prop · GP0330 · 2001-10-16 00:00:00 — En riktlinjedebatt genomfördes också på rådsmötet . Däremot diskuterades inte förslagets sakinnehåll i arbetsgruppen, utan detta arbete övergick till det svenska ordförandeskapet. Ärendet har föredragits i såväl trafikutskottet som i . 19.2.10 Harmonisering av bussars längd (femtonmetersbussar) Kommissionen presenterade ett förslag, (KOM (2000) 137 slutlig), till ändring av direktivet om mått och vikt på tunga fordon (96/53/EG) som innebär att den tillåtna längden på bussar i trafik inom EU ökar . Bakgrunden till förslaget är de varierande busslängder som tillåts i nationell trafik inom medlemsstaterna och behovet av att skapa enhetliga regler för bussoperatörerna inom EU (i enlighet med fördragets artikel 71, f.d. artikel 75). Till grund för förslaget ligger bl.a. en rapport om effekterna av att tillåta bussar med en längd av inom gemenskapen som kommissionen publicerade . Enligt rapporten fanns såväl ekonomiska som miljömässiga vinster med bussar som är jämfört med . föreslog tre ändringar i den första behandlingen som publicerades : förlängda tidsfrister för att använda bussar som tagits i bruk före direktivets ikraftträdande (), förtydligande om oledade bussar och ledbussar samt ökad längd för ledbussar , kravet på tre axlar begränsas till bussar som är längre än . Förslaget, som stöds av bussbranschen, busstillverkarna, trafikhuvud- männen och de berörda fackliga organisationerna, planerades bli behandlat under det svenska ordförandeskapet. 19.2.11 Förslag till typgodkännandedirektiv för bussar Kommissionen tog 1993 initiativ till ett särskilt typgodkännandedirektiv Syftet med förslaget har varit att avlägsna hinder för den fria rörligheten för bussar samt att förbättra väg- och passagerarsäkerheten. När förslaget publicerades och därefter behandlades i rådsarbetet skärptes efter hand kraven på tillgänglighet till bussarna för personer med Förslaget har utarbetats med bestämmelserna i reglementen för FN:s ekonomiska kommission för (UN/ECE) riktade i sin första behandling hård kritik mot förslagets omfattning och detaljrikedom. behandlats med hög prioritet under de tyska, finska och portugisiska En gemensam ståndpunkt om ett omarbetat förslag Det omarbetade förslaget innehåller generella krav för bussar som bl.a. omfattar sidostabilitet, belastningsfördelning, lastningsförutsättningar, skydd mot brandfara, hållfasthet hos karosseristommen, passagerar- utrymme, passagerarantal, på- och avstigningsdörrar, säten, inner- belysning och bestämmelser om nödutgångsdörrar, nödutgångsluckor och takluckor. Typgodkännande kan ske för chassi eller kaross som separata tekniska enheter. Kraven på tillgänglighet har specificerats i en särskild bilaga. Dessa krav är obligatoriska för tätortsbussar. För övriga busstyper kan medlemsstaterna själva välja vilken grad av tillgänglighet som skall gälla nationellt. Efter andra behandling planeras förslaget behandlas under det svenska ordförandeskapet. 19.2.12 Reglering av transittrafik för tunga transporter genom (ekopunkter) Syftet med systemet med miljöpoäng eller ekopunkter är att minska kväveoxidutsläppen från lastbilstrafiken genom . Systemet infördes i lagstiftningen genom antagandet av protokoll nr 9 till Anslutningsakten för , och . I protokoll nr 9 finns en skyddsklausul som säger att om antalet transittransporter genom överstiger referenssiffran med skall kommissionen vidta lämpliga åtgärder för det efterföljande året. De åtgärder som är aktuella är minskningar av det totala antalet punkter. konstaterades det att antalet transittransporter hade överskridit referenssiffran, vilket innebar att den totala kvoten av ekopunkter för måste minskas med mer än 2 miljoner punkter (motsvarande ungefär 350 000 transporter). För att minimera den skada som en sådan betydande reducering skulle innebära föreslog kommissionen (KOM (2000) 395) att minskningen skulle spridas över de som kvarstår av ekopunktsystemet. Kommissionen föreslog också att bördan för minskningen skulle fördelas på de medlemsstater vilkas åkerier bidragit till att tröskeln på överskridits. var inte ett av dessa länder. Efter långa diskussioner på olika nivåer, i ekopunktskommittén, i Coreper och på transportministerrådet kunde majoriteten av medlems- staterna, däribland , slutligen enas och godta kommissionens förslag (EG) nr 2012/2000. Medlemsstaterna valde således att fördela neddragningen under de år som är kvar av systemet. 19.3.1 Sjöfartsavtal med tredjeland Rådet beslutade om att försöka träffa sjöfartsavtal med och . Arbetet med att försöka få till stånd sådana avtal fortgick . Något möte ägde dock inte rum . Avtal med dessa två stater anses som mycket viktiga. Kommissionen var mycket aktiv när det gäller diskriminerande åtgärder som medlemsstaterna utsätts för i olika länder. Kommissionen har bl.a. haft kontakter med , , , och . 19.3.2Mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester antogs direktiv /59/EG om mottagnings- anordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester. Direktivet syftar till att minska utsläppen av avfall till sjöss genom att öka tillgången till och användningen av mottagningsanordningar. Antagandet föregicks av en förlikningsprocess, då och rådet hade olika uppfattningar om hur systemet med avgifter för mottagandet av avfall i hamnarna skulle utformas. Direktivet föreskriver nu att alla fartyg som anlöper en hamn i betydande utsträckning skall bidra till att täcka kostnaderna för mottagandet, oavsett om fartyget i fråga faktiskt använder anordningarna eller ej. Den återstående delen av kostnaderna skall, i förekommande fall, täckas på grundval av de typer och mängder avfall som faktiskt lämnas av fartyget. 19.3.3 Säkrare oljetransporter till sjöss Med anledning av oljetankfartyget förlisning utanför 1999 presenterade kommissionen ett meddelande om säkerheten vid oljetransporter till sjöss (KOM (2000) 142 slutlig) . Meddelandet innehåller förslag till tre rättsakter i syfte att förhindra nya liknande olyckor. Förslagen rör hamnstatskontroll, klassificeringssällskap och oljetankfartyg med dubbelskrov. Förslaget till direktiv om ändring i direktiv /21/EG om hamnstatskontroll innebär i korthet att en mer omfattande kontroll av riskfartyg i europeiska farvatten införs. Förslaget till direktiv om ändring i direktiv /57/EG om klassificeringssällskap innebär dels en finslipning av reglerna för gemenskapserkännande av klassificeringssällskap, vilket även omfattar kontroller och sanktioner, dels en skärpning av de krav som skall uppfyllas av sällskapen. enades transportrådet om gemensam ståndpunkt för båda dessa förslag. I syfte att skynda på det slutliga antagandet av rättsakterna anpassades de gemensamma ståndpunkterna till flertalet av de ändringsförslag som Skr. 2001/02:30 hade i sin första behandling. När det gäller förslaget till förordning om påskyndat införande av bestämmelser om dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov ansåg rådet att sådana bestämmelser i första hand skulle beslutas på internationell nivå. enades därför transportrådet om en gemensam strategi för hur EU:s medlemsstater skulle agera vid förhandlingarna i den internationella sjöfarts- organisationen . Vidare enades transportrådet om att resultatet av IMO:s förhandlingar skulle avvaktas och därefter skyndsamt överföras till EG-lagstiftningen, förutsatt att resultatet blev godtagbart. I annat fall skulle EU besluta om egna bestämmelser. presenterade kommissionen ett meddelande (KOM (2000) 802 slutlig) om en andra omgång gemenskapsåtgärder när det gäller sjösäkerhet till följd av oljetankfartyget förlisning. Meddelandet innehåller förslag till tre rättsakter: ett direktiv om inrättande av ett gemensamt övervaknings-, kontroll- och informationssystem för sjöfarten, en förordning om upprättandet av en fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja i europeiska vatten och om därmed förbundna åtgärder, samt en förordning om inrättandet av en europeisk sjösäkerhetsbyrå. Behandlingen av förslagen inleds . lämnade kommissionen förslag till ytterligare ett par rättsakter på sjösäkerhetsområdet. Ett av förslagen till direktiv avser fastställande av krav och harmoniserade förfaranden för säker lastning och lossning av bulkfartyg (KOM (2000) 179). Frågan behandlades och rådet enades om en gemensam inriktning . Vidare lämnade kommissionen dels ett förslag till förordning om sjösäkerhetskommittén och om ändring av förordningarna om sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg, dels förslag till ett direktiv om ändring av direktiven om säkerhet på fartyg och förhindrande av förorening från fartyg (KOM (2000) 489). Syftet är att inrätta en sjösäkerhetskommitté som skall ersätta de fem olika kommittéer som finns samt att underlätta en senare uppdatering av förordningar och direktiv på sjösäkerhetsområdet med hänsyn till utvecklingen av internationell rätt. Förslaget började behandlas i rådsarbetsgruppen . Rådet gav kommissionen i uppdrag att ta fram en rapport om hur den civila luftfarten skulle kunna effektiviseras. var den tilltagande trängseln i det europeiska luftrummet. Kommissionen inrättade en så kallad högnivågrupp med Skr. 2001/02:30 nationella experter inom civil och militär luftfart. Från svensk sida deltog , och Försvarsmakten. Gruppens arbete resulterade i en rapport om ett gemensamt europeiskt luftrum. Rapporten presenterades för transportministrarna . Den innehåller olika förslag på åtgärder för att effektivisera den europeiska flygtrafiktjänsten. Den viktigaste flygsäkerhetsfrågan har varit inrättandet av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet, . beslutade transportministrarna att man i stället för den tidigare planerade europeiska myndigheten skall inrätta en gemenskapsbyrå. Kommissionen lade fram ett nytt förslag till förordning om detta (KOM (2000) 595). Syftet är att ta fram gemenskapsregler för flygsäkerhet. För att uppnå detta syfte skall dagens mellanstatliga samarbete ersättas med gemenskapsbyrån . Rådet har behandlat kommissionens förslag. Utöver har rådet även diskuterat dels ett förslag till direktiv om säkerhetskrav för kabinbesättningar, dels ett förslag till förordning om ändring av rådets förordning (EEG) 3922/91 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom civil luftfart. Förordningsförslaget handlar om att gemenskapen inför flygsäkerhetsregler för kommersiella transporter av personer och gods. 19.4.3 Skadeståndsansvar vid flygolyckor Kommissionen presenterade ett förslag till en förordning om ändring i förordningen (EG) 2027/97 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor. Förslaget innebär att den gällande förordningen anpassas till konvention om vissa enhetliga bestämmelser för internationella lufttransporter (Montrealkonventionen) så att gemenskapen och medlemsstaterna kan tillträda denna konvention. Enligt förslaget ändras förordningens regler om ersättning för personskada, förskottsbetalning och information. Vidare innebär förslaget att det införs ersättning vid skador på grund av förseningar och skada på bagage. är generellt sett positivt till förordningsförslaget. Behandling av rättsakter kommer att inledas och bedrivas under svenska ordförandeskapet. 19.4.4 Förhållandet till tredjeland Kommissionen har förhandlat med tio central- och östeuropeiska stater om en utvidgning av den inre luftfartsmarknaden. Förhandlingarna är nu avslutade och avtalet omfattar alla länderna utom . har begärt mycket långa övergångstider vilket inte kan accepteras av kommissionen och medlemsstaterna. Avtalet omfattar nu även . Det finns förhoppningar om att avtalet skall kunna skrivas . Några ytterligare luftfartsförhandlingar mellan kommissionen och , grundade på det första begränsade mandat rådet beslutade om , har inte hållits. Något beslut om ett utvidgat mandat, som omfattar även trafikrättigheter och som kommissionen eftersträvar, har inte fattats. har