prop · GO03104 · 2001-04-24 00:00:00 — En kontinuerlig emissionsverksamhet bör på lång sikt leda till bättre likviditet och en högre efterfrågan för produkten. Det bör medföra lägre upplåningskostnader. I diagram 3.8 nedan framgår hur break even-inflationen har utvecklats för det nominella lånet 1041 och det reala lånet 3105 samt inflationstakten. 1 Break even-inflationen är skillnaden mellan nominell och real ränta. Om inflationen för ett realt lån och ett lika långt nominellt lån uppgår till break even-inflationen vid emissionstidpunkten kommer lånen att kosta lika mycket alternativt ge samma avkastning. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 inflationstakten från strax till . Break even- inflationen för dessa lån har varierat mellan och . Notera att endast de break even-nivåer som kontoret har emitterat på har betydelse för kostnaderna. Diagram 3.8 Nominell ränta för lån 1041 (2014, 6,), real ränta för lån 3105 (2015, ), break even-inflation och inflation - 2001. 3.4.2 Resultat och utvärdering Det ackumulerade resultatet för upplåningen i realobligationer, vilket beräknas som kostnadsskillnaden mellan upplåning i nominella och reala obligationer, var vid utgången av 2001 ca , se diagram 3.9. Resultatet har minskat med från från föregående år. Minskningen beror på att inflationen har stigit . Det positiva resultatet från starten av realobligationsverksamhen beror på låga inflationstal . Det faktiska resultatet beror på hur inflationen blir för respektive lån. Det nu ackumulerade resultatet kan således både förbättras och försämras beroende på hur inflationen utvecklas framöver. Normalt redovisar resultat för femårsperioder. I detta fall är det dock motiverat att redovisa eftersom resultatet redovisas som den samlade besparingen från det att verksamheten inleddes och eftersom en betydande del av emissionerna i realobligationer skedde . BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Diagram 3.9 Kalkylmässigt resultat för upplåningen i realobligationer ackumulerat för , miljarder kronor. -1,0 förföll ett av realobligationslånen, lån 3003. Lånet var ett femårigt realt nollkuponglån som introducerades . Lånet har lett till en kostnadsbesparing jämfört med nominell upplåning på ca . 3.5MARKNADS- OCH SKULDVÅRDANDE ÅTGÄRDER Marknads- och skuldvård är en samlingsbeteckning för alla de åtgärder som mer eller mindre inverkar på den absoluta räntekostnaden för den nominella och reala kronskulden. Allmänt sett bestäms upplåningsstrategin inom de ramar som sätts av prognoserna för statens upplåningsbehov och riktlinjerna för fördelning mellan skuldslagen och för durationen. Utifrån dessa ramar bestäms med hänsyn till att kontoret är den dominerande låntagaren på den svenska räntemarknaden hur upplåningen skall läggas upp för att bidra till god likviditet och en väl fungerande räntemarknad. En huvudstrategi är att kontorets upplåning skall kännetecknas av långsiktighet, transparens och förutsägbarhet. Vissa åtgärder påverkar direkt den löpande låneverksamheten eller är regelbundet återkommande, t.ex. byten och uppköp samt erbjudanden om repofaciliteter. Annan marknadsvårdande verksamhet har mer karaktär av förändring, utveckling och förnyelse och avses få en mer djupgående inverkan på marknaden och dess funktionssätt. Effekterna på räntekostnaderna är mer indirekta och kan utvärderas först på något . Ett exempel på sådan verksamhet är att kontoret aktivt har verkat för tillkomsten av en elektronisk handelsplats för obligationer De viktigare marknadsvårdande åtgärder som kontoret gjort beskrivs samlat i detta avsnitt. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 startade en elektronisk handelsplats för interbankhandel i obligationer. Starten av systemet föregicks av en längre tids diskussioner mellan återförsäljarna, och OM. Rent tekniskt sker handeln som en del i OM:s Saxess-system. Kontoret har agerat aktivt för att driva processen i hamn. Bland annat har återförsäljaravtalet ändrats och inkluderar nu även ett krav på att återförsäljarna elektroniskt ställer två-vägspriser i tre utvalda obligationslån. Vidare har provisioner införts för att öka incitamenten att aktivt delta i den svenska obligationsmarknaden. Provisionerna består av en fast och en prestationsrelaterad del och uppgår till sammanlagt . Handeln i det elektroniska systemet inleddes med 10-årslånet (lån 1045). fasades även 2-årslånet (lån 1042) och 5-årslånet (lån 1044) in i systemet. Återförsäljarna har förbundit sig att ställa tvingande priser till varandra med 2 baspunkters spread mellan köp- och säljränta i de tre lånen. Priserna skall gälla för för 10-årslånet, 50 miljoner för 5-årslånet och 100 miljoner för 2-årslånet. Introduktionen av elektronisk handel har varit lyckosam. I princip all omsättning i interbankledet i de tre lånen sker i Saxess-systemet. Endast vid mycket volatila marknadsförhållanden har återförsäljarna övergått till telefonhandel. Tillsammans svarar 2-, 5- och 10-årslånen för av den totala omsättningen för statsobligationer i interbankmarknaden, vilka alltså handlas elektroniskt. De tre lånen som handlas elektroniskt prissätts med en premie, vilket gynnar kontorets emissioner; se även faktaruta om relativ prissättning i avsnitt 3.3.1. 3.5.2 Utredning av statsskuldväxelmarknaden I förra årets årsredovisning angavs att kontoret ämnade göra en utredning av statsskuldväxelmarknaden. Bakgrunden var att andrahandsmarknaden för statsskuldväxlar hade präglats av sämre prissättning och omsättning . I den undersökning som kontoret gjorde tillfrågades återförsäljare och investerare genom enkäter och intervjuer om deras uppfattning av statsskuldväxelmarknaden. Utredningen mynnade ut i ett förslag till en förändrad struktur där upplåning föreslogs koncentreras till färre lån för att därigenom främja likviditeten. 3.5.3 Bytesfacilitet i realobligationsmarknaden Kontoret tillhandahåller en särskild marknadsvårdande mekanism på realobligationsmarknaden för att understödja likviditeten. Återförsäljarna erbjuds kursriskneutrala byten i realobligationer. Systemet syftar till att underlätta handeln genom att återförsäljarna kan få tag på obligationer som är svåra att köpa på andrahandsmarknaden. har kontoret köpt realobligationer för och sålt för i bytesfaciliteten. 3.5.4 Uppköp av realobligationslån 3002 erbjöd kontoret marknaden ett större uppköp av det reala lånet 3002. Orsaken var att realobligationer med kort återstående löptid har en prisbildning som i hög grad är beroende av den kortsiktiga inflationsutvecklingen och förväntningar om enskilda BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Det gör att prisbildningen blir ryckig, vilket bl.a. medfört att marknadsaktörerna istället för att köpa och sälja på andrahandsmarknaden i stor utsträckning använt kontorets löpande bytesfacilitet. En sådan utveckling kan ge negativa effekter för realobligationsmarknaden som helhet och det är inte heller syftet med kontorets bytesfacilitet. Därför valde kontoret att genomföra ett uppköp av lån 3002 och i samband med detta stängdes bytesfaciliteten för detta lån. Uppköpet mötte ett stort intresse och det kom in bud för totalt vilket innebar en teckningskvot på 2,9. Uppköpet skedde till en break even-inflation på . 3.5.5 Byten och uppköp i nominella statsobligationer Placerare i statsobligationer erbjuds regelmässigt att byta benchmarkobligationer med kort återstående löptid mot statsskuldväxlar. Kontorets refinansieringsrisk begränsas i och med att förfallande obligationslån blir mindre och refinansieringen sprids ut på fler lån. Placerare gynnas också då mindre likvida obligationer kan bytas mot mer likvida växlar. Bytena är inte förenade med några kostnader då återköpsräntan på obligationslånet sätts utifrån ett vägt genomsnitt av de emitterade statsskuldväxlarna. byttes ca in av lån 1039 (förfall ). Som nämndes i avsnitt 3.3.1 genomfördes även byten i obligationslånen 1034 () och 1038 () mot lån 1037 () och 1043 () om ca . Bakgrunden till bytena var att justera förfalloprofilen efter den inleverans av nominella obligationer om ca från AP-fonderna till staten . Kontoret tillhandahåller en repofacilitet gentemot återförsäljarna, vilken innebär att de kan låna statspapper som prissätts utifrån reporänta. Repofaciliteten minskar risken för att det uppstår bristsituationer i statspapper på marknaden. gjorde kontoret totalt i marknadsvårdande repor, vilket motsvarar av den totala repomarknaden. Dessa repor har även inneburit en liten besparing för kontoret. 