prop · GO0327 · 2001-01-01 00:00:00 — tillstyrker förslaget att höja upp officiella statistik med särskilt skydd och regler om kvalitetssäkringar men betonar att en standard för den officiella statistiken bör bestämmas. Detta bör bli en uppgift för det kontor för officiella statistik som föreslås i betänkandet från utredningen om utvärdering av statistikreformen. anser att statistikansvariga myndigheters användning av beteckning eller logotyp för officiella statistik skall innebära ett formellt myndighetsuttalande att myndigheten garanterar kvaliteten i statistikproduktionen. En tillfällig delegation för implementering av systemet med beteckning och logotyp bör tillsättas. I uppgifterna bör ingå bl.a. att statistikansvariga myndigheter genomför dels översyn av sina rutiner, sin kompetens och användningen av vetenskapliga metoder för att bedöma kvaliteten i mottagna uppgifter och i framställningen av statistik, dels översyn av den interna kontrollen kring statistikarbetet. pekar på att datanäten tenderar att sudda ut grän- serna mellan vad som sker offentligt och vad som sker i mer eller mindre slutna sammanhang. Det kan finnas anledning att bygga på rekvisitet så att gränsen blir tillräckligt töjbar. Ett förslag kan vara, inte användas offentligt eller i liknande sammanhang som beteckning . och Kammarrätten i framhåller att svensk och svenska inte är böjningsformer av vilket innebär att det inte är tillräckligt att föreskriva ett skydd för olika böjningsformer av officiella statistik . Skälen för regeringens förslag: Genomgående för lagförslaget är att officiell statistik ges en särställning i förhållande till annan statistik. Det ställs också krav på den officiella statistiken som inte gäller för annan statistik. Detta gör att statistik som är officiell statistik så att säga innebär en varudeklaration för den som skall använda statistiken. I olika sammanhang är det just det faktum att statistiken är den officiella statistiken inom området som är viktigt. Därför behövs också ett rättsligt skydd för begreppet officiella statistik för att förhindra att någon oriktigt benämner annan statistik för den officiella statistiken. Det har under regeringens beredning dessutom framkommit att det finns ett motsvarande behov av att i linje med skyddet för denna be- teckning också ha ett rättsligt skydd för en symbol för den officiella statistiken. använder tillbaka en sådan symbol. Även vissa andra statistikansvariga myndigheter använder symbolen. Denna symbol för officiella statistik återges i bilagan till den föreslagna statistiklagen. används symbolen vanligen tillsammans med beteck- ningen officiella statistik. När symbolen blivit mer allmänt känd kommer den troligtvis att användas ensam för att märka ut den officiella statistiken. Regeringens förslag innebär således att både beteckningen officiella statistik och symbolen för den officiella statistiken regleras i lagen och att ett skydd införs för dessa. 6.5 Behandling av personuppgifter 6.5.1 Reglering av statistikregister Regeringens förslag: En fortsatt särskild författningsreglering skall gälla för behandling av personuppgifter för officiell statistik. I den nya statistiklagstiftningen tas vissa bestämmelser in som rör behandlingen av personuppgifter. I övrigt skall personuppgiftslagen tillämpas. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Regeringen anser till skillnad från utredningen att personuppgiftslagens bestämmelser skall komplettera reglerna i statistiklagen och inte helt ersättas av dessa. Remissinstanserna: Många remissinstanser tillstyrker arbetsgruppens förslag eller har inget att invända. Några ställer sig tveksamma till den föreslagna regleringsmodellen och menar att utredningen inte har lyckats undvika de problem med oklarheter och tolkningssvårigheter som skulle motivera exklusiv tillämplighet för statistiklagens del. Datainspektionen tillstyrker i princip den föreslagna regleringsmodellen men pekar på att statistikregister över