vidhållit den i princip positiva inställningen till en gemensam luftfartsmarknad över och till arbetet med ett utvidgat mandat, allt under förutsättning att detta inte innebär en försämring av vad som gäller enligt det s.k. open skies-avtalet (bilateralt luftfartsavtal som innebär en i det närmaste total avreglering av flyg- trafiken mellan länderna) som har ingått med . Kommissionen har anmält och vissa andra medlemsstater till med anledning av deras open skies-avtal med , som enligt kommissionen innebär att bl.a. har brutit mot sina förpliktelser mot unionen. har bestridit att några överträdelser har skett. Beslut från domstolen kan förväntas . 19.4.5 Luftfart och miljö Rådet beslutade att anta förordning (EG) 925/99 om att begränsa landningsrätten för vissa äldre typer av flygplan, som försetts med ljuddämpare. Förordningen trädde i kraft . motsatte sig förordningens tillämpning på luftfartyg från tredjeland och initierade ett ärende inom FN-organet för civil luftfart () om förlikning mellan EU:s medlemsstater och . uppmanade EU och till fortsatta förhandlingar. enades rådet om slutsatser om kommissionens meddelande om luftfart och miljö (KOM (1999) 640). I slutsatserna välkomnar rådet bland annat kommissionens initiativ att ta itu med frågan om luftfarten och miljön på ett övergripande sätt och uppmanar kommissionen att fortsätta sitt arbete på grundval av samma meddelande. presenterade kommissionen meddelandet (KOM (2000) 821), i vilket man föreslår en rad målsättningar på miljöområdet inom gemenskapen inför 33:e generalförsamling . 19.5 Transeuropeiska nät för transporter Fördelning av stöd för Kommissionen fattade beslut om fördelning av ekonomiskt stöd till transeuropeiska nät för transporter, TEN-T. Rådets förordning 2236/95/EG om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät är gemensam för transport-, tele- och energinäten och utgör den rättsliga grunden för det ekonomiska stöd som genom årliga beslut i finansieringskommittéer fördelas till projekt av gemensamt intresse. De svenska projekt som beviljades stöd är: Studier när det gäller en järnväg mellan och . Undersökningar och projektering av en tunnel under stadskärna (). Uppgradering till 30 tons axellast av den norra delen av (KirunaVassijaure). Förstudier, järnvägsstudier och projektering för nytt dubbelspår på sträckan MalmöArlövFlackarp. Studie av genomförbarhet av alternativa sträckningar och rätning av den enkelspåriga järnvägen för kombinerade transporter mellan och (). Studier respektive åtgärder när det gäller genomförandet av trafikledningssystemet i norra (fas IV). Totalt har fått beviljade som bidrag till genomförande av projekten. Den årliga ansökningsprocessen till TEN-T bygger på direktiv /95, reviderat genom förordning 1655/99. och rådets beslut /96/EG, reviderat , anger i sin tur vilka kriterier som måste vara uppfyllda för att medel skall kunna utbetalas. Varje höst lämnar trafikverken projektansökningar till Närings- departementet som gör en sammanställning och prioritering av projekten. förs bilaterala diskussioner mellan departementet och kommissionen om de olika projekten. Beslut om tilldelning fattas i en särskild kommissionsarbetsgrupp. Besked om medel lämnas /juli, varefter utbetalning sker etappvis. EG har ändrat den finansiella förordningen för TEN som reglerar stödet från EU-budgeten till TEN. En nyhet är att en liten del av medlen kan användas för riskkapitalinvesteringar. Det totala beloppet för stödet under förordningen uppgår till för en sjuårsperiod. Inrättande av ett flerårigt program (MIP) Den ändrade finansieringsförordningen innebär också att merparten av TEN-bidragen skall lämnas inom ramen för ett flerårigt program. Kommissionen beslöt att inrätta ett s.k. Multiannual Indicative Programme (MIP) för perioden 20012006 samt fastställde regler och procedurer för detta. lämnat in ansökningar och beslutades vilka projekt som skall Skr. 2001/02:30 ingå i programmet. De svenska projekt som beviljats