prop · GO0326 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:26 Bostadsförsörjningsfrågor m.m. Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås en lag om kommunernas bostadsförsörjnings- ansvar. Enligt förslaget skall varje kommun vara skyldig att planera för bostadsförsörjningen i kommunen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Vidare skall kommunen, om det behövs, anordna bostadsförmedling. Kommunala bostadsförmedlingar som förmedlar lägenheter i turordning efter kötid föreslås få en möjlighet att ta ut en köavgift av de hyressökande. Lagen föreslås träda i kraft . I propositionen redovisas också åtgärder och initiativ som regeringen tagit eller avser att ta inom flera områden för att så långt möjligt bidra till att förutsättningarna för ett ökat bostadsbyggande förbättras. En blandning av olika upplåtelseformer bör eftersträvas. Propositionen innehåller förslag om vissa förändringar av Statens bostadskreditnämnds (BKN) verksamhet. BKN går över till mer försäk- ringsmässiga bedömningar och värderingar i sin garantigivning. Som ett led i detta överlåter regeringen åt BKN att själv besluta om garanti- avgiftens storlek. Därigenom kan en differentierad och riskrelaterad avgiftssättning ske. I propositionen redovisas också Byggkostnadsdelegationens arbete och regeringens bedömning av delegationens slutsatser och förslag. Regeringen anser att det är angeläget att följa upp delegationens arbete och avser därför att ge i uppdrag att fr.o.m. inrätta ett byggkostnadsforum med uppgift att bl.a. förmedla kunskaper till byggherrar och att främja utvecklingsarbete och innovationer. Bidraget till bostadsinvesteringar som främjar ekologisk hållbarhet kommer att främst riktas till ekologiska åtgärder i större nybyggnadsprojekt med stor andel hyresrätter. Enligt förslag i budgetpropositionen lämnas bidrag med och därefter inom en årlig ram om . När det gäller byggandet i tillväxtregionerna redovisas bl.a. åtgärder för att göra planprocessen snabbare och smidigare. En översyn i syfte att avlasta regeringen prövningen av överklaganden och att förenkla syste- met för överprövning av kommunala plan- och byggbeslut har påbörjats inom berörda departement. bereds också frågan om att införa regler som gör det möjligt att genomföra tredimensionell fastighetsindelning. Att införa sådana regler skulle kunna underlätta bostadsproduktion. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 1 2 Lagtext 1 2.1 Förslag till lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar 1 2.2 Förslag till lag om ändring i jordabalken 1 3 Ärendet och dess beredning 1 4 Kommunernas bostadsförsörjningsansvar 1 4.1 Bakgrund 1 4.1.1 Den sociala bostadspolitiken 1 4.1.2 lagstiftning 1 4.1.3 Dagens situation 1 4.1.4 Avgifter vid bostadsförmedling 1 4.2 Överväganden och förslag 1 4.2.1 Lag om kommunernas bostadsförsörj- ningsansvar 1 4.2.2 Skyldighet för kommunerna att planera för bostadsförsörjningen 1 4.2.3 uppgift 1 4.2.4 1 4.2.5 Köavgifter vid bostads- förmedling 1 5 Åtgärder för att främja ökat bostadsbyggande 1 5.1 Problem och möjligheter 1 5.2 Sänkta byggkostnader 1 5.3 Bidrag till bostadsinvesteringar som främjar ekologisk hållbarhet 1 5.4 Förändringar av Statens bostadskreditnämnds verksamhet 1 5.5 Bostadsbyggande i tillväxtregionerna 1 6 Ikraftträdande och ekonomiska konsekvenser 1 7 Författningskommentar 1 7.1 Förslaget till lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar 1 7.2 Förslaget till lag om ändring i jordabalken 1 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Kommunernas bostadsförsörjningsansvar . Bilaga 2 Promemorians lagförslag . Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser. Bilaga 4 Förteckning över remissinstanser. Bilaga 5 Sammanfattning av betänkandet Statsgarantier för investeringar i bostäder en utvärdering av BKN-systemet (SOU 2000:13) från Utredningen om utvärdering av statliga kreditgarantier för bostads- investeringar . Bilaga 6 Förteckning över remissinstanser. Bilaga 7 Lagrådets yttrande . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . 2 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att dels antar regeringens förslag till 1. lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar, 2. lag om ändring i jordabalken, dels godkänner vad regeringen föreslår om 3. användning av medel på anslaget 31:11 under utgiftsområde 18 till inrättande av ett byggkostnadsforum (avsnitt 5.3). 4 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 4.1 Förslag till lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar Härigenom föreskrivs följande. 1 § Varje kommun skall planera bostadsförsörjningen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Vid planeringen av bostadsförsörjningen skall kommunen, om det behövs, samråda med andra kommuner som berörs av planeringen. Riktlinjer för bostadsförsörjningen skall antas av kommunfullmäktige. 2 § skall lämna kommunerna i länet råd, information och underlag för deras planering av bostadsförsörjningen. 3 § Om det behövs för att främja bostadsförsörjningen skall en kommun anordna bostadsförmedling. Om två eller flera kommuner behöver gemensam bostadsförmedling, skall dessa kommuner anordna sådan bostadsförmedling. Regeringen får förelägga en kommun att anordna bostads- förmedling enligt första stycket. 4 § En bostadsförmedling som förmedlar lägenheter i turordning efter kötid får, utöver sådan förmedlingsersättning som får tas ut vid yrkesmässig bostadsförmedling enligt 12 kap. 65 a § jordabalken, ta ut en avgift för rätten att stå i kö (köavgift) av den hyressökande. Kravet på förmedling efter kötid skall inte hindra att ett begränsat antal lägenheter som är tillgängliga för kön fördelas enligt ett förturssystem. Köavgiften får tas ut för högst i taget. Kommunen får bestämma avgiften och grunderna för hur den skall tas ut. 5 § En kommun skall lämna regeringen de uppgifter om kommunens bostadsförsörjningsplanering som regeringen begär. Denna lag träder i kraft . 4.2 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 12 kap. 35 och 65 a §§ jordabalken skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 kap. 35 § Hyresgästen får överlåta hyresrätten till sin bostadslägenhet för att genom byte få en annan bostad, om hyresnämnden lämnar tillstånd till överlåtelsen. Tillstånd skall lämnas, om hyresgästen har beaktansvärda skäl för bytet och detta kan äga rum utan påtaglig olägenhet för hyres- värden samt inte heller andra särskilda skäl talar emot bytet. Tillståndet kan förenas med villkor. Första stycket gäller inte, om 1. lägenheten hyrs i andra hand, 2. lägenheten utgör en del av upplåtarens bostad, 3. lägenheten är belägen i ett enfamiljshus som inte är avsett att hyras ut varaktigt eller i ett tvåfamiljshus, 4. lägenheten har upplåtits av någon som innehade den med bostadsrätt och lägenheten alltjämt innehas med sådan rätt, eller 5. hyresavtalet avser ett möblerat rum eller en lägenhet för fritids- ändamål och hyresförhållandet inte har varat i följd. Medverkar en kommun till att hyresgästen får en annan bostad genom att anvisa eller förmedla denna, får kommunen ansöka hos hyresnämnden om tillstånd som avses i första stycket. Detta gäller även kommunalförbund som har hand om bostadsförmedling som är gemensam för två eller flera kommuner. Medverkar en kommun till att hyresgästen får en annan bostad genom att förmedla denna, får kommunen ansöka hos hyresnämnden om tillstånd som avses i första stycket. 65 a § Ingen får ta emot, träffa avtal om eller begära ersättning av hyressökande för anvisning av bostadslägenhet för annat ändamål än fritidsändamål. Sådan ersättning får dock utgå vid yrkesmässig bostadsförmedling enligt grunder som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ingen får ta emot, träffa avtal om eller begära ersättning av hyressökande för förmedling av bostadslägenhet för annat ändamål än fritidsändamål. Sådan ersättning får dock utgå vid yrkesmässig bostadsförmedling enligt grunder som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I fråga om köavgift vid kom- munal bostadsförmedling gäller särskilda bestämmelser i lagen (2000:000) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Den som uppsåtligen bryter mot första stycket döms till böter eller fängelse . Är brottet grovt, döms till fängelse i högst . Den som har uppburit otillåten ersättning är skyldig att betala tillbaka den. Denna lag träder i kraft . 6 Ärendet och dess beredning Promemorian Kommunernas bostadsförsörjningsansvar upprättades inom och . Promemorian har remissbehandlats. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 1 och promemorians lagförslag finns i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3 och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi2000/1847). Kostnaderna för att producera nya bostäder har sedan mitten av 1970- talet ökat snabbare än konsumentprisindex. Inte ens under lågkonjunk- turen sjönk produktionskostnaderna i nämnvärd utsträckning. Regeringen tillsatte därför en byggkostnads- delegation med uppgift att aktivt och i samarbete med byggsektorns aktörer arbeta för långsiktigt sänkta produktions- och förvaltnings- kostnader för bostäder. Delegationen har medverkat till att finansiera flera forsknings- och utvecklingsprojekt samt studier av enskilda ämnesområden som t.ex. byggkostnadernas utveckling, materialpriser, marknads- och konkurrens- förhållanden och metoder för att utveckla byggprocessen. Vidare har samverkan skett med byggbranschen i form av ett stort antal konferenser, seminarier och andra möten och sammankomster. Delegationen har även besökt många kommuner för information och diskussioner. I delegationens uppdrag ingick härutöver att genomföra en teknikupphandling av nya byggsystem för bostadsproduktion, som redan vid måttliga produktionsvolymer kan ge betydande kostnadssänkningar. Delegationen lämnade betänkandet Från byggsekt till byggsektor (SOU 2000:44) . Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4 och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi2000/2190). Genom beslut bemyndigade regeringen statsrådet att tillkalla en särskild utredare att utvärdera systemet med statliga kreditgarantier för bostadsinvesteringar. överlämnade utredaren betänkandet Statsgarantier för investeringar i bostäder en utvärdering av BKN-systemet (SOU 2000:13). Betänkandet har remissbehandlats. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 5. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6 och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi2000/761). Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i propositionen. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet har haft synpunkter på en bestämmelse, 3 § andra stycket, i förslaget till lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Regeringen återkommer till Lagrådets synpunkter i avsnitt 4.2.4. 7 Kommunernas bostadsförsörjningsansvar 7.1 Bakgrund 7.1.1 Den sociala bostadspolitiken Bostaden och boendet påverkar i hög grad enskilda människors livssituation och möjligheter i livet. Därför är bostadspolitiken en väsentlig del av välfärdspolitiken. Grunden för den sociala bostads- politiken är att alla har rätt till en god bostad till skäligt pris, med modern utrustning och av den storlek som motsvarar familjens behov. har ställt sig bakom de bostadspolitiska målsättningar som redovisas i den bostadspolitiska propositionen Bostadspolitik för hållbar utveckling (prop. 1997/98:119, bet. 1997/98:BoU10, rskr. 1997/98:306). Den sociala bostadspolitiken utgår från kraven på integration, rättvisa och jämlikhet. I har vi i relativt hög grad lyckats undvika en uppdelning av människor i olika grupper efter inkomster och andra sociala och ekonomiska förhållanden. Vi har en hög och relativt jämnt fördelad boendestandard med funktionella och moderna bostäder. Den sociala bostadspolitiken har haft stor betydelse för dessa framgångar. Den sociala bostadspolitiken skall bidra till att bygga och utveckla det gröna folkhemmet genom ekologiskt och socialt ansvarstagande i byggande och boende. IT-tekniken och andra tekniska framsteg bör utnyttjas för att åstadkomma flexibla bostäder anpassade till dagens och framtidens bostadskonsumenter. För att åstadkomma en sådan utveckling måste de boendes inflytande över den egna bostaden och boendet ökas. krisår utsattes svensk ekonomi och välfärd för svåra påfrestningar. De samlade effekterna av den ekonomiska krisen, skattereformen och bostadspolitikens omläggning innebar att såväl fastighetsägare som hyresgäster, bostadsrättsinnehavare och egnahemsägare ställdes inför en helt ny situation. Boendekostnaderna ökade och antalet outhyrda lägenheter ökade kraftigt. Bostadsbyggandet sjönk drastiskt från en nivå kring 60 000 70 000 nybyggda lägenheter ner till ett rekordlågt bostadsbyggande kring 10 000 12 000 lägenheter under större delen av . har dock inneburit en radikal förändring. Den mycket kraftiga förbättringen i ekonomin har inneburit att bostadsefterfrågan åter ökar. Antalet outhyrda lägenheter har också minskat. Enligt SCB var drygt 62 000 lägenheter lediga till uthyrning vilket är det största antalet som har noterats. fanns det ca 48 500 lägen- heter som var lediga till uthyrning i allmännyttiga och privatägda fastigheter. De regionala skillnaderna är dock stora. I många små och medelstora kommuner med negativt flyttnetto är antalet outhyrda lägen- heter fortfarande alltför stort. Genom bl.a. Bostadsdelegationens insatser har ett 40-tal kommuner fått hjälp med att komma tillrätta med situationen. I ett 45-tal kommuner råder det brist på lägenheter. I tillväxt- regionerna riskerar bristen på bostäder att bli ett allvarligt hinder för en fortsatt tillväxt. För att det skall vara möjligt att skapa en hållbar tillväxt är det nödvändigt att det byggs fler bostäder där efterfrågan finns. Samhället har ett uttalat ansvar för bostadsförsörjningen. Den svenska bostadspolitiken har grundats på en uppgifts- fördelning där staten svarar för att rättsliga och finansiella instrument finns tillgängliga för bostadsbyggandet, medan kommunerna har ansvaret för planering och genomförande. Bostadsförsörjningen är av stor bety- delse för de enskilda kommunernas utveckling. 7.1.2 lagstiftning Lagen (1947:523) om kommunala åtgärder till bostadsförsörjningens främjande m.m. (bostadsförsörjningslagen) tillkom som ett led i sam- hällets strävanden att få igång och styra bostadsbyggandet efter . Lagen innehöll bestämmelser om såväl befogenheter som skyldigheter för kommunerna när det gäller kommunala åtgärder för att främja bostadsförsörjningen och bostadsbyggandet inom kommunen. Lagen upphävdes med verkan från (prop. 1992/93:242, bet. 1992/93:BoU19, rskr. 1992/93:351). upphävdes lagen (1987:1274) om bostadsanvisningsrätt (bostadsanvisnings- lagen). Den innehöll bl.a. regler som gav kommuner rätt att anvisa bostadssökande till vissa bostadslägenheter. Regler om kommunernas befogenheter fanns huvudsakligen i 1 och 6 §§ bostadsförsörjningslagen. De handlade främst om rätten att använda kommunala skattemedel. I något förändrat skick fördes bestämmelserna över till annan lagstiftning. En regel om rätt för en kommun att använda kommunala medel för att lämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd till boendet togs in i en särskild lag (lagen [1993:406] om kommunalt stöd till boendet). Vidare fördes en bestämmelse in i bostadsförvaltningslagen (1977:792) om att en kommun i vissa fall får förskottera medel till en fastighets skötsel om fastigheten är ställd under tvångsförvaltning. Regler om kommunala skyldigheter fanns i 2 4 §§ bostadsförsörj- ningslagen. I 2 § ålades kommunen vissa förvaltningsuppgifter beträffande det statliga bostadsstödet samt att samla uppgifter om bostadsförsörjningen i kommunen och informera om bostadsmarknads- läget. Enligt 3 § skulle en kommun fortlöpande bedriva bostadsförsörj- ningsplanering i syfte att främja att alla i kommunen fick en egen bostad av god kvalitet samt att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen inom kommunen förbereddes och genomfördes. Bostadsförsörjningsplaneringen skulle komma till uttryck i ett program som skulle antas av kommunfullmäktige. Kommunen skulle också lämna redovisning av bostadsförsörjningsplaneringen till och länsbostadsnämnden på sätt som bestämdes av regeringen. Om det behövdes för att främja bostadsförsörjningen var vidare kommunen enligt 4 § skyldig att anordna bostadsförmedling. Reglerna gav även regeringen möjlighet att ålägga en kommun att anordna sådan förmedling, liksom möjlighet att förordna att flera kommuner skulle anordna gemensam bostadsförmedling och tillämpa enhetliga grunder vid anvisning av bostäder. I samma paragraf föreskrevs också att bostadsförmedling skulle vara avgiftsfri. Avgift fick dock tas ut för vissa tjänster (se vidare avsnitt 4.1.4). 7.1.3 Dagens situation Upphävandet av bostadsförsörjningslagen innebar att det överlämnades till kommunerna själva att bestämma formerna för bostadsförsörjnings- verksamheten. Kommunerna har liksom tidigare möjlighet att bedriva bostadsförsörjningsplanering och upprätta särskilda bostadsförsörjningsprogram samt att engagera sig i förmedlingen av bostäder. Då den tidigare regleringen avskaffades angavs att utgångspunkten var att kommunen självmant vidtog de åtgärder som behövdes för att kom- muninvånarna skulle kunna få godtagbara bostäder. I propositionen fram- hölls bl.a. att statliga regler borde utfärdas bara om staten hade krav på att kommunen skulle vidta åtgärder som annars inte skulle komma till stånd. Det ströks särskilt under att ett slopande av kravet på särskilda kommunala bostadsförsörjningsprogram m.m. inte syftade till att ändra den hävdvunna principen om kommunernas grundläggande ansvar för boendefrågor (se prop. 1992/93:242 s. 20). Kommunala bostadsförsörjningsprogram Sedan bostadsförsörjningslagen upphävdes 1993 har allt fler kommuner valt att inte utarbeta särskilda bostadsförsörjningsprogram. Enligt årliga undersökningar tog 177 kommuner eller av de kommuner som svarat på verkets frågor fram ett bostadsförsörjnings- program . Antalet har därefter successivt minskat. angav endast 47 kommuner eller att de upprättat ett årligt bostadsförsörjningsprogram som antas av kommunfullmäktige. Motsva- rande uppgift för var 28 kommuner eller . redovisar allt fler kommuner att man behandlar bostads- försörjningsfrågorna i översiktsplaneringen eller någon form av strategisk plan för kommunen. Av de kommuner som inte upprättar bostadsförsörjningsprogram uppgav 155 kommuner eller att man arbetar med dessa frågor i översiktsplanen eller i fördjupningar av översiktsplanen. Ett ökande antal kommuner redovisar också att de behandlar bostadsförsörjningsfrågorna i någon annan form av strategisk plan för kommunens utveckling eller i något annat sammanhang. Det kan röra sig om en årlig bostadsöversikt, mark- och bostadsplan eller motsvarande som inte behandlas i kommunfullmäktige. Enligt en undersökning som genomförde 1990 fanns en bostadsförmedling i 105 kommuner eller i av kommunerna. Nästan alla kommuner med minst 50 000 invånare hade bostadsförmedling. har kommunerna i snabb takt avvecklat eller dragit ner på denna service till kommuninvånarna. fanns bostadsförmedling eller delvis kommunägd bostadsförmedling i 16 kommuner enligt bostadsmarknadsenkät. Fem kommuner redovisar att det finns bostadsförmedling som drivs i samarbete mellan flera fastighetsägare. Vidare har 100 kommuner redovisat att det finns någon form av förtursverksamhet. Enligt saknas i av kommunerna helt någon form av samordnad förmedling av bostäder. 