prop · GP0372 · 2001-12-06 00:00:00 — Behovet kan också hänföra sigtill ledamöterna i , exempelvis vid sjukdomsfall. En annan anledning,möjligen i samverkan med andra, är stor arbetsbelastning i Lagrådet.Förutom ändringarna i sak görs en försiktig modernisering av lagspråket i detberörda första stycket av paragrafen.10 kap. Förhållandet till andra stater och mellanfolkliga organisationerI rubriken till detta kapitel föreslås ett tillägg så att rubriken lyder"Förhållandet till andra stater och mellanfolkliga organisationer". Tilläggethar närmare motiverats i avsnitt 5.4.2 §Förslaget till nytt sista stycke har utförligt behandlats i avsnitt 5.2.2.Som där redovisas har de beslut som fattas av ministerrådet i andra och tredjepelaren - det kan t.ex. vara fråga om en gemensam ståndpunkt i andra pelareneller ett rambeslut i tredje pelaren - karaktär av mellanstatligaöverenskommelser och medför en folkrättslig förpliktelse för att vidbehov genomföra de åtgärder som krävs för att införliva beslutens innehåll medsvensk rätt. Detta innebär att regeringens befogenhet att ingå sådanaöverenskommelser begränsas av bestämmelserna i 10 kap. 2 § RF. Enligt förstastycket i detta stadgande får regeringen inte ingå en för riket bindandeöverenskommelse utan att har godkänt denna, om överenskommelsenförutsätter att lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas eller omöverenskommelsen i övrigt gäller något ämne i vilket skall besluta.Enligt tredje stycket får regeringen inte heller ingå en för riket bindandeinternationell överenskommelse utan att har godkänt den, omöverenskommelsen är av större vikt.Förslaget innebär att det av regeringsformen uttryckligen framgår att riksdagenkan godkänna en ännu inte färdigförhandlad överenskommelse som ingås i andraeller tredje pelaren. Liksom kan lämna sitt godkännande till utkastet utan att den tar ställning till nödvändiga följdbeslut, t.ex. om lagändringar. Regeringens proposition om godkännande av ett utkasttill överenskommelse bör dock i möjligaste mån innehålla en utförlig redogörelse för de lagändringar som överenskommelsen föranleder.Riksdagens godkännande skall anses omfatta också vissa mer begränsade ändringari överenskommelsen som görs efter det att har lämnat sitt godkännandemen innan beslutet ha antagits av ministerrådet. Av naturliga skäl går det inteatt här ange några gränser för hur omfattande ändringar som kan godtas, utanfrågan för avgöras beroende på omständigheterna i det enskilda fallet.Regeringen avgör under konstitutionellt ansvar om en ändring i överenskommelseninnebär att godkännande på nytt måste inhämtas.Bestämmelserna om regeringens informations- och samrådsskyldighet i EU-frågorgäller också för de nu aktuella överenskommelserna.Av tredje stycket i 10 kap. 2 § RF framgår att regeringen under konstitutionellt ansvar kan underlåta att inhämta godkännande, om rikets intressekräver det. I sådana fall skall regeringen i stället överlägga medUtrikesnämnden innan överenskommelsen ingås.Bestämmelsen i det nya sista stycket är inte tillämplig på riksdagensgodkännande av de fördrag som ligger till grund för EU-samarbetet utan gällerendast överenskommelser som träffas inom ramen för gällandefördrag i andra och tredje pelaren. Detta kommer till uttryck genom att det ilagtexten talas om samarbetet i EU.5 §Förslaget till ändrad lydelse av bestämmelsen i första stycket behandlasutförligt i avsnitt 5.3.2. Syftet med ändringen är att skall hamöjlighet att överlåta beslutanderätt inom ramen för allt samarbete inom EU,alltså inte bara till EG. Som ytterligare en uttrycklig förutsättning föröverlåtelse anges att beslutanderätten inte rör principerna för statsskicket.Vad som avses härmed har utvecklats i avsnitt 5.3.2. Liksom tidigare förutsätter en överlåtelse att fri- och rättighetsskyddet inom det samarbetsområde tillvilket överlåtelsen sker motsvarar det skydd som ges i 2 kap. RF och iEuropakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna. Ändringen gör det alltså inte möjligt att inom ramen för samarbete i EU överlåta beslutanderätt i större omfattning än vad som kan sketill EG.6 §Förslaget till nytt första stycke i paragrafen har behandlats i avsnitt 5.4.2.Förslaget innebär att regeringens skyldighet att informera och samråda medriksdagen i EU-frågor nu blir grundlagsfäst. De närmare bestämmelserna omhandläggningen i meddelas även i fortsättningen i RO.9.2 Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen10 kap.1 §Förslaget till ändring föranleds av förslaget till ny bestämmelse i 10 kap. 6 §första stycket RF.9.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m.2 kap.9 §Första och andra styckena innehåller bemyndigande för regeringen att överlåta åt länsstyrelserna att meddela föreskrifter för allmänhetens uppträdande inom ochinvid fornlämningsområden och områden där fornfynd har påträffats.Bestämmelserna motsvarar nuvarande 9 § första - tredje styckena i den mån deavser normgivning. Den nu använda termen "fridlysning" utgår ur lagtexten.Tredje stycket avser beslut som riktar sig mot markägaren och andra som nyttjarmarken och motsvarar i dessa delar nuvarande andra stycket.Fjärde stycket motsvaras av nuvarande femte stycket. Det avser dock endastföreskrifter enligt första och andra stycket.21 a §Tillägget i andra punkten ersätter bestämmelsen i nuvarande 9 § fjärde stycketom generellt vite.24 §Första stycket motsvarar nuvarande andra stycket.I andra stycket - som motsvarar nuvarande första stycket - anges att övrigabeslut enligt 2 kap. överklagas till allmän förvaltningsdomstol, om inte annatföljer av 25 §.I tredje stycket görs en redaktionell ändring med anledning av att nuvarande 9 § fjärde stycket utgår.Sammanfattning av författningsutrednings delbetänkande Vissagrundlagsfrågor (SOU 2001:19)Vi redovisar i detta delbetänkande våra överväganden och förslag i fråga omstärkt grundlagsskydd för utsatta grupper (Del I), grundlagsskydd för miljön(Del II), RF:s egendomsskydd (Del III), funktion som beslutsorgan vid internationellt samarbete (Del IV) samt vårt förslag till reglering i RF avregeringens informations- och samrådsskyldighet i EU-frågor (Del V).I våra direktiv gavs vi i uppdrag att* föreslå hur skyddet för miljön samt funktionshindrades och andra utsattagruppers delaktighet och jämlikhet i samhället skall regleras i 1 kap. 2 § RF,* lämna förslag till ny lydelse av stadgandet om skydd för egendom i 2 kap. 18 § andra stycket RF,* utreda förutsättningarna för att införa en möjlighet för att påbegäran av regeringen på förhand lämna sitt godkännande till att regeringeningår en viss internationell överenskommelse som ännu inte finns i slutligtskick,* närmare analysera om utvecklingen av samarbetet inom EU går mot en minskaduppdelning mellan en gemenskapsdel och övriga delar av unionssamarbetet och isamband med detta också överväga om det kan finnas anledning att ändraordalydelsen av 10 kap. 5 § första stycket RF, och* lämna förslag till en ny bestämmelse i 10 kap. RF som skall regleraregeringens skyldighet att informera och samråda med i EU-frågor.Stärkt grundlagsskydd för utsatta grupperDet nuvarande s.k. program- och målsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § RF - som ger uttryck för vissa särskilt viktiga principer för den samhälleliga verksamhetens inriktning - innehåller i första stycket ett stadgande om att den offentligamakten skall utövas med respekt för alla människors lika värde och för denenskilda människans frihet och värdighet. Vårt uppdrag handlar om att förtydliga det skydd för utsatta grupper som redan kan sägas inrymmas i detta stycke.En bestämmelse om att delaktighet och jämlikhet skall eftersträvas i samhälletbör enligt vår mening ha en generell utformning, dvs. i en sådan bestämmelse bör nämnas även andra utsatta grupper än personer med funktionshinder. Vi anser att detta bör ske genom att man i stadgandet räknar upp skilda otillåtna grunderför diskriminering eller omotiverad särbehandling i samhället. En uppräkning avförbjudna grunder för diskriminering bör främst omfatta grupper av människor som på olika sätt har diskriminerats på ett för ett demokratiskt samhälleoacceptabelt sätt. För att markera att uppräkningen inte är uttömmande bör det i stadgandet också anges att diskriminering på grund av andra omständigheter somär hänförliga till person är otillåten.Mot den angivna bakgrunden föreslår vi i kapitel 3 att det redan befintligaskyddet för utsatta grupper i 1 kap. 2 § första stycket RF kompletteras ochförstärks med dels en föreskrift om att det allmänna skall verka för att allamänniskor skall kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället, dels enföreskrift om att det allmänna skall motverka diskriminering på grund av kön,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiöstillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning eller annan omständighet somgäller den enskilde som person.Genom den föreslagna föreskriften om delaktighet och jämlikhet uttrycks dels enprincip om alla människors rätt till inflytande i frågor som rör dem själva,dels en princip om alla människors rätt till ett jämlikt bemötande somindivider. Det föreslagna tillägget innebär vidare ett åliggande för detallmänna att undanröja de hinder som finns mot alla människors deltagande isamhällslivet på lika villkor.Grundlagsskydd för miljönI kapitel 5 föreslår vi att betydelsen av skyddet för natur- och kulturmiljönsamt människors hälsa - som är några av de allra viktigaste samhällsfrågorna -bör markeras genom ett nytt stadgande i 1 kap. 2 § RF om att det allmänna skallfrämja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande ochkommande generationer.Den föreslagna föreskriften anknyter till målsättningsparagraf (1kap. 1 §), som utförligt beskriver syftet med svensk miljöpolitik. Det somenligt vår mening därvid bör lyftas fram är det miljöpolitiska begreppet"hållbar utveckling". Begreppet speglar en miljöpolitisk ambition och är detövergripande målet för . Dessutom är det ett centraltmiljöskyddsbegrepp dels inom den internationella miljörätten, dels i EU:smiljörätt. Vi menar vidare att man i en övergripande miljöskyddsbestämmelse avföreslaget slag bör betona principen om solidaritet med kommande generationer.Det föreslagna stadgandet innefattar ett krav på en högt ställd ambitionsnivåoch effektivitet när det gäller det allmännas miljöskyddsarbete. Vidare innebärden föreslagna regeln ett åliggande för det allmänna att verka för attmålsättningen i möjligaste mån förverkligas, t.ex. genom att fortlöpandeutveckla lagstiftningen på miljöområdet. Stadgandet innebär dessutom ett krav på myndigheterna att aktivt verka för en god miljö och låta denna målsättningpåverka de beslut som fattas.Regeringsformens egendomsskyddNär det gäller stiftande och ändring av grundlag eftersträvas normalt störstamöjliga politiska enighet. Det har därför varit en grundläggande utgångspunktför vårt uppdrag att de förslag som läggs fram har en bred parlamentariskförankring. Med beklagande kan konstateras att när det gäller den nu aktuelladelen av vårt uppdrag har någon sådan bred enighet inte kunnat uppnås. Ett stort antal tänkbara lösningar har emellertid prövats på frågan. Vi diskuterar ikapitel 9 några tänkbara preciseringar av bestämmelsen om rätt till ersättningvid rådighetsinskränkningar i 2 kap. 18 § andra stycket RF.Riksdagens funktion som beslutsorgan vid internationellt samarbeteBakgrundSamarbetet inom EU grundas på fördrag som är att betrakta som internationellaöverenskommelser i RF:s mening. Dessa fördrag bildar en struktur förEU-samarbetet som brukar beskrivas som en överbyggnad med tre pelare. Samarbetet i den s.k. första pelaren utgörs av gemenskapssamarbetet med EG-fördraget, Kol- och stålfördraget (upphör att gälla ) och Euratomfördraget somgrund. Gemenskapssamarbetet inrymmer bl.a. allt ekonomiskt samarbete ividsträckt bemärkelse, den inre marknaden och miljöpolitiken. Den s.k. andrapelaren (avdelning V i Unionsfördraget) inrymmer GUSP, dvs. den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken. Slutligen inryms i den s.k. tredje pelaren(avdelning VI i Unionsfördraget) polissamarbete och straffrättsligt samarbete.Riksdagens funktion vid ingåendet av internationella överenskommelserI kapitel 10 behandlas vissa av bestämmelserna i 10 kap. RF om förhållandet till andra stater. Av redogörelsen framgår att regeringen har rätt att ingåöverenskommelse med eller på annat sätt ikläda riket förpliktelse gentemot annan stat eller mellanfolklig organisation. I 10 kap. 2 § RF anges förutsättningarna för regeringens statsrättsliga kompetens att utnyttja sin behörighet att bindariket genom internationella överenskommelser. Bestämmelsen innebär att eninternationell överenskommelse skall föreläggas för godkännande om den förutsätter ett riksdagsbeslut för att kunna genomföras. Frågan huruvidariksdagen behöver godkänna en viss internationell överenskommelse avgörs framför allt av reglerna i RF om hur normgivningsmakten och finansmakten är fördeladmellan riksdag och regering. En internationell överenskommelse skall ocksågodkännas av om den är av större vikt. Regeringen kan dock i detsistnämnda fallet underlåta att inhämta godkännande, om riketsintresse kräver det. I sådant fall skall regeringen i stället överlägga medUtrikesnämnden innan överenskommelsen ingås.Av redogörelsen i kapitel 10 framgår också att om regeringensbefogenhet att ingå internationella överenskommelser och om riksdagensgodkännande enligt 10 kap. 2 § RF av sådana överenskommelser är tillämpliga pådet mellanstatliga samarbetet i andra och tredje pelaren. I kapitel sombehandlar regleringen av de nu aktuella frågorna i andra EU-länder - konstateras att reglerna för det danska parlamentets, , prövning av sådanaöverenskommelser påminner mycket nära om motsvarande svenska regler. Detkonstateras också att dessa frågor inte har reglerats på något enhetligt sätt iEU:s övriga medlemsstater.Inledningsvis konstaterar vi i kapitel 12 att det saknas anledning att genomföra några mera djupgående förändringar när det gäller regeringens befogenhet på det internationella planet. Vidare tar vi också avstånd från tankar som innebär att något annat organ än i plenum godkänner sådana internationellaöverenskommelser som avses i 10 kap. 2 § RF. Vi tar dock ställning för enändring av RF som innebär att regeringen har möjlighet att inhämta riksdagensgodkännande också av preliminära förhandlingsöverenskommelser i mellanstatligtsamarbete inom EU:s ram. Därvid slår vi fast att en särskild reglering avriksdagens prövning av sådana överenskommelser som utgångspunkt bör bygga på att det vid godkännandet står klart vilken slutlig överenskommelse hargodkänt. Vi anser att kravet på tillämpande av grundlagsform bör bibehållas dåriksdagen godkänner överenskommelser som förutsätter ändring av grundlag. Enligt vår uppfattning talar också övervägande skäl mot ett avskaffande av densärskilda uppskovsmöjligheten enligt 2 kap. 12 § tredje stycket RF vidriksdagens ställningstagande till överenskommelser som avser begränsningsbararättigheter i 2 kap. RF. Enligt denna förfaranderegel skall sådanaöverenskommelser på yrkande av minst tio riksdagsledamöter godkännas antingengenom två beslut med mellanrum eller genom ett beslut med fem sjättedels majoritet av de röstande riksdagsledamöterna. Vidare slår vi fast att behovetav grundlagsändringar inskränker sig till EU-samarbetet.Med de nu angivna utgångspunkterna innebär vårt förslag att skall hamöjlighet att godkänna en ännu inte slutförhandlad internationellöverenskommelse inom ramen för samarbetet i EU med det innehåll som enligtregeringens bedömning kommer att bli det slutgiltiga förhandlingsresultatet.Riksdagen skall ha möjlighet att besluta om nödvändiga lagstiftningsåtgärdersenare. godkännande skall omfatta också senare ändringar i utkastettill överenskommelse i de fall då sådana ändringar saknar betydelse förriksdagen. Regeringen bör under konstitutionellt ansvar få avgöra om en senareändring kräver godkännande. Den föreslagna ordningen bör i RF kommatill uttryck i ett nytt sista stycke i 10 kap. 2 § RF. Vi konstaterar attbestämmelserna om regeringens informations- och samrådsskyldighet i EU-frågorgäller även för de överenskommelser som handläggs enligt den nu föreslagnaordningen.En ny överlåtelseregelDet överstatliga gemenskapssamarbetet i första pelaren kännetecknas av attmedlemsstaterna genom folkrättsliga fördrag till EG har överlåtit vissabeslutsbefogenheter som ger gemenskaperna möjlighet att besluta om rättsaktersom skall vara bindande för medlemsstaterna och enskilda i dessa stater. Ikapitel 10 behandlas möjligheten att till icke-svenska organ överlåtabeslutsbefogenheter som annars tillkommer svenska statsorgan. Denna möjlighetregleras i 10 kap. 5 § RF. Vad gäller möjligheten att överlåtabeslutsbefogenheter inom ramen för EU-samarbetet föreskrivs i bestämmelsensförsta stycke att sådan överlåtelse kan ske enbart till EG, dvs. Som konstateras i kapitel 11 har inte heller dessa frågor reglerats på någotenhetligt sätt i de andra medlemsstaterna inom EU. I en del stater förekommer på EU-medlemskapet inriktade konstitutionella särlösningar medan det i andramedlemsstater förekommer olika former av mera allmänt hållna regler ochprinciper som på det konstitutionella planet legitimerar gemensamt utövande avbeslutanderätt inom ramen för EU-samarbetet.För närvarande finns, som har nämnts, endast möjlighet att överlåtabeslutanderätt till EG, dvs. Vi menar emellertid attgemenskapssamarbetet inte behöver vara den bästa formen för allt samarbete inomunionens ram som på något sätt kan komma att förutsätta överlåtelse avbeslutanderätt. Vid framtida fördragsförhandlingar skulle det svenskahandlingsutrymmet utvidgas om hade möjlighet att överlåtabeslutanderätt också i annat samarbete. I kapitel 12 tar vi därför ställning för en ändrad lydelse av 10 kap. 5 § första stycket RF som ger möjlighetatt överlåta beslutanderätt inom ramen för hela unionssamarbetet. Vi angeremellertid också vissa utgångspunkter som enligt vår uppfattning drar uppbestämda ramar för en ändring av bestämmelsen i 10 kap. 5 § första stycket RF.Också en ny överlåtelseregel bör enligt vår mening spegla konsekvenserna av ettsvenskt deltagande i EU-samarbetet. Därför kan det inte anses ligga i vårtuppdrag att utforma förslag till en mera allmänt formulerad överlåtelseregel som även är tillämplig på annat internationellt samarbete än EU-samarbetet. Vidareslår vi fast att det inte bör bli möjligt att inom ramen för EU-samarbetetöverlåta beslutsbefogenheter i större omfattning än vad som kan ske . Av grundlagen bör också uttryckligen framgå att överlåtelse inte kan ske avsådan beslutanderätt som rör principerna för statsskicket. De särskildabeslutsformerna skall bibehållas. För ett beslut om överlåtelse skall alltsåkrävas antingen att tre fjärdedelar av de röstande riksdagsledamöterna anslutersig till ett sådant förslag eller att beslut fattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Likaså bör det för en sådan överlåtelse ävenfortsättningsvis krävas att fri- och rättighetsskyddet inom det samarbetsområdetill vilket överlåtelsen sker motsvarar det som ges i RF och . Den föreslagna ordningen bör i RF komma till uttryck i en ändrad lydelse av detvå första meningarna i 10 kap. 5 § första stycket RF.Informations- och samrådsskyldigheten i EU-frågorSom konstateras i kapitel 13 ålägger samverkansbestämmelserna i 10 kap. ROregeringen informationsskyldighet gentemot såväl som dess utskott ochEU-nämnden. I RO föreskrivs uttryckligen en skyldighet för regeringen attsamråda med . har emellertid också betonat utskottenscentrala roll i sammanhanget. I vissa fall kan det vara motiverat att samrådockså sker med det berörda utskottet innan regeringen tar ställning. Förutom att lägga förslag om tillkännagivanden till regeringen i kammaren har utskottendärvid möjlighet att direkt påverka regeringen i EU-ärenden vid informellasamråd i utskotten. Uttalanden av eller av utskott binder interiksdagens kammare eller andra riksdagsorgan. Regeringen blir inte rättsligtbunden av uttalanden som görs i samrådet. Däremot har regeringen en långtgåendepolitisk skyldighet att avstå från att företräda en ståndpunkt som står i stridmed vad en majoritet inom har gett uttryck för.Vi anser att det är av stort värde att det införs en bestämmelse i RF som klartger uttryck för regeringens informations- och samrådsskyldighet i EU-frågor. Det faller dock utanför vårt uppdrag att överväga hur denna skyldighet skallfullgöras. I kapitel 14 föreslår vi därför att det införs en bestämmelse i RFsom föreskriver att regeringen fortlöpande skall informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet iEU. I en sådan bestämmelse bör vidare enligt vår mening föreskrivas att närmarebestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas i RO. Dennabestämmelse bör enligt vårt förslag placeras in som ett nytt första stycke i 10kap. 6 § RF. I anslutning härtill föreslår vi även att rubriken till 10 kap. RF, som lyder: "Förhållandet till andra stater", förses med tillägget "ochmellanfolkliga organisationer". På så sätt markeras att upprätthållerbetydelsefulla relationer, inte bara med andra stater utan också medmellanfolkliga organisationer såsom FN och Europarådet.1999 års författningsutrednings författningsförslagFörslag till lag om ändring i regeringsformenHärigenom föreskrivs i fråga om regeringsformendels att 1 kap. 2 samt 10 kap. 2, 5 och 6 §§ skall ha följande lydelse,dels att rubriken till 10 kap. skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse1 kap.2 §Den offentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värdeoch för den enskilda människans frihet och värdighet.Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd skall varagrundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det skall särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt att verkaför social omsorg och trygghet och för en god levnadsmiljö.Det allmänna skall verka för att demokratins idéer blir vägledande inomsamhällets alla områden. Det allmänna skall tillförsäkra män och kvinnor likarättigheter samt värna den enskildes privatliv och familjeliv.Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd skall varagrundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det skall särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till hälsa, arbete, bostad och utbildning samt attverka för social omsorg och trygghet.Det allmänna skall främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö förnuvarande och kommande generationer.Det allmänna skall verka för att demokratins idéer blir vägledande inomsamhällets alla områden samt värna den enskildes privatliv och familjeliv. Detallmänna skall verka för att alla människor skall kunna uppnå delaktighet ochjämlikhet i samhället. Det allmänna skall motverka diskriminering av människorpå grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig ellerreligiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller annanomständighet som gäller den enskilde som person.Etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla ochutveckla ett eget kultur- och samfundsliv bör främjas.10 kap.Förhållandet till andra staterFörhållandet till andra stater och mellanfolkliga organisa-tioner2 §Regeringen får ej ingå för riket bindande internationell överenskommelse utanatt har godkänt denna, om överenskommelsen förutsätter att lag ändraseller upphäves eller att ny lag stiftas eller om den i övrigt gäller ämne ivilket skall besluta.Är i fall som avses i första stycket särskild ordning föreskriven för detriksdagsbeslut som förutsättes, skall samma ordning iakttagas vid godkännandetav överenskommelsen.Regeringen får ej heller i annat fall än som avses i första stycket ingå förriket bindande internationell överenskommelse utan att har godkäntdenna, om överenskommelsen är av större vikt. Regeringen kan dock underlåta attinhämta godkännande av överenskommelsen, om rikets intresse kräverdet.