prop · GP0362 · 2001-11-28 00:00:00 — 1979/80:144 s. 77 och SOU 2000:2 s. 261). Inte heller SKB torde ha så många anställda. Det kan dock inte uteslutas att antalet anställda i SKB eller någon annan kooperativ hyresrättsförening kommer att överstiga det angivna gränsvärdet. Och i så fall finns det givetvis samma behov av en särskild funktion för den löpande förvaltningen som i andra stora ekonomiska föreningar. Det finns mot den bakgrunden knappast anled- ning att undanta kooperativa hyresrättsföreningar från föreningslagen bestämmelser om verkställande direktör. Regeringens förslag: Föreningslagens bestämmelser om förenings- och dess beslutfattande skall gälla även för kooperativa Det innebär bl.a. att bestämmelserna i förenings- lagen om vad som fordras för ett giltigt stämmobeslut, inklusive beslut om ändring av stadgarna, skall gälla även för kooperativa hyresrätts- Särskilda villkor skall dock gälla för beslut om ändring av de grunder enligt vilka hyrorna skall beräknas. Ett sådant beslut skall vara giltigt om samtliga röstberättigade i föreningen är ense om det. Beslutet skall även vara giltigt om det har fattats på två på varandra följande föreningsstämmor och minst tre fjärdedelar av de röstande på den senare stämman har gått med på beslutet. hyresrättsförening skall även kunna överlämna föreningsstämmans befogenheter åt särskilt valda fullmäktige. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 224227). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot förslagen. Skälen för regeringens förslag Bestämmelser om föreningsstämma finns i 7 kap. föreningslagen. bestämmelserna gäller, med tre undantag, även för bostadsrättsföreningar (se 9 kap. 14 § bostadsrättslagen). Undantagen skall behandlas i det Grundprincipen för ekonomiska föreningar är att varje medlem har en röst (se 7 kap. 1 § föreningslagen). Annat kan bestämmas i stadgarna. Också i bostadsrättsföreningar är grundprincipen att varje medlem har en röst men att annat kan bestämmas i stadgarna. Vad bör då gälla i en kooperativ hyresrättsförening? mar, oavsett om de är hyresgäster eller ej, alltid ha lika rösträtt, bör lagstiftaren ange en viss differentierad rösträtt eller bör föreningen kunna reglera frågan i stagarna? Enligt regeringens mening måste det finnas i vart fall en möjlighet att ge olika medlemmar olika rösträtt. I en förening med ett väl utvecklat kösystem kan det komma att finnas många medlemmar som inte är hyresgäster i föreningens hus. Det kan då vara naturligt att medlemmar som bor i föreningens lägenheter har ett större inflytande än medlemmar som enbart är köande. Det låter sig dock knappast göras att i författning ange hur många röster den ena eller andra kategorin medlemmar skall ha utan detta är uppenbarligen en fråga som lämpar sig bäst för reglering i föreningens stadgar. Det mest lämpliga är enligt regeringens mening att låta föreningslagens bestämmelser gälla. kooperativ hyresrättsförening kan då själv reglera i sina stadgar i vilken grad medlemmar av olika kategorier skall ha olika rösträtt. I fråga om bostadsrättsföreningar gäller en särskild rösträttsregel för det fall att flera medlemmar innehar en bostadsrätt gemensamt. endast en röst gemensamt, om inte något annat har bestämts i stadgarna Prop. 2001/02:62 (se 9 kap. 14 § 1 bostadsrättslagen). Bestämmelsen skall ses mot bakgrund av bostadsrättens konstruktion. Det normala i en bostads- rättsförening är att det inte finns några medlemmar utan bostadsrätter. innehar varje medlem en bostadsrätt och ibland delar flera på en bostadsrätt. Den aktuella bestämmelsen medför att det inte kan läggas mer än en röst för varje lägenhet. Med den konstruktion som kooperativ hyresrätt, enligt regeringens förslag, kommer att få är en sådan särbestämmelse inte lika motiverad. I den kooperativa hyresrätts- föreningen kommer ju att kunna finnas åtskilliga medlemmar som över huvud taget inte har någon lägenhet. Det är då mera naturligt att den enskilda