7.1.4 Avgifter vid bostadsförmedling bostadsförsörjningslag Enligt bostadsförsörjningslagen skulle bostadsförmedling vara avgiftsfri. infördes dock en bestämmelse i lagen som gav kommunen rätt att ta ut en avgift för sådana tjänster som kommunen tillhandahöll och som inte avsåg registrering av bostadssökande eller anvisning av bostad till registrerad bostadssökande. Avgiftens storlek fick bestämmas av kommunen. klargjordes genom ett tillägg till 12 kap. 65 a § jordabalken (hyreslagen) att kommunerna inte skulle omfattas av de särskilda bestämmelserna i den paragrafen om möjlighet att ta ut ersättning för anvisning av lägenhet (se prop. 1990/91:109 om avgifter vid bostadsförmedling). gällande bestämmelser När bostadsförsörjningslagen avskaffades fick kommunerna möjlighet att ta ut avgifter och blev skyldiga att följa de avgiftsregler som gäller yrkesmässiga bostadsförmedlare (jfr prop. 1992/93:242). Dessa regler återfinns i 65 a § hyreslagen. Där anges att det i princip är förbjudet att ta emot, träffa avtal om eller begära ersättning av hyressökande för anvisning av lägenhet, men att sådan ersättning får tas ut vid yrkesmässig bostadsförmedling enligt grunder som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Den som uppsåtligen bryter mot reglerna kan straffas. Den som har tagit emot otillåten ersättning är dessutom skyldig att betala tillbaka den. Regeringen har i förordningen (1978:313) om taxa för yrkesmässig bostadsförmedling föreskrivit att ersättning skall tas ut enligt en taxa som fastställs av Kammarkollegiet. Av taxan, som ändrades , framgår att den högsta ersättning för anvisning som får tas ut är för en lägenhet och för ett rum (se , KAMFS 2000:2). överväganden Det har från flera håll påtalats att det är svårt att bedriva bostadsförmed- ling om kostnaderna skall täckas enbart av ersättningar för anvisning enligt nuvarande taxa. Detta har t.ex. framhållits i en framställning från till (se Ju 98/4559). Kommunen begärde då författningsändringar som skulle göra det möjligt för bostadsförmedlingar att ta ut en årlig köavgift. Som skäl för sin begäran angav kommunen bl.a. att den nuvarande ersättningen anvisningsersättningen inte ger full kostnadstäckning, att det inte är rimligt att skattebetalarna skall finansiera kostnaden för verksamheten och att det är naturligt att kommunen tar ut avgifter för kommunala verksamheter. I en departementspromemoria som utarbetades inom Justitiedeparte- mentet föreslogs att alla yrkesmässiga bostadsför- medlare som förmedlar lägenheter i turordning efter kötid under vissa förutsättningar skall ha rätt att ta ut en köavgift av de bostadssökande (se Köavgifter vid bostadsförmedling, Ds 1999:69). Promemorian har remissbehandlats. Den har ännu inte föranlett några lagstiftningsåtgärder (se vidare avsnitt 4.2.5). 7.2 Överväganden och förslag 7.2.1 Lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar Regeringens förslag: Det kommunala ansvaret för bostadsförsörj- ningen skall förtydligas i en särskild lag. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna bland myndig- heter och organisationer tillstyrker eller har inga erinringar mot prome- förslag om att införa en ny lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Omkring två tredjedelar av de kommuner som yttrat sig avstyrker förslaget. Många menar att nuvarande lagstiftning är fullt tillräcklig eftersom det kommunala ansvaret framgår av socialtjänstlagen (1980:620) och (1987:10). Många kommuner framhåller också att en ny bostadsförsörjningslag knappast kommer att leda till ökat bostadsbyggande. och ett tiotal kommuner tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Bostaden är en social rättighet. Målsättningen är att bostadspolitiken skall skapa förutsättningar för alla att leva i goda bostäder till rimliga kostnader. Förverkligandet av denna målsättning förutsätter aktiva insatser av kommunerna. Avgörande för en framgångsrik bostadspolitik är att den är förankrad där den skall förverk- ligas, dvs.