prop · GP0324 · 2001-10-08 00:00:00 — Om så är avsikten bör första stycket delas upp på de båda kategorierna varvid självfallet juridisk person eller enskild näringsidkare också kan vara fastighetsägare - och ges förslagsvis En fastighetsägare får skattereduktion enligt denna lag för utgifter för en anslutning för tele- och datakommunikation från ett allmänt tillgängligt telenät till ett småhus eller ett hyreshus. Detsamma gäller en juridisk person och en enskild näringsidkare i fråga om en anslutning i annat fall till ett fast driftställe för näringsverksamhet. Definitionen av fast driftställe för näringsverksamhet framgår av 2 kap. 29 § inkomstskattelagen och behöver inte upprepas i paragrafen. Det andra av de tre kriterierna för att en anslutning skall berättiga till skattereduktion anges vara att anslutningen skall kunna överföra multimedietjänster av god kvalitet. Härmed avses, enligt vad som framgår av den allmänna motiveringen, närmast att själva överföringen skall vara av god teknisk kvalitet. Några krav på innehållet ställs inte, och inte heller skall några särskilda tekniska lösningar pekas ut. lämpligen framgå av lagtexten, även om det inte framstår som möjligt att i övrigt närmare precisera vad som avses. Så anges ju t.ex. i motiveringen att den närmast avsedda lägsta godtagbara överföringshastigheten, nämligen /s symmetriskt, får underskridas t.ex. vid radiokommunikation utan att rätten till skattereduktion äventyras. Strecksatsen kan förslagsvis ges lydelsen - den skall medge överföring med god teknisk kvalitet av multimedietjänster,. Definitionen av termen hyreshus, som inte finns i inkomstskattelagen, finns i 2 kap. fastighetstaxeringslagen. Vid föredragningen inför Lagrådet har upplysts att avsikten med att i stället hänvisa till 6 kap. har varit att fånga upp begreppen bostad och lokal, som förekommer där. Det materiella innehållet i 6 kap:s bestämmelser är emellertid sådant att hänvisningen riskerar att leda vilse; bl.a. innebär de att samtliga lokaler respektive bostäder i ett hus sammanförs till var sin enhet vid taxeringen. Avsikten med det föreliggande förslaget är ju i stället att varje bostadslägenhet och varje lokal skall behandlas för sig. Någon definition av begreppen bostad och lokal är knappast behövlig; skulle en sådan efterfrågas är det naturligast att utan särskild hänvisning i lagtexten här söka den i 12 kap. jordabalken. Orden 6 kap. bör därför utgå ur förevarande paragraf. Undantagsvis kan tänkas att någon med F-skattesedel utför en anslutning för egen räkning. Det framgår inte av lagtexten om denne som inte kan sägas ha haft utgifter för arbetet skall kunna få skattereduktion åtminstone för utgifter för materiel. Om så icke avses skola vara fallet bör det anges i lagtexten. I första stycket kan därvid efter orden en anslutning som utförts av läggas till den som ansöker om skattereduktion eller av. Stycket kan i så fall avslutas med orden med denne. Vid en jämförelse med 6 § lagen om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus synes föreskrifter saknas om att i ansökningen skall lämnas vissa uppgifter som är av intresse i förevarande sammanhang. Det sagda gäller motsvarigheter till de uppgifter som i nyssnämnda paragraf anges i punkterna 2 och 3. Av den föreslagna paragrafen framgår att handelsbolaget är sökanden även om skattereduktionen skall fördelas mellan delägarna. Följden blir att rätten att begära omprövning och överklaga det eller de skattereduktionsbeslut som ansökan föranleder tillkommer bolaget. Av förslagets 16 § torde nämligen kunna utläsas att sökanden har dessa I 6 kap. taxeringslagen, till vilket 22 § hänvisar, varom mera nedan, är den skattskyldige dock klagoberättigad. endast ett utslag av den otydlighet som vidlåder 22 §. Om en delägare är missnöjd med sitt individuella beslut, skulle han, vilket man får förmoda, sakna egen möjlighet att klandra beslutet. råda bot härpå skulle varje delägare som biträtt ansökan kunna anses ha ställning av sökande. Detta framgår dock inte av lagtexten. är att en delägare skall ha en egen talerätt i frågor skattereduktion, kan en ny mening läggas till av förslagsvis följande lydelse: Delägare som biträtt ansökan är att betrakta som fråga om sin rätt till skattereduktion. Ett beslut om skattereduktion kommer att meddelas fristående och är inte att räkna som något taxeringsbeslut. Reduktionen kommer i praktiken att tillgodoföras den skattskyldige på uppbördsstadiet. I bestämmelsen sker en hänvisning till 6 kap. taxeringslagen. Enligt Lagrådets mening vore det dock naturligast med hänsyn till skattereduktionens nära anknytning till uppbördsförfarandet att hänvisningen avsåg skattebetalningslagens överklaganderegler. Oavsett denna fråga är det en brist i bestämmelsen att hänvisningen inte anger i vilken omfattning reglerna i 6 kap. taxeringslagen är tillämpliga. Jfr i detta avseende 22 kap. 6 och 13 §§ i skattebetalningslagen. Förfaranderegler måste för att fylla sin uppgift ha ett visst mått av exakthet. Uttrycket i tillämpliga delar är alltför svävande för att kunna säkert vägleda skattskyldiga och handläggare i överklagandefrågor. Som ovan påpekats, är exempelvis den skattskyldige klagande i taxeringsprocessen, medan sökanden nog är tänkt att inneha klagorätten i skattereduktionsprocessen. Lagrådet anser således att de bestämmelser som är avsedda att vara tillämpliga, om det nu blir bestämmelser i taxeringslagen eller skattebetalningslagen, skall preciseras i lagtexten. Om skattebetalningslagens överklaganderegler, såsom ovan föreslagits, skulle göras tillämpliga, kan vissa justeringar böra göras i de omprövningsregler i förslaget som också hänvisar till taxeringslagen. Förslaget till lag om ändring i skatteregisterlagen Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2000/01:24 Skattereduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och datakommunikation