föreningen i sina stadgar får bestämma vad som skall gälla i fråga om rösträtt. Överlämnande av föreningsstämmans befogenheter Enligt 7 kap. 12 § föreningslagen får föreningsstämman bestämma att dess befogenheter helt eller delvis skall utövas av särskilt valda full- mäktige. I paragrafen finns sedan ytterligare bestämmelser om full- mäktige, bl.a. om hur fullmäktige skall väljas. I en bostadsrättsförening får stämmans befogenheter inte lämnas över till fullmäktige (se 9 kap. 14 § 2 bostadsrättslagen). Detta har motiverats med att varken bostads- rättsföreningarnas medlemstal eller deras verksamhetsområde är av sådan beskaffenhet att det finns skäl att göra avsteg från den grundläggande principen om att medlemmarnas rätt att delta i beslut angående föreningens angelägenheter skall utövas på föreningssammanträde (se prop. 1971:12 s. 159). Vad bör då gälla för kooperativa hyresrättsföreningar? I allmänhet lär kooperativa hyresrättsföreningar inte bli större än bostadsrättsföreningar. finns dock en förening, SKB, som är så stor att det i praktiken inte skulle vara möjligt att genomföra föreningsstämmor där alla medlemmar deltar. Flera sådana föreningar kan komma att uppstå. Regeringen föreslår alltså att det i nu aktuellt hänseende skall gälla samma regler för kooperativa hyresrättsföreningar som för andra ekono- miska föreningar. Det bör alltså inte uppställas något hinder mot att lämna över befogenheter till fullmäktige. I en vanlig ekonomisk förening gäller som huvudregel att förenings- stämmans beslut är giltigt om det har fått stöd av en absolut majoritet av de angivna rösterna. Det är naturligt att denna huvudregel gäller även i kooperativa hyresrättsföreningar. Beslut om ändring av stadgarna i en ekonomisk förening finns i 7 kap. 14 och 15 §§ föreningslagen. För bostadsrättsföreningar regleras den här typen av beslut uttömmande i bostadsrättslagen (se 9 kap. 14 § 3 och 23 25 §§). Regleringen i de båda lagarna är i huvudsak densamma. Stad- garna kan ändras om samtliga röstberättigade i föreningen är ense om I annat fall krävs beslut på två på varandra följande förenings- stämmor och att beslutet på den senare stämman biträds av minst två tredjedelar av de röstande. Detsamma gäller för beslut om att inskränka en medlems rätt till föreningens behållna tillgångar vid föreningens upplösning. Sedan finns det emellertid ett antal avvikelser mellan föreningslagen och bostadsrättslagen. I 7 kap. 15 § föreningslagen uppställs ännu strängare krav än för andra stadgeändringar för beslut om att öka en medlems förpliktelse att erlägga insatser eller avgifter till föreningen eller om att inskränka medlemmens rätt till årsvinst. Strängare krav gäller också för ändringar som inskränker en medlems rätt att återfå insatserna vid utträde och dylikt eller försvårar medlemmens utträde. Dessa bestäm- melser har inga direkta motsvarigheter i bostadsrättslagen. Där uppställs i stället särskilt stränga krav för beslut om ändring av de grunder enligt vilka årsavgifterna skall beräknas. Vidare är ett beslut som inskränker en medlems rätt att överlåta sin bostadsrätt giltigt endast om samtliga bostadsrättshavare vars rätt berörs har gått med på beslutet. Vad bör då gälla för kooperativa hyresrättsföreningar i de nu beskrivna fallen? I det föregående har det föreslagits att insatser och vissa andra avgifter skall anges i stadgarna (se avsnitt 11.1). Detta överensstämmer med vad som gäller enligt föreningslagen. Det framstår då som naturligt att också följa föreningslagens regler om ändring av stadgeföreskrifter som avser insatser och avgifter. Några avvikelser härifrån föreslås alltså inte i dessa sammanhang. Det är vidare naturligt att ansluta till föreningslagens regler om beslut om ändring av en medlems rätt att få del av föreningens vinst samt beslut som inskränker rätten att återfå insatserna vid utträde eller beslut som försvårar medlemmens utträde. När det gäller de bestämmelser som finns i bostadsrättslagen om ändring av stadgar och som saknar direkta motsvarigheter i förenings- lagen bör först nämnas kravet på trefjärdedels majoritet för beslut om ändring av de grunder enligt vilka årsavgifter skall beräknas. I det före- gående har föreslagits att en kooperativ hyresrättsförening, på motsvarande sätt, i sina stadgar skall ange de grunder enligt vilka hyrorna skall beräknas. Det är då lämpligt att ansluta till bostadsrätts- lagens regler även när det gäller ändring i stadgarna av dessa grunder. En sådan ordning ansluter också väl till bestämmelsen i 7 kap. 15 § föreningslagen som uppställer ett motsvarande majoritetskrav vad gäller beslut om ökning av insatsskyldighet. I sammanhanget skulle kunna hävdas att kravet på tre fjärdedels majoritet kan bli något uttunnat i kooperativa hyresrättsföreningar jämfört med bostadsrättsföreningar. I bostadsrättsföreningar förekommer ju normalt inte andra medlemmar än bostadsrättshavare. I en kooperativ hyresrättsförening kan förekomsten av ett kösystem leda till att medlem- marna är klart fler än hyresgästerna. Särskilt mot bakgrund av att föreningarna kommer att ha möjlighet att ställa upp ännu hårdare krav än vad lagen föreskriver, jfr 7 kap. 14 § andra stycket föreningslagen, anser regeringen emellertid att man i lagen kan nöja sig med de krav som bostadsrättslagen ställer upp. Sammanfattningsvis anser regeringen således att föreningslagens bestämmelser om ändring av stadgar bör gälla. Därutöver bör det gälla särskilda krav för beslut om ändring av de grunder enligt vilka hyrorna Prop. 2001/02:62 skall beräknas. Beslut om utvidgning av verksamheten Regeringens bedömning: Några särskilda krav bör inte gälla för beslut om utvidgning av föreningens verksamhet. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att beslut om utvidgning av föreningens verksamhet skall fattas av föreningsstämman med kvalificerad majoritet. Detta skall dock, enligt utredningens förslag inte gälla beslut av mindre betydelse för föreningens ekonomi (se betänkandet s. 228230). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot förslaget. SKB har framhållit att förslaget är för snävt tilltaget och menat att det bör vara tillräckligt med enkel majoritet samt att undantagsregeln bör få ett vidare tillämpningsområde än det föreslagna. Skälen för regeringens bedömning: Enligt bostadsrättslagen måste beslut om utvidgning av föreningens verksamhet fattas på förenings- Därvid måste minst två tredjedelar av de röstande gå med på beslutet för att detta skall vara giltigt (se 9 kap. 16 § första stycket 3 Tanken med bestämmelsen är att skydda bostads- rättshavarna mot riskfyllda projekt. I en situation där ett projekt äventyrar föreningens ekonomi är bostadsrättshavarens möjlighet att sälja bostads- Bör en motsvarande bestämmelse införas för kooperativa hyresrätts- I vart fall för mindre föreningar skulle det innebära att varje förvärv eller byggande av nya hus skulle kräva stämmobeslut med Motiven bakom bestämmelsen i bostadsrättslagen har delvis bärkraft i en kooperativ hyresrättsförening. Vittgående utvidgningar av föreningens verksamhet kan också i en sådan förening innebära risker för den koo- Risken torde dock vanligtvis bli mindre än den normalt är i en bostadsrättsförening, eftersom de belopp som den koo- perativa hyresgästen har satsat regelmässigt kan antas bli lägre. I sammanhanget måste också beaktas de praktiska olägenheter som en bestämmelse av detta slag kan få. För en stor förening som SKB, som löpande förvärvar nya hus och på annat sätt utvidgar sin verksamhet, skulle ett generellt krav på stämmobeslut med kvalificerad majoritet uppenbarligen bli opraktiskt. För att undvika alltför stora olägenheter har utredningen föreslagit att bestämmelsen förenas med ett undantag för beslut som är av mindre betydelse för föreningens ekonomi. regeringens mening torde emellertid ett sådant undantag vara ägnat att leda till gränsdragningssvårigheter. Eftersom ett beslut som