stöd är , Södra och Västra stambanorna och väg E6 genom . Bland de gemensamma projekt där deltar beviljades och stöd. Nya kriterier för hamnar har arbete pågått med att revidera riktlinjerna för utveckling av transeuropeiska transportnätverk (TEN-T). och har antagit ett tillägg som preciserar vilka kriterier som skall vara uppfyllda för att en kusthamn eller inlandshamn skall ingå i TEN-T. Syftet är att klarlägga och förstärka transportnätets intermodala karaktär. Fastställandet av förbindelsepunkter skall hjälpa den privata och offentliga sektorn att fatta långsiktiga investeringsbeslut. EU:s näringspolitik skall säkerställa att nödvändiga förutsättningar finns för den europeiska industrins konkurrensförmåga. Unionens insatser skall inriktas på att påskynda industrins anpassning till strukturförändringar och främja ett gynnsamt näringslivsklimat. Inom Europeiska unionen råder stor enighet om små och medelstora företags betydelse för tillväxt, konkurrenskraft, innovation och syssel- sättning. Gemenskapens politik och program bidrar till att skapa en dynamisk företagsmiljö i . har konkurrenskraftsfrågorna stått i fokus på industrirådets dagordning. De frågor som diskuterats är innovationers, informations- och kommunikationsteknologins, humankapitalets och tjänstesektorns betydelse för den europeiska industrins konkurrenskraft. Den europeiska stadgan för småföretag initierades av och inför Europeiska rådets möte i . Stadgan förhandlades , godkändes av allmänna rådet och välkomnades av i Feira . Stadgan behandlar tio områden, viktiga utifrån ett småföretagsperspektiv, som bör prioriteras inom företagspolitiken. Områden som tas upp är bl.a. utbildning i entreprenörskap, regelförbättring, förbättra tillgången på on-linetjänster, ytterligare förbättra den inre marknaden, skattefrågor och finansiella frågor, stärka den tekniska kapaciteten hos småföretag samt förbättrad information till företag. Stadgan är inte rättsligt bindande. Kommissionen skall till Europeiska rådets möte inkomma med en rapport där en genomgång av hur medlemsstaterna har arbetat med de olika frågorna redovisas. Vid industrirådets möte antogs ett nytt flerårigt program för Skr. företag och företagaranda, särskilt för små och medelstora företag (2001 Frågan har redovisats för näringsutskottet och för Programmets målsättning är att öka företagens tillväxt och konkurrenskraft, att främja företagaranda, att underlätta tillgången till kapital, att förenkla och förbättra regelverket, samt att underlätta företagens tillgång till relevant information och möjlighet att delta i program och aktiviteter initierade av EU. är erfarenhetsutbyte, finansiella instrument samt informationsnätverket Det fleråriga programmet innehåller tre finansiella instrument, EFT- startordningen (Facility), SMF-garantin (Småföretagsgarantin) och JEV-programmet () som syftar till att stimulera mindre företag till investeringar och samarbete över gränserna. informationsaktiviteter och nätverk i syfte att underlätta företagens tillgång till relevant information. I syfte att utnyttja goda erfarenheter och finna bra former för att förbättra och förenkla för företag infördes det s.k. Best-förfarandet. Avsikten är att kartlägga problem med hjälp av resultattavlor och rapporter, använda sig av riktmärken och seminarier för att utbyta goda exempel och erfarenheter, för att skapa ett bättre företagsklimat. Näringspolitiska frågor diskuteras förutom i rådet även i kommissionens generaldirektörsgrupp (). Gruppen träffas regelbundet för att diskutera idéer, förslag och utredningsinsatser som underlag för diskussionerna i industrirådet. året har gruppen bl.a. diskuterat riktmärken, utvidgningen, informations- och kommunikationsteknologi, integrering av hållbar utveckling i industripolitiken, EU:s olika finansieringsinstrument och nätverk samt Inom ramen för gemenskapens fleråriga program för små och medelstora företag har en rad aktiviteter ägt rum . () har fortsatt informera små och medelstora företag om EU, den inre marknaden, EU-program och Dessutom har nätverket genomfört ett antal seminarier på temat hur euron påverkar små företag. stora partnerskapsmässor, s.k. Europartenariat genomförts där ca 140 svenska företag deltog. Dessutom genomfördes ett 20-tal specifika partnerskapsmässor, s.k. Interprise. Interprise ägt rum för företag verksamma inom multimedia. genomfördes VISE&VIBEX i med totalt 220 deltagande företag verksamma inom bilindustrin. En första rapport om genomförandet av handlingsplanen för att främja företagaranda och konkurrenskraft har tagits fram av kommissionen. Rapporten redovisar olika initiativ och åtgärder medlemsstaterna och kommissionen genomför inom områden som utbildning och kompetens- utveckling, finansiering och FoU. Kommissionen presenterade även ett antal rapporter om konkurrenskraft, bl.a. konkurrenskraftsrapporten, som ger en sammanfattande bild av konkurrenskraftssituationen jämförelse med och . Kommissionen har också för första Skr. 2001/02:30 gången presenterat dokument med ett antal resultattavlor, bl.a. Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi, Den europeiska resultat- tavlan för innovation samt Benchmarking av näringslivspolitiken första resultaten av resultattavlan. uppvisar goda resultat på flera områden i förhållande till andra medlemsstater. Arbetet med regelförenkling har fortskridit med fortsatt hög prioritet, se avsnitt 8.3.1. 20.2Integration av hållbar utveckling Arbetet med integrering av hållbar utveckling syftar bl.a. till att utveckla ny teknik som kan bidra både till industrins konkurrenskraft och en hållbar utveckling. En viktig förutsättning för detta är ett bra innovationssystem med goda möjligheter för introduktion av ny teknik på marknaden. Ytterligare ett syfte är att stärka dialogen om hållbar utveckling mellan politiska beslutsfattare och marknadens aktörer och att utveckla användningen av incitament som är anpassade till marknadens funktion. Vid rådets möte antogs slutsatser om hur arbetet med integrering av miljö och hållbar utveckling i industripolitiken skall genomföras. Vid industrirådet antogs en rapport som sedan presenterades vid i (se även 26.1.1). Avsikten var att frågan skulle följas upp vid industrirådets möte och att strategin i sin helhet skulle vara klar till toppmötet i . Under förberedelserna för ordförandeskapet har drivit frågan i syfte att få fram ett underlag för ett färdigställande av strategin med kommissionen. Kommissionen visade sig dock ovillig att ta fram ett sådant dokument. valde därför att utarbeta ett s.k. non-paper om en strategi för integration av hållbar utveckling i näringspolitiken. Arbetet med ett non-paper påbörjades . fortsatte arbetet med att modernisera och effektivisera tillämpningen av konkurrensreglerna. Arbetet bedrivs dels i syfte att möjliggöra ökade insatser i fråga om bekämpning av allvarliga överträdelser av förbuden, dels som en förberedelse inför EU:s förestående utvidgning. antog en resolution . Kommissionen presenterade ett förslag till ny rådsförordning (KOM (2000) 582 slutlig), som huvudsakligen är baserat på innehållet i den vitbok som kommissionen antog (KOM (1999) 101 slutlig). Förslaget innebär att den gällande ordningen, med prövning av individuella undantag för visst samarbete mellan företag, tas bort och ersätts av ett legalundantag. Ingripanden avses i större utsträckning grundas på klagomål. Förslaget innebär också en mer aktiv roll för de nationella konkurrens- myndigheterna och domstolarna i fråga om tillämpningen av EG:s Skr. 2001/02:30 konkurrensregler. Kommissionens förslag har behandlats inom ramen för en rådsarbetsgrupp som inrättades . Frågan har också redovisats för . har en positiv inställning till moderniseringsarbetet och anser att det kommer att möjliggöra effektivare konkurrensövervakning. trädde ett nytt gruppundantag för vertikala begränsningar, dvs. konkurrensbegränsande avtal mellan företag i olika handelsled, i kraft.