prop · GP0374 · 2001-12-11 00:00:00 — , , medier ochkommunikation vid , vid Lundsuniversitet, masskommunikation vid Göteborgsuniversitet, , Stiftelsen , ,, Tidningarnas Telegrambyrå, ,, , Föreningen , Svenska Artisters och Musikers (),, Rådet mot skadligavåldsskildringar, Distributörer av Institutionell Film och Video,Föreningen , , och , , , , ,, , , , , i , Radio- och Hemelektronikleverantörer, för innehålls- ochtjänsteleverantörer på on-linemarknaden i , , , Sveriges BostadsrättsföreningarsCentralorganisation.Framställning från Justitiekanslern om ändring i lagen (1991:1559) medföreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden (Ju 2001/3649)I anslutning till den beredning som pågår av de förslag som framlagts avMediegrundlagsutredningen i betänkandet (SOU 2001:28) Yttrandefrihetsgrundlagenoch Internet vill Justitiekanslern aktualisera frågan om inte forumreglerna ilagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens område (föreskriftslagen) bör ändras i ett avseende.Enligt 12 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen (TF) skall tryckfrihetsmål tas uppav den tingsrätt inom vars domkrets har sitt säte. Av 9 kap. 1 §yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) följer att de domstolar som är behöriga att taupp tryckfrihetsmål också skall ta upp yttrandefrihetsmål. Med stöd av ettbemyndigande i 12 kap. 1 § TF har genom förordningen (1991:1712) om behörighetför vissa tingsrätter att ta upp tryckfrihetsmål och yttrandefrihetsmål ocksånågra andra tingsrätter än dem i residensstäderna givits behörighet atthandlägga sådana mål.Närmare bestämmelser om vilken tingsrätt som skall ta upp tryck- ochyttrandefrihetsmål finns i 7 kap. 1 - 5 §§ föreskriftslagen. I 2 § anges attavgörande för var ett tryckfrihetsmål skall tas upp är i fråga om periodiskaskrifter skriftens utgivningsort och i fråga om andra skrifter den ort där densom enligt 8 kap. TF är ansvarig för skriften har sitt hemvist. Om någon ortinte kan fastställas enligt den nämnda bestämmelsen skall den ort där skriftentryckts eller eljest mångfaldigats vara avgörande. När en skrift mångfaldigatsutomlands skall i stället den ort vara avgörande där den som låtit lämna ut denför spridning har sitt hemvist. När inte heller dessa regler ger ledning skallden ort där skriften påträffas vara avgörande.Beträffande yttrandefrihetsmål gäller enligt 7 kap. 3 § att den ort varifrån ett radioprogram sänts eller där en teknisk upptagning lämnats ut för spridningeller där brottet eljest begåtts skall vara avgörande för vilken domstol somskall ta upp målet.Om ortsangivelserna i 7 kap. 2 och 3 §§ leder till att ett tryck- elleryttrandefrihetsmål skall tas upp av en viss tingsrätt skall enligt 1 § dentingsrätten ta upp målet om den är behörig att handlägga sådana mål. Om orteninte ligger inom domkretsen för en behörig tingsrätt skall målet tas upp avtingsrätten där i det län som orten tillhör har sitt säte.I 7 kap. 4 och 5 §§ föreskriftslagen finns bestämmelser om vilken domstol somskall ta upp mål där talan förs om ansvar för anskaffare och meddelare. När detgäller forum för andra mål om brott mot reglerna i TF eller YGL, t.ex.åsidosättande av efterforskningsförbudet eller förseelser motordningsföreskrifterna i de båda grundlagarna saknas däremot regler iföreskriftslagen och frågan om rätt domstol för sådana mål skall då avgörasenligt reglerna i rättegångsbalken.I 7 kap. 6 och 7 §§ föreskriftslagen ges regler om handläggning av olika mål isamma rättegång. Enligt 6 § skall sådana tryckfrihetsmål elleryttrandefrihetsmål som avses i 4 § handläggas i samma rättegång som ett mål omtryck- eller yttrandefrihetsbrott när de har samband med varandra. Bestämmelseni 7 § medger att andra åtal som har samband med ett åtal som skall handläggassom tryck- eller yttrandefrihetsmål får handläggas i samma rättegång som detsistnämnda målet om det är lämpligt. Ett vanligt brottmål kan också under