inte har fattats av ett behörigt föreningsorgan blir ogiltigt, är det givetvis önskvärt med en så entydig bestämmelse som möjligt. Det bör även understrykas att mera omfattande utvidgningar av föreningens verksamhet även utan en bestämmelse av det nu diskuterade slaget kommer att behöva ske i särskilda former. I den mån utvidgningen innebär en förändring av verksamheten, sådan den har beskrivits i Prop. 2001/02:62 föreningens stadgar, måste stadgarna ändras. Detta fordrar ett förenings- stämmobeslut varvid de ovan behandlade majoritetsreglerna kommer att gälla. Även om verksamhetsförändringen inte fordrar någon ändring av stadgarna kan det vara nödvändigt att ta upp den på stämman därför att det finns stadgeföreskrifter om att frågan skall prövas av stämman. Regeringens slutsats är att det inte bör införas något generellt krav på att beslut om utvidgning av föreningens verksamhet skall fattas i särskild ordning. Det bör överlämnas till de kooperativa hyresrättsföreningarna själva att reglera detta i sina stadgar. Regeringens förslag: Föreningslagens regler om revision och särskild granskning skall gälla även för kooperativa hyresrättsföreningar. Bestämmelserna i 8 kap. 5 § föreningslagen om skyldighet att utse auktoriserad eller godkänd revisor skall inte gälla för kooperativa hyres- rättsföreningar. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se s. 232234). Remissinstanserna: PRV har framhållit att revisorerna bör bli föremål för registrering. FAR och har avstyrkt utredningens förslag och menat att det bör uppställas krav på att före- ningen har en auktoriserad eller godkänd revisor. Bakgrund: En ekonomisk förening skall ha minst en revisor (se 8 kap. 1 § föreningslagen). Något generellt krav på att någon revisor i föreningen skall vara kvalificerad (dvs. auktoriserad revisor eller god- känd revisor) finns inte. Däremot måste minst en av revisorerna vara auktoriserad, om tillgångarnas nettovärde överstiger 1 000 basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller om antalet anställda i föreningen under vart och ett av i medeltal har överstigit 200 (se 8 kap. 5 § första stycket föreningslagen). Föreningslagen innehåller också särskilda regler om s.k. särskild gransk- ning genom en av utsedd granskningsman (se 8 kap. 17 § föreningslagen). Enligt 9 kap. 26 § bostadsrättslagen gäller bestämmelserna om revision och särskild granskning i tillämpliga delar även för bostadsrättsföre- ningar. Bestämmelserna om att föreningen måste ha en auktoriserad revisor när föreningen är av viss storlek gäller dock inte för bostads- rättsföreningar. har haft i uppdrag att överväga om kraven på kvalificerad revisor i bostadsrättsföreningar bör skärpas. Utredningen har inte föreslagit några ändringar i dessa hänseenden (se SOU 2000:2). Utredningens förslag bereds inom . Skälen för regeringens förslag Revision och särskild granskning Det är naturligt att kooperativa hyresrättsföreningar, likt andra ekono- miska föreningar, blir föremål för en återkommande granskning genom revisor. Regeringen föreslår därför att föreningslagens bestämmelser om revision tillämpas även på kooperativa hyresrättsföreningar, med det undantag som anges nedan. Särskild granskning är en extraordinär åtgärd som kan komma i fråga när något särskilt förhållande i föreningen behöver utredas eller när man vill ha till stånd en granskning av en avgränsad period i det förflutna. Enligt regeringens mening bör sådan granskning kunna komma till stånd även i en kooperativ hyresrättsförening. Föreningslagens bestämmelser om särskild granskning bör alltså gälla även för kooperativa hyresrätts- föreningar. Generellt krav på kvalificerad revisor? Såsom ovan har nämnts finns det inget generellt krav på att en ekono- misk förening skall ha en kvalificerad auktoriserad eller godkänd revisor. Ett sådant krav finns däremot för bl.a. aktiebolag (se 10 kap. 11 § aktiebolagslagen, 1975:1385). Det infördes som ett led i bekämpningen av