3.5.7 Utökad repofacilitet i samband med terrorattentaten i Efter terrorattentaten i beslöt kontoret att utöka möjligheterna att göra marknadsvårdande repor. Syftet var att förhindra att det uppstod leveransproblem på statspapper till följd av att flera viktiga finansiella aktörer drabbats av attentaten i . Villkoren för reporna var inte fixerade som brukligt utan bestämdes från fall till fall. 3.5.8 Information och kommunikation En viktig del i kontorets arbete att agera förutsägbart i upplåningen är kommunikation mot marknaden. har kontoret vidareutvecklat rapporten och finansiering - Prognoser och planer. Rapporten publiceras numera i tryckt format med en BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 förbättrad layout och en bredare spridning. Rapporten är tänkt att vidareutvecklas till en central kanal för kommunikation med marknaden och medier. Den har även bytt namn till Statsupplåning prognos och analys. Målet med kontorets kommunikation mot marknaden är att den skall vara så tydlig att placerare och analytiker själva skall kunna följa och förutse ändringar i statens emissionsverksamhet. Av informationen skall framgå hur och på vilka grunder kontoret når fram till upplåningsbesluten. Statens betalningsflöden fluktuerar från dag till dag vilket medför att löpande måste hantera både underskotts- eller överskottslikviditet. Likviditeten under en månad följer i regel ett mönster med överskottslikviditet i mitten av månaden i samband med skatteinbetalningar och återgår till underskottslikviditet när månadens statsskuldväxel förfaller. 3.6.1 Verksamhet och marknadsutveckling Vid överskottslikviditet placerar kontoret detta på repo- och depositmarknaden. Vissa månader varar överskottet och har kontoret köpt upp utestående statsskuldväxlar och certifikat utgivna av bostadsinstitut. Likviditetsunderskott finansieras genom depositlån, repor och statsskuldväxlar som emitteras on-tap. emitterades on-tapväxlar till ett nominellt värde av ca . Den genomsnittliga utestående volymen av on-tapväxlar var ca ; motsvarande siffra var ca . Ett skäl till den minskade volymen är att statsskuldväxelmarknaden har fungerat bättre , och därmed har marknadens behov av korta statspapper fyllts utan tillskott av on-tapväxlar. Den genomsnittliga upplåningskostnaden för on-tapväxlarna var marginellt högre än kostnaden för dagslån eftersom on-tap växlar har en något längre löptid. De dagar som det rådde underskott i likviditeten, vilket var av dagarna, uppgick underskottet i genomsnitt till ca , motsvarande siffra för medianen var ca . I genomsnitt finansierades via depositmarknaden, via repomarknaden och resten via emission av on-tapväxlar. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Diagram 3.10 Likviditetssituationen under en genomsnittsmånad, miljarder kronor. Negativa värden utgör underskott och positiva överskott. 3.6.2 Resultat och utvärdering Upplåning via depositmarknaden sker i regel på dagslånebasis till en ränta som motsvarar reporänta. Finansiering via repomarknaden är förhållandevis billig eftersom kontoret repar ut statspapper på en nivå som ligger 15 punkter eller mer under reporänta. Kostnadsbesparingen via upplåning på repomarknaden uppgick till , vilket är 18 miljoner lägre än året innan. Minskningen berodde främst på att mindre volymer finansierades via repor. Upplåningen på hushållsmarknaden skall uppnå största möjliga kostnadsbesparing i förhållande till kontorets alternativa upplåningsformer på kapitalmarknaden. Målet avser såväl hushållsupplåningen totalt och i rimlig omfattning varje enskilt låneinstrument. 3.7.1 Verksamheten och marknadsutveckling Lån från hushållen och andra mindre placerare uppgick till totalt vid utgången av 2001, vilket var en minskning med 2,5 miljarder eller jämfört med föregående år. Trots minskade volymer har andelen hushållsupplåning av den totala statsskulden ökat marginellt från , eftersom den totala statsskulden (se tabell 1.2) har minskat. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Diagram 3.11 Hushållsupplåningens andel av statsskulden Andel av total statsskuld Två nya lån av premieobligationer lanserades . såldes lån 2001:1 i samband med att båda lån förföll och såldes lån 2001:2 i samband med förfall av båda lån. Sammanlagt uppnådde dessa lån en volym om . Eftersom förfallen uppgick till minskade den totala utestående stocken av premieobligationer med . Produktutvecklingen av premieobligationerna har koncentrerats på att marknadsföra premieobligationer som en produkt som känns igen vid varje emissionstillfälle. som avsändare har tydliggjorts mer än . Den egna försäljningen som andel av den totala försäljningen har i genomsnitt varit . Kontoret ligger därmed kvar på samma höga nivå som . Den egna försäljningen minskar kontorets kostnader jämfört med försäljning via återförsäljare, eftersom provisionskostnaderna då minskar. Ett nytt system vid beräkning av försäljningsprovisioner har tagits fram inför premielån 2001:2. Försäljningsprovisionerna minskade i och med detta med ca jämfört med om det gamla systemet skulle ha använts. gjorde om två dragningar i premielån 2001:1. De två första ordinarie dragningarna gjordes enligt en felaktig vinstplan. Totalbeloppet som lottades ut var korrekt men fördelningen mellan stora och små vinster var felaktig. Kostnaden för de två extra dragningarna uppgick till ca . Den nya satsningen, RiksgäldsSpar utan tidsgräns, som lanserades har varit en stor framgång. Försäljningen uppgick till ca . Ökning av den totala stocken för RiksgäldsSpar, uppgick till 4,2 miljarder, en ökning med . Kundstocken ökade med knappt 25 000 kunder. Medelinsättningen på RiksgäldsSpar utan tidsgräns var relativt hög, ca 80 000 BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Medelåldern för kunderna var lägre än för kundstocken i övriga RiksgäldsSpar. Volymerna inom de övriga produkterna i ÅrsSpar ökade endast marginellt . Volymen i MånadsSpar ökade dock , från till . Den reala upplåningen inom RiksgäldsSpar ökade med och uppgick därmed totalt till . Den totala volymen i RiksgäldSpar uppgick till ca . var volymen ca . direktförsäljning av realobligationer var större än . Upplåningen i de SOX-noterade realobligationerna uppgick till ca . Det är en ökning med jämfört med motsvarande tidpunkt 2000. Riksgäldskonto, för vilket ingen nyförsäljning ägt rum , minskade med . Den kvarvarande utestående volymen vid utgången av 2001 var därmed . fortsatte kontoret marknadsföringen för att sprida kännedom om som aktör på sparandemarknaden. Undersökningar visar att har hög trovärdighet och att allt fler känner till kontorets sparprodukter. Den dominerande kanalen för försäljning och bokningar av RiksgäldsSpar är fortfarande telefon. Internet har vuxit i betydelse både avseende kontakter med kunder och som försäljningskanal. En utökad automatisering av rutinerna med kunderna innebär att kostnaderna för transaktionerna kan minskas. 3.7.2 Resultat och utvärdering För att ange marknadsandel på sparmarknaden krävs att en lämplig definition av marknaden görs. I det här sammanhanget har kontoret, i likhet med , valt en bred definition där samtliga räntebärande sparalternativ ingår (inlåning på bankkonton, räntefonder och privatobligationer). Med denna definition uppgick den totala räntesparmarknaden till ca . Totalt sett har sparandet i räntebärande alternativ ökat jämfört med . Den är framförallt sparandet i räntefonder som har ökat. andel av sparandemarknaden för ränteplaceringar var . uppgick räntesparmarknaden till ca varav andel var . Marknadsandelen har således minskat med . BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Tabell 3.6 Besparing genom upplåning från hushållen jämfört med motsvarande upplåning med löptid på penning- och obligations- marknaden, . Premieobligationer 2, 3 1Jämfört med kort upplåning I tabell 3.6 ovan framgår att resultatet av den sammanlagda hushållsupplåningen uppgick till en besparing om ca jämfört med motsvarande upplåning på penning- och obligationsmarknaden. Största delen av årets resultat kan hänföras till premieobligationerna. Resultatet för RikgäldsSpar har ökat från en besparing på 2000 till 2001. Hushållsupplåningen uppnådde målet att i sin helhet och per låneinstrument uppnå kostnadsbesparingar för . För uppgick det sammanlagda resultatet för hushållsupplåningen till ca . 3.8.1 Verksamhet och marknadsutveckling Det ursprungliga mandatet från regeringen var en amortering på 35 miljarder ± 15 miljarder kronor, vilket reviderades till 25 miljarder ± . Orsaken till denna revidering var den svaga kronkursutvecklingen. Upplåning för att finansiera den förfallande delen av valutaskulden har i huvudsak skett med kron/valutaswappar motsvarande . Den genomsnittligt vägda löptiden för dessa ränteswappar var . har även upplåning skett med genom s.k. commercial paper. Amorteringen var ca , dvs. under intervallets mittpunkt; se avsnitt 3.2.5 för mer information om hantering av valutamandatet. Trots amorteringen har valutaskulden ökat i absoluta tal från till , vilket beror på att kronkursen har försvagats. Valutaskuldens andel av den totala statsskulden (se tabell 1.2) var vid utgången av 2001 . BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Tabell 3.7 Volymer olika upplåningsformer 1997-2001, miljarder kronor Förfall av publika lån och -3,1 -6,2 -6,2 -1,9 -1,6 -20,1 -20,3 -25,7 -2,5 -26,4 -23,3 -27,1 -15,1 1 Upplåningen via commercial paper avser nettoupplåning, övriga poster avser bruttoupplåning /valutaswappar ger en lägre upplåningskostnad än vad som kan erhållas med andra upplåningsformer. Den totala utestående volymen av kron/valutaswappar var ca , vilket motsvarar av hela valutaskulden (se tabell 1.2). Genom dessa swappar har också likviditeten i den svenska obligationsmarknaden främjats då emissionsvolymerna kunnat ökas i motsvarande grad. har ingångna kron/valutaswappar förfallit. Beloppet för dessa swappar motsvarar ca . Kontoret genomförde swaptransaktionerna relativt jämnt fördelat . Den erhållna swapspreaden kan därför ses som ett snitt av marknadsspreaden . En större skillnad mellan swapräntan och statsobligationsräntan, benämnd swapspread, är mer fördelaktig för kontoret. Swapspreadar i den svenska marknaden har generellt sett minskat för alla löptider , minskningen har dock varit störst för de längsta löptiderna. Swapspreadarna i har i stort sett utvecklats i linje med vad som skett internationellt. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 Diagram 3.12 Utveckling av swapspreadar tio- och , baspunkter. Tabell 3.8 Upplåningskostnad för olika upplåningsformer 1997-2001, -31,8 -52,3 -60,0 -66,6 -47,0 -21,3 -6,7 -3,0 -23,2 -23,5 -24,8 -19,0 -17,5 -18,8 -24,7 -27,9 -39,6 -66,6 -47,0 1 Genomsnittlig kostnad exklusive commercial paper. Upplåningen i commercial papper görs på löptider upp till högst . Ingen upplåning på de internationella kapitalmarknaderna med längre löptid har skett. Därför är heller ingen direkt kostnadsjämförelse mellan kron/valutaswappar och kapitalmarknadsupplåning möjlig. En uppskattning av besparingen har dock gjorts, baserat på en uppskattad kostnad för kapitalmarknadsupplåning på 15 - 20 baspunkter under USD , vilket visar att nuvärdet av kostnadsbesparingen var ca . Några få förtida uppköp av valutalån har genomförts motsvarande ca till ett genomsnitt av ca 4 baspunkter under USD . Det innebär en nuvärdesberäknad kostnadsbesparing på ca . BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 3.9FÖRVALTNINGEN AV SKULDEN I UTLÄNDSK VALUTA Valutafördelningen och ränterisken i valutaskulden avspeglas i riktmärket. Utöver detta har kontoret möjlighet att inom väl definierade ramar bedriva en aktiv förvaltning av skulden. För att få en uppfattning om hur effektiv förvaltningen är görs jämförelser med externa förvaltare. 3.9.1 Verksamhet och resultatutvärdering Kontorets aktiva förvaltning visade ett resultat på minus , vilket motsvarar minus av valutaskuldens genomsnittliga värde . Kontorets positioner på räntesidan har visat upp ett svagt positivt resultat medan positionerna på valutasidan har uppvisat en något större förlust. ingick kontoret positioner för lägre räntor, framför allt i , men även i . pendlade resultatet för dessa positioner kring noll för att ge vinster. De internationella räntorna föll i takt med att de ekonomiska förutsättningarna blev allt sämre för att falla mycket kraftigt efter terrorattentaten i . En kraftig rekyl under årets sista månader kom emellertid att reducera vinsterna. Totalt sett gav kontorets räntepositioner en vinst på Kontoret har haft en fortsatt positiv syn på euron. Under årets första månader togs positioner i euro framför allt mot USA-dollar men även mot yen. Under den sena våren försvagades euron och kontoret valde då att dra ner sina positioner för att minska förlusterna. Efter det var kontorets positioner på valutasidan relativt små och har framför allt bestått av köpta euro mot yen vilket gav en mycket lyckad avslutning . Denna position har till stor del tagits genom köpta valutaoptioner för att minska förlustriskerna i portföljen. Totalt sett gav valutapositionerna upphov till en förlust på . För att få en måttstock på graden av måluppfyllelse i kontorets förvaltning av valutaskulden anlitar kontoret /93 externa förvaltare. De externa förvaltarna ger också en viss riskspridning i förvaltningen, samt tjänar som en informationskälla för kontorets egna förvaltare. anlitade kontoret endast två externa förvaltare för att addera ytterligare tre. Ett tjugotal förvaltare kontaktades och av dessa valdes , State och ut. Tyngdpunkten i urvalsprocessen lades vid historiska resultat. Förvaltarnas referensportföljer uppgår nu till totalt . Förvaltningen sker under i stort sett samma regelverk som kontorets egen förvaltning. De olika förvaltarnas resultat har visat en blandad utveckling . I likhet med kontoret visar dock flertalet upp positiva resultat på räntesidan och negativa resultat på valutasidan. Kontorets egen förvaltning hade ett bättre resultat än de båda externa BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001 förvaltare som var anlitade . var det endast en av de nya förvaltarna som överträffade kontorets resultat. 3.9.2 Riskhantering i valutaskulden Den aktiva förvaltningen av valutaskulden bedrivs i syfte att sänka kostnaderna relativt en passivt förvaltad skuld. De tekniker för riskhantering som används är i princip samma som används av andra finansiella aktörer. Fastställda limiter reglerar hur stora positioner som kontoret får ta i valuta- respektive ränterisk relativt valutaskuldens riktmärken. Utöver de limiter som finns relativt riktmärket beräknas marknadsrisken löpande med s.k. value at risk. Value at risk beräknas utifrån historisk data och är ett mått på den maximala förlust en given portfölj kan göra och med en viss sannolikhet. I genomsnitt var value at risk för den aktiva valutaskuldförvaltningen ca . Detta motsvarar av valutaskulden. Limiterna i valutaskuldförvaltningen medger ett betydligt större risktagande än vad som har skett . Diagram 3.13 Value at risk i , en dags placeringshorisont, 95 procentigt konfidensintervall. 3.9.3 Resultat och utvärdering Sedan kontoret började förvalta valutaskulden aktivt har kontoret uppnått en kostnadsbesparing på , vilket motsvarar av periodens ackumulerade räntekostnad för den totala statsskulden. Hela denna vinst kan hänföras till den första femårsperioden då resultatet uppgick till . Det är framför allt kontorets räntepositioner som kan förklara överavkastningen , men även valutapositionerna uppvisar ett positivt resultat för perioden. BILAGA UTDRAG UR ÅRSREDOVISNING 2001