prop · GO0359 · 2001-02-08 00:00:00 — (BRÅ) fanns det 322 olika cd-skivor av vitmakt-band till salu på Internet Enligt samma rapport fanns också minst 25 rasideologiska tidningar som regelbundet utkom i . Budskapen i musiken och skrifterna riktar sig i första hand till ung- Det har också varit främst bland ungdomar som olika extrema grupper har kunnat rekrytera nya anhängare. Av en rapport från universitet (CEIFO) och BRÅ, Utsatthet för etniskt och politiskt relaterat hot m.m., spridning av rasistisk och antirasistisk propaganda samt attity- der till demokrati m m bland skolelever (1997), framgår att av samtliga ungdomar åtminstone har haft kontakt med ma- terial från minst en rasistisk organisation. de ibland eller ofta lyssnar på rasistisk musik medan rappor- terar att de läst någon rasistisk tidning åtminstone . Undersökningen visar att pojkar läser rasistiska tidningar och lyssnar på rasistisk musik i påtagligt större utsträckning än flickor. Brott med rasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska och homofobiska och har det svenska samhället fått uppleva en rad uppmärksammade våldsbrott med rasistiska eller homofobiska för- har många människor personer med utländsk bak- grund, homosexuella, judar och romer m.fl. i det tysta utsatts för ideo- logiskt motiverade brott. Och ännu fler har fått känna av den oro och rädsla som sådan kriminalitet skapar. Forskaren har pekat på att en omsvängning skett i de rasideologiska gruppernas strategi , i den meningen att måltavlorna för deras brottsliga aktiviteter i viss mån har förändrats. Våldshandlingar och annan brottslighet riktar sig nu allt oftare mot aktiva antirasister och det demokratiska samhället och dess företrädare inom politiken, vid myndigheter (t.ex. inom rättsväsendet, och då särskilt poliser) och inom massmedierna. Att enskilda människor hotas eller utsätts för våld på grund av sin etniska tillhörighet eller sin sexuella läggning, eller för att de utnyttjar sina medborgerliga fri- och rättigheter, är ett hot mot demokratin och har av bedömts som ett hot mot rikets inre säkerhet. Därför har bevakningen av individer eller grupper som begår dessa brott blivit en av huvuduppgifter. bidrar i allt större utsträck- ning med uppgifter till den öppna polisen. Uppgifterna ligger sedan till grund för polisens operativa insatser. Vid författningsskyddsroteln vid pågår också en kartläggning av brottslighet kopplad till rikets inre säkerhet. Inom ramen för detta arbete insamlas statistik över polisanmälda brott med bl.a. rasistiska, anti- semitiska och homofobiska inslag. Statistiken presenteras i en Skr. I rapporten kopplad till rikets inre säkerhet 1999 (, 2000) presenterades jämförbar statistik över den polisanmälda brottsligheten. Statistiken från visar att de polisanmälda brotten med främlingsfientliga, rasistiska, antisemitiska och homofobiska inslag ökade anmäldes totalt 2 363 brott med rasistiska och främlingsfientliga inslag. De brott som anmäldes mest var olaga hot, misshandel, ofredande, förolämpning och hets mot folkgrupp. län stod för den enskilt största ökningen av antalet anmälningar . Även om en del av denna brottslighet begås av personer som är knutna till vitmakt-världen så visar rapporten att det när det gäller de flesta anmälningar inte går att konstatera någon koppling till vitmakt-världen. statistik visar också på en allt grövre och mer frekvent vålds- Fall av ej grov misshandel stod för den antalsmässigt största ökningen med en ökning på 100 anmälningar . Antalet anmälda fall av grov misshandel ökade från 16 till 30 under Brottet hets mot folkgrupp är ett av de brott som minskade i antal jämfört med , 249 mot 257 anmälningar. fortfarande hög jämfört med , då 166 anmälda fall av hets mot folk- Det finns olika förklaringar till det minskade antalet anmälda fall jämfört med . kraftiga ökningen 1998 delvis förklaras av att en del enskilda händelser, t.ex. konserter och demonstrationer, medförde ett stort antal brottsanmäl- Ytterligare förklaringar kan vara att polis och åklagare prioriterar denna typ av brottslighet och att praxis har blivit tydligare i fråga om straffbarhet och straffmätning. Hets mot folkgrupp var det vanligaste anmälda brottet med antisemi- tiska inslag 1999. Totalt anmäldes 32 sådana brott. Andra brott med anti- semitiska inslag som ofta anmäls är olaga hot, klotter, ofredande och anmäldes sammanlagt 207 brott med homofobiska inslag. Misshandel var det vanligaste förekommande brottet, med totalt 58 Andra vanliga brott var olaga hot, ofredande och förtal/förolämpning. När det gäller statistik om brott mot homosexuella finns det, enligt , anledning att anta att mörkertalet är stort. alla som i samband med anmälan uppger att de är homosexuella och att detta kan vara en anledning till att de utsatts för brottet. I en enkätundersökning som forskaren vid universitet genomförde inom ramen för sin doktorsavhandling homosexuella kvinnors och mäns berättelser om utsatthet för brott (, 1999), uppgav av de svarande att de hade utsatts för brott på grund av sin homosexualitet. Utsattheten bland män var något högre än bland kvinnor. procent av gärningsmännen var enligt undersökningen män. Mörkertalet är förstås stort även när det gäller brott med rasistiska och Det visar inte minst enkät- och intervju- undersökningarna Invandrare om diskriminering IIV (19951998) som Skr. 2000/01:59 professor vid CEIFO har genomfört på uppdrag av Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO). Av samtliga svarande i de fyra undersökningarna rapporterar var tredje att han eller hon har blivit utsatt för hot, förolämpningar och andra trakasserier på offentliga platser minst på grund av sin ut- ländska bakgrund. visar rapporterna att benägenheten att polis- anmäla kränkningar och övergrepp av olika slag är väldigt liten. Inte bara personer med utländsk bakgrund utan även personer som till- hör olika nationella minoriteter riskerar att utsättas för bl.a. trakasserier på grund av sin etniska tillhörighet. Av en studie som på uppdrag av DO genomfördes av CEIFO, om diskriminering (1998), om upp- levelser av etnisk diskriminering bland ett urval samer som omfattas av röstlängd, framgick att av de svarande ansåg att är ett samefientligt samhälle. Var tredje sade sig ha blivit ut- satt för nedsättande tillmälen och var femte trakasserad på sin arbetsplats på grund av sitt samiska ursprung. bosatta i upplevde problemen som störst. Yngre rapporterade fler erfarenheter av tra- kasserier än äldre. Rapporter och olika händelser från visar att det inte är ovanligt att personer utsätts eller, i vart fall, upplever att de utsätts för diskriminering på grund av sin etniska tillhörighet eller sexuella läggning på olika samhällsområden. Av undersökningarna Invandrare om diskriminering IIV (CEIFO, 19951998) framgår att det är framför allt inom arbetslivet, inom privat- sfären och på publika arenor samt vid kontakter med myndigheter och andra institutioner som flest människor upplever sig bli diskriminerade. Undersökningarna visar att personer födda i olika länder i mellersta och södra , i , i respektive i rappor- terar mest diskriminering. Minst diskriminering rapporteras av personer födda i och . Av samtliga svarande i de fyra studierna, som sökt arbete, anger var tredje att han eller hon inte fått ett sökt jobb på grund av sin utländska bakgrund. Bland iranier och afrikaner rapporteras sådana erfarenheter av varannan person. Mellan av afrikanska och iranska män (främst i storstadsområden) har rapporterat att de blivit vägrade inträde till restau- ranger eller andra nöjeslokaler på grund av sin utländska bakgrund. Undersökningarna visar också att många upplever sig diskriminerade i kontakter med olika myndigheter. Det gäller bl.a. arbetsförmedlingen, polisen och . Förekomsten av diskriminering vid kontakter med offentliga organ är förstås särskilt allvarlig. En förutsättning för att en människa ska känna sig delaktig i ett samhälle är förstås att han eller hon har tilltro till offentliga institutioner av olika slag. Av undersökningarna framgår att män generellt sett upplever sig diskriminerade i större utsträckning än kvinnor. Antalet anmälningar till DO om diskriminering i arbetslivet har ökat Skr. anmäldes 164 fall. 1997 har antalet anmälningar tredubblats. Vad gäller diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning går det inte med säkerhet att bedöma omfattningen av denna. mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning konstate- rade att det inte gjorts så många undersökningar om förekomsten av diskriminering i och genomförde därför två enkätundersökningar inom ramen för utredningsarbetet (SOU 1997:175). Den ena undersökningen var en enkätundersökning gjord av Statistiska Den andra undersökningen riktade sig till cirka 1 500 personer som var medlemmar i organisationerna för sexuellt likaberättigande (RFSL) eller Lesbisk !. I den sistnämnda enkäten till homo- och bisexuella rapporterade 234 personer, eller , av de 650 svarande att de har blivit diskrimi- nerade i arbetslivet på grund av sin sexuella läggning. vanligaste formen av rapporterad diskriminering var mobbning och tra- kasserier från arbetskamraters, chefers eller fackliga företrädares sida. I de flesta fall har den som drabbats blivit övertygad om att skälet till diskrimineringen varit den sexuella läggningen redan av det faktumet att arbetskamraten eller arbetsgivaren öppet redovisat sin negativa attityd till homo- eller bisexuella. Här bör också anmärkas att flertalet av de svarande angivit att de inte öppet deklarerat sin homo- eller bisexuella läggning på arbetsplatsen. Många har tillagt att den allmänna attityden gentemot homo- och bisexu- ella på arbetsplatsen var negativ och att situationen skulle kunna ha sett annorlunda ut om deras arbetskamrater och arbetsgivare känt till deras Det är angeläget att i sammanhanget uppmärksamma just detta, att många homo- och bisexuella inte vågar tala öppet om sina liv inför sina arbetskamrater av rädsla för hur omgivningen skulle reagera på deras Det säger sig självt att ett sådant tystnadens tyranni kan innebära svår frustration och otrivsel för individen. Sanktionerade förbud mot diskriminering utanför arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet respektive homosexuell läggning finns i den straff- rättsliga bestämmelsen om olaga diskriminering. diskriminering hanteras av polis och åklagare. Av publikationen Brottslighet kopplad till rikets inre säkerhet 1999 (, 2000) framgår att 210 fall av olaga diskriminering anmäldes Av samtliga fall avsåg 102 () dis- kriminering i samband med restaurang- eller krogbesök. ningar riktades mot bl.a. butiker, bostads- och fastighetsbolag och myn- har antalet anmälningar om olaga diskrimi- Antalet lagföringar för olaga diskriminering är dock väldigt litet; högst två fall . anmäldes tre fall av olaga diskriminering på grund av Den siffran har varit . nering i samband med restaurangbesök är även här den vanligaste Det skall dock påpekas att mycket tyder på att benägenheten att polis- Skr. 2000/01:59 anmäla olaga diskriminering är väldigt liten. Av de ovan nämnda under- sökningarna Invandrare om diskriminering framgår att av dem som rapporterar att de blivit utsatta för diskriminering i sådana sammanhang som borde föranleda polisanmälan, faktiskt har polisanmält händelsen. Ytterligare en källa till kunskap om förekomsten av etnisk diskrimine- ring utanför arbetslivet är de hänvändelser som gjorts från enskilda till DO. inkom 326 anmälningar till DO. , 1997, låg antalet anmälningar på 257. Anmälningarna gäller framförallt bostadssektorn, utbildningsväsendet, rättsväsendet och . Också till HomO görs anmälningar av motsvarande slag. Mot bakgrund av den korta tid som HomO har verkat är det dock svårt att dra några slutsatser av de anmälningar som kommit in till myndigheten. 4Arbete mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering i 4.1Den allmänna politikens betydelse Grunden i arbetet för att motverka och förebygga rasism, främlingsfient- lighet, homofobi och diskriminering utgörs av den allmänna politiken. I ett samhälle som är i balans, där varje individ känner trygghet, delak- tighet och har makten att påverka sitt eget liv, är sannolikheten stor att det utvecklas en värdegemenskap och en ömsesidig respekt människor emellan, som förhindrar att rasism och andra former av intolerans växer sig starka. Utanförskap och marginalisering måste förhindras. Väl fungerande sociala insatser för utsatta barn och ungdomar är nödvändiga, liksom ett gott socialt skyddsnät för den som av olika skäl har svårt att klara sin för- sörjning. Skolpolitiken måste värna varje barns rätt till trygghet och en grundläggande utbildning av god kvalitet. Barn med behov av särskilt stöd måste prioriteras. En beslutsam och långsiktig politik för att skapa arbete åt alla är av grundläggande betydelse. Hela måste omfattas av denna politik. Vissa regioner, orter och bostadsområden får inte halka efter. Ett arbete ger förutom försörjning även självkänsla och en social identitet. Ett arbete innebär också möten mellan människor vilket i sin tur kan skapa förståelse och ge kunskap. Rasistiska och främlingsfientliga grupper och stämningar växer inte sällan på orter som drabbats hårt av strukturomvandling och arbetslöshet. Här måste politiken erbjuda unga människor som dras till extrema miljöer alternativa vägval, inte minst genom att skapa möjligheter att finna den sociala identitet som ett arbete ger. Åtgärder för att fördjupa demokratin Att fördjupa demokratin genom att främja medborgarnas inflytande och aktiva deltagande i de politiska beslutsprocesserna och i samhällslivet är en högt prioriterad uppgift för regeringen. Konkret arbete pågår för att minska det avstånd många medborgare upplever till förtroendevalda och till politiken på alla nivåer i samhället, liksom för att befästa de mänsk- liga rättigheterna som är grundläggande i varje demokratiskt samhälle. Regeringen tillsatte en utredning () för att belysa de nya förutsättningar, problem och möjligheter som det svenska folkstyret möter inför 2000-talet. lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2000:1). visar att det finns ett kontinuerligt behov av att diskutera och debattera demokratin och det sätt den fungerar på . att utanförskapet och de växande klyftorna är den enskilt viktigaste ut- maningen för politiken . För att utveckla demokratin på och skapa förutsättningar för att öka medborgarnas aktiva deltagande i de politiska beslutsprocesserna och i samhällslivet i övrigt, genomförs ett utvecklingsarbete för folkstyret fram till utgången av . Mottot för utvecklingsarbetet är Tid för Arbetet består av tre huvudaktiviteter: ett nationellt rådslag om demokrati och delaktighet genom- förs, stöd ges till demokratiutveckling, 80-årsjubiléet av den allmänna rösträtten uppmärksammas. har beslutat om särskilda medel för utvecklingsarbetet och anslogs för ändamålet 2000. Regeringen beräknar ytterligare för utveck- lingsarbetet. Regeringen har beslutat om en särskild förordning (SFS 2000: 648) om statliga projektbidrag för utvecklingsarbete för folkstyrel- sen. Bidrag kan bl.a. ges till projekt av folkbildningskaraktär som har god spridning och som syftar till att stimulera deltagandet i den demokratiska processen. Projekten kan vara inriktade mot att utveckla den lokala demokratin eller mot frågeställningar kring skola och demokrati. Möjlig- het finns att ansöka om projektstöd . Arbetsgrupp om mänskliga rättigheter tillsattes en interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att utarbeta ett förslag till en nationell hand- lingsplan för de mänskliga rättigheterna. I uppdraget ingår att kartlägga och analysera hur svenska myndigheter arbetar för att förbättra skyddet av de mänskliga rättigheterna i . Flera olika informella referensgrupper har tillsatts med bl.a. represen- tanter för myndigheter, frivilligorganisationer och arbetsmarknadens parter samt forskare inom området. Ett förslag till handlingsplan skall vara färdigt Skr. 2000/01:59 2001. Arbetsgruppen skall föreslå konkreta åtgärder och uppföljnings- mekanismer för handlingsplanen samt föreslå åtgärder för hur FN:s årtionde för utbildning inom mänskliga rättigheter kan uppmärksammas i . Utredning för att stärka deltagandet i den kommunala demokratin Regeringen har tillsatt en parlamentarisk utredning som enligt sina direk- tiv skall föreslå åtgärder för att stärka den medborgerliga insynen och deltagandet i den kommunala demokratin. I direktiven (dir. 1999:98) be- tonas att samhällets etniska och kulturella mångfald på ett bättre sätt än måste avspegla sig bland de förtroendevalda. Utredningen skall där- för närmare undersöka vilka särskilda åtgärder som behövs för att öka möjligheterna för personer med utländsk bakgrund och personer med funktionshinder att få insyn i och möjligheter att delta i den kommunala demokratin. Utredningen skall redovisa sitt uppdrag . beslutade om regeringens integrations- politiska proposition , framtiden och mångfalden från invand- rarpolitik till integrationspolitik (prop. 1997/98:16). I propositionen framhålls att etniska och kulturella mångfald av demokratiska skäl bör tas som utgångspunkt för den generella politi- kens utformning och genomförande på alla samhällsområden och nivåer. Målen för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, en samhälls- gemenskap med samhällets mångfald som grund samt en samhälls- utveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt och tolerans och som alla oavsett bakgrund skall vara delaktiga i och medansvariga för. Det integrationspolitiska arbetet skall särskilt inriktas på att ge stöd till individers egen försörjning och delaktighet i samhället, att värna grund- läggande demokratiska värden och att verka för kvinnors och mäns lika rättigheter och möjligheter samt att förebygga och motverka diskrimine- ring, främlingsfientlighet och rasism. Integrationsprocesserna är ömsesidiga i den bemärkelsen att alla är delaktiga och medansvariga i dem och alla måste bidra. Integration är inte endast en fråga om och för invandrare. I ett samhälle med etnisk och kulturell mångfald kompletterar människor varandra och bidrar ömse- sidigt med sin kompetens och livserfarenhet så att den potential som finns i mångfalden kan frigöras och komma till användning. Segregation, självvald eller påtvingad, är därför lika lite önskvärd som påtvingad assimilation. Integrationsprocesserna är ständigt pågående. Hur de fortlöper och ut- vecklar sig beror på ett stort antal, ofta samverkande, faktorer. Den enskilda individens egna förutsättningar, önskemål och ambitioner lik- som möjligheterna till egen försörjning spelar en stor roll. emellertid att samhället präglas av öppenhet, respekt och tolerans och att Skr. 2000/01:59 majoritetssamhällets institutioner utvecklas med utgångspunkt i mång- falden i samhället. En följd av att antog förslagen i den integrationspolitiska propositionen var att en ny myndighet, , inrättades . Verket har ett övergripande ansvar för att integrations- politiska mål och synsätt får genomslag på olika samhällsområden. beslutade regeringen, mot bakgrund av inrikt- ningen och målen för integrationspolitiken, om olika åtgärder för att få ett integrationsperspektiv att genomsyra utformningen och genomförandet av den allmänna politiken. Exempelvis har verksförordningen (1995:1322) och förordningen (1986:856) om de statliga myndigheternas ansvar för invandrare m.fl. ändrats i detta syfte. Ändringarna innebär bl.a. att myndigheter fortlöpande skall beakta samhällets etniska och kulturella mångfald när verksamheten utformas och när den bedrivs. Målet för minoritetspolitiken är att ge skydd för de nationella minorite- terna och stärka deras möjligheter till inflytande samt stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande. nationella minoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. Minoritets- språken är samiska, finska, mäenkieli (tornedalsfinska), chib och jiddisch. Historiskt har många människor fått lida på grund av sin minoritetstill- hörighet och det förekommer fortfarande diskriminering av dessa grupper. Att ge skydd mot diskriminering och värna om mänskliga rättigheter är grundläggande för minoritetspolitiken. Det är inte minst viktigt att öka kunskapen om nationella minoriteter, om deras kultur och språk på alla nivåer i samhället. Här har bl.a. skolan en be- tydelsefull roll. Skolans läroplaner (Lpo 94 och Lpf 94) har ändrats så att det framgår att kunskap skall ges om de nationella minoriteterna och minoritetsspråken. Också vid revidering av skolans kursplaner har de nationella minoriteterna och minoritetsspråken uppmärksammats. Ökad kunskap bör leda till mer positiva attityder och därmed kunna minska förekomsten av diskriminering. Inom minoritetspolitiken är inflytande för de nationella minoriteterna av stor betydelse. Olika åtgärder har därför vidtagits för att stödja minoriteternas möjligheter till inflytande. Bland annat har särskilda medel har också tilldelats organisationer som företräder nationella minoriteter för att öka deras möjligheter till inflytande i frågor som berör dem. Minoritetspolitiken är ett nytt politikområde och det finns behov av att utveckla verksamheten. För att kunna se vilka ytterligare åtgärder som bör vidtas kommer det nuvarande arbetet att följas upp och utvärderas. särskilda insatser mot rasism m.m. Det finns en lång tradition av särskilda insatser mot rasism, främlings- fientlighet och diskriminering i . I det följande redovisas närmare ett antal av de särskilda större satsningar som initierats av regeringen eller . Det kan noteras att frågan om homofobi och diskriminering på grund av sexuell läggning inte givits något större utrymme inom ramen för dessa satsningar. Det kan också noteras att många av de olika mer isolerade insatser som gjorts mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskrimine- ring inte utvärderats eller följts upp i tillräcklig utsträckning. En viktig uppgift i det fortsatta arbetet på området är därför att utveckla metoderna för att bättre ta tillvara tidigare erfarenheter. Just detta är för övrigt en viktig del av bakgrunden till regeringens arbete med denna skrivelse, och inte minst då den avslutande handlingsplanen. Regeringsuppdraget 1992 till fyra statliga myndigheter gav regeringen i uppdrag till , Ung- domsstyrelsen, och att i samråd vidta sär- skilda åtgärder för att motverka främlingsfientlighet och rasism. Regeringsuppdraget kom att förlängas två gånger och omfattade tre budgetår. Uppdraget hade två klart uttalade syften. Det långsiktiga syftet var att förebygga etniska motsättningar i samhället och direkt eller indirekt på- verka ungdomars normer, attityder och förhållningssätt till invandring, invandrare och olika etniska grupper. Det kortsiktiga syftet vara att på- verka de redan existerande främlingsfientliga stämningarna och förhåll- ningssätten, främst hos ungdomar. Arbetet innebar bl.a. att olika typer av praktiskt arbete för goda etniska relationer initierades, gavs stöd och dokumenterades. De fyra myndig- heterna konstaterade i sin slutredovisning av uppdraget bl.a. att det är svårt att påverka ungdomar med enbart information och kunskap samt att den känslomässiga dimensionen måste beaktas när det handlar om främ- lingsfientliga attityder. Man framhöll också vikten av långsiktighet i arbetet och, när det gäller skolan, att situationen på den enskilda skolan måste vara utgångspunkt. framhöll särskilt att rasism och främlingsfientlighet inte är ett specifikt ungdomsproblem. Ungdom mot rasism - alla olika alla lika På initiativ av bedrevs i medlemsstaterna 1996 en ungdomskampanj mot främlingsfientlighet och rasism under devisen Ungdom mot rasism alla olika alla lika. Ursprungligen var den svenska kampanjen organiserad som en arbetsgrupp inom Civil- departementet, men den ombildades senare till en kommitté med en mer fristående ställning.