ekonomisk brottslighet och andra oegentligheter som kan förekomma i samband med näringsverksamhet (se prop. 1981/82:171 s. 8). Mot- svarande krav gäller bl.a. för vissa handelsbolag (jfr 12 § revisionslagen, 1999:1079). Vid föreningslagens tillkomst övervägdes om en liknande reglering borde införas för ekonomiska föreningar. Då gjordes bedöm- ningen att behov saknades (se prop. 1986/87:7 s. 68 f.). har inte funnit anledning föreslå att bostads- rättsföreningar skall ha kvalificerad revisor. Utredningen hänvisade bl.a. till att man inte kunde se någon koppling mellan konkurserna bland bostadsrättsföreningar och revisionen, att krav på kvalificerad revisor inte gäller för ekonomiska föreningar och att kravet skulle innebära en viss kostnadsbelastning för mindre föreningar (se SOU 2000:2 s. 258 f.). Regeringen ser inte anledning att i detta hänseende ställa strängare krav på kooperativa hyresrättsföreningar än på vanliga ekonomiska föreningar. I vart fall till dess slutlig ställning har tagits till förslag bör därför inte ställas något generellt krav på att kooperativa hyresrättsföreningar skall ha auktoriserad eller godkänd revisor. Antalet anställda i föreningen och föreningens tillgångar Nästa fråga är om föreningslagens krav på auktoriserad revisor i före- ningar med fler än 200 anställda eller tillgångar över 1000 basbelopp bör gälla för kooperativa hyresrättsföreningar. Av intresse i sammanhanget är att det inte har uppställts något sådant krav för bostadsrättsföreningar. handlat frågan utan att föreslå någon lagändring. Enligt regeringens mening finns det goda skäl för att kooperativa Prop. 2001/02:62 hyresrättsföreningar i detta hänseende bör vara underkastade samma krav på kvalificerad revision som gäller för flertalet andra näringsdrivande juridiska personer, däribland vanliga ekonomiska föreningar samt han- delsbolag, stiftelser och ideella föreningar. Det finns dock ett förhållande som talar för att tills vidare undanta kooperativa hyresrättsföreningar liksom bostadsrättsföreningar från vad som annars gäller i fråga om revision genom auktoriserad revisor. Föreningslagens bestämmelser om när en auktoriserad revisor måste delta i revisionen anknyter bl.a. till värdet på föreningens tillgångar. Den stora tillgångsposten i en koope- rativ hyresrättsförening kommer att vara föreningens hyresfastigheter. Värdet av dessa torde ibland kunna överskrida det nämnda tillgångs- värdet (1 000 basbelopp) utan att föreningens ekonomiska förhållanden för den skull behöver vara särskilt komplicerade. pågår en översyn av de olika gränsvärden som styr olika redovisnings- och revisionsbestämmelser. Den kan leda till att nuvarande gränsvärden som bestämmer när ett företag måste ha auktoriserad revisor justeras. I avvaktan på resultatet av denna översyn bör det inte införas något krav på att kooperativa hyresrättsföreningar i vissa fall skall ha auktoriserad revisor. har tagit upp frågan om registrering av föreningens revisorer. finns inte något krav på att revisorerna i en ekonomisk förening skall registreras i föreningsregistret. Frågan om ett sådant krav bör införas övervägs i . Regeringen är emellertid inte beredd att i detta sammanhang föreslå bestämmelser om registrering av revisorer. Regeringens förslag: Eventuell vinst i en kooperativ hyresrätts- förening skall kunna delas ut endast till medlemmar i föreningen. Vinsten skall fördelas efter erlagda insatser om inte något annat har bestämts i föreningens stadgar. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att föreningslagens bestämmelser om överskottsutdelning skall gälla i dessa delar (se betänkandet s. 235 och 236). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft något att invända mot utredningens förslag. Bakgrund: I 10 kap. 18 §§ föreningslagen finns bestämmelser för ekonomiska föreningar om överskottsutdelning och annan användning av föreningens egendom. Av 1 § framgår att s.k. överskottsutdelning kan ske genom gottgörelse (efterlikvider, återbäringar eller liknande) eller genom vinstutdelning (utdelningar från redovisade årsresultat i form av medlemsåterbäring och dylikt). I 2 § anges att vinstutdelning inte får överstiga vad som i den fastställda balansräkningen och, i fråga om moderförening, i den fastställda koncernbalansräkningen för det senaste Prop. 2001/02:62 räkenskapsåret redovisas som föreningens eller koncernens fria egna kapital med avdrag för vissa, närmare preciserade belopp. 4 § innehåller begränsningar beträffande möjligheterna att dela ut överskott till andra än medlemmar. 7 § innehåller regler om återbetalning m.m. om utbetalning har skett i strid med lagens bestämmelser. I 9 kap. 27 och 28 §§ bostadsrättslagen finns bestämmelser om vinst- utdelning och dylikt. Bestämmelserna innebär bl.a. att utdelning får ske endast av vinst som redovisas i fastställd balansräkning för det senaste räkenskapsåret. Vinsten får inte delas ut till andra än bostadsrättshavarna och skall fördelas mellan dem efter insatserna för bostadsrätterna, om inte något annat har bestämts i stadgarna. Har vinstutdelning beslutats och verkställts i strid med dessa bestämmelser, gäller reglerna om åter- betalning m.m. i 10 kap. 7 § föreningslagen. Skälen för regeringens förslag: Det kan antas att frågor om över- skottsutdelning sällan kommer att aktualiseras i kooperativa hyresrätts- föreningar, eftersom föreningarna sannolikt kommer att välja att fondera eventuellt överskott. Likväl finns det anledning att fråga sig vad som bör gälla i detta avseende. Mot bakgrund av hur en kooperativ hyresrättsförening kommer att verka finns det knappast anledning att införa bestämmelser om s.k. gott- görelse (dvs. efterlikvider, återbäringar och dylikt). Utdelning av över- skott bör alltså ske i form av vinstutdelning. Frågan är då om möjlig- heterna till vinstutdelning bör begränsas på det sätt som har skett i bostadsrättslagen. Bostadsrättslagen tillåter enbart vinstutdelning av i balansräkningen redovisad vinst. Enligt regeringens mening är en sådan begränsning ändamålsenlig även i fråga om kooperativa hyresrättsföreningar. Vidare tillåter bostadsrättslagen endast vinstutdelning till bostadsrätts- havare. Den begränsningen har funnits sedan 1930 års bostadsrättslag. I äldre litteratur kommenterades den med att detta överensstämde med synsättet i lagen att bostadsrättshavarna är att betrakta som de egentliga medlemmarna (se Siljeström m.fl., Lagen om bostadsrättsföreningar, 5 uppl., 1965, s. 149). När det gäller kooperativa hyresrättsföreningar kan en del av medlem- marna vara andra än hyresgäster. Även dessa bör i princip kunna få del av uppkommen vinst. Det är då rimligt att vinsten fördelas proportioner- ligt efter satsade medel. Regeringen föreslår därför att vinst bara skall kunna delas ut till med- lemmar i föreningen. Vidare bör vinsten fördelas mellan medlemmarna efter erlagda insatser, om inte något annat har bestämts i föreningens stadgar. På motsvarande sätt som gäller för bostadsrättsföreningar är det alltså bara fördelningen av vinsten mellan medlemmarna som kan regleras i stadgarna. Regeringens förslag: En kooperativ hyresrättsförenings stadgar skall ange de grunder enligt vilka medel skall avsättas för att säkerställa underhållet av föreningens hus. Däremot skall en kooperativ hyres- rättsförening inte vara skyldig att avsätta medel till reservfond. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 214 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot utredningens förslag. har dock ansett att det bör kunna överlåtas till föreningsstämman eller styrelsen att besluta om grunderna för avsättning till framtida underhåll. Skälen för regeringens förslag: I en bostadsrättsförenings stadgar skall anges de grunder enligt vilka medel skall avsättas för att säkerställa underhållet av föreningens hus (se 9 kap. 5 § första stycket 7 bostads- rättslagen). Den bestämmelsen har ingen direkt motsvarighet i förenings- lagen.