prop · GO0373 · 2001-03-21 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2000/01:73 Redogörelse för steriliseringsfrågan i åren 1935 1975 och regeringens åtgärder Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I denna skrivelse lämnar regeringen en redogörelse för steriliseringsfråg- an i åren 1935 1975 och de åtgärder regeringen har vidtagit med anledning av betänkanden lämnade av steriliseringsutred- ning. En redogörelse lämnas för bakgrunden till och arbetet med den ekonomiska ersättningen till steriliserade i vissa fall. I detta sammanhang beskrivs erfarenheterna av arbete. Vi- dare lämnas en redogörelse för slutsatserna av den historiska analysen i slutbetänkande. I skrivelsen framhålls särskilt omfattningen av steriliseringarna, den politiska enigheten bakom 1934 och steriliseringslagar, ansvaret för steriliseringarna samt frågan om hur liknande övergrepp som tvångssteriliseringarna kan förhindras . Avslutningsvis görs en redovisning för de åtgärder regeringen har vid- tagit med anledning av utredningens slutbetänkande. Ärendet och dess beredning.............................................................. Frågan om ersättning till steriliserade............................................... 2.2Regeringens proposition (1998/99:71) samt lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall arbete och organisation ............. Sammanfattning av slutbetänkandet................................. 4.3Generella synpunkter på ansvarsfrågan avseende steriliseringslagarna och dess tillämpning........................ 4.4Ansvaret för steriliseringarna och de enskilda 4.5Avståndstagande och diskussion om steriliserings- 4.6Hur en upprepning kan undvikas av liknande Regeringens åtgärder med anledning av Steriliserings- Sammanställning av forskarrapporter bilagda Steriliser- Sammanställning av forskarrapporter som publicerats Separat men på steriliseringsutredningens uppdrag samt rapporter publicerade oberoende av men i samråd Steriliseringsfrågan i (brev) ........ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträdet ....... Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utred- are för att allsidigt belysa de politiska beslutsfattarnas, myndigheternas, forskarsamhällets och den medicinska professionens ställningstaganden och ansvar beträffande tillkomsten och tillämpningen av den sterilise- ringslagstiftning som var i kraft i , 1940, 1950, 1960, och 1970-talen, fram till dess att den nu gällande steriliserings- lagen (1975:580) trädde 1976 (, dir. 1997:100). Utredaren hade också i uppdrag att göra en kartläggning av hur omfat- tande verksamheten var och på vilka indikationer steriliseringarna utför- des. Vidare skulle utredaren överväga principerna för en gottgörelse av samhället till dem som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ. Frågan om gottgörelse av samhället skulle utredas med förtur. Till särskild utredare utsågs f.d. universitetskanslern . Utredningen antog namnet steriliseringsutredning. har överlämnat delbetänkandet Steriliserings- frågan i 1975, ekonomisk ersättning (SOU 1999:2), slut- betänkandet Steriliseringsfrågan i 1975, historisk belys- ning, kartläggning och intervjuer (SOU 2000:20) samt den historiska rapporten politik till praktik, de svenska steriliseringslagarna 1935 1975 (SOU 2000:22). Delbetänkandet om ekonomisk ersättning har re- missbehandlats. Remissyttrandena samt en remissammanställning finns tillgängliga i (S1999/412/HS). Utredningens slut- betänkande samt den historiska rapporten om steriliseringsfrågan har inte remissbehandlats. 2 Frågan om ersättning till steriliserade 2.1 Delbetänkandet Steriliseringsfrågan i Steriliseringsfrågan i 1975, Ekonomisk ersättning (SOU 1999:2). I delbetänkandet övervägdes principerna för en gottgö- relse av samhället till dem som steriliserats mot sin vilja eller på någon Vidare lämnade utredningen förslag till lagstiftning be- träffande ersättning till personer som steriliserats samt förslag till på vil- ket sätt ärenden om ersättning skulle handläggas. även en kort historisk redogörelse för tillämpningen av de tidigare gäll- Inledningsvis gör utredningen en genomgång av 1934 och 1941 års steriliseringslagar (lag om sterilisering av vissa sinnes- sjuka, sinnesslöa eller andra som lida av rubbad själsverksamhet 1934:171 och lag 1941:282 om sterilisering) och tillämpningen av dessa samt de steriliseringar som skedde utan stöd av någon av dessa lagar. Utredningen kom fram till att samtliga personer som steriliserades med stöd av lag om sterilisering borde vara berättigade till ersättning eftersom man enligt utredningen inte kunde tala om någon form av fri- villighet i dessa fall. steriliseringslag byggde i princip på frivillighet. Utredningen ansåg dock att alla som steriliserats med stöd av lagens 2 § skulle vara berättigade till ersättning från statens sida. Med stöd av detta lagrum kunde en person steriliseras utan eget samtycke om personen på grund av rubbad själsverksamhet saknade förmåga att lämna giltigt samtycke till sådan åtgärd. Vidare föreslogs att alla som steriliserats med stöd av lag och som var underåriga och omyndiga eller intagna på institutio- ner och anstalter och som steriliserats under vistelsen där eller i samband med utskrivning från anstalten eller där sterilisering var ett uttryckligt villkor för annat myndighetsbeslut eller där annan otillbörlig påverkan eller försumlighet av myndigheten förekommit, skulle vara berättigade till ersättning. Utredningen ansåg vidare att ersättningsförslaget, med de förutsätt- ningar som utredningen tidigare angett, även skulle gälla personer som steriliserats eller som steriliserats 1941 utan tillämpning av lag. Utredningen föreslog att ersättningen till steriliserade borde vara ett schablonbelopp, lika för alla. Utredningen framhöll bl.a. att ersättningen avsåg händelser som inträffat för kanske . Enligt utredningen blir bedömningen då mycket beroende av den enskildes för- måga att uttrycka sina känslor och upplevelser och vad som anteck- nats i ansökningshandlingar och journaler. En stor risk ansågs därför fö- religga för att de som steriliserats skulle komma att känna sig orättvist behandlade om en myndighet skulle göra en individuell bedömning av deras lidande. Utredningen menade vidare att ett förslag om schablon- ersättning betydligt skulle underlätta handläggningen av ersättningsfrå- gorna så att ersättning kan betalas ut snabbare. Beträffande ersättningens storlek studerade utredningen bl.a. svensk praxis beträffande skadeståndsrättslig ersättning vid personskada. En ersättning byggd på dessa utgångspunkter och i den storleksordningen ansågs också överensstämma med den praxis som finns i andra nordiska länder. En av utredningens slutsatser var att den ersättning som de tvångssteriliserade bör erhålla i vart fall skulle motsvara vad en person som drabbas av sterilitet genom brott eller olyckshändelse erhåller i invaliditetsersättning inom ramen för den skadeståndsrättsliga ersätt- ningen för lyte och men. Denna ersättning uppgick vid tiden för utred- ningen till . Utredningen framhöll vidare att staten utöver en invaliditetsersättning även bör utge ett belopp som kan sägas motsvara en ersättning för det lidande eller den kränkning som den enskilde utsatts för. Utredningen föreslog, mot bakgrund av sina slutsatser, att ersätt- ningen till personer som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ skulle utgå med . Utredningen konstaterade att regeringen i 17 fall betalat ut ersättning till personer som blivit steriliserade med stöd av de tidigare gällande ste- riliseringslagarna (s.k. ex ersättning). Sammantaget har 38 fall prövats av regeringen (dvs. före det att den nu gällande steriliseringsersättningslagen 1975:580 trädde i kraft). Regeringen har betalat ut ersättning i fall där formella fel kunnat konsta- teras i handläggningen enligt då gällande lagstiftning. pen har uppgått till . Beträffande handläggningen av ersättningsärendena bedömde utred- ningen att denna måste vara såväl snabb och effektiv som rättssäker och att det krävs en organisation med erfarenhet av och kunskap om såväl juridiska som medicinska frågor. Enligt utredningens uppfattning skulle det inte vara meningsfullt att bygga upp en ny, särskild organisation med eget kansli för den begränsade tid ersättningsfrågan skall hanteras. hänsyn till antalet ärenden och krav på domstolsprövning kunde inte de organ som vanligen handlägger ersättningskrav mot staten utnyttjas, ex- empelvis Justitiekanslern och . Att låta ett organisation nära knuten till handlägga ärendena ansågs inte heller En viktig och avgörande invändning mot detta var enligt utredningen att i princip är samma myndighet som en gång beslutade om de steriliseringar som är föremål för utredning och Många av dem som skrivit till regeringen och utredningen ut- tryckte stor misstänksamhet mot de myndigheter och myndighetsperso- ner som en gång beslutade om sterilisering. Utredningen föreslog att Pa- tientskadereglering AB (PSR) skulle sköta den praktiska handläggningen av ansökningarna om ersättning vid sterilisering. offentliga sjukvårdens och stora delar av den privata sjukvårdens patient- Utredningen framhöll att ersättningen till steriliserade genom lagreg- leringen blir en civil rättighet enligt regler. utredningen ställs det då krav på en domstolsprövning. ningen föreslogs att alla beslut om ersättning skulle fattas av en särskild nämnd, uppbyggd på sådant sätt att kraven på domstolsprövning upp- Mot bakgrund av detta föreslog utredningen att nämndens ordför- ande och vice ordförande skall vara lagfarna och ha erfarenhet av domar- Vidare ansågs att en representant för det allmänna skulle ingå gen- om en parlamentariker för att ge offentlig insyn. insk och social-psykiatrisk kompetens föreslogs också ingå. Mot bakgrund av att steriliseringsärendena i flertalet fall är av känslig personlig karaktär föreslogs att en omfattande sekretess skall gälla i er- Utredningen föreslog därför ändringar i sekretess- lagen (1980:100) överensstämmande med dem som gäller inom hälso- Vidare föreslogs att även nämndens beslut skall vara Utredningen övervägde inte skäl som kan finnas för eller mot inför- ande av en ersättning till steriliserade i vissa fall och inte heller i vad mån det är befogat att i detta hänseende särbehandla steriliserade framför andra grupper av skadade, t.ex. lobotomerade. inte sett det som sitt uppdrag. Anledningen till att utredningen om ekonomisk ersättning till sterilise- rade överlämnades före det att den historiska belysningen av sterilise- ringsfrågan är att det redan i regeringens direktiv till utredningen fram- hölls att steriliseringslagarnas utformning och tillämpning bl.a. präglades av ett rashygieniskt synsätt och att många blev offer för detta synsätt. Mot bakgrund av detta var det enligt regeringen angeläget att de som ste- riliserats fick en gottgörelse av samhället. Utredningen fick därför i upp- drag att behandla ersättningsfrågan med förtur. Betänkandet om Steriliseringsfrågan i 1975 ekonom- Skr. 2000/01:73 isk ersättning remissbehandlades i vederbörlig ordning. serna var Justitiekanslern, , () samt Handikappförbundens Samarbetsorgan (HSO). Därutöver har utvecklingsstörda Barn, Ungdomar och Vuxna samt inkommit med yttrande. 2.2Regeringens proposition (1998/99:71) samt lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall Regeringen ställde sig i allt väsentligt bakom förslag till ersättning, organisationsfrågor och övriga överväganden som redovisades i betänkandet. propositionen Ersättning av staten till steriliserade i vissa 1998/99:71), till . 1998/99:208). Regeringen anförde att redan det förhållandet att regeringen genom att tillsätta erkände att utformningen av 1934 och steriliseringslagar och deras tillämpning i praktiken präglades av ett synsätt som samhället tar avstånd från, innebar en upprättelse för dem som drabbats. Regeringen framhöll vidare att det är naturligt att de som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ också får en ekonomisk gottgörelse även om regeringen är medveten om att en sådan ersättning aldrig kan ersätta den enskilde för det lidande som denne fått utstå. Ersättningen skall därför främst anses ha en symbolisk funktion. I propositionen konstateras att ersättningen till steriliserade innebär ett betydande avsteg från gällande skadeståndsrättsliga principer när det gäller det allmännas ansvar. Den ersättning som utgår till steriliserade skall därför inte kunna åberopas av andra grupper som kan komma att rikta skadestånd mot staten. trädde lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall (nedan kallad steriliseringsersättningslagen) i kraft. Genom lagen gavs således personer som steriliserats enligt lagen (1934:171) om sterilisering, lagen (1941:282) om sterilisering, eller med myndighets medverkan utan stöd av lag, möjlighet att få rätt till ersätt- ning. Lagen i sig är inte tidsbegränsad. Av lagens 6 § följer emellertid att en ansökan om ersättning skall ha kommit in till nämnden före utgången av juni månad 2001. Ansökningar som kommer in därefter skall avvisas av nämnden. En ny myndighet, som fick namnet , inrättades för att bedöma ansökningar och besluta om ersättningar. En särskild utredare, numera ämnesrådet mentet, fick i uppdrag av regeringen att förbereda inrättandet av nämn- den (se kommittédirektiv 1999:31).Nämnden påbörjade sin verksamhet , som steriliseringsersättningslagen trädde i kraft. Nämndens sammansättning följer utredningens förslag. Av 2 § steriliseringsersättningslagen följer att den som steriliserats har rätt till ersättning om han eller hon 1. varken undertecknat ansökan om sterilisering eller skriftligen sam- Skr. 2000/01:73 tyckt till sterilisering, 2.vid tidpunkten för ansökan om sterilisering eller då sterilisering utför- des var omyndig eller underårig, 3.vid tidpunkten för ansökan om sterilisering eller då sterilisering utför- des var intagen på anstalt, vårdhem eller liknande institution, 4.steriliserats på grund av att han eller hon var diagnostiserad som sin- nessjuk, sinnesslö eller epileptiker, 5.enligt uttryckligt myndighetskrav steriliserats för att få dispens att ingå äktenskap, för att få genomgå abort eller för att få mödrahjälp eller annat statligt eller kommunalt bidrag, eller 6.får antas ha samtyckt till steriliseringen på grund av att en myndighet har utövat otillbörlig påverkan eller varit försumlig. Ersättningens storlek uppgår till (3 § steriliseringsersätt- Det är frågan om ett schablonbelopp som är lika för alla. Ersättningen är vidare skattefri. Regeringen fann inte några skäl att diffe- rentiera ersättningen, t.ex. beroende på ålder eller kön. bedömdes som en väl avvägd symbolisk summa. dock att den är väl medveten om att den ersättning som betalas ut inte kan ersätta den enskilde för det lidande som denne har fått utstå. För den som fått ersättning med stöd av steriliseringsersättningslagen, skall ersättningsbeloppet om alltid undantas vid beräk- ningar av inkomstprövade socialförsäkringsförmåner och inkomstpröva- de kommunala bidrag och avgifter (jfr 3 a § steriliseringsersättnings- Beloppet skall alltid undantas vid sådana beräkningar, för resten av livet, oavsett om pengarna rent faktiskt finns kvar eller inte. om att undanta ett belopp behandlades särskilt i regeringens proposition Ändring i lagen om ersättning 1998/99:139). Regeringen fann efter det att beslut fattats om pro- 1998/99:71), att det fanns särskilda skäl som motiverade att ersätt- ningen inte till skillnad från andra ersättningar eller skadestånd skall inverka på storleken av olika förmåner, bidrag och avgifter. ade regeringen till att de övergrepp som begåtts mot de steriliserade från statens sida skett enligt lag. Med hänsyn till detta och den mycket speci- ella livssituation som dessa personer befinner sig i, ansåg regeringen att det var rimligt att undanta ersättningsbeloppet vid beräkning av förmå- Även personer som tidigare fått ersättning av regeringen eller sökt er- sättning, kan få sin sak prövad av . bifall avräknas ersättning som staten tidigare betalat ut på grund av steriliseringen från ersättningsbeloppet om (se 3 § sterili- Av 9 § steriliseringsersättningslagen följer att steriliseringsersättnings- nämndens beslut inte kan överklagas. Detta motiveras bl.a. av den ut- formning nämnden har. I nämnden ingår bl.a. personer med särskild sak- kunskap samt en representant för det allmänna genom en parlamentari- ker, vilket ökar möjligheterna till offentlig insyn. hålla muntlig förhandling om den ersättningssökande begär det och det inte är uppenbart obehövligt (jfr 7 § steriliseringsersättningslagen). sammanhanget kan erinras om att nämndens verksamhet utgör en sådan Skr. 2000/01:73 myndighetsutövning som står under tillsyn av Justitiekanslern och Riks- För att informera om den nya lagstiftningen samt inrättandet av företog regeringen ett antal informationsin- satser. distribuerades en informationsfolder om den nya lagen ut till samtliga apotek, försäkringskassekontor, patientnämnder och vårdcentraler i landet. I foldern finns en särskild talong genom vilken ansökningsblanketter kan beställas. Foldern gjordes i två versioner, varav den ena på lätt svenska. Från och , sände televisions Anslagstavlan information om steriliser- ingsersättningslagen, adress och telefonnummer till samt var information kunde hämtas. 3Steriliseringsersättningsnämndens arbete och organisation Ordförande för är som är generaldirektör för (). Som vice ordförande fungerar rådman , som även var sekreterare i . Utöver en ordförande skall nämnden enligt 5 § steriliseringsersättningslagen bestå av ytterligare tre ledamöter, varav en gynekolog, en psykiater och en parlamentariker. Till de ordinarie leda- möterna finns personliga ersättare.1 Ansökningarna om steriliseringsersättning utreds och föredras av per- sonal från (). Antalet handläggare är tre. PSR tillhandahåller lokaler och kontorsmaterial för nämndens räkning. Beträffande ärendehanteringen utgår ersättning till PSR efter antal av- gjorda ärenden enligt ett särskilt avtal. Utöver handläggarna består per- sonalen av en kansliföreståndare och en assistent utlånad från Socialde- partementet. Kammarkollegiet handhar den ekonomiska hanteringen. arbete bedöms av regeringen ha fungerat mycket bra liksom samarbetet mellan nämnden och handläg- garna vid PSR. Ärenden har avgjorts i den takt som förväntats och hand- läggningen håller hög kvalitet. Nämnden har regelbundet sammanträtt med undantag för sommaren. Ett sextiotal ärenden har handlagts vid varje sammanträde. Eftersom de flesta ansöknings- ärendena har avgjorts, sammanträder nämnden numera () en gång . Antalet ärenden som inkommit till nämnden är betydligt fler än vad som först beräknades. I propositionen uppskattades att ersättningen till personer som blivit steriliserades skulle komma att omfatta 500 1000 personer. Kostnaderna för ersättning beräknades mot bakgrund av dessa siffror totalt komma att uppgå till . 1 Övriga ledamöter i nämnden är professor , docenten Som personliga ersättare för dessa fungerar, i tur och ordning professorn , docenten och riksdagsledamoten Emellertid framhölls i propositionen att uppskattningarna var behäftade med stor osäkerhet. ekonomiska vårproposition beslutades att sammanlagt skulle avsättas på statsbudgeten 2001 för ersättning till steriliserade. Antalet ansökningar om ersättning överstiger, som nämnt ovan, kraf- tigt de prognoser som gjordes av utredningen och i propositionen. Fram t.o.m. 2001 hade 1974 ärenden registrerats hos , varav de allra flesta utgjordes av ansökningar om ersättning och ett mindre antal av administrativ art. avgjordes 424 ansökningar varav 377 bifölls. avgjorde nämnden 1 321 ansökningar av vilka 1 036 bifallits. Bifallsfrekvensen nämnden verkade uppgick till . bifölls av ansökningarna. Bifallsprocenten har således blivit betydligt lägre vilket förklaras med att de enklast utredda bifallsärendena har snabbast blivit avgjorda. Tillströmningen av ärenden uppgick till omkring 200 i må- naden men har successivt minskat till ca 20 ärenden . Redan innan nämnden började sin verksamhet fanns det 420 ansök- ningar om ersättning som inkommit till steriliseringsutredning eller till . Uppskattningsvis hade närmare 200 perso- ner hört av sig per telefon eller i brev till eller utred- ningen med frågor om ersättning innan det att lagen trädde i kraft. Den stora ärendetillströmningen samt den höga bifallsfrekvensen har haft till följd att statens kostnader för ersättningen till steriliserade hitin- tills har uppgått till ca . På grund av det stora antalet ärenden ökades anslaget till med 2000, utöver ramanslaget för om . Totalt beräknas kostnaderna för ersätt- ningen till steriliserade samt nämndens verksamhet, uppgå till ca . I propositionen Ersättning av staten till steriliserade i vissa fall (prop. 1998/99:71) och i delbetänkande Sterilise- ringsfrågan i 1975 ekonomisk ersättning (SOU 1999:2), framhölls att arkivmaterialet hos och i arkiv inte alltid är fullständigt. En del ansökningshandlingar om sterilisering har inte gått att återfinna och i andra fall har det visat sig att underlags- materialet varit bristfälligt. Brister bedömdes därför kunna finnas i mate- rialet som visade att en sterilisering ägt rum under sådana omständigheter som kan motivera en rätt till ersättning. Steriliseringsersättningsnämn- dens erfarenhet är emellertid att det i de allra flesta fallen varit möjligt att få fram ett fullgott underlag. I vissa ärenden har det dock tagit tid att ex- empelvis få fram sjukjournaler m.m. Vidare ligger det i sakens natur att det är svårt att finna klara belägg för omotiverade påtryckningar mot den enskilde utifrån myndigheternas material. Den steriliserades egna berättelser och upplevelser skall därför tillmätas ett betydande tolkningsföreträde. I tveksamma fall bör, enligt propositionen, en ansökan hellre bifallas än avslås. En ansökan om er- sättning kan således bifallas trots en mycket begränsad tillgång på infor- mation. Det är möjligt för enskilda att begära muntlig förhandling i nämnden Skr. 2000/01:73 när en ansökan skall behandlas. Nämndens har endast haft muntlig för- handling vid ett fåtal tillfällen. Ingen person som begärt muntlig för- handling har nekats en sådan. Av de ansökningar som har prövats av nämnden fram till och med ok- tober 2000, avsåg kvinnor och män. Ersättning kan enligt 3 § steriliseringsersättningslagen endast beviljas personer som är vid livet när beslutet om ersättning meddelats. Ca 50 ansökningar har avvisats på grund av att personen i fråga avlidit innan ansökan prövats. I propositionen framhölls att ersättningen skall betraktas som en personlig upprättelse och att den därför inte skall kunna utgå till personer som av- lidit innan nämnden fattat sitt beslut (prop. 1998/99:71 s. 22). Andra vanliga avslagsgrunder är att det inte har varit fråga om otillbörlig påver- kan vid steriliseringstillfället eller att den som har ansökt om ersättning överhuvudtaget inte varit utsatt för en sterilisering utan opererats för någ- ot annat. beräknar att kunna av- göra samtliga ärenden som finns i balans och ansökningar som kommer in , dvs. som återstår för att begära ersättning. har för avsikt att presentera en upp- följning av sina erfarenheter efter det att nämndens arbete har slutförts. I denna uppföljning kommer bl.a. viss statistik att publiceras, exempelvis hur många av de som sökt som var underåriga när ingreppet skedde. Regeringen kan därför i denna skrivelse endast översiktligt redogöra för nämndens arbete och kommer senare att återkomma till Steriliseringser- sättningsnämndens slutsatser i ett annat sammanhang. Ansökan om ersättning skall, som nämnts ovan, göras till före utgången av juni . Ansökningar som kommer in därefter kommer att avvisas av nämnden.