prop · GO031D2 · 2001-01-01 00:00:00 — 26 BNI 1930 2032 2150 2243 2339 1 Avser kapitalavkastning, löner, subventioner och skatter, netto gentemot utlandet. 5 Näringslivets produktion Näringslivets produktion steg kraftigt . I jämförelse med var ökningen . Produktionsuppgången var bred och omfattade de flesta av näringslivets sektorer. Tabell 5.1 Näringslivets produktion Procentuell volymförändring 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Jordbruk, fiske och skogsbruk Industri 4,3 4,2 6,6 5,2 3,0 2,8 El, gas, värme och vattenverk Byggnadsindustri 1,8 5,9 3,8 6,5 Näringslivets tjänster 2,6 4,9 4,7 3,5 Summa näringsliv 3,0 4,4 4,9 4,0 2,2 2,3 Källor: och förväntas ett mycket starkt konjunkturläge inom näringslivet. Till följd av vissa kapacitetsrestriktioner dämpas dock ökningstakten något . Trots detta beräknas produktionstillväxten i näringslivet uppgå till båda prognosåren. En tilltagande efterfrågan från de europeiska marknaderna samt en fortsatt kraftig expansion i teleproduktindustrin medför en stark och bred konjunkturuppgång i industrin framöver. Den inhemska efterfrågan väntas också bli betydande. Konjunkturläget i den privata tjänstesektorn bedöms också bli gynnsamt under större delen av prognosperioden. Drivande för produktionsutvecklingen i den privata tjänstesektorn är framförallt den snabba tillväxten av hushållens konsumtion. Produktionstillväxten i varuhandeln blir också betydande . Den starkaste tillväxten förväntas emellertid, liksom , ske i företagstjänstesektorn som gynnas bl.a. av omfattande investeringar i informationsteknologi, men också av en stigande investeringsaktivitet i industrisektorn. I någon mån bedöms begynnande flaskhalsar dämpa tjänstesektorns produktionsutveckling . Byggkonjunkturen blir stark framöver även om uppgången främst koncentreras till storstadsområdena. Ett kraftigt ökat bostadsbyggande från en låg utgångsnivå och en hög utbyggnadstakt inom näringslivet väntas leda till betydande produktionsökningar i denna sektor. görs ingen bedömning av konjunkturläget. Produktionstillväxten i näringslivet baseras i stället på att fullt resursutnyttjande i ekonomin har uppnåtts. Produktionsökningarna dämpas därmed jämfört innan och följer en mer trendmässig ökningstakt. 5.1 Industrin Tabell 5.2 Nyckeltal för industrin Procentuell förändring 1998 1999 2000 2001 Produktion 4,3 4,2 6,6 5,2 Lönekostnad 4,0 2,8 3,5 3,5 Produktivitet 2,0 2,9 5,0 4,5 Enhetsarbetskostnad (ULC) 2,0 0,1 1,4 1,0 ULC i 14 0,1 0,4 0,7 0,7 ULC i 14 , 2,0 2,2 1,3 Relativ ULC, 2,1 0,8 0,3 Vinstmarginal, förändring 1,0 0,6 0,2 0,6 Bruttoöverskottsandel1 33,0 31,8 33,3 35,0 1 Bruttoöverskottsandel avser bruttoöverskottet som andel av förädlingsvärdet till faktorpris. Källor: , och Trots den svaga konjunkturen på några av viktigaste exportmarknader steg ändå industriproduktionen med , mätt som årsgenomsnitt. Det var framför allt teleproduktindustrins fortsatta expansion som låg bakom uppgången. Andra traditionellt mer konjunkturkänsliga branscher utvecklades svagt. Produktion och produktivitet Industrins konjunkturläge har förbättrats markant . Enligt nationalräkenskaperna steg industriproduktionen . ökade orderingången till industrin med jämfört med motsvarande halvår 1999. Uppgången är tydlig på såväl export- som hemmamarknaden och orderläget har förbättrats avsevärt inom i stort sett samtliga delar av industrisektorn. Konjunkturförbättringen sammanhänger med en förstärkning av det europeiska konjunkturläget som tillväxten i de tidigare krisdrabbade ekonomierna i har tagit fart. Den industriledda konjunkturuppgången på EU-marknaden bedöms gynna den svenska industrin som i hög grad är specialiserad på investeringsvaror. Stigande inhemska industriinvesteringar bidrar också till att produktionen växer snabbare än . Därtill väntas den cykliska basindustrin utvecklas gynnsamt. Sammantaget beräknas industriproduktionen växa med . Avgörande för den starka produktionsökningen är liksom under 1990- talets senare del att den expansiva teleproduktindustrin fortsätter att växa mycket snabbt. väntas efterfrågetillväxten på exportmarknaderna avta något i förhållande till den mycket höga ökningstakten . Med nu kända investeringsplaner förutses produktionsökningarna i basindustrin begränsas av vissa kapacitetsrestriktioner. Produktionen av exportvaror väntas därför öka något långsammare än under innevarande år. bedöms den inhemska konsumtionstillväxten också dämpas något, vilket sammantaget medför att industriproduktionen stiger med . Produktionsökningen i industrin och ställer krav på betydligt större investeringsvolymer framöver så att flaskhalsar undviks. Industrins kapacitetsutnyttjande har enligt barometer stigit kraftigt från slutet av fram t.o.m. . Denna statistik varierar dock mycket vilket gör den svår att bedöma. Ett alternativt mått på kapacitetsutnyttjandet utgör kapitalkvoten, som bedöms falla ytterligare under prognosåren trots en kraftig utbyggnad av kapitalstocken(se kapitel 10). Detta innebär att resursutnyttjandet förväntas vara högt under hela prognosperioden. Under prognosåren förutses en mycket snabb produktivitetstillväxt i industrin. Inledningsvis i en konjunkturuppgång stiger alltid arbetsproduktiviteten när outnyttjade resurser tas i anspråk. Inom exempelvis basindustrin kan produktionen öka kraftigt utan att företagen behöver anställa fler. Den viktigaste förklaringen till den gynnsamma produktivitetsutvecklingen är dock att både produktions- och produktivitetstillväxten i teleproduktindustrin bedöms bli fortsatt mycket snabb. Av diagram 5.1 framgår att teleproduktindustrins extrema produktivitetsförbättringar utgör den viktigaste förklaringen till att produktivitetstillväxten i industrisektorn 1999 var betydligt snabbare än . Produktivitetstillväxten i teleproduktindustrin uppgick i genomsnitt till . Även om branschen nu har nått en viss mognadsnivå bedöms effektiviseringarna i sektorn bli stora även framöver. Dessutom bidrar den mycket höga produktivitetsnivån i teleproduktindustrin till att produktiviteten inom industrin som helhet kan öka med . Diagram 5.1 Produktivitetstillväxt i industrin Procentuell förändring Den pågående strukturomvandlingen mot en mer kunskapsintensiv industri inriktad på teleprodukter, med dess positiva effekter på produktivitetstillväxten, är det tydligaste tecknet på den s.k. nya ekonomin i . En liknande utveckling har också skett i med en snabb uppgång i industrins produktivitetstillväxt som en följd av en kraftig produktionsökning av varor relaterade till informationsteknologin. Med en snabb produktivitetstillväxt i industrin förväntas inte produktionsökningarna leda till någon generell arbetskraftsbrist under prognos- perioden. Det totala nyanställningsbehovet inom industrin förväntas således bli måttligt framöver. Bristen på kvalificerad arbetskraft har dock tilltagit märkbart . För vissa personalkategorier förutses därför ökade rekryteringsproblem framöver. Konkurrenskraft och lönsamhet Arbetskraftskostnaden per producerad enhet i industrin har varit oförändrad i både och i konkurrentländerna. Den globala överkapacitet som uppstod i samband med Asienkrisen gav också upphov till en stark prispress, som ledde till omfattande rationaliseringar. Historiskt låga löneökningar och en god produktivitetstillväxt har också inneburit mycket måttliga prisökningar på industrivaror. Svensk industris gynnsamma konkurrensläge, som uppstod i samband med deprecieringen , beräknas i stort bibehållas fram till och med , trots att kronan antas stärkas med . En sådan utveckling förutsätter dock att industrilönerna i ökar , vilket är ökningstakten i konkurrentländerna, samt att produktivitetstillväxten blir något högre än i omvärlden. Med dessa utgångspunkter beräknas arbetskostnaden per producerad enhet utvecklas mer fördelaktigt i än i konkurrentländerna. Osäkerheten om produktivitetsutvecklingen i vår omvärld är dock stor. Bedömningen att produktiviteten kan öka snabbare i vilar i stor utsträckning på att svensk industri är mer inriktad på produktion av nya varor inom elektroindustrin än vad industrisektorerna är i andra länder. Diagram 5.2 Industrins arbetskostnad per producerad enhet i relativt 14 Index 1980=100 Lönsamheten i industrin, mätt som driftsöverskottet som andel av förädlingsvärdet, föll ytterligare till . Ett lågt resursutnyttjande i flertalet ledde till att de internationellt bestämda priserna sjönk inom flertalet industrisektorer. Prisutvecklingen på basindustrins produkter var särskilt svag, vilket drog ned lönsamheten i den svenska industrisektorn. En internationell konjunkturåterhämtning påbörjades under andra hälften av och den ekonomiska aktiviteten har tilltagit . Betydande prishöjningar på råvaruprodukter har också kunnat genomföras som prisutvecklingen på bearbetade varor såväl i som i utlandet har varit överraskande svag. Genom att allt fler länder närmar sig ett fullt resursutnyttjande förutses de internationella priserna på bearbetade varor öka något snabbare framöver även om ökningstakten i ett historiskt perspektiv är låg. väntas däremot en lugnare ökningstakt för råvarupriserna. För råoljan förutses de mycket höga priserna falla och därmed närma sig en långsiktig jämviktsnivå . Enligt den senaste konjunkturbarometern aviserar de svenska industriföretagen fortsatt återhållsamma prishöjningar. För industrin som helhet beräknas produktpriserna sammanvägt stiga med , vilket innebär att de svenska industriföretagen höjer sina priser i takt med konkurrenterna. Insatsvarukostnaden i industrin väntas öka med , vilket beror på kraftiga prishöjningar på råvaror och då särskilt petroleumprodukter. Begränsade löneökningar och en fördelaktig produktivitetsutveckling medför ändå att ökningen av de rörliga kostnaderna per producerad enhet kan begränsas till . Sammantaget förbättras lönsamheten således något . Lönsamheten stiger i basindustrin medan vinstmarginalerna minskar något i andra delar av industrisektorn. Diagram 5.3 Industrins bruttoöverskottsandel Procent antas kronan stärkas med sammantaget . Tack vare kronförstärkningen och fallande oljepriser förutses importprishöjningarna bli mycket låga. Detta tillsammans med en fortsatt snabb produktivitetstillväxt och låga löneökningar leder till att de rörliga kostnaderna per producerad enhet i stort blir oförändrade jämfört med . Exportörer av bearbetade varor bedöms höja sina priser i utländsk valuta något mer än konkurrenterna som en följd av att kronan stärks. Därmed blir deras vinstmarginaler oförändrade. I den cykliska basindustrin förbättras dock lönsamheten ytterligare genom att priserna på världsmarknaden även utvecklas fördelaktigt. Det höga resursutnyttjandet i industrin bedöms innebära att hemmamarknadsföretagen förbättrar sin vinstsituation. Därmed beräknas lönsamheten i industrin totalt sett öka till , mätt som driftsöverskottet som andel av förädlingsvärdet. 5.2 Byggnadsverksamhet Den totala byggproduktionen steg kraftigt . Ökningen förklaras i huvudsak av en uppgång i bostadsbyggandet. Näringslivets bygginvesteringar föll dock trots ett starkt konjunkturläge. Även infrastrukturinvesteringarna minskade. Byggkonjunkturen förväntas stärkas framöver och byggvolymen stiger med och med . 1999 1998 1999 2000 2001 Byggnadsinvesteringar 112,3 4,6 3,8 3,7 8,3 Näringslivet 51,0 4,6 0,6 7,0 5,8 Myndigheter 29,3 5,2 2,1 3,0 6,5 Bostäder 32,0 3,6 18,8 4,5 13,7 Reparationer och underhåll 2,9 Totalt 169,8 3,4 3,0 3,8 6,5 Källor: och Uppgången i bostadsbyggandet beräknas fortsätta eftersom många efterfrågefaktorer bedöms utvecklas gynnsamt. Läget på arbetsmarknaden förbättras framöver och hushållens disponibla inkomster beräknas öka med och . Stigande tillgångspriser har kraftigt förbättrat hushållens förmögenhetsställning. De snabbt stigande villapriserna på andrahandsmarknaden och allt färre outhyrda lägenheter visar att efterfrågan på bostäder är mycket hög . Småhuspriserna ligger nu på nivåer vid vilka det i många fall är mycket lönsamt med nybyggnationer. I vissa delar av storstadsområdena är nyproduktionskostnaden knappt hälften av priset på andrahandsmarknaden. Trots den till synes starka efterfrågan och trots att vissa indikatorer som t.ex. barometer pekar på en stark utveckling framöver så finns det tecken på att återhämtningen i bostadsbyggandet ändå går relativt långsamt. Bostadsinvesteringarna ligger fortfarande på historiskt sett låga nivåer och bl.a. har orderingången till småhusfabrikanterna minskat i jämförelse med . Den dämpade uppgången förklaras sannolikt av utbudsrestriktioner. Bristen på planerad tomtmark är mycket stor och dessutom har svårigheterna att rekrytera byggnadsarbetare till storstadsområdena ökat. Enligt Byggnadsarbetarförbundets statistik uppgick visserligen arbetslösheten i riket som helhet till men i var den . Vissa utbudsrestriktioner bedöms dämpa utvecklingen under hela prognosperioden. Mot bakgrund av den starka produktionsutvecklingen blev näringslivets bygginvesteringar oväntat svaga . En bidragande orsak var det låga byggandet av nya industrilokaler, vilket delvis förklaras av den strukturomvandling mot en mer kunskapsintensiv produktion som pågår inom industrin. väntas industrins byggande åter tillta i samband med att basindustrin utökar sin produktionskapacitet. Inom den privata tjänstesektorn väntas den mycket starka konjunkturutvecklingen innebära ett ökat byggande av både kontors- och affärslokaler. Vakanserna har minskat stadigt och ligger nu på nivåer som rådde under inledningen av . Som en konsekvens av det minskade utbudet har hyrorna för kommersiella lokaler ökat kraftigt , vilket medför en god lönsamhet vid nyproduktion. Det är också nödvändigt att byggandet av kommersiella lokaler blir högt framöver så att flaskhalsar kan undvikas i det mycket starka konjunkturläget. Den höga orderingången till arkitekter och tekniska konsulter indikerar bl.a. att den starka byggkonjunkturen fortgår framåt. Statens bygginvesteringar beräknas minska även om de lånefinansierade bygginvesteringarna (Storstadslederna) ökar kraftigt. Höjda anslag innebär att väginvesteringarna inom myndighe- terna ökar något . Reparationerna i byggsektorn stiger både och till följd av hushållens mycket goda ekonomiska situation även om vissa utbudsrestriktioner håller tillbaka ökningen. Även insatser för drift och underhåll av vägar beräknas öka. 6 Arbetsmarknad Sysselsättningen steg med ca 70 000 personer jämfört med . föll den öppna arbetslösheten med till i säsongrensade termer. Sysselsättningen väntas fortsätta utvecklas väl framöver. Den reguljära sysselsättningsgraden för personer , som enligt regeringens sysselsättningsmål skall uppgå till , beräknas stiga till . Även arbetskraftsutbudet ökade och väntas fortsätta öka i samband med att läget på arbetsmarknaden förbättras ytterligare. Den planerade ökningen av antalet platser vid högskolor och universitet dämpar dock utbudsökningen en del. Sammantaget innebär utvecklingen av sysselsättningen och arbetskraftsutbudet att den öppna arbetslösheten faller till . Tabell 6.1 Nyckeltal inom arbetsmarknadsområdet Procentuell förändring om annat ej anges 1999 2000 2001 2002 2003 BNP, producentpris 3,6 3,9 3,4 2,0 2,0 Produktivitet 0,9 1,9 2,1 1,6 1,6 Arbetade timmar 2,7 2,0 1,3 0,4 0,4 Medelarbetstid 0,5 0,0 0,0 0,1 0,1 Antal sysselsatta 2,2 2,0 1,3 0,5 0,5 Reguljär sysselsättningsgrad1 78,0 Arbetskraft 1,2 1,0 0,4 0,5 0,6 Öppen arbetslöshet2 5,6 4,6 3,8 3,9 4,0 Program3 3,1 2,6 2,6 2,3 2,0 1 Antalet sysselsatta i åldern 20 , exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i den åldersgruppen 2 I procent av arbetskraften 3 Antalet personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program i procent av arbetskraften. De program som inkluderas i denna beteckning är de program som AMS redovisar som konjunkturberoende, exklusive personer inskrivna vid arbetsmarknadspolitiska institut, samt . Källor: , och sker en nedtrappning av såväl antalet platser i som antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program. Minskningen frigör resurser i ekonomin, vilket höjer den potentiella produktionsnivån och minskar risken för överhettning. Mot bakgrund av detta antas BNP öka . Sysselsättningen beräknas då stiga i en något snabbare takt än den arbetsföra befolkningen. Därmed stiger den reguljära sysselsättningsgraden till . Nedtrappningen av och de arbetsmarknadspolitiska programmen innebär att arbetskraftsutbudet ökar snabbt . Eftersom inte alla de personer som annars skulle deltagit i något av dessa kommer att finna sysselsättning bedöms den öppna arbetslösheten initialt stiga något, från till . Uppgången i arbetskraftsutbudet dämpas dock till viss del av att antalet platser vid högskolor och universitet fortsätter öka både och . Arbetsmarknads- och utbildningspolitik Mätt som årsgenomsnitt antas antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program uppgå till 115 000, vilket är 20 000 lägre än vad som antogs ekonomiska vårproposition. Också för har den antagna volymen sänkts till 115 000 personer. Eftersom genomsnittet ligger betydligt lägre än 115 000 finns det dock risk att volymen inte når upp till 115 000. Mellan minskar successivt anslagna medel för arbetsmarknadspolitiska program och beräknas antalet deltagare uppgå till 90 000 personer. Anslagen för minskar gradvis mellan med ett belopp motsvarande 55 000 platser. Antalet permanenta platser inom högskolor och universitet utökas ytterligare framöver. skall de enligt planerna öka med ca 45 000. Ökningen bedöms fortsätta . presenterade regeringen ett antal förslag om en förnyelse av arbetsmarknadspolitiken. har fattat beslut om flera av dessa och trädde ett flertal ändringar i det arbetsmarknadspolitiska regelverket i kraft. Bland annat har ett nytt arbetsmarknadspolitiskt program aktivitetsgarantin införts. Aktivitetsgarantin innebär individuellt anpassade arbetsmarknadspolitiska aktiviteter för den som är eller riskerar att bli långtidsinskriven vid arbetsförmedlingen. Syftet är att hävda arbetslinjen och bryta rundgången mellan arbetsmarknadspolitiska program och öppen arbetslöshet. Nya former av anställningsstöd med olika typer av villkor har tillkommit. Stödbeloppet, som ges i form av en skattereduktion, varierar beroende på bl.a. hur den som anställs har varit arbetslös och om personen ifråga har kommit över en viss ålder. Grundvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen uttrycks fr.o.m. på så sätt att rätt till ersättning vid arbetslöshet skall sökande ha som aktivt söker ett lämpligt arbete men inte kan få ett sådant arbete. Syftet är att tydligare än klargöra vilka krav som ställs på den enskilde arbetssökanden. kommer också att ta ställning till åtgärder för att stärka arbetslöshetsförsäkringens effektivitet och stärka rättssäkerheten för dem som är beroende av den för sin försörjning mellan arbeten, samt vissa kompletterande regler i fråga om aktivitetsgarantin. Sysselsättning De flesta indikatorer tyder på en fortsatt god sysselsättningsutveckling framöver. Efterfrågan i ekonomin väntas bli stark såväl som . Antalet nyanmälda lediga platser till landets arbetsförmedlingar, som historiskt sett har varit en bra indikator på sysselsättningsutvecklingen, tyder på att sysselsättningen fortsätter att öka, om än något långsammare än . Också enligt barometrar förutser företagen en fortsatt sysselsättningsökning. Mätt som årsgenomsnitt förutses sysselsättningen därmed öka med sammantaget , motsvarande 81 000 personer . Diagram 6.1 Nyanmälda lediga platser och antal sysselsatta Årlig procentuell förändring Årlig procentuell förändring som företagen redovisar planer på att anställa personal framöver rapporterar de att bristen på arbetskraft har skärpts. Den ökning som skett av antalet kvarstående lediga platser i förhållande till antalet nyanmälda lediga platser tyder också på att det börjar bli svårare för företagen att rekrytera personal. bedöms därmed resursläget på arbetsmarknaden vara något mer ansträngt varför sysselsättningsuppgången förutses bli mindre än . Mätt som årsgenomsnitt beräknas sysselsättningen öka , eller 53 000 personer. sker en successiv nedtrappning av och de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska programmen, vilket innebär att arbetskraftsutbudet ökar snabbt . En del av de personer som annars skulle omfattas av eller arbetsmarknadspolitiska program förväntas bli sysselsatta. Andra förutses, åtminstone på kort sikt, vara öppet arbetslösa eller utanför arbetskraften. Nedtrappningen beräknas medföra att sysselsättningen kan växa något snabbare än den arbetsföra befolkningen utan att det uppstår inflationsdrivande löneökningar. BNP beräknas då öka något snabbare än den ökningstakt på som bedöms vara långsiktigt hållbar. Utvecklingen i olika branscher Huvuddelen av sysselsättningsökningen har ägt rum inom näringslivets tjänstesektor. Bland enskilda näringsgrenar noteras den största uppgången inom transport och magasinering samt annan företagsservice. väntas en bredare uppgång i sysselsättningen. Antalet sysselsatta inom industrin har endast ökat svagt , trots en mycket stark ökning av industriproduktionen. En förklaring till det är att teleproduktindustrin, där produktivitetstillväxten har varit mycket snabb, har stått för en stor andel av produktionsökningen inom industrin. En annan förklaring är att resursutnyttjandet i industrin vid årets början var relativt lågt. Framöver väntas dock den kraftigt ökande industriproduktionen omfatta flera branscher och leda till viss ökning av antalet sysselsatta inom industrin. Inom byggsektorn har sysselsättningsutvecklingen varit blygsam . En fortsatt stark ökning av byggproduktionen bedöms dock leda till att sysselsättningsuppgången inom byggsektorn blir starkare framöver. Trots en god inkomstutveckling inom kommunsektorn har antalet sysselsatta minskat jämfört med . En fortsatt god inkomstutveckling inom sektorn, till följd av höjda statsbidrag och ökade skatteinkomster, väntas dock leda till att sysselsättningen ökar . Antalet statligt anställda bedöms förbli oförändrat och öka svagt . Tabell 6.2 Sysselsättning, branschfördelat Tusental personer 1999 2000 2001 2002 2003 Näringslivet 2805 2886 2929 2936 2945 Jord- och skogsbruk 104 102 101 Industrin 797 799 802 Byggnadsverksamhet 225 227 235 Privat tjänstesektor 1679 1757 1791 Offentliga myndigheter 1260 1260 1270 1284 1294 Staten 186 186 187 Kommunerna 1074 1074 1082 Totalt 4068 4149 4202 4223 4243 Arbetskraft 4308 4352 4369 4393 4419 Källor: () och Antal arbetade timmar och medelarbetstid Övertiden, liksom andelen personer som i normala fall arbetar har fortsatt att stiga . Frånvaron till följd av studier har börjat minska efter att ha ökat , medan sjukfrånvaron däremot har fortsatt att öka. Sammantaget var dock medelarbetstiden oförändrad jämfört med och den väntas förbli oförändrad mätt som årsgenomsnitt såväl som . antas dock medelarbetstiden falla något i samband med att arbetstiderna för den enskilde kan komma att förkortas genom avtal med arbetsgivaren om kortare arbetsdagar eller mer flexibla och konjunkturanpassade arbetstider. Produktivitet var produktivitetstillväxten i ekonomin som helhet svag. Det berodde främst på att produktionen i lågproduktiva sektorer i ekonomin ökade mer än genomsnittet, dvs. tillväxten var sysselsättningsintensiv. och väntas produktiviteten öka mer än eftersom efterfrågan i allt högre grad inriktas mot verksamheter som är mindre sysselsättningsintensiva. 2003 antas produktiviteten stiga i linje med en mer långsiktigt normal ökningstakt som bedöms ligga mellan och . Det är en något starkare tillväxttakt än ett genomsnitt för perioden 1999. En anledningen till att den trendmässiga produktivitetstillväxten antas vara något högre är att produktivitetstillväxten i den expansiva teleproduktindustrin förväntas vara fortsatt mycket fördelaktig. Dessutom har det genomförts ett flertal strukturella förändringar som sammantaget bedöms bidra till en högre produktivitetstillväxt än den historiska trenden.