnå 31Salonen (2000), i Välfärd och försörjning (2000), 2000:40, . 32Socialstyrelsen (2000), Socialbidrag 1999, Statistik, Socialtjänst 2000:8, officiella statistik. 2001/02:1 BILAGA 3 Tänkbara åtgärder och deras betydelse för utvecklingen diskuteras. 4.1Socialbidragstagandet i hög grad beroende av arbetsmarknadsläget Möjligheterna till självförsörjning är avgörande för utvecklingen av antalet socialbidragstagare. Dessa hänger intimt samman med möjligheten att få ett jobb och således med utvecklingen av sysselsättningen. Det går heller inte att minska behovet av socialbidrag på ett strukturellt hållbart sätt utan ökad sysselsättning. Utan högre sysselsättningsnivå skulle ett minskat antal socialbidragstagare innebära en ökad belastning på andra bidragssystem om personer fortfarande var i behov av försörjning. Många arbetslösa omfattas av ersättning från arbetslöshetskassa och andra väljer att stanna utanför arbetskraften vid en lägre sysselsättningsnivå, t.ex. för att studera. Det gör att sysselsättningsnivån är mer central än arbetslöshetsnivån. Av diagram 4.1 framgår tydligt att antalet hushåll som erhåller socialbidrag ökar då sysselsättningen sjunker och minskar då sysselsättningen stiger. Med en så tydlig samvariation mellan sysselsättning och socialbidragsberoende kan man förvänta sig att behovat av socialbidrag minskar med en ökad sysselsättning. Om 80- procentsmålet för sysselsättningen uppnås kommer en del av målet om ett halverat socialbidragsberoende att uppnås . Diagram 4.1 Samvariation mellan sysselsättning och antal socialbidragshushåll Sysselsatta, 20-64 åt Källa: (2001) och SCB:s arbetskraftsundersökningar () helårsekvivalenter minskar emellertid i relativt lägre takt än antalet bidragshushåll. Detta hänger huvudsakligen samman med att de genomsnittliga bidragsnivåerna är lägre för de hushåll som snabbast lämnar socialbidragsberoende. Hushåll med större behov tenderar således att bli kvar som socialbidragstagare. Sambandet är emellertid tillräckligt starkt för att göra en uppskattning av hur olika utveckling på sysselsättningen kommer att påverka socialbidragsberoendet. Att hushåll med större behov tenderar att utgöra en större del av bidragshushållen talar emellertid för att utväxlingen mellan sysselsättning och helårsekvivalenter blir mindre gynnsam . I diagram 4.2 redovisas resultaten från två alternativa uppskattningar av helårsekvivalenterna utifrån sysselsättningens utveckling.33 Den ena motsvarar det s.k. högtillväxtalternativet där regeringens mål om 80-procents sysselsättningsgrad uppnås 2004, den andra basalternativets kalkyl med 78,3 procents sysselsättningsgrad . I inget av alternativen räcker sysselsättningsutvecklingen till att på egen hand halvera socialbidragsberoendet fram . Beroende på antagandet om sysselsättningsutvecklingen kommer socialbidragsberoendet fortfarande att motsvara mellan 15 000 och 30 000 helårsekvivalenter över halveringsmålet. Diagram 4.2 Simulering av antalet helårsekvivalenter vid olika antagande om sysselsättningsgrad fram Sysselsättningsgrad, 78, Källa: SCB, beräkningar Det finns också ett tydligt samband mellan anta- let bidragshushåll och antalet helårsekvivalenter vilket visades i kapitel 2 (se diagram 2.1). 33 Se underbilagan för en beskrivning av uppskattningarna. 4.2Insatser behövs för att påverka antalet socialbidragstagare Det är vanligt att ange arbetslöshet som den viktigaste förklaringen till socialbidragstagandets omfattning. Personer som inte har något jobb riskerar i större utsträckning än andra att behöva socialbidrag. Många arbetslösa har dock arbetslöshetsersättning. Av de arbetslösa har ersättning från arbetslöshetskassa och har grundbelopp.34 Endast ett fåtal individer har historiskt utförsäkrats. En omfattande användning av arbetsmarknadspolitiska program har tidigare gjort att de arbetslösa kunnat kvalificera sig för nya