vissaförutsättningar handläggas i samma rättegång som ett tryck- elleryttrandefrihetsmål. Den möjlighet till kumulation med ett tryck- elleryttrandefrihetsmål som 7 § innebär avser endast brottmål som inte är tryck-eller yttrandefrihetsmål, t.ex. mål om förseelser mot TF:s ordningsföreskrifter. Vidare kan exempelvis ett åtal enligt TF eller YGL mot en anskaffare handläggas i samband med ett åtal mot denne rörande det sätt på vilket uppgifteranskaffats.När det gäller ett åtal för tryckfrihetsbrott i en inte periodisk skrift äralltså huvudregeln att hemvistet för den som svarar för skriften är styrande för vilken av de behöriga tingsrätterna som skall ta upp målet. När den ansvarigeshemvist kan fastställas torde reglerna i 7 kap. föreskriftslagen inte medge attmålet tas upp av någon annan behörig tingsrätt. Det framgår sålunda klart avförarbetena (se prop. 1977/78:62 s. 37) att den subsidiära regeln om tryckorteni 7 kap. 2 § bara är tillämplig när den ansvarige inte har känt hemvist här ilandet. Inte heller kan övriga regler i 7 kap. leda till att ett åtal förtryckfrihetsbrott kan tas upp av någon annan tingsrätt än dentryckfrihetsdomstol som pekas ut genom den ansvariges hemvist. Bestämmelserna iTF och YGL liksom i föreskriftslagen torde innehålla en fullständig regleringbeträffande forum för tryck- och yttrandefrihetsmål och möjligheterna tillkumulation av mål och därmed utesluta att forumreglerna i 19 kap.rättegångsbalken tillämpas subsidiärt (jfr prop. 1977/78:62 s. 72 ff.).Eftersom åtal för tryck- och yttrandefrihetsbrott endast kan väckas mot en avdem som enligt bestämmelserna i 8 kap. TF och 6 kap. YGL ansvarar för brottettorde det mera sällan bli aktuellt att flera personer skall åtalas förinnehållet på ett grundlagsskyddat medium. Reglerna om att hemvistet styr varmålet skall tas upp har därför hitintills i praktiken inte vållat någratillämpningsproblem. måste det emellertid beaktas att TF och YGL inteutesluter att åtal för tryck- och yttrandefrihetsbrott väcks mot flera personer. En bok med brottsligt innehåll kan exempelvis ha flera författare och ettsamlingsverk som avses i 8 kap. 6 § TF kan ha flera namngivna utgivare. Omendast spridare kan hållas ansvariga kan flera personer var för sig anses somspridare. I ett hos Justitiekanslern nu aktuellt ärende kan fråga om väckande av åtal komma upp beträffande ett nytryck av en bok som författats av en avlidenperson och som i nyutgåvan försetts med ett förord av en namngiven, nu levandeperson. Både förordet och det äldre verket kan falla inom det straffbara området och både författaren av förordet och utgivaren kan därför vara ansvariga.Under förarbetena till de nuvarande reglerna i 7 kap. föreskriftslagen har maninte gått in på frågan hur man skall se på det fallet att åtal väcks mot flerapersoner med olika hemvist för innehållet i en tryckt skrift som inte ärperiodisk (se prop. 1977/78:62 och 1990/91:179). Frågan synes över huvud tagetinte ha observerats. I avsaknad av närmare bestämmelser ellerförarbetsuttalanden torde det följa av reglerna i föreskriftslagen att åtalmåste väckas vid flera domstolar om de misstänkta har olika hemvist. Någonmöjlighet till kumulation av dessa mål eller överflyttning för gemensamhandläggning vid en domstol synes inte finnas såsom regelsystemet är utformat.Även om bestämmelserna i 19 kap. RB skulle kunna tillämpas subsidiärt finns detknappast där någon regel som täcker in dessa fall. Det skulle i så fall vara 19kap. 3 § första stycket som anger att åtal mot flera för medverkan till brottfår väckas vid den domstol där någon av dem har att svara. När det gäller t.ex.det fallet att flera spridare av en tryckt skrift skall hållas ansvariga tordeman dock inte kunna tala om att flera medverkat till brott eftersom varjespridning är ett brott för sig. Bestämmelsen i 19 kap. 3 § andra stycket tordeunder inga förhållanden kunna anses tillämplig eftersom de fall som täcks av