betydande delar av befolkningen med mycket känsliga personuppgifter i praktiken kan komma att inrättas av regeringen efter beslut i varje särskilt fall. Enligt inspektionens mening bör permanenta personregister av mycket integritetskänslig natur hos förbehål- las att besluta om genom ställningstaganden i det enskilda fallet (jfr prop. 1990/91:60, s. 58 och prop. 1997/98:44 s. 41). Vidare saknar inspektionen några bestämmelser i personuppgiftslagen, som bör komma till uttryck i den föreslagna statistiklagstiftningen. Det gäller bl.a. vissa av de grundläggande kraven på behandlingen av personuppgifter i 9 § personuppgiftslagen, jämfört med 3 § lagen om vissa personregister för officiell statistik. Inspektionen menar också att det i några fall framstår som oklart vilka överväganden som ligger bakom förslagen att vissa bestämmelser i personuppgiftslagen inte skall tillämpas. Bestämmelser där frågetecken uppstår är t.ex. 12 § om återkallelse av samtycke, 38 41 §§ om personombudets uppgifter m.fl. Inspektionen ifrågasätter också vad som gäller beträffande information, anmälningsskyldighet etc. vid behandling av personuppgifter för annan statistik än officiell statistik. Verksamheten synes också bli helt undantagen Datainspektionens tillsyn. Ett införande av den föreslagna regleringen kräver därför ytterligare avvägningar kring integritetsskyd- det och en grundlig översyn av personuppgiftslagens bestämmelser. () tillstyrker att de statistikansvariga myn- digheterna ges en generell rätt att utan inhämtande av samtycke behandla personuppgifter för framställning av statistik. betonas att den valda regleringsmodellen förutsätter att samtliga relevanta krav i EG:s dataskyddsdirektiv och andra internationella regler beaktas. Detta ställer krav på en utförlig analys, som emellertid inte redovisas i arbetsgruppens promemoria. Genom att endast vissa av personuppgifts- lagens regler har inarbetats i lagförslaget uppstår en risk att detta inte i alla delar överensstämmer med de nämnda kraven. Centralbyrån anser att det behövs utförligare motiv för hur ändamålsregleringen skall tillämpas i praktiken och hur den i 17 § föreslagna generella rätten att behandla personuppgifter kan förenas med kravet i EG-direktivets artikel 6 om att behandling skall ske för särskilda ändamål . En annan fråga som bör belysas är hur den föreslagna regeln förhåller sig till kravet i EG- direktivets artikel 6 att behandling inte får ske för oförenliga ändamål . Det aktualiseras speciellt i samband med sådan behandling som sker med stöd av informerat samtycke. Två principer kommer då att konkurrera, dels den generella rätten enligt 17 § att utan närmare ändamålsbestämning behandla personuppgifter för framställning av statistik, dels kraven i direktivet att en behandling inte får ske för oförenliga ändamål. I promemorian sägs att huvudprincipen vid forskning och statistik har varit att den enskilde skall ha lämnat sitt samtycke . SCB tillämpar undantagslöst principen om informerat samtycke i samband med intervju- och enkätundersökningar inom individstatistiken. Komplikationen är att enligt artikel 6 i EG- direktivet får efterföljande behandling inte vara oförenlig med det uppgivna ändamålet. Hovrätten över och finner det oklart i vilken utsträckning personuppgiftslagens bestämmelser egentligen skrivs bort. Till exempel framgår inte huruvida bestämmelserna om överföring av personuppgifter till tredje land skall gälla vid sidan av den föreslagna statistiklagen, eller om dessa bestäm- melser förs bort genom 2 §. Regleringen skulle också bli tydligare om bestämmelsen i 2 § placerades i direkt anslutning till 1 § första stycket. Med den av arbetsgruppen föreslagna placeringen av bestämmelsen blir det t.ex. oklart i vilken utsträckning personuppgiftslagen skrivs bort såvitt gäller den s.k. övriga statistiken enligt 1 § 2 st. Vidare förefaller undantaget i 27 § onödigt med hänsyn till 2 §. Hovrätten finner det också något oklart vilka myndigheter som egentligen omfattas av den föreslagna lagen. Bl.a. framgår det inte tveklöst huruvida det som anges i 1 § 2 st. om den s.k. övriga statistiken skall gälla endast de statistikansvariga myndigheterna eller även andra myndigheter under regeringen. Kammarrätten i ser vissa problem med ett generellt undantag från personuppgiftslagen, om det uppkommer frågor som regleras i personuppgiftslagen men inte i den föreslagna nya lagen. Om en myndighet i en sådan situation inte tillämpar personuppgiftslagen finns det risk för att myndigheten inte heller tillämpar dataskyddsdirektivet. förespråkar det andra alternativet, att låta personuppgiftslagens regler gälla om inget annat framgår. Utredningen har inte lyckats undvika de problem med oklarheter och tolkningssvårigheter som skulle motivera exklusiv tillämplighet för statistiklagens del. framhåller att 20 § i lagförslaget formulerats så att den kan ge intryck av att personuppgiftslagen trots allt gäller vid framställning av statistik enligt 1 §. När det gäller strävan att åstadkomma en reglering som på ett uttömmande sätt ersätter personuppgiftslagen, konstaterar att det inte är självklart att underrättelseplikten enligt 21 § statistiklagen inte innehåller någon motsvarighet till 28 § sista meningen i personupp- giftslagen, som stadgar vissa undantag från skyldigheten att underrätta tredje man om rättelse. Det finns också anledning att uppmärksamma 9 § sista stycket personuppgiftslagen, som reglerar möjligheter att under vissa förutsättningar använda personuppgifter för att vidta åtgärder i fråga om den registrerade. Den föreslagna lagen innehåller inget motsvarande stadgande. Skälen för regeringens förslag: regleras vissa personregister som används för framställning av officiell statistik i statistikregisterlagen och statistikregisterförordningen. Dessa författningar omfattar personregister vid statistikansvariga myndigheter som innehåller känsliga uppgifter. Regeringen framhöll i motiven till personuppgiftslagen (prop. 1997/98:44 s. 41) att det traditionella svenska systemet med särregler i särskilda (register)författningar är att föredra framför generella undantag från den nya personuppgiftslagen. Inom den offentliga sektorn förekommer det t.ex. ofta stora mängder känsliga uppgifter och uppgifter som har hämtats in med stöd av straffsanktionerad uppgiftsplikt. Därför framhölls ett starkt integritetsskydd som särskilt viktigt när det gäller uppgifter inom all offentlig verksamhet. Kravet på en särskild författning för att avvika från det integritetsskydd som personuppgiftslagen ger, ansågs garantera att behovet av särregler alltid övervägs noga i den ordning som gäller för författningsgivning, dvs. antingen i lagform eller förordningsform. Mot bakgrund av vad som sagts bör, enligt regeringens mening, utgångspunkten i detta lagstiftningsärende vara en fortsatt särskild författningsreglering av behandling av personuppgifter för officiell statistik. Av remissutfallet framgår att det kan uppkomma vissa oklara situationer om utredningens förslag * att låta den nya statistiklagstiftningen helt ersätta personuppgiftslagen * genomförs. Det hade naturligtvis varit önskvärt att kunna samla de regler som skall tillämpas för officiell statistik i en lag och en förordning, som utredningen tänkt. De redovisade tveksamheterna från remissinstanserna visar dock på svagheter i konstruktionen. Regeringen anser därför att den av utredningen eftersträvade regelförenklingen i detta avseende får träda tillbaka för behovet av klarhet. Det förslag som regeringen nu lägger fram innebär att de centrala bestämmelserna för den officiella statistiken kommer att finnas i den nya lagen. Beträffande behandling av personuppgifter som inte regleras i den nya statistiklagen skall personuppgiftslagens bestämmelser tillämpas. För att personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse (28 §) och skadestånd (48 §) skall vara tillämpliga vid behandling av personuppgifter krävs dock en uttrycklig bestämmelse i den föreslagna statistiklagen. 6.5.2 Framställning av statistik Regeringens förslag: En statistikansvarig myndighet får behandla per- sonuppgifter för framställning av statistik. Behandlingen får omfatta personnummer. Känsliga uppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen och uppgifter om lagöverträdelser m.m. enligt 21§ första stycket i samma lag får behandlas endast enligt föreskrifter som regeringen meddelar. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Regeringen anser till skillnad från utredningen att det inte i statistiklagen skall ställas krav på föreskrifter av regeringen för att få behandla personuppgifter för framställning av statistik i register över hela befolkningen. Remissinstanserna: En övervägande del av remissinstanserna till- styrker arbetsgruppens förslag eller har inget att invända. Ekonomistyr- ningsverket noterar att den som vill skaffa information om huruvida personuppgifter om den egna personen behandlas av en statistikansvarig myndighet måste lämna in en egenhändigt undertecknad ansökan. Förfarandet framstår som ålderdomligt och administrativt dyrbart och verket föreslår att enklare och billigare internetlösningar med elektro- niska signaturer tas fram. () efterlyser ett klargörande att det är HSV som är personuppgiftsansvarigt när det gäller universitets- och högskoleregistret. Verket är registeransvarigt enligt datalagen alternativt personuppgiftsansvarigt enligt personuppgiftslagen för universitets- och högskoleregistret som förs av . har centralbyrån föreskriftsrätt i frågor som rör registret. Arbetsgruppens förslag innebär en oklarhet i ansvarsfrågan. HSV är enligt förslaget statistikansvarig myndighet för högskoleväsen- det. Formuleringen i 17 § medför, mot bakgrund av 3 kap. förordningen om redovisning av studier m.m. vid universitet och högskolor, att det blir oklart vilken myndighet som är personuppgiftsansvarig för universitets- och högskoleregistret. I egenskap av statistikansvarig myndighet för högskoleväsendet och personuppgiftsansvarig för registret bör verket också få ansvaret att efter samråd med SCB och högskolorna, meddela närmare föreskrifter om hur uppgifterna skall rapporteras till SCB. anser att den föreslagna bestämmelsen om säkerheten vid behandlingen av personuppgifter bör göras tydligare. Alternativt bör säkerhetsnivån närmare preciseras i förordningen. Därvid bör anges olika säkerhetsnivåer beroende på känsligheten av de behandlade uppgifterna. Skälen för regeringens förslag: Regeringen ansluter sig till arbets- gruppens förslag som innebär att regleringen av behandling av person- uppgifter för officiell statistik arbetas in i den nya statistiklagstiftningen och ersätter den gällande särskilda registerlagstiftningen samt tar över personuppgiftslagens bestämmelser i dessa delar. Reglerna om behand- ling av personuppgifter för framställning av statistik utgör en ram för vilka uppgifter som får behandlas och för vilket ändamål behandlingen får ske. Regeringen anser att statistikansvariga myndigheter bör ges en generell rätt att utan samtycke behandla personuppgifter för framställning av officiell statistik. Undantag bör gälla för behandling av känsliga uppgifter m.m. enligt vad som utvecklas i det följande. Känsliga uppgifter behandlas i 13 § personuppgiftslagen och uppgifter om lagöverträdelser m.m. i 21 § personuppgiftslagen. Känsliga personuppgifter är personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa eller sexualliv. Utrymmet för att behandla sådana uppgifter är begränsat. Huvudregeln är att det är förbjudet att behandla uppgifter av detta slag. Från förbudet finns en rad undantag. Undantagen behandlar situationer där den registre- rade samtyckt till behandlingen eller själv offentliggjort uppgifter liksom behandling inom arbetsrätten, för att skydda vitala intressen och i samband med rättsliga anspråk. Undantag görs också för behandling inom ideella organisationer och inom hälso- och sjukvården samt för ändamål som rör forskning och statistik. Undantag för viktiga allmänna intressen kan även göras av regeringen i en förordning. Undantaget för forskning och statistik förutsätter att samhällsintresset av det forsknings- eller statistikprojekt där behandlingen ingår klart väger över den risk för otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet som behandlingen kan innebära. Ett grundläggande villkor är att behandlingen är nödvändig enligt kriterierna i personuppgiftslagen för när en behandling är tillåten. Det är enligt 21 § personuppgiftslagen vidare förbjudet för andra än myndigheter att behandla personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller administrativa frihetsberövanden. Huvudregeln är alltså att sådana upp- gifter endast får behandlas av myndigheter. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får dock meddela föreskrifter om undantag från huvudregeln. För att få behandla känsliga uppgifter eller uppgifter om lagöver- trädelser m.m. för officiell statistik bör krävas föreskrifter av regeringen. Inför beslut om sådana föreskrifter väger regeringen samhällsintresset av den statistiska behandlingen mot risken för intrång i den enskildes personliga integritet. Den föreslagna regleringen innebär att behandlingen av känsliga uppgifter kommer att regleras i en förordning. Regeringen vill också erinra om vad som anförts i avsnitt 6.5.1 beträffande författningsreglering av register. Innebörden av regleringen är att statistikansvariga myndigheters be- handling av personuppgifter i övrigt för framställning av statistik är tillåten. Myndigheterna får också inrätta de register som behövs för dessa ändamål. Även om registerbegreppet inte längre finns i den nya personuppgiftslagen torde det komma att leva kvar som ett sätt att avgränsa olika behandlingar från varandra. Det kan t.ex. vara en fördel med en sådan uppläggning för att kunna lämna uppgifter till de som begär besked om vilka personuppgifter som behandlas. I avsnitt 6.2 har framhållits att bestämmelserna om behandling av per- sonuppgifter skall gälla även annan statistik än officiell statistik om sådan statistik framställs i den särskilda verksamhet som statistikan- svariga myndigheter bedriver för sin statistikframställning. tolkningsproblem som redovisas i verkets yttrande synes inte ha med detta lagstiftningsärende att göra, utan kan tas om hand på förordningsnivå om så behövs. 6.5.3 Informationsskyldighet Regeringens förslag: I stället för särskilda regler i den nya statistiklagen skall personuppgiftslagens bestämmelser om informa- tionsskyldighet gälla vid insamling av personuppgifter för officiell statistik. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens. Regeringen anser till skillnad från utredningen att personuppgiftslagens bestämmelser om informationsskyldighet skall gälla vid insamling av personuppgifter och inte ersättas av särskilda regler i statistiklagen. Remissinstanserna: Flera remissinstanser anser generellt att det är bättre att personuppgiftslagens bestämmelser gäller framför särskilda bestämmelser i statistiklagen. pekar på att innebörden av 15 och 16 §§ i utredningens förslag är oklar och att vissa förtydliganden behövs. anser att i den föreslagna 15 § bör specificeras att med någon annan än myndighet avses .. annan än statlig myndighet . Skälen för regeringens förslag: Ett av de viktigaste medlen för att se till att personuppgifter inte behandlas på ett sätt som kan innebära att enskildas personliga integritet kränks är att de registrerade får information om behandlingen. samlar den som avser att behandla personuppgifter in uppgifterna direkt från dem som avses bli registrerade. I sådana fall förekommer det också att den enskilde informeras om att ytterligare uppgifter kommer att inhämtas från andra källor i syfte att underlätta uppgiftslämnandet. I andra fall sker insamlingen genom att personuppgifter endast hämtas från någon annan källa. I 6 och 7 §§ statistikförordningen finns bestämmelser om informa- tionsskyldighet för en myndighet som samlar in uppgifter till den officiella statistiken. Om insamlingen sker från någon annan än en statlig myndighet skall den från vilken uppgiften begärs upplysas om en rad förhål- landen, bl.a. ändamålet med uppgiftsinsamlingen och vad som gäller om uppgiftsskydd. Om det inte föreligger uppgiftsskyldighet skall myndigheten upplysa om att uppgiftslämnandet är frivilligt. Om uppgifter hämtas in från en annan myndighet till ett personregister som förs med stöd av statistikregisterlagen skall de som uppgifterna avser på lämpligt sätt informeras om registret. Regler om att den personuppgiftsansvarige skall ge information till den registrerade finns i 23 - 27 §§ personuppgiftslagen. Om uppgifter om en person samlas in från personen själv, skall den personuppgiftsansvarige i samband därmed självmant lämna den registrerade information om behandlingen. Den registrerade behöver inte begära att få informationen och det får inte förekomma att informationen ges först . Samlar den personuppgiftsansvarige in uppgifter från den registrerade utan att då lämna information, kan behandlingen av personuppgifterna inte anses ha gått korrekt till. Om personuppgifterna samlas in från någon annan källa än den registrerade skall den personuppgiftsansvarige självmant lämna den registrerade information om behandlingen, när uppgifterna registreras. Är uppgifterna avsedda att lämnas ut till tredje man, behöver informationen dock inte ges förrän uppgifterna lämnas ut . När personuppgifterna hämtas in från något annat håll än den registrerade själv, skall informationen alltså lämnas när uppgifterna registreras. Kan det förutses att uppgifterna kommer att lämnas ut till tredje man, är det dock tillåtet att vänta med informationen ända till dess uppgifterna lämnas ut . I två situationer gäller undantag från informationsskyldigheten både för det fall att uppgifterna samlas in från den registrerade och för det fall att uppgifterna samlas in från någon annan än den registrerade själv. Informationen behöver sålunda inte lämnas om sådant som den registre- rade redan känner till och om det är särskilt föreskrivet i lag eller annan författning eller i beslut som har meddelats med stöd av författning att uppgifter inte får lämnas ut. Om personuppgifterna samlats in från en annan källa än den registre- rade gäller två särskilda undantag från informationsskyldigheten. Infor- mation behöver sålunda inte lämnas om det finns bestämmelser om registreringen eller utlämnandet i lag eller annan författning eller om det visar sig vara omöjligt eller skulle innebära en oproportionerligt stor arbetsinsats. Utöver reglerna om den personuppgiftsansvariges skyldighet att själv- mant vid insamlingen informera de registrerade finns det bestämmelser som ger den registrerade rätt att på egen begäran få information om behandlingen av den personuppgiftsansvarige. För att ge de registrerade möjlighet att kontrollera om personuppgifter som rör dem behandlas är den personuppgiftsansvarige enligt 26 § personuppgiftslagen skyldig att till var och en som ansöker om det en gång per kalenderår gratis lämna besked om personuppgifter som rör den sökande behandlas eller ej. Behandlas sådana uppgifter skall skriftlig information lämnas också om vilka uppgifter om den sökande som behandlas, varifrån dessa uppgifter har hämtats, ändamålen med behandlingen, och till vilka mottagare eller kategorier av mottagare som uppgifterna lämnas ut. Principen är inte ny. En liknande bestämmelse om rätt till s.k. registerutdrag fanns i 10 § datalagen (1973:289). Information skall lämnas inom en månad från det att ansökan gjordes. Om det finns särskilda skäl för det, får information dock lämnas senast efter det att ansökan gjordes. Vissa undantag från informa- tionsskyldigheten gäller vid sekretess och tystnadsplikt. Statistikregelgruppen föreslog särskilda bestämmelser i statistiklagen om information till de registrerade.