ersättningsperioder. Nya hårdare krav i arbetslöshetsersättningen och en borttagen möjlighet att kvalificera sig för nya ersättningsperioder genom programdeltagande verkar i riktning mot ökad utförsäkringsrisk. Den nyinförda aktivitetsgarantin, samt att arbetsförmedlaren fått möjlighet att föreslå arbetslöshetskassan att en persons ersättningstid förlängs, kommer emellertid motverka den ökade utförsäkringsrisken för grupper som inte lyckas etablera sig på arbetsmarknaden på egen hand. Arbetslösa som enbart har rätt till grundbelopp har större behov av socialbidrag. En majoritet av denna grupp är ungdomar som kommer direkt ifrån skolan, eller som haft tillfälliga jobb och ännu inte befunnit sig på arbetsmarknaden tillräckligt för att få arbetslöshetsersättning. En annan viktig grupp är utrikes födda, i synnerhet flyktingar som ännu inte kunnat etablera sig på arbetsmarknaden. Ungdomar får socialbidrag under begränsade tider, eftersom de finner arbete betydligt snabbare än äldre arbetssökande. I takt med det förbättrade arbetsmarknadsläget har ungdomarnas bidragstagande minskat. Trots detta kommer det sannolikt även fortsättningsvis att finnas ungdomar som i ett inledningsskede kan vara beroende av socialbidrag. 2001/02:1 BILAGA 3 Nästan en fjärdedel av socialbidragshushållen erhöll transfereringar vid ohälsa , vilket framgår av tabell 3.8. Det är en mindre andel än bland hushåll som inte hade socialbidrag. Dessutom hade de flesta inkomster från andra transfereringssystem samt inkomst av arbete . Hushåll som endast har socialbidrag och sjukpenning utgör en marginell grupp. Detta är inte förvånande då ersättningen i sjukförsäkringen är inkomstrelaterad och därmed i allmänhet högre än socialbidragsnormen. Är man kvalificerad för ersättning torde de fall man kan se på årsbasis till största del vara de som fått sjukersättning en del av året inte som utfyllnad för andra inkomster . Insatser på sjukförsäkringsområdet är viktiga, däremot förväntas generella systemförändringar inte få stor betydelse för utvecklingen av socialbidragsberoendet då många förslag till förändringar endast påverkar de individer som redan är berättigade till sjukpenning förändringar av takbelopp och ersättningsnivåer etc. Personermed svag eller ingen förankring på arbetsmarknaden påverkas däremot inte av detta eftersom de ofta saknar upparbetad rätt till ersättning från försäkring. Genomförda simuleringar35 tyder på att generella systemförändringar medför mycket höga kostnader, utan nämnvärda effekter på socialbidragstagandet. Riktade insatser mot väldefinierade grupper borde således vara ett mer framkomligt sätt för att minska socialbidragsberoendet. Särskilt intressanta är de personer som av någon anledning står utanför sjukförsäkringssystemet och därmed saknar ersättning i form av sjukpenning. Det är dock svårt att, med befintlig statistik, uttala sig om denna grupp. En studie från Hisingen36 visar att en majoritet utgörs av personer som inte är födda i , som endast har förgymnasial utbildning eller som varit arbetslösa . Dessutom har drygt en fjärdedel haft socialbidrag och fler än hälften har psykiska problem som sjukdomsorsak. 34 Uppgiften är hämtad från AMS händelsedatabas. 35HINK, SCB, beräkningar. 36Andreasson, och , (2000), Rehabilitering inom sjuka utan sjukpenning, DELTA. 2001/02:1 BILAGA 3 En kommun får bevilja introduktionsersättning till flyktingar och vissa andra utrikes födda som har tagits emot i kommunen inom ramen för det kommunala flyktingmottagandet de genomgår ett introduktionsprogram. Kommunen bestämmer introduktionsersättningens storlek. Flyktinghushåll med enbart introduktionsersättning ingår inte i beräkningen av helårsekvivalenter. Inte heller ingår kostnaden för introduktionsersättning för de hushåll som både har socialbidrag och introduktionsersättning. Antalet flyktinghushåll som fick bidrag uppgick till 20 900.