prop · GO035 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2000/01:5 Personlig assistans till personer Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att funktionshindrade personer som före fyllda har haft personlig assistans och assistansersättning skall få behålla assistansen och ersättningen även efter att han eller hon har fyllt . Assistansens och ersättningens omfattning får inte utökas efter 65-års- dagen. Förslaget innebär ändringar i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) samt lagen (1993:389) om assistansersättning (). I propositionen föreslås också att provisoriska beslut om ersättning enligt som är gynnande skall få fattas av tjänsteman inom försäk- ringskassan om socialförsäkringsnämnden gett tjänstemannen sådan delegation. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 4 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning 6 3 Ärendet och dess beredning 8 4 Bakgrund 8 5 Förändringar i assistansreformen 9 5.1 Personlig assistans 9 5.2 Övergångsbestämmelser 11 5.3 Tak för insatsens omfattning 12 5.4 Omprövning av assistansersättning 13 5.5 Provisoriska beslut 14 6 Ekonomiska konsekvenser 15 7 Författningskommentar 16 7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 16 7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning 17 Bilaga 1 Utdrag ur betänkandet Bemötande av äldre, trygghet, självständighet och värdighet. SOU 1997:170 18 Bilaga 2 Utdrag ur , Assistansersättning , översyn av ersättningen för personlig assistans. RFV ANSER 1999:1 22 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 24 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 2. lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade dels att 9 a § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 b §, med följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 a § Med personlig assistans enligt 9 § 2 avses personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varaktiga funktionshinder behöver hjälp med sin personliga hygien, mål- tider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade (grund- läggande behov). Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till insats enligt 9 § 2 för andra personliga behov om behoven inte tillgodoses på annat sätt. Som kostnad för personlig assistans enligt 9 § 2 anses inte i något fall ersättning som den enskilde själv lämnar 1. till någon som han eller hon lever i hushållsgemenskap med, eller 2. till en personlig assistent för arbete som utförts på arbetstid som överstiger den tid som anges i 2 4 §§ lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete. Insatser enligt 9 § 2 avser inte tid efter det att den insatsberättigade har fyllt . 9 b § Insatser enligt 9 § 2 avser tid efter det att den insatsberättigade har fyllt endast om 1. insatsen har beviljats innan han eller hon har fyllt , eller 2. ansökan om sådan insats inkommer till kommunen senast dagen före 65-årsdagen och därefter blir beviljad. Insatser enligt 9 § 2 får dock inte utökas efter det att den insats-berättigade har fyllt . Denna lag träder i kraft . En person som före har beviljats insats enligt 9 § 2 denna lag men som insatsen har upphört för på grund av han eller hon har fyllt har rätt att efter en ny ansökan återfå insatsen tidigast fr.o.m. . Insatsens omfattning skall grundas på det beslut som gällde närmast före 65-årsdagen. En sådan ansökan skall ha kommit in till kommunen . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning Härigenom föreskrivs att 3, 7 och 13 §§ lagen (1993:389) om assi- stansersättning skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 §1 Den som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade har, utom i fall som anges i 4 §, rätt att för sin dagliga livsföring få assistansersättning enligt denna lag om han eller hon inte har fyllt , och har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov un- der i genomsnitt . Den som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade har, utom i fall som anges i 4 §, rätt att för sin dagliga livsföring få assistansersättning enligt denna lag om han eller hon har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov under i genomsnitt Assistansersättning lämnas för tid efter det att den ersättningsberättigade har fyllt endast om 1. ersättning har beviljats innan han eller hon har fyllt , eller 2. ansökan inkommer till senast dagen före 65-årsdagen och därefter blir beviljad. Antalet assistanstimmar får inte utökas efter det att den ersättningsberättigade har fyllt . Personlig assistans har i denna lag samma betydelse som i 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 7 § Rätt till assistansersättning för den som erhåller sådan ersättning skall omprövas förflutit från det att frågan om rätt till ersättning senast prövades och vid väsentligt ändrade förhållanden. För person som erhåller assi- stansersättning efter det att han eller hon har fyllt får om- prövning endast ske vid väsentligt ändrade förhållanden. Ändring av assistansersättning vid väsentligt ändrade förhållanden skall gälla från och med den månad då anledning till ändringen uppkom. 13 § Frågor som avses i 6-8 §§ skall inom avgöras av socialförsäkringsnämnd. Frågor som avses i 6-8 §§ skall inom avgöras av socialförsäkringsnämnd. Nämnden kan dock överlämna till en tjänsteman vid att fatta beslut enligt 8 §. Denna lag träder i kraft . En person som före har uppburit assistansersätt- ning enligt denna lag men som ersättningen har upphört för på grund av att han eller hon har fyllt har rätt att efter en ny ansökan återfå ersättning tidigast fr.o.m. . Ersättningen skall grundas på det beslut som gällde närmast före 65-årsdagen. En sådan ansökan skall ha kommit in till den allmänna . 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade bemyndiga chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppgift att kartlägga och analysera frågan om bemötande av äldre. överlämnade utredningen sitt slutbetänkande Bemötandet av äldre, trygghet, självständighet och värdighet (SOU 1997:170). En sammanfattning av förslagen i betänkandet, i den del de gäller rätt till fortsatt assistans efter , samt de lagförslag som lades fram i denna del finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En remissammanställning i denna del finns tillgänglig i (dnr S97/8453/ST). Vid riksdagsbehandlingen av Nationell handlingsplan för äldrepoliti- ken framställdes flera motionsyrkanden om rätt till fortsatt personlig assistans efter 65-årsdagen. ansåg att det var olyckligt att stödet inte var likvärdigt över hela landet och att omfattningen och kontinuiteten i stödet försämrades för många när de fyllde . Utskottet föreslog att ge regeringen till känna att i budgetarbetet överväga om rätten till personlig assistans kunde utvidgas så att den som erhåller assistans får behålla denna även efter 65-årsdagen. följde utskottets förslag (prop. 1997/98:113, bet. 1997/98:SoU24, rskr. 1997/98:307). Regeringen gav i uppdrag att göra en översyn av reglerna om ersättning för personlig assistans enligt lagen (1993:389) om assistansersättning. Olika frågeställningar skulle belysas som i huvudsak gällde den nuvarande schablonersättningen för personlig assistans. Uppdraget redovisades till regeringen . I redovisningen ingick ett avsnitt där lämnade en beskrivning av några andra problemområden utöver de som berörts inom ramen för uppdraget. Främst gällde det frågor av administrativ och ekonomisk karaktär. I den delen lämnades också bl.a. förslag till ändringar i lagen (1993:389) om assistansersättning rörande provisoriska beslut. Förslag och lagförslag som lades fram i denna del finns i bilaga 2. Rapporten har remissbehandlats. En remissammanställning i denna del finns tillgänglig i (dnr S1999/706/ST). 4 Bakgrund Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ger enligt 9 § personer som tillhör lagens personkrets rätt till personlig assistans om behov av sådant stöd finns. Det är den insats i LSS som blivit mest omtalad och kanske i störst utsträckning påverkat livet för många personer med omfattande funktionshinder. Syftet med insatsen är att ge den enskilde en möjlighet att leva ett självständigt och oberoende liv. När de grundläggande behoven överstiger har den enskilde rätt till assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersättning (). Enligt nuvarande regler begränsas dock rätten till personlig assistans och assistansersättning till personer som inte har fyllt . De förändringar i assistansreformen som regeringen föreslår omfattar både LSS och . Rätten till personlig assistans har funnits . Reformen har präglats av vissa tillämpnings- och finansieringsproblem. Lagregler och administrativa rutiner har därför ändrats som gått sedan införandet för att förenkla och förbättra tillämpningen samt kontrollera kostnaderna. Erfarenheterna visar att personlig assistans och den statliga asssistansersättningen har inneburit ökad valfrihet och större inflytande samt bättre livskvalitet för många med omfattande funktionshinder. visar studier att 65-årsgränsen har inneburit insatser av mindre omfattning och lägre kvalitet för många som berörts. gjorde på uppdrag av regeringen en uppföljnings- och utvärderingsrapport (Handikappreformen Slutrapport , 1997:4). I rapporten anges bl.a. att personer som har personlig assistans i vissa kommuner får behålla denna även efter 65-årsdagen medan andra kommuner härefter försämrar stödet. ansåg att det borde övervägas om personer som har personlig assistans skulle få behålla denna . I ett projekt inom med Statskontoret som projektledare har bl.a. en kartläggning av stödet före och efter 65- årsdagen gjorts (dnr S2000/2741/ST). Enligt projektets rapport, som bygger på uppgifter om 259 personer boende i 43 kommuner, framgår att det finns stora variationer mellan kommunerna i stödet efter 65- årsdagen. I närmare hälften av fallen har personerna erhållit stöd i mindre omfattning . Bland dessa fanns även ett fåtal personer som inte erhållit något stöd alls. I av fallen var stödet från kommunen av samma omfattning mätt i timmar. Vissa kommuner försöker i mycket stor omfattning att ge personerna samma stöd som de haft tidigare medan detta knappast förekommer alls i andra kommuner. Det var också vanligare att de som haft personlig assistans många timmar erhållit samma stöd efter 65-årsdagen jämfört med de som haft assistans färre timmar. Sannolikt har personer med många assistanstimmar haft svårt att få det stöd de behövde genom t.ex. insatser från , eftersom sådana insatser ofta ges av flera olika personer och i form av punktinsatser. 5 Förändringar i assistansreformen 5.1 Personlig assistans Regeringens förslag: Insatser enligt 9 § 2 lagen (1993:387) om särskilt stöd och service till vissa funktionshindrade och assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersättning får behållas av en person som har beviljats respektive uppbär en sådan förmån innan han eller hon fyller eller inkommer med en ansökan om personlig assistans eller assistansersättning till kommunen eller till allmän försäkringskassa senast dagen före 65- årsdagen och därefter beviljas sådan insats eller ersättning. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flera av remissinstanserna instämmer i utredarens förslag, flertalet dock med reservation för att det behöver göras en noggrann analys av de ekonomiska konsekvenserna innan förslaget antas. Exempel på remissinstanser som instämmer är bl.a. , (), (), (), , (), () och Handikappförbundens samarbetsorganisation (HSO). DHR, SRF och HSO framför att rätten till personlig assistans och assistansersättning bör utvidgas till att omfatta även personer som drabbas av funktionshinder . Några instanser avstyrker förslaget av ekonomiska skäl eller av rättviseskäl, bl.a. kommun, och . kommun och kommun tillstyrker förslaget som man påtalar att problemet med att personer behandlas olika i kommunerna kommer att kvarstå men med en annan gränsdragning. anser att förslaget brister i analys av hur det skall finansieras. Skälen för regeringens förslag: Ett viktigt syfte med personlig assi- stans enligt lagen (1993:387) om stöd och service till funktionshindrade (LSS) och assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersättning () är enligt förarbetena (prop. 1992/93:159, bet. 1992/93:SoU19) att för personer med omfattande livslånga eller långvariga funktionshinder åstadkomma villkor som är likvärdiga med andra människors i motsvarande åldrar. Med personlig assistans kan den enskilde också ges goda möjligheter till självbestämmande och inflytande över sin egen livssituation och t.ex. kunna välja vem som skall ge hjälp till honom eller henne. Av statsfinansiella skäl var det när den aktuella lagstiftningen infördes inte möjligt att bygga upp ett system som innebär att rätten till personlig assistans och assistansersättning skulle gälla oavsett den enskildes ålder. För personer lämnas stöd i form av t.ex. hjälp i hemmet enligt socialtjänstlagen (1980:620) eller ledsagning enligt LSS. Förslaget bygger på grundtanken att de nya reglerna skall gälla för dem som redan innan de fyllt uppburit de här aktuella förmånerna. Anledningen är främst att regeringen vill främja kontinuiteten i insatsen eller ersättningen. En person som har vant sig vid och inrättat sitt liv efter det stöd och den trygghet som kan ges genom assistansen skall inte behöva känna oro inför sin 65-årsdag. Stödet skall därför inte förändras för de insats- och ersättningsberättigade personerna i och med att de fyller . Regeringen anser att det är angeläget att de personer som omfattas av dessa förmåner behandlas lika och får förmåner av samma karaktär även efter det att de fyllt , oberoende av var i landet de är bosatta. Utredaren föreslog att rätten till personlig assistans och assistansersättning skulle gälla så länge personen bodde kvar i en ordinarie bostad. Regeringen anser dock att de begränsningar som gäller vad beträffar boendeform fortsättningsvis även skall gälla för dem som är . Kortare avbrott m.m. i samband med 65-årsdagen Det kan hända att en person som beviljats assistans eller assistansersätt- ning är inlagd på sjukhus eller av annan anledning, t.ex. korttidsboende, rent faktiskt inte har någon assistans eller uppbär någon assistansersätt- ning vid det tillfälle då han eller hon fyller . Det kan också inträffa att en person som innan fyllda har beviljats rätt till sådana förmåner ännu inte hunnit ta förmånen i anspråk. Ett sådant mer tillfälligt avbrott eller en fördröjning skall enligt regeringens mening inte frånta den enskilde rätten till assistans efter 65-årsdagen. Ansökan måste göras före 65-årsdagen En övre åldersgräns för ansökningstidpunkten måste sättas för personlig assistans eller assistansersättning. Insatsen eller ersättningen är främst ett stöd för att funktionshindrade skall kunna leva ett aktivt liv oberoende av sitt funktionshinder. Om rätten till insatsen eller ersättningen skulle kunna sökas oberoende av vilken ålder den sökande uppnått skulle de komma att ändra karaktär. Om nya ansökningar skulle kunna göras även efter 65-årsdagen skulle insatsen eller ersättningen med stigande ansökningsålder kunna komma att redan från början fungera främst som ett komplement till samhällets hälso- och sjukvård och äldreomsorg. Sådana behov som upp- kommer får lösas inom ramen för äldreomsorgen och skall inte lösas med personlig assistans enligt LSS eller med assistansersättning enligt . Regeringen anser därför att gränsen för ansökningstidpunkten lämpligen bör sättas vid dagen före 65-årsdagen eftersom personen, om han eller hon inkommer med ansökan senast då, måste anses ha varit funktionshindrad åtminstone innan han eller hon uppnått den sedvanliga tidpunkten för ålderspension. De som inkommer med en ansökan till kommunen eller till senast dagen före 65-årsdagen och som därefter får sin ansökan beviljad omfattas alltså också av de föreslagna bestämmelserna. 5.2 Övergångsbestämmelser Regeringens förslag: En person som före har beviljats insatser enligt 9 § 2 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade eller assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersättning men som insatsen eller ersättningen upphört för på grund av att han eller hon fyllt har rätt att efter en ny ansökan återfå insatsen eller ersättningen tidigast fr.o.m. . Omfattningen av insatsen eller ersättningen skall grundas på det beslut som gällde närmast före 65- årsdagen. En sådan ansökan skall ha kommit in till kommunen eller till den allmänna . Utredningens förslag: Utredaren lämnar inget förslag i denna del. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag innebär en för- bättring av de gällande reglerna om personlig assistans enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersättning (). Det finns därför anledning att försöka se till att förslaget genomförs på ett sätt som kan upplevas som rättvist också av de grupper som har haft personlig assistans enligt LSS eller till assistansersättning enligt men som förlorat denna rätt på grund av att han eller hon fyllt . Regeringen föreslår därför att den som förlorat sin insats eller sin ersättning på grund av tidigare gällande 65-årsgräns skall kunna ansöka på nytt om att få insatsen eller ersättningen åter. En ansökan måste göras i varje enskilt fall till kommunen eller . Det är det beslut som förelåg närmast före 65-årsdagen som skall gälla även efter 65-årsdagen om inte undantagen i 4 § är tillämpliga. Övergångs- bestämmelserna skall tillämpas så att personlig assistans eller assistans- ersättning kan fås tidigast fr.o.m. det att de förändrade reglerna träder i kraft . Observeras bör att bestämmelsen i 5 § sista stycket om att assistansersättning inte får lämnas tillbaka än före den månad då ansökan eller anmälan blir tillämplig även i detta sammanhang. En ny ansökan om insatser enligt LSS eller assistansersättning enligt enligt övergångsbestämmelserna skall ha kommit in till kommu- nen eller den allmänna . Enligt regeringens mening borde en tvåårsperiod räcka för den enskilde att informera sig om de nya reglernas innehåll och för att ansöka om att återfå den tidigare förlorade insatsen. Någon retroaktiv ersättning, med undantag av vad som följer av 5 § , från den tidpunkt den enskilde förlorade sin personliga assistans eller assistansersättning skall inte utgå. 5.3 Tak för insatsens omfattning Regeringens förslag: Antalet assistanstimmar får inte utökas efter det att den insats- eller ersättningsberättigade har fyllt . Utredningens förslag: Utredaren föreslår att den som har personlig assistans enligt LSS med statlig assistansersättning när han eller hon fyl- ler får behålla sin rätt till assistans och assistansersättning även för tiden därefter. Utredaren berör dock inte frågan om timtak eller möjlighet till utökning av insatsen. Remissinstanserna: Länsrätten i anser att det av lagtexten bör framgå i vad mån insatsens omfattning kan utökas efter att den insatsberättigade fyllt . Skälen för regeringens förslag: För rätt till personlig assistans krävs, enligt gällande regler, att den funktionshindrade personen behöver hjälp med sina grundläggande behov. Den som har ett behov av personlig assistans för sina grundläggande behov har enligt LSS rätt till personlig assistans även för andra behov, om behoven inte tillgodoses på annat sätt. Exempel på sådana behov kan vara att få hjälp med att komma ut i samhället, att studera eller att få eller behålla ett arbete. Vid bedömning av om den enskilde har behov av insatsen i sin livsföring måste jämförelser göras med den livsföring som kan anses normal för personer i samma ålder. Om omständigheterna förändrats så att behovet av personlig assistans ökar kan den enskilde beviljas fler timmar assistans. När de grundläggande behoven överstiger kan assistansersättning beviljas enligt . Den enskildes behov av insats skall, som nämnts ovan, alltid göras med utgångspunkt i vad som anser vara normalt för personer i samma ålder. Behov av bistånd i hemmet (hemtjänst) enligt socialtjänstlagen (1980:620) med t.ex. städning, inköp och liknande ökar för många män- niskor i takt med stigande ålder. Enligt nuvarande regler skall insatser enligt LSS endast ges till personer med funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande. Det skulle uppstå betydande, för att inte säga omöjliga, gränsdragningsproblem för kommunen respektive försäk- ringskassan att utreda huruvida ett ökat stödbehov efter fyllda har uppstått på grund av normalt åldrande/åldersrelaterad sjukdom eller på grund av att den sjukdom eller skada som föranlett det ursprungliga funktionshindret förvärrats. Regeringen anser därför att omfattningen av assistansen inte skall kunna ökas efter 65-årsdagen och föreslår att det både i LSS och i bör införas en uttrycklig regel som begränsar antalet insatstimmar och antalet assistanstimmar till det antal som gällde vid 65-årsdagen. Behov av ökade insatser efter 65-årsdagen skall i stället tillgodoses på annat sätt, t.ex. genom ledsagning enligt LSS eller i form av insatser enligt socialtjänstlagen. Även dessa insatser kan dock utföras i assistansliknande former. 5.4 Omprövning av assistansersättning Regeringens förslag: Tvåårsomprövning av assistansersättning skall inte göras för personer som är . Vid väsentligt ändrade förhållanden skall dock kunna initiera en omprövning för att minska eller dra in ersättningen. Utredningens förslag: Utredaren lämnar inte något förslag i denna fråga. Remissinstanserna: Inga remissinstanser berör frågan. Skälen för regeringens förslag: Rätten till assistansersättning skall enligt omprövas när förflutit från det att frågan prövades eller vid väsentligt ändrade förhållanden. En omprövning skall också ske om den ersättningsberättigade lämnar in en ny ansökan därför att stödbehovet förändrats. Under arbetet med ett förslag att utvidga rätten till assistansersättning till att omfatta även personer som har fyllt har det framförts synpunkter, bl.a. från Riksför- säkringsverket, att tvåårsomprövningen inte skall omfatta dem som är . Ett slopande av tvåårsomprövningen motiveras med att de svårigheter som tidigare beskrivits angående bedömningen av vad som är åldersrelaterade behov skulle bli svåra att hantera även vid om- prövningen. När det gäller personer som har fyllt föreslår regeringen därför, efter samråd med , att en tvåårsomprövning av assistansersättning inte skall ske. Regeringen anser att det är viktigt att äldre personer med svåra funktionshinder kan känna en trygghet i att det stöd de erhåller inte blir föremål för återkommande omprövningar. Ett ytterligare motiv är, som angavs ovan, gränsdragningsproblemen för försäkringskassorna. Försäkringskassorna skall dock kunna ta initiativ till omprövning av ett redan fattat beslut vid väsentligt ändrade förhållanden enligt 7 § på samma sätt som . En sådan omprövning kan dock aldrig leda till en ökning av antalet assistanstimmar jämfört med vad som gällde inför 65-årsdagen. Förslaget innebär administrativa förenklingar för .