den bestämmelsen för tryck- och yttrandefrihetsmålens del regleras i 7 kap.föreskriftslagen.Att tryckfrihetsmål avseende innehållet i en och samma tryckta skrift kan kommaatt handläggas av flera domstolar måste enligt Justitiekanslerns mening ansessom otillfredsställande. Risken för att skriften kan bedömas som brottslig av en domstol men frias av en annan är uppenbar. Härtill kommer att det ter sig fögarationellt att flera domstolar skall ta ställning till skriftens innehåll ochdetta särskilt som den speciella rättegångsordningen för sådana mål medför atthandläggningen kan vara tidskrävande. Rent allmänt ter det sig ocksåsvårförståeligt att forumreglerna kan leda till att just mål om flera personersansvar för innehållet i en tryckt skrift måste tas upp av olika domstolar medanföreskriftslagen i kombination med medger att andraansvarsfrågor rörande skriften liksom vanliga brottmål med anknytning tillskriften kan tas upp vid samma domstol och också handläggas gemensamt medtryckfrihetsbrottet.Komplikationer uppkommer också när det i samband med ett åtal skall yrkaskonfiskering av skriften. Ett sådant yrkande avser skriften i dess helhet ochtorde behöva framställas i de olika tryckfrihetsmålen avseende skriften. Tvåeller flera domstolar har då att ta ställning till samma konfiskationsyrkande.Hur domstolarna sinsemellan skall lösa den konflikten torde varkenföreskriftslagen eller kunna ge svar på. Särskilda problemuppkommer också om utgången i ansvarsfrågan blir olika i domstolarna ochkonfiskationsyrkandet vinner bifall i den ena domstolen men ogillas av denandra. Ett beslut om konfiskation har rättsverkningar inte bara genom attexemplar av skriften skall förstöras jämte matriser m.m. utan också genom attfortsatt spridning av skriften är kriminaliserad i 6 kap. 3 § TF. En fråga somuppkommer vid olika utgångar i konfiskationsfrågan är om konfiskationen kanverkställas. Än mera tveksamt förefaller det vara huruvida den som spriderskriften efter konfiskationen kan fällas till ansvar.Enligt Justitiekanslerns mening finns det sålunda skäl för att forumreglerna iföreskriftslagen bör ändras så att två eller flera mål om ansvar eller enskiltanspråk rörande tryckfrihetsbrott i en och samma skrift kan tas upp av entingsrätt utan hinder av att en annan tingsrätt enligt forumreglerna är rättdomstol för något av målen. En ny bestämmelse bör emellertid inte enbart riktasig mot sådana fall. Den bör också kunna tillämpas i yttrandefrihetsmål,exempelvis när talan förs mot flera personer som på olika orter spridit enteknisk upptagning med straffbart innehåll samt i s.k. ansökningsmål, dvs. närtalan enbart förs om konfiskation av tryckt skrift eller teknisk upptagning. Den bör vidare möjliggöra att ett tryckfrihetsmål och ett yttrandefrihetsmål somhar samband med varandra kan tas upp vid samma domstol. Ett exempel på när ensådan regel skulle kunna tillämpas är då både innehållet på en tekniskupptagning och det tryckta omslaget till upptagningen är straffbart som ettyttrande- resp. tryckfrihetsbrott. Ett annat exempel är åtal förtryckfrihetsbrott avseende uppgifter i en periodisk skrift och åtal med stöd avdatabasregeln i 1 kap. 9 § YGL för att i stort sett samma uppgiftertillhandahållits på tidningens hemsida. Mot den bakgrunden anserJustitiekanslern att en ny bestämmelse bör ha en mera generell utformning sommöjliggör att mål rörande tryck- och yttrandefrihetsbrott som har samband medvarandra tas upp av en av de tingsrätter som enligt forumreglerna är rättdomstol för något av målen. Bestämmelsen bör vara fakultativ och ge möjlighetför Justitiekanslern eller enskild part att välja vid vilken av de aktuellatingsrätterna som talan skall väckas.Justitiekanslern föreslår att frågan löses genom att i 7 kap. 1 §föreskriftslagen införs ett nytt, andra stycke med följande lydelse:Om det finns ett samband mellan ett mål om ansvar eller enskilt anspråk på grund av tryckfrihetsbrott eller yttrandefrihetsbrott och ett annat sådant mål fårmålen tas upp av någon av de tingsrätter som enligt första stycket är rättdomstol. Detsamma gäller i fråga om ansökningsmål enligt 9 kap. 5 §tryckfrihetsförordningen och 7 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen.För att möjliggöra en gemensam handläggning av målen bör vidare 7 kap. 6 §föreskriftslagen ges följande lydelse:Om mål som har samband med varandra på det sätt som anges i 1 § andra stycketeller 4 § förekommer vid en tingsrätt, skall målen handläggas i enrättegång. Det gäller dock inte om synnerliga skäl talar mot det.Förteckning över remissinstanser (Ju 2001/3649)Remissyttranden över Justitiekanslerns framställning har avgetts av följandeinstanser. ombudsmän (), , ,, , Riksåklagaren, ,vid , ,och Svenska Tidningsutgivareföreningen.Riksåklagaren har överlämnat yttranden från åklagarmyndigheterna i ,och samt Ekobrottsmyndigheten.Lagrådsremissens lagförslagRegeringen har följande förslag till lagtext.1 Förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningenHärigenom föreskrivs att 5 kap. 6 §, 7 kap. 4 § samt 10 kap. 3 och 8 §§tryckfrihetsförordningen1 skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse5 kap.6 §Utfärdat utgivningsbevis må återkallas:1. om ägaren anmält att skriftens utgivning upphört;2. om äganderätten till skriften övergått till någon som ej fyller föreskrivnabehörighetsvillkor;3. om utgivare ej finnes eller utgivaren ej fyller föreskrivnabehörighetsvillkor och behörig utgivare ej utses;4. förflutit från den dag, då utgivningsbeviset utfärdades, utanatt skriften utkommit;5. om den skrift, som beviset avser, icke under något av de två senast förflutna kalenderåren å särskilda tider utkommit med minst fyra nummer eller häften;6. om , sedan skriften första gången utkom, visas att bevisetmed hänsyn till stadgandet i 5 § sista stycket icke bort utfärdas; eller6. om , sedan skriften första gången utkom, visas att bevisetmed hänsyn till stadgandet i 5 § tredje stycket icke bort utfärdas; eller7. om titeln å en skrift givits sådan likhet med titeln åannan skrift, för vilken utgivningsbevis utfärdats, att förväxling lätt kan skesamt rättelse ej vidtages.Beslut om återkallelse meddelas av myndighet som avses i 4 §. I ärenden, somavses i första stycket 2-7, skola, om det kan ske, ägaren och utgivaren erhållatillfälle att yttra sig.7 kap.4 §Med beaktande av det i 1 kap. angivna syftet med en allmän tryckfrihet skallsåsom tryckfrihetsbrott anses följande gärningar, om de begås genom trycktskrift och är straffbara enligt lag:1. högförräderi, förövat med uppsåt att riket eller del därav skall medvåldsamma eller eljest lagstridiga medel eller med utländskt bistånd läggasunder främmande makt eller bringas i beroende av sådan makt eller att del avriket skall sålunda lösryckas eller att åtgärd eller beslut av statschefen,regeringen, eller högsta domarmakten skall med utländskt biståndframtvingas eller hindras, såframt gärningen innebär fara för uppsåtetsförverkligande;försök, förberedelse eller stämpling till sådant högförräderi;2. krigsanstiftan, såframt fara för att riket skall invecklas i krig eller andra fientligheter framkallas med utländskt bistånd;3. spioneri, varigenom någon för att gå främmande makt till handa obehörigenbefordrar, lämnar eller röjer uppgift rörande försvarsverk, vapen, förråd,import, export, tillverkningssätt, underhandlingar, beslut, eller någotförhållande i övrigt, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men förtotalförsvaret eller eljest för rikets säkerhet, vare sig uppgiften är riktigeller ej;försök, förberedelse eller stämpling till sådant spioneri;4. obehörig befattning med hemlig uppgift, varigenom någon utan syfte att gåfrämmande makt till handa obehörigen befordrar, lämnar eller röjer uppgiftrörande något förhållande av hemlig natur, vars uppenbarande för främmande maktkan medföra men för rikets försvar eller för folkförsörjningen vid krig eller av krig föranledda utomordentliga förhållanden eller eljest för rikets säkerhet,vare sig uppgiften är riktig eller ej;försök eller förberedelse till sådan obehörig befattning med hemlig uppgift;stämpling till sådant brott, om detta är att anse som grovt, vid vilkenbedömning särskilt skall beaktas om gärningen innefattade tillhandagående avfrämmande makt eller var av synnerligen farlig beskaffenhet med hänsyn tillpågående krig eller rörde förhållande av stor betydelse eller om den brottsligeröjde vad som på grund av allmän eller enskild tjänst betrotts honom;5. vårdslöshet med hemlig uppgift, varigenom någon av grov oaktsamhet begårgärning som avses under 4;6. uppror, förövad med uppsåt att statsskicket skall med vapenmakt eller eljestmed våldsamma medel omstörtas eller att åtgärd eller beslut av statschefen,regeringen, eller högsta domarmakten skall sålunda framtvingas ellerhindras, såframt gärningen innebär fara för uppsåtets förverkligande;försök, förberedelse eller stämpling till sådant uppror;7. landsförräderi eller landssvek, i vad därigenom, då riket är i krig ellereljest i lag meddelade bestämmelser om sådant brott äger tillämpning, någonmissleder eller förråder dem som är verksamma för rikets försvar eller förlederdem till myteri, trolöshet eller modlöshet, förråder egendom som är av betydelse för totalförsvaret eller begår annan liknande förrädisk gärning som är ägnadatt medföra men för totalförsvaret eller innefattar bistånd åt fienden;försök, förberedelse eller stämpling till sådant landsförräderi eller landssvek;8. landsskadlig vårdslöshet, i vad därigenom någon av oaktsamhet begår gärningsom avses under 7;9. ryktesspridning till fara för rikets säkerhet, varigenom, då riket är i krigeller eljest i lag meddelade bestämmelser om sådant brott äger tillämpning,någon sprider falska rykten eller andra osanna påståenden, som är ägnade attframkalla fara för rikets säkerhet, eller till främmande makt framför ellerlåter framkomma sådana rykten eller påståenden eller bland krigsmän spriderfalska rykten eller andra osanna påståenden som är ägnade att framkallatrolöshet eller modlöshet;10. uppvigling, varigenom någon uppmanar eller eljest söker förleda tillbrottslig gärning, svikande av medborgerlig skyldighet eller ohörsamhet motmyndighet eller åsidosättande av vad som åligger krigsman i tjänsten;11. hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar eller uttrycker missaktning förfolkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning;212. brott mot medborgerlig frihet, varigenom någon utövar olaga hot med uppsåtatt påverka den allmänna åsiktsbildningen eller inkräkta på handlingsfriheteninom politisk organisation eller yrkes- eller näringssamman-slutning ochdärigenom sätter yttrande-, församlings- eller föreningsfriheten i fara; försök till sådant brott mot medborgerlig frihet;13. olaga våldsskildring, varigenom någon i bild skildrar sexuellt våld ellertvång med uppsåt att bilden sprids, om inte gärningen med hänsyn tillomständigheterna är försvarlig;14. förtal, varigenom någon utpekar annan såsom brottslig eller klandervärd isitt levnadssätt eller eljest lämnar uppgift som är ägnad att utsätta denne förandras missaktning, och, om den förtalade är avliden, gärningen är sårande förde efterlevande eller eljest kan anses kränka den frid, som bör tillkomma denavlidne, dock ej om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt attlämna uppgift i saken och han visar att uppgiften var sann eller att han hadeskälig grund för den;15. förolämpning, varigenom någon smädar annan genom kränkande tillmäle ellerbeskyllning eller genom annat skymfligt beteende mot honom;16. olaga hot, varigenom någon hotar annan med brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annanssäkerhet till person eller egendom;17. hot mot tjänsteman, varigenom någon med hot om våld förgriper sig på annan i hans myndighetsutövning, i annan verksamhet där samma skydd åtnjuts som ärförenat med myndighetsutövning eller vid biträde till åtgärd som omfattas avsådant skydd, för att tvinga honom till eller hindra honom från åtgärd därieller hämnas för sådan åtgärd eller varigenom någon sålunda förgriper sig motden som tidigare utövat sådan verksamhet eller biträtt därvid för vad denne däri gjort eller underlåtit; försök eller förberedelse till sådant hot mot tjänsteman, såvida ej brottet,om det fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa;18. övergrepp i rättssak, varigenom någon med hot om våld angriper annan för att denne gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhöravgett utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra annanfrån en sådan åtgärd eller varigenom någon med hot om gärning som medförlidande, skada eller olägenhet angriper annan för att denne avlagt vittnesmåleller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindrahonom från att avge en sådan utsaga.10 kap.3 §Om ett beslag har verkställts utan rättens förordnande, får den som drabbas avbeslaget begära att rätten prövar det.Då allmän åklagare förordnat om beslag, skall anmälan därom skyndsamt göras hosJustitiekanslern. Denne har att genast pröva huruvida beslaget skall ägabestånd.8 §Verkställande av beslag å tryckt skrift skall uteslutande omfatta de förspridning avsedda exemplaren av skriften.Bevis om tryckt skrifts tagande i beslag skall utan avgift tillställas såvälden, hos vilken beslaget verkställes, som den som tryckt skriften. Beviset skall innehålla uppgift å det eller de stycken i skriften, vilka föranlett beslaget.Bevis om tryckt skrifts tagande i beslag skall, så snart det kan ske, utanavgift tillställas såväl den, hos vilken beslaget verkställes, som den somtryckt skriften. Beviset skall innehålla uppgift å det eller de stycken iskriften, vilka föranlett beslaget.1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.2. Äldre föreskrifter tillämpas på sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § yttrandefrihetsgrundlagen och som skett före ikraftträdandet.2 Förslag till lag om ändring i yttrandefrihetsgrundlagenHärigenom föreskrivs i fråga om yttrandefrihetsgrundlagen1dels att 1 kap. 1, 6, 7, 9 och 10 §§, 3 kap. 1 och 6 §§, 4 kap. 4 §, 7 kap. 1och 3 §§ samt 11 kap. 1 § skall ha följande lydelse,dels att det i grundlagen skall införas en ny paragraf, 3 kap. 15 §, samtnärmast före 3 kap. 15 § en ny rubrik av följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse1 kap.1 §Varje svensk medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad rätt enligt denna grundlag att i ljudradio, television och vissa liknande överföringar samtfilmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar offentligenuttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämnesom helst.Yttrandefriheten enligt denna grundlag har till ändamål att säkra ett frittmeningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligtskapande. I den får inga andra begränsningar göras än de som följer av dennagrundlag.Vad som sägs i grundlagen om radioprogram gäller förutom program i ljudradioockså program i television och innehållet i vissa andra sändningar av ljud, bild eller text som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor.Vad som sägs i grundlagen om radioprogram gäller förutom program i ljudradioockså program i television och innehållet i vissa andra överföringar av ljud,bild eller text som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor.Med tekniska upptagningar avses i denna grundlag upptagningar som innehållertext, bild eller ljud och som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel.6 §Grundlagen är tillämplig på sändningar av radioprogram som är riktade tillallmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel.Grundlagen är tillämplig på sändningar av radioprogram som är riktade tillallmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel.