prop · GO031D10 · 2001-01-01 00:00:00 — arbete konstaterade att det är särskilt svårt att mobilisera invånare och kommundelar i sådana områden där brottsligheten är särskilt hög i ett förebyggande arbete. Det arbete som drivs av BRÅ, delvis inom ramen för regeringens storstadssatsning, är därför av stor vikt. I de kommuner och för de bostadsområden som är aktuella, med vilka regeringen ingår lokala utvecklingsavtal, skall det finnas en analys av brottsligheten som utgångspunkt för en strategi eller plan för hur brottsligheten i området skall minskas och tryggheten öka med hjälp av det ekonomiska stöd som regeringen bidrar med för utvecklingsavtalen. De lokala utvecklingsavtalen revideras och i samband med det uppmärksammas hur brottsförebyggande insatser fortsättningsvis skall utvecklas i berörda kommuner. Den engångsvisa förstärkningen om för användes för att förstärka polismyndigheterna i storstadsregionerna. Regeringen följer noga utvecklingen av rättsväsendets arbete för att bekämpa och förebygga brott särskilt i dessa områden. Den brottsutredande verksamheten utvecklas i samarbete mellan polisen och åklagarväsendet Åklagare och polis skall samarbeta för att förbättra brottsutredningarna Att brottsutredningar genomförs snabbt, effektivt och med hög kvalitet är grundläggande ur ett medborgarperspektiv. Polisväsendet skall ha förmåga att med hög kvalitet utreda såväl svåra och komplicerade ärenden som den stora massan av enkla och medelsvåra brott. Det är givetvis polisväsendet som ansvarar för att dess personal har hög kompetens, ändamålsenliga arbetsmetoder och effektiva hjälpmedel för att utreda brott. Brottsutredningsverksamheten är emellertid en för åklagarväsendet och polisen gemensam uppgift och myndigheterna är beroende av varandra för att verksamheten skall kunna utvecklas och förbättras. Riksåklagaren har uttalat oro över utvecklingen av polisens brottsutredande verksamhet och pekat på att möjligheterna att klara upp brott minskat väsentligt . Enligt Riksåklagaren är situationen helt oacceptabel från kriminalpolitisk utgångspunkt. Också , Justitiekanslern, revisorer och i anledning av brottsutredningen efter mordet på har pekat på brister och oklarheter i brottsutredningssystemet (se avsnitt 4.6.1). Kritiken avser bl.a. långa handläggningstider, låg uppklaring, oklar ansvarsfördelning mellan åklagare och polis, tillsynen över utredningarna, hanteringen av internutredningar och kompetensförsörjningen. har tillkännagivit att regeringen bör låta utreda frågan om ett oberoende organ för tillsyn av polisens och åklagarnas förundersökningsarbete. har också tillkännagivit att regeringen bör se över frågan om en specialisering av utredningsverksamheten inom närpolisen (bet. 1999/2000:JuU11, rskr. 1999/2000:211). Regeringen avser därför att besluta om en översyn av brottsutredningsverksamheten. Det är viktigt att och Riksåklagaren fortsätter att tillsammans analysera utredningsprocessen och utifrån ett helhetsperspektiv se över kompetensförsörjning, organisation och utredningsrutiner. Myndigheternas iakttagelser och slutsatser inom ramen för den samordnade inspektionsverksamheten är en viktig kunskapskälla. Åklagarrollen i brottsutredningar Det utvecklingsarbete som inleddes med åklagarreformen har medfört genomgripande förändringar i åklagarväsendets organisation samt en renodling av ledningsfunktioner och brottsbeivrande verksamhet. Det är nu angeläget att åklagarväsendet ytterligare förstärker och utvecklar åklagarrollen samt finner optimala former för samverkan med polisen och för ansvarsfördelningen mellan åklagare och polis. En sådan utveckling är nödvändig för att säkerställa en snabbare och effektivare brottsutredningsverksamhet. I detta ligger bl.a. att Riksåklagaren i nära samverkan med förstärker och vidareutvecklar de gemensamma insatserna för att förbättra utredningsverksamheten. Särskilt angeläget är det att samarbetet på lokal nivå ytterligare förbättras. En verksamhetsutveckling på den nivån är naturlig och rationell med hänsyn till att i princip all brottsbeivrande verksamhet är koncentrerad till de 38 åklagarkamrarna som är lokaliserade över hela landet. Genom handledning och fördjupat samarbete kan åklagarna medverka i polisens insatser för en bättre utredningsverksamhet, framför allt vid närpolisen. bör ett sådant samarbete också leda till förbättringar när det gäller utredningar av den mera kvalificerade kriminaliteten. Enligt regeringens bedömning visar utvecklingsprojekten för snabbare hantering av brottmålsärenden att stora effektivitetsvinster kan uppnås med förhållandevis enkla medel, t.ex. en ökad administrativ samordning. Därför anser regeringen att det är angeläget att rättsväsendets myndigheter vidareutvecklar sina insatser för att för att förbättra samordningen. Det internationella samarbetet skall förbättras De brottsbekämpande myndigheterna i de olika länderna skall på ett snabbt och effektivt sätt kunna angripa den gränsöverskridande brottsligheten. Regeringen fäster stor vikt vid att utvecklingen av nya instrument och metoder för att förstärka det rättsliga samarbetet över gränserna fortsätter. Det är också nödvändigt att åklagarväsendet organiseras på ett sätt som främjar en effektiv bekämpning av gränsöverskridande brottslighet. Åklagarna har en ledande och viktig roll i sådana brottsutredningar. Kompetensen inom åklagarväsendet skall vara hög För en aktiv och skicklig förundersökningsledning i kvalificerade utredningar om t.ex. miljöbrottslighet eller grov organiserad brottslighet är det nödvändigt att åklagarna har en hög kompetensnivå. Kvalificerad och fortlöpande utbildning för åklagare och andra personalkategorier inom åklagarväsendet är också en förutsättning för att åklagarna skall kunna fungera som stöd för närpolisens bekämpning av enklare och medelsvåra brott. Kampen mot den allvarligaste brottsligheten All brottslighet skall bekämpas. Utgångspunkten är självklar och nödvändig för att respekten för lagstiftningen skall kunna upprätthållas. Samhället skall stå fast vid de värderingar som ligger till grund för att vissa förfaranden är straffbelagda. Rättsväsendet skall ha beredskap att ingripa mot brott på det sätt som är föreskrivet i lagstiftningen. Rättsväsendets samlade resurser skall användas på ett medvetet sätt och med utgångspunkt i en helhetssyn på de åtgärder som bör vidtas för att uppnå de kriminalpolitiska målen. Det innebär att åtgärder mot allvarlig brottslighet eller annan brottslighet som leder till stor skada i många fall ges en förhållandevis stor del av de samlade resurserna. Till denna typ av brott hör våldsbrottslighet, narkotikabrott och ekonomisk brottslighet inklusive miljöbrott. Andra exempel på brottslighet som även fortsättningsvis ägnas särskild uppmärksamhet är grov organiserad brottslighet och brott som riktar sig mot särskilt utsatta personer eller grupper. Arbetet med att utforma förslag om buggning och andra reformer av de hemliga tvångsmedlen fortsätter. Avsikten med arbetet är att förbättra rättsstatens möjligheter att ingripa mot den allvarligaste brottsligheten. De mycket allvarliga brott som begicks mot polismän och journalister aktualiserade frågan om rättsväsendets förutsättningar att motverka angrepp mot centrala samhälleliga funktioner. Myndigheterna inom rättsväsendet skall därför ägna stor kraft åt att samla kunskap om brottslighet av detta slag och använda den kunskapen för att effektivare förebygga och utreda sådan samhällsfarlig kriminalitet. Samtliga myndigheter har fått regeringens uppdrag att säkerställa att rättsväsendets personal har god kunskap såväl om grunden för rasistiska, främlingsfientliga och homofobiska brott som om situationen för de grupper som utsätts för sådana brott. Våldsbrott Utvecklingen av den anmälda våldsbrottsligheten är oroande. Antalet anmälda våldsbrott ökade kraftigt under den första delen av . Ökningen dämpades senare något och minskade . har dock de anmälda våldsbrotten återigen ökat med några procent. Det är möjligt att den statistiska ökningen inte motsvaras av någon faktisk ökning av våldsbrottsligheten. Det är troligt att ökade insatser för att bekämpa våldsbrottsligheten också leder till att fler våldsbrott anmäls även när det gäller våld på allmänna platser, inte bara sådant våld som begås mellan nära bekanta på privata platser. En av de viktigaste uppgifterna för samhället är att förhindra att människor utsätts för våldsbrott. Särskild uppmärksamhet skall därför även fortsättningsvis ägnas åt att förebygga och bekämpa våldsbrott. För att motverka våld i städernas citykärnor, i anslutning till krogar och nöjesetablissemang och annars på allmänna platser är polisens resursanvändning och arbetssätt av avgörande betydelse. Fortsatta åtgärder som särskilt är inriktade på detta är nödvändiga, liksom en anpassning av polisens arbetstider till brottslighetens fördelning , alltså ett problemorienterat arbetssätt. Av stor betydelse är också sådana insatser som kan vidtas på det lokala planet. Det handlar framför allt om planeringen av bostads- och cityområden, utskänkningstillstånd, krav på nöjesetablissemang och andra sådana åtgärder som kommunerna förfogar över. Det kan också handla om att det skall finnas attraktiva fritidsalternativ för ungdomar och yngre vuxna i de områden de bor. Våld mot kvinnor En stor del av våldet i samhället begås i hemmen mot personer som har en nära relation till gärningsmannen. Offret för sådant våld är ofta en kvinna eller ett barn och det är ofta en man som är gärningsman. För att bekämpa våldsbrottslighet av detta slag är behovet av myndighetssamarbete, liksom samverkan med frivilligorganisationerna, uppenbart. gav regeringen flera myndigheter inom rättsväsendet i uppdrag att vidta olika typer av åtgärder för att förebygga våld mot kvinnor och för att ge kvinnor som utsatts för våld ett bättre bemötande. beslutade enligt regeringens förslag om ny och skärpt lagstiftning. För att dessa åtgärder skall få genomslag krävs ett långsiktigt och metodiskt arbete, byggt på kunskap. De redovisningar av myndighetsuppdragen, som lämnas till regeringen används av en arbetsgrupp inom som underlag i det fortsatta arbetet. kommer en internationell forskarkonferens att hållas för att belysa effekten av olika behandlingsmetoder för män som dömts för våld mot kvinnor. Metoderna för att bedöma risk- och hotbilder inom polisverksamheten utvecklas och prövas på några håll i landet i nära samarbete med vetenskaplig expertis. Målsättningen är att minska risken för att kvinnor utsätts för upprepat våld genom att polisen bättre skall kunna bedöma vilka skyddsåtgärder som behöver vidtas i det individuella fallet. Åklagarmyndigheterna har upprättat särskilda åtgärdsprogram som har inriktats på ökad kunskapsbildning, samarbete med polisen för att utveckla bättre utredningsmetoder, snabbare lagföring och ökad samverkan med m.fl. för att kunna ge ett bättre stöd till kvinnor som utsatts för våld. Riksåklagaren samverkar också med för att förbättra arbetet att besluta om och följa upp besöksförbud. Inom övervägs de rättsliga förutsättningarna för elektronisk övervakning vid brott mot ett besöksförbud. Regeringen avser att driva arbetet vidare när det gäller kampen mot sexualbrott. Den parlamentariska kommitté som regeringen tillsatte 1998 för att göra en översyn av bestämmelserna om sexualbrott, skall avlämna sitt betänkande . Utgångspunkten för kommitténs arbete är att göra skyddet för den sexuella integriteten så heltäckande som möjligt. Brott mot barn skall efterlevas och övergrepp mot barn bekämpas med kraft. Den polisanmälda misshandeln mot barn har mer än fyrdubblats . Det är bakgrunden till att regeringen tillsatte en parlamentarisk kommitté för att utreda frågan om barnmisshandel och därmed sammanhängande frågor. Det är regeringens målsättning att utredningens arbete skall bidra till att skapa bättre förutsättningar för att hindra att barn misshandlas, effektivare samverkan mellan de verksamheter som skall utreda barnmisshandel, bättre kunskaper hos berörda yrkesgrupper och ökade möjligheter till stöd och hjälp till berörda. I ett delbetänkande om brottsutredningarna i barnmisshandelsärenden konstaterar utredningen att det går att förbättra handläggningen av barnmisshandelsärenden hos polis och åklagare. Kommittén skall slutredovisa sitt uppdrag . Mot bakgrund av all den information och nya kunskap som kommer att finnas tillgänglig kommer regeringen att överväga ytterligare åtgärder för att förebygga att barn utsätts för brott och stärka skyddet för de barn som ändå utsatts. Barn som offer kommer att uppmärksammas särskilt i den proposition om brottsoffer som regeringen avser överlämna till . har på förslag från regeringen beslutat att införa en möjlighet att förordna en särskild företrädare för barn i vissa fall. Syftet är att stärka barnets rätt, förebygga fortsatt brottslighet och underlätta utredning och lagföring i fall där en vårdnadshavare eller annan närstående misstänks för brott mot ett barn. Brott med rasistiska eller främlingsfientliga, antisemitiska och homofobiska inslag Respekten för alla människors lika värde är grundläggande i en demokrati. Diskriminering och brottsliga angrepp mot personer på grund av deras ursprung eller sexuella läggning innebär ett angrepp på denna grundläggande utgångspunkt. Rasistiska eller främlingsfientliga, antisemitiska och homofobiska brott skall förebyggas och bemötas med kraftfulla åtgärder. Samarbetet mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen på detta område har varit positivt och utvecklas vidare. Ett sätt att motverka brott med rasistiska eller främlingsfientliga, antisemitiska och homofobiska inslag och för att minimera de skador de ger upphov till är att säkerställa att de som arbetar inom rättsväsendet har god kunskap såväl om grunden för rasism eller främlingsfientlighet, antisemitism och homofobi som om situationen för de grupper som utsätts för sådana brott. Den kunskapen kan också motverka de fördomar som kan finnas om grupper som utsätts för sådana brott. En förbättrad grundutbildning och ökad fortbildning i dessa frågor bör kunna medverka till ökad samverkan mellan rättsväsendets myndigheter, liksom också förbättrad metodutveckling för att förebygga och bekämpa denna brottslighet. Regeringen har gett samtliga myndigheter inom rättsväsendet i uppdrag att garantera att personalen har god kunskap på dessa områden. Riksåklagaren beslutade om ett omfattande och ambitiöst handlingsprogram för att bekämpa brott med rasistiska eller främlingsfientliga motiv. För att bland annat samordna den kunskap som finns på det lokala planet om hur rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering uppstår, utvecklas och kan bekämpas har regeringen gett i uppdrag att upprätta en kunskapsbank. I kunskapsbanken skall sådan information kunna samlas och vara lätt tillgänglig för olika typer av användare. har också fått i uppdrag att, i samarbete med , inrätta en rådgivningsverksamhet för kommuner där man har problem med denna typ av företeelser. På regeringens uppdrag pågår arbete för att överväga förändringar i lagstiftningen. Den kommitté, som har till uppgift att överväga en kriminalisering av aktivt deltagande i en organisation som sysslar med brottslig verksamhet, skall också överväga andra frågor som rör brottslighet med rasistiska inslag. Kommittén skall också överväga frågan om att straffbelägga hets mot homosexuella. Arbetet skall redovisas senast . tillsatte regeringen en utredning för att se över lagstiftningen om olaga diskriminering och tillämpningen av den. Syftet med utredningen är att åstadkomma en lagstiftning och en tillämpning av den som utgör ett effektivt medel mot diskriminering. Utredningen skall redovisa sitt arbete senast . Även i internationella fora, bl.a. i EU och i FN, arbetar aktivt för att motverka rasism, främlingsfientlighet och diskriminering. En central uppgift för rättsväsendet är alltså och kommer också att vara att fortsätta att utveckla metoderna för hur brott av dessa slag förebyggs och bekämpas och hur de som utsatts för sådana brott bemöts. Narkotikabrott Missbruk av narkotika är en starkt bidragande orsak till förekomsten av brott och otrygghet i samhället. Vid sidan av den brottslighet som är förknippad med själva hanteringen av narkotikan, skapar missbruket och den illegala handeln annan kriminalitet. Att utveckla och förstärka de brotts- och drogförebyggande insatserna, särskilt bland ungdomar, samt i övrigt bekämpa narkotikabrottsligheten är därför en av de viktigaste kriminalpolitiska prioriteringarna. Regeringen tillkallade 1998 en som skall utvärdera samhällets narkotikapolitiska insatser och föreslå effektiviseringar av narkotikapolitiken. Översynen skall omfatta såväl lagstiftningen på området som samhällets åtgärder i övrigt. Uppdraget skall redovisas före utgången av . BRÅ har utvärderat kriminaliseringen av eget bruk av narkotika, som trädde i kraft . Resultatet kommer att redovisas . Den ekonomiska brottsligheten Den ekonomiska brottsligheten, inklusive den IT-relaterade brottsligheten, berör stora samhälleliga värden och drabbar det allmänna, näringslivet och enskilda människor. Under har många former av komplicerad och samhällsfarlig ekonomisk kriminalitet utvecklats. Ofta begås sådana brott inom en näringsverksamhet. Det finns också ett samband mellan ekonomisk brottslighet och annan grov organiserad brottslighet. Det blir allt vanligare att ekonomiska brottslighet är gränsöverskridande. Den drar då ofta nytta av skillnader i nationell lagstiftning och av myndigheternas svårigheter att samarbeta effektivt över gränserna. Statsmakterna har väsentligt förstärkt insatserna mot denna typ av kriminalitet. Utvecklingen av myndighetssamarbete, arbetsmetoder och kompetens är några av hörnstenarna i regeringens strategi mot ekonomisk brottslighet. I strategin ingår också framtagandet av ny och bättre lagstiftning. Det pågår ett stort antal projekt på det området. Det är problematiskt att den svenska forskningen i frågor om brott och åtgärder mot brott är så begränsad. Det gäller även grundforskningen och tillgången på forskarutbildad personal inom rättsväsendet. I fråga om den ekonomiska brottsligheten är det särskilt problematiskt eftersom den är så komplex. BRÅ tillfördes därför i budgetpropositionen för resurser för att bygga upp och initiera forskning om ekonomisk brottslighet inklusive miljöbrott. En treårsperiod är emellertid enligt regeringens bedömning alltför kort för att kunna generera bestående resultat i form av uppbyggd forskarkompetens och ett intresse för frågan i forskningssamhället. Särskilda medel för att bygga upp forskningen om ekonomisk brottslighet inklusive miljöbrott (med särskild inriktning på att ta fram förslag till åtgärder) tillförs därför BRÅ över tilläggsbudget. Inrättandet av har skapat goda strategiska förutsättningar för en effektivare ekobrottsbekämpning i hela landet. Myndigheten har en viktig nationell samordningsfunktion när det gäller ekobrottsbekämpning. Därför är det angeläget att myndigheten långsiktigt och metodiskt vidareutvecklar de nationella stabsfunktionerna bl.a. för att kunna förbättra samordningen av de samlade insatserna mot ekobrottsligheten. Myndigheten skall vidareutveckla och förstärka bekämpningen av den kvalificerade, omfattande och gränsöverskridande ekonomiska brottsligheten. Eftersom det är en grundläggande uppgift för att tidigt upptäcka eller förhindra ekonomisk brottslighet är det också viktigt att myndigheten förbättrar den brottsförebyggande verksamheten på såväl central som lokal nivå. För att säkerställa funktion som ett kompetens- och är det avgörande att myndigheten har en fortsatt hög ambitionsnivå när det gäller avancerad utbildning och kompetensutveckling. Miljöbrott En effektiv bekämpning av brott mot miljön är avgörande för en ekologisk hållbar utveckling. Den nya miljöbrottsorganisationen skall därför ha en hög beredskap och tillräckliga utredningsresurser. Det är en svår och omfattande uppgift för åklagar- och polisorganisationerna att utveckla och effektivisera miljöbrottsbekämpningen. Därför är det tillfredsställande att myndigheterna har nått en god bit på vägen när det gäller att säkra kompetens, kapacitet och kontinuitet i kampen mot miljöbrott. Att det finns åklagare och poliser med specialistkompetens på miljöområdet är en grundförutsättning för en positiv verksamhetsutveckling. En effektivare miljöbrottsbekämpning förutsätter också att polis, åklagare och tillsynsmyndigheter samordnar sitt arbete och samarbetar i såväl konkreta ärenden som strategiska frågor. Den centrala miljöbrottsenheten hos Riksåklagaren är viktig för samordningen av de nationella insatserna på miljöområdet och som stöd i omfattande och kvalificerade miljöbrottsärenden. Riksåklagaren har tagit initiativ till bildandet av . Enligt regeringens uppfattning kommer ett sådant centralt forum för bl.a. informationsutbyte och myndighetssamverkan att gynna de framtida insatserna mot miljöbrott. En polis för 2000-talet förändringsarbetet skall fortsätta har polisväsendet genomgått stora förändringar. Sammantaget har dessa förändringar medfört nya strukturer och ny organisation, ändrade arbetsmetoder, behov av kompetensutveckling och ökade krav på samverkan. Rationaliseringar och besparingar har lett till att såväl polispersonal som övriga anställda minskat i antal. För att upprätthålla medborgarnas förtroende för polisen är, som redan framgått, insatser inom framför allt två områden avgörande . Dels skall närpolisreformen fullföljas och vidareutvecklas. Dels skall brottsutredningarna på alla nivåer bli snabbare och säkrare, så att lagföringen ökar och tiden mellan brott och påföljd blir så kort som möjligt. För att dessa insatser skall bli möjliga krävs betydande personalförstärkningar, en systematisk satsning på kompetensutveckling samt en utveckling av samarbetet med andra myndigheter inom och utom rättsväsendet. Den nya grundutbildningen för poliser är avgörande för att polisen skall kunna svara krav. Vid sidan av dessa satsningar skall polisväsendet vidta de åtgärder som krävs för att förstärka gränskontrollen till den nivå som behövs för operativa inträde i . Även ställs det således stora krav på polismyndigheterna såväl när det gäller att skapa en organisation som är anpassad till verksamhetens krav och förutsättningar som när det gäller att disponera resurserna på ett effektivt sätt. Det är som har den viktiga uppgiften att stödja och samordna det arbetet. Professionellt polisarbete är alltid problemorienterat Allt polisarbete skall vara problemorienterat. Det innebär att det skall utgå från professionell kunskap och analys. Verksamheten skall också utformas och dokumenteras så att den kontinuerligt bidrar till den kunskap som finns om faktorer som orsakar eller förebygger brott och ordningsstörningar. Det problemorienterade polisarbetet inriktas på att i första hand förebygga brott. Insatserna tar sin utgångspunkt i en kartläggning och analys av problembilden. Åtgärderna dokumenteras och utvärderas och arbetet anpassas kontinuerligt efter vad utvärderingarna visar. Ett sådant arbetssätt höjer organisationens kompetens och förbättrar de långsiktiga effekterna av polisarbetet. Båda faktorerna är viktiga för att öka personalens tillfredsställelse i arbetet. Arbetsförhållandena inom polisväsendet skall uppmuntra till ett långsiktigt problemorienterat arbetssätt. Behovet av god arbetsledning och styrning av verksamheten är särskilt stort på detta område. Många myndigheter har valt att bredda och förbättra sin kompetens genom att anställa analytiker, statistiker och andra experter. Sådan kompetens är ett viktigt stöd i arbetet med att systematisera och behandla den stora kunskap som finns inom och utom polisväsendet om individer och faktorer som orsakar brott. Experterna kan också öka kompetensen hos övrig personal och utgöra en resurs i det vidare utvecklingsarbetet på central nivå. skall inträda i det operativa .