prop · GP031d5 · 2001-09-20 00:00:00 — Antalet ansökningar hos myndigheten har fortsatt att minska, nu från 2 927 ärenden till 2 587 ärenden. Omloppstiderna beträffande beslut i rättshjälpsfrågan har minskat . Det uppsatta målet om snabb handläggning har uppfyllts. Antalet inkomna ärenden, 26 650 stycken, har varit i stort sett oförändrat jämfört med de två föregående åren. De största förändