prop · GO031D13 · 2001-01-01 00:00:00 — Sammantaget har detta lett till att de enskilda organisationerna i allt större utsträckning själva bedriver ett metodutvecklingsarbete. har också ökade krav på kompetens- och behovsanalys ställts. Sidas nya anvisningar, som operationaliserar målet för verksamhetsgrenen, har för första året fått genomslag i fördelningen av anslagen till de enskilda organisationernas utvecklingsinsatser. Nya riktlinjer för informationsarbetet i samarbete med de enskilda organisationerna har utarbetats och börjat tillämpas . Samordningen mellan de svenska enskilda organisationerna har stärkts och seminarier med de enskilda organisationerna har genomförts i , , , , , och . För att underlätta för de svenska enskilda organisationerna att söka bidrag från EU och för att utveckla policyn om det civila samhällets roll i utvecklingsansträngningarna har bidragit till bildandet av en verkställighetskommitté för utvecklingssamarbete genom europeiska enskilda organisationer. har också aktivt bidragit till att nya och enklare riktlinjer för EU:s samarbete med enskilda organisationer har utarbetats. har givit regeringen tillkänna att de det saknas kriterier för urval av ram- organisationer. Sidas arbete med att utarbeta sådana kriterier skall, efter konsultationer med berörda intressenter, avslutas och rapporteras till regeringen. Sida bör stimulera erfarenhetsutbyte mellan svenska och internationella organisationer om metod- och policyutveckling vad gäller resursmobilisering och kapacitetsutveckling. I regeringsskrivelsen om en svensk Asienstrategi inför 2000-talet föreslås att Sida tillsammans med enskilda organisationer arrangerar en konferens i med företrädare för svenska och asiatiska organisationer på temat De enskilda organisationernas roll i samhällen i förändring. Konferensen kommer äga rum . Information, rekrytering och resursbasutveckling Målet för informationsverksamheten är att öka stödet hos svenska folket för långsiktigt utvecklingssamarbete samt öka kunskapen och intresset för utvecklingsfrågor. Informationen bör också främja en debatt om dessa frågor. Verksamheten skall rikta sig mot hela samhället med ungdomar som en särskilt prioriterad målgrupp. Sifos årliga undersökning av biståndsopinionen visar att anser det viktigt att bidrar till utvecklingen i u- länder, en ökning . av svenska folket vill öka eller bibehålla biståndet på nuvarande nivå, medan vill sänka eller avskaffa biståndet helt. Tilltron till biståndets möjligheter att skapa en långsiktig utveckling har minskat. Detta kan möjligen förklaras av bristande kunskap om utvecklingsländernas potential bilden av u- världen är ensidigt negativ, präglad av elände och hopplöshet. Det kan också förklaras av bristande eller föråldrad kunskap om utvecklingssamarbetets inriktning. ser över sin informationsverksamhet i syfte att förbättra den samt att öka samordningen med Sida. Regeringen anser det också betydelsefullt att informationen om det multilaterala utvecklingssamarbetet förbättras. Detta gäller inte minst den Europeiska Unionens utvecklingssamarbete. Det är också viktigt att ge folkrörelserna bättre förutsättningar att verka på såväl den europeiska som den multilaterala debattarenan. Målet för verksamheten inom rekrytering och resursbasutveckling är att utvidga, utbilda och öka utnyttjande av den svenska resursbasen i det bilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet samt att öka andelen kvalificerad svensk personal i prioriterade internationella organisationer. Vidare skall utveckling av resursbas och utnyttjande av svensk expertis på området demokrati och mänskliga rättigheter ges hög prioritet. Sida har utökat programmet för multilaterala biträdande experter (), som mer än fördubblats . Likaså expanderar programmen för bilaterala biträdande experter och (MFS). Satsningen på kompetens- och kapacitetsutveckling har också resulterat i det nya utbytes-programmet . Programmet möjliggör en stipendie- och utbytesverksamhet för studenter och lärare vid svenska universitet och högskolor samt motsvarande institutioner i utvecklingsländer. Samarbetet med länder och regioner Väpnade konflikter inom och mellan stater präglar alltjämt stora delar av . , , , , och mellan och . Dessa konflikter medför förstörelse och mänskligt lidande. De försvårar också utveckling och långsiktigt utvecklingssamarbete. Denna utveckling ställer stora krav på konfliktförebyggande såväl som akut krishantering. I detta arbete krävs samverkan mellan FN, EU och afrikanska organisationer. Positivt är att nästan samtliga konflikter är föremål för afrikanskledda fredsprocesser. vill stödja afrikanska regionala och subregionala organisationers förmåga att förebygga och hantera konflikter. En arbetsgrupp har därför tillsatts med uppgift att samordna och vidareutveckla svenska insatser inom detta område. Det svenska stödet skall vara långsiktigt. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt möjligheterna att stödja regionala och subregionala organisationer. Inom ramen för det bilaterala utvecklingssamarbetet fortsätter att bidra till att motverka orsakerna och riskerna för konflikter. Det finns också ljusare inslag i Afrikabilden. Demokratiska val har genomförts i flertalet . Trots inrikespolitiska problem och konflikter fortsätter demokratiseringen i . I har presidentval och maktväxling ägt rum under fredliga former. I har, trots många problem och övergrepp, ett starkt oppositionsparti tagit säte i parlamentet. Många har blivit öppnare och olika samhällsgrupper har fått möjlighet att uttrycka sina intressen och ambitioner på ett friare sätt . En omläggning av den ekonomiska politiken mot ökad marknadsorientering har medfört en positiv ekonomisk utveckling i många . För att den utbredda fattigdomen skall kunna minskas krävs emellertid en betydligt högre tillväxttakt med en sådan inriktning att den kommer de fattigare grupperna till godo. Såväl stödet till ekonomiska reformer och skuldlättnader och individuella landprogram måste utformas så att de bidrar till en väsentligt ökad tillväxttakt. Biståndet måste utformas så att det bidrar till att våra samarbetsländer i ökad utsträckning kan mobilisera egna resurser för sin utveckling. Detta är en förutsättning för en hållbar ekonomisk utveckling. Den demokratiska och ekonomiska basen är alltjämt svag. Det svenska utvecklingssamarbetet med måste därför fortsätta att inriktas på att stödja en demokratisk samhällsutveckling och främjandet av mänskliga rättigheter samt ekonomiska reformer. Ett rättighetsperspektiv läggs på våra samarbetsprogram. Samarbetet kommer att ske inom ramen för ett förstärkt partnerskap i enlighet med den skrivelse om en förnyad svensk Afrikapolitik inför 2000-talet (skr. 1997/98:122) som regeringen överlämnade till 1998. Det innebär att samarbetet förankras i samarbetslandets egna utvecklingsvisioner och god samordning sker med andra givare. Det partnerskapsinriktade samarbetet bör utgå från de fattigdomsbekämpande strategier som våra samarbetsländer utarbetar i samråd med , FN-organ, EU och bilaterala givare. Ökad användning av sektorprogramstöd är viktigt liksom ökad betoning på stöd till uppbyggnad av samarbetsländernas egna institutioner och kapacitet. Regionalt samarbete är centralt för att främja politisk stabilitet och ekonomisk utveckling. Regeringen antog riktlinjer för svenskt stöd till regionalt samarbete i söder om . Ett fördjupat strategiarbete skall genomföras utifrån de erfarenheter som inhämtas . Som exempel på regionala satsningar kan nämnas ett långsiktigt arbete för att stödja en uthållig utveckling i Viktoriasjöområdet. Detta initiativ skall bidra till att vända den mångåriga försämringen med ökande fattigdom och miljöförstöring till uthållig ekonomisk, social och miljömässig utveckling. En regional satsning på att bemöta hiv/aids i söder om kommer också att genomföras. Den vikt regeringen tillmäter stödet till återspeglas bl.a. i att ökningar beräknas för och där förutsättningarna för bl.a. ett förstärkt samarbete på grundval av partnerskap föreligger. Dessutom beräknas ökat stöd till regionalt samarbete och till vissa länder som inte är programländer. Utvecklingssamarbetet med utökas nu successivt i enlighet med de riktlinjer för ett ökat samarbete med som regeringen antog . Utöver fortsatt stöd till förbereds samarbete med och , två av världens allra fattigaste länder. Insatserna i dessa både länder avser områden som demokrati, mänskliga rättigheter, miljö och tillväxtinriktad fattigdomsbekämpning. I kommer riktade insatser inom områdena demokrati och mänskliga rättigheter att utvecklas. Samarbete skall inledas med den regionala organisationen . Som ett led i regeringens strävan att öka samarbetet med öppnade en ambassad i . Konflikten i Stora sjöregionen innebär oerhört mänskligt lidande. Därför kommer humanitärt bistånd även fortsättningsvis att utgöra en central del av det svenska biståndet. Mer långsiktigt stöd bör också prövas. En särskild strategi för regionen (, och ) har därför utarbetats för . Grundtanken är att önskar fördjupa sitt engagemang i Stora sjöregionen i den mån den politiska utvecklingen tillåter. Stöd för konsolidering av pågående fredsprocesser och insatser för demokrati och främjande av mänskliga rättigheter kommer härvid att spela betydande roll. Samarbetet med illustrerar hur traditionellt utvecklingssamarbete gradvis kan övergå till ett bredare partnerskap. En bilateral kommission har upprättats i syfte att underlätta denna övergång. Utvecklingen i är oroande och inget nytt samarbetsavtal med har slutits. Inriktningen och omfattningen av samarbetet med kommer att bestämmas av den politiska utvecklingen i landet. Med hänsyn till de stora reservationerna i utvecklingssamarbetet med både och och med beaktande av den osäkerhet som konflikten alltjämt utgjorde för det fortsatta samarbetet beslöt regeringen att sänka landramarna till de bägge länderna. Ett avtal om eldupphör slöts . Det är en central uppgift att bistå parterna att finna en politisk lösning och återuppbygga förtroendet mellan länderna. I detta arbete kan bistånd spela en viktig roll. Inriktningen och omfattningen av det framtida samarbetet med och blir avhängigt den fortsatta utvecklingen i konflikten. I finns närmare tre fjärdedelar av världens fattiga. finns där några av världens rikaste länder. Den finansiella krisen avbröt av snabb ekonomisk tillväxt i ett antal länder i regionen. Krisen visade hur sårbara länder är i en alltmer globaliserad ekonomi och avslöjade bristfälliga institutioner och strukturella svagheter, som det kommer att ta att rätta till. Även om återhämtningen är på god väg i regionen har krisen inneburit att många utsatta människor, särskilt i , åter hamnat under fattigdomsstrecket. Med den tidigare höga ekonomiska tillväxten följde en snabbt ökande miljöförstöring som gjort till en av världens mest förorenade regioner. Tretton av världens mest förorenade städer finns i . Demokratin har gjort framsteg i , t.ex. i , , och . Den kinesiska reformpolitiken har inneburit en dramatisk minskning av landets fattigdom och ett vidgat personligt handlingsutrymme. Landets brister när det gäller mänskliga rättigheter är emellertid fortfarande betydande. Detta gäller även ett antal andra , främst , och men även i varierande grad t.ex. , och . Den av 1999 tillstyrkta Asienstrategin kommer att utgöra ett viktigt styrinstrument för samarbetet med regionen. Strategin fokuserar på tre områden utbyggt miljösamarbete, demokrati och mänskliga rättigheter med stöd till reformprocesser och institutionsuppbyggnad samt breddade och mer jämbördiga ömsesidiga kontakter. Ökat kulturutbyte, beredning av ett Start Asien-program med syftet att stödja svenska små- och medelstora företagsengagemang i och en miljökonferens i är initiativ som utgår från Asienstrategin. Möjligheterna till ett utökat samarbete på miljöområdet är betydande. anordnar Sida en konferens för svenska och asiatiska enskilda organisationer. I enlighet med önskemål görs en studie om religionens betydelse i det framtida Asiensamarbetet. I samarbetet med ligger tonvikten på fattigdomsbekämpning och jämställdhet. I , där det allvarligaste utvecklingshindret är den interna väpnade konflikten, inriktas samarbetet på insatser för att främja fred, demokrati och ekonomisk utveckling. I samarbetsländerna i dominerar stöd till reformprocesser och insatser för att främja uppbyggnad av institutioner. Demokratiseringsprocessen i har öppnat vägen för stöd till detta land, som till befolkning är världens fjärde största. inledde sin väg mot självständighet och det svenska biståndet till området syftar till att stärka förutsättningarna för tillkomsten av en stat byggd på demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och en fungerande och öppen förvaltning. Med de mer utvecklade länderna i Öst- och inriktas samarbetet på kunskapsöverföring. Detta gäller för där samarbetet i dessa former koncentreras till miljö och rättsutveckling. U- krediter till bl.a. miljöprojekt är ett annat viktigt inslag, t.ex. i . är en framträdande givare av humanitärt bistånd till . Viktiga mottagare har varit nödlidande i , och . Den humanitära och ekonomiska situationen i är fortsatt allvarlig och internationellt stöd kommer att behövas även . Det är en viktig uppgift att följa upp och EU:s bistånd till detta land och öka kraven på insyn. har visat ett ökat intresse för erfarenhets- och kunskapsutbyte med . 1999 inbjöds nordkoreaner att delta i internationella kurser. Utvecklingen i relationerna mellan och skapar nya möjligheter för insatser som kan bidra till den fortsatta fredsprocessen. Det svenska biståndet till inom landsbygdsprogrammet har åstadkommit goda resultat. Utbyggnaden av infrastruktur har lett till ökad ekonomisk aktivitet. Många kvinnor har involverats i sysselsättningsskapande åtgärder och landlösa har fått tillgång till krediter. Stödet till primärskolan i via har medfört att fler byar har fått tillgång till undervisning av högre kvalitet. Stödet till det kambodjanska minröjningsprogrammet har möjliggjort att betydande arealer minfält har omvandlats till . Avsaknaden av lokala motparter och konflikten i har förhindrat utvecklingssamarbete vid sidan av den humanitära hjälpen. Den fortsatt instabila laotiska ekonomin och brister i administrationen har gjort att biståndsprojekt försenats. I har det varit svårt för mottagande organisationer att få fram tillräckliga medel för de lokala kostnaderna i biståndsprojekt. Det svenska bilaterala biståndet är /undantaget litet i . Huvuddelen av det bistånd som ges utgörs av humanitärt bistånd, bidrag till enskilda organisationer, tekniskt samarbete, krediter samt finansiering av internationella kurser. Dessutom ger ett omfattande humanitärt bistånd till befolkningen i . De övergripande målen för svenskt utvecklingssamarbete med och är att stärka fredsprocessen bl.a. genom stöd för socialt och ekonomiskt förbättrade förhållanden för det palestinska folket samt bidra till uppbyggandet av en demokratisk palestinsk stat. De riktlinjer för utvecklingssamarbetet med och som regeringen antog () innebär att det svenska utvecklingssamarbetet skall koncentreras till tre områden: - Insatser till stöd för fredsprocessen. - Stöd till mänskliga rättigheter och demokrati samt stöd till social och kulturell utveckling med inriktning på barn och ungdom. - Stöd till att skapa förutsättningar för en hållbar ekonomisk utveckling som kan leda till ökad sysselsättning, genom uppbyggnad av infrastruktur och näringslivet. En ny landstrategi för utvecklingssamarbetet med /är under utarbetande. Denna beräknas vara färdig . Den nya strategin sträcker sig och innefattar . Huvuddragen i strategin förväntas vara desamma. I ljuset av den potentiellt avgörande fasen som fredsprocessen nu befinner sig i kommer det att finnas stort utrymme för flexibilitet i strategin. Utöver det bilaterala biståndet till /och stöd till palestinska flyktingar ger ett omfattande stöd till FN-organet för palestinaflyktingar UNRWA. Demokratin i utsätts för stora utmaningar i flera länder. Styrelseskicket är behäftat med problem och brister i många fall. I en del länder är presidentmakten i det närmaste fullkomlig och utövas utan nämnvärt inflytande från parlamenten. Rättssystemen är outvecklade i flera länder. Korruptionen är ofta utbredd. Allmänhetens förtroende för de demokratiska institutionerna är lågt. Narkotikahandel och ökat våld underminerar utvecklingen i vissa länder. Fattigdomen och den ojämna inkomstfördelningen är de främsta hindren för konsolidering av demokratin. Den ekonomiska utvecklingen har starkt påverkats av de globala kriserna och sjunkande världshandelspriser. var i då ekonomin totalt sett krympte . Även om den ekonomiska tillväxten var positiv som helhet, var den otillräcklig i förhållande till befolkningstillväxten. två sista decennier ökade fattigdomen i . Det svenska utvecklingssamarbetet med styrs av regionstrategier för och samt av landstrategier för samarbetet med och . kommer en ny regionstrategi att gälla för inklusive samt för . Det ekonomiska stödet lämnas främst genom multilaterala organ och genom enskilda organisationer. Endast en mindre del av det svenska utvecklingssamarbetet med sker bilateralt. Däremot ökar det svenska stödet till offentliga statliga institutioner såsom justitieombudsmannaämbeten och reformering av rättsväsenden. I pågår återuppbyggnaden efter orkanen i främst , men även och i viss mån och . De svenska insatserna har uppmärksammats genom att de genomförts snabbt och effektivt, särskilt vad gäller broar och övriga insatser inom infrastruktur. Detta gäller även inom det sociala området. har en viktig roll i uppföljningen av Stockholmsdeklarationen som utgör en gemensam plattform för både det svenska och det övriga internationella utvecklingssamarbetet i regionen. Social och ekologisk sårbarhet, god samhällsstyrning och decentralisering betonas och i genomförandet har det civila samhällets aktörer fått en framträdande roll. I förväntas fredsprocessen gå in i en andra etapp 2000. utvecklingssamarbete följer prioriteringarna i fredsagendan i landet. Konsolideringen av demokratin i Central- är problematisk. Försök från regeringarnas sida att begränsa handlingsutrymmet för oberoende kontrollinstanser som nationell revision och ombudsmannaämbeten för mänskliga rättigheter har varit tydliga i , och . I hölls folkomröstning om konstitutionsförändringar som skulle medföra avmilitärisering liksom ökade rättigheter och möjligheter till deltagande i demokratiska processer för ursprungsbefolkningen. Resultatet blev ett nej till de föreslagna grundlagsreformerna vilket bromsar demokratiseringsprocessen i landet. Den regionala integrationsprocessen i kommer ha stor betydelse för den framtida utvecklingen. Utvecklingssamarbetet genom EU har en särskilt viktig roll i stödet till regionala strävanden. Vad gäller inriktas utvecklingssamarbetet främst på insatser för mänskliga rättigheter och demokrati i och samt tekniskt samarbete i och . Vad gäller ligger tonvikten på erfarenhetsutbyte mellan institutioner och organisationer för att främja reformer, demokratisk samhällsutveckling och respekt för de mänskliga rättigheterna. Regionstrategin för och landstrategin för är inriktade på fattigdomsbekämpning samt stöd till demokrati och mänskliga rättigheter. är det fattigaste landet i regionen och stödet riktar sig främst till regeringens fattigdomsbekämpning samt reformarbete inom utbildning och statsförvaltning samt fattigdomsbekämpning. Samarbetet i övrigt koncentreras till de fattigaste och mest utsatta länderna i regionen såsom , , och . I är stödet till arbetet med mänskliga rättigheter och demokrati av särskild vikt efter valet . Fredsprocessen i har en stor nationell politisk tyngd och internationell uppmärksamhet. stödjer aktivt fredsprocessen i och avser fortsatt att göra detta, bl.a. genom att erbjuda en mötesplats för parterna i konflikten och genom utvecklings- samarbetet stärka de mänskliga rättigheterna, främja konfliktförebyggande, ge stöd till internflyktingar och bidra till stärkandet av det civila samhället. Situationen i västra är fortsatt spänd. Etniska motsättningar, våld och kriminalitet präglar alltjämt delar av området, i synnerhet , inklusive Kosovo. skymtar en viss ljusning i främst och som uppfyllt kriterierna för förhandlingar om Stabiliserings- och associationsavtal med EU och gradvis närmare inlemmas i det europeiska samarbetet. De svenska insatserna i området präglas av ett regionalt synsätt. Biståndet skall bidra till fred, stabilitet och integration av regionen i det europeiska samarbetet. Biståndet skall även bidra till att förmå länderna i regionen att fredligt lösa etniskt betingade konflikter och andra spänningar. Uppbyggnad av demokratiska och ekonomiska strukturer prioriteras som humanitära behov fortsatt beaktas. De svenska insatserna bör också präglas av flexibilitet, vilket bl.a. innefattar beredskap att snabbt agera i händelse av positiva politiska förändringar. deltar aktivt i den s.k. för sydöstra och stödjer bland annat insatser på investeringsområdet samt åtgärder för att motverka korruption. Tillsammans med EU:s stabiliserings- och associationsprocess för länderna på västra representerar ett försök att genom regionalt samarbete bryta den cykel av konflikter som präglat . Omfattande åtaganden har gjorts från svensk sida gällande rekonstruktionen av Kosovo. stöder FN:s administration , och bidrar med en bataljon till KFOR samt civilpoliser. Sida gav stöd till bland annat upprustning av elnät, kraftverk och järnväg, minröjning, hälsovård och återuppbyggnad av bostäder och skolor. En uppdaterad strategi för utvecklingssamarbetet med Kosovo och den närliggande regionen har utarbetats . Huvudlinjen är att det humanitära stödet fasas ut och att prioritet fortsatt bör ges till ett antal infrastrukturella återuppbyggnadsprojekt. bör stödet öka inom områden som demokrati och institutionsuppbyggnad, med betoning på strategiska förvaltningsfunktioner. Stödet till Kosovo bör ses i ett regionalt perspektiv. Beredskap bör finnas att något minska Kosovoprogrammets relativa andel av västra till förmån för insatser i andra delar av regionen, främst och samt när politiska förutsättningar föreligger också i . I utgår företrädesvis stöd till olika projekt rörande demokrati och mänskliga rättigheter, särskilt framväxten av oberoende media. /2000 riktades betydande humanitära insatser i och till de cirka 700 000 serbiska flyktingarna från Kosovo, Bosnien och . Svenskt bistånd till Bosnien innefattar bland annat stöd till flyktingåtervändande, främst genom s.k. integrerade områdesprogram, privatiseringsprocessen samt uppbyggnad av administration och förvaltning. Den höga ambitionsnivån kommer att bibehållas . De svenska militära insatserna i har minskat då SFOR-bataljonen avvecklats till förmån för en mindre insats med civilt-militärt samarbete. Den politiska utvecklingen i är glädjande. Insatserna för demokrati och mänskliga rättigheter fortsätter. Stödet för flyktingåtervändande bibehålls och kan eventuellt utökas. Det finns även skäl att närmare undersöka hur Stabiliserings- och associationsprocessen kan stödjas. I utgår stöd till demokrati och mänskliga rättigheter inom ramen för det regionala stödet. Insatser för att stödja anpassning till europeiska strukturer genom den s.k. Stabiliserings- och associationsprocessen bör ges prioritet liksom bidrag till att stärka statsbildningen och till att överbrygga motsättningar mellan befolkningsgrupperna i . I stöder institutionsuppbyggnad inom åklagarväsendet, begränsandet av civilbefolkningens vapeninnehav och förbättring av hälsovården. Jordbruk, förvaltning, hälsa och miljö har identifierats som områden för särskilt behov av stöd. Länderna i Södra (, , ) och (, , , , ) har sedan självständigheten drabbats hårt av ekonomisk tillbakagång. Flera av länderna har dock en stor utvecklingspotential särskilt vad gäller energitillgångar och en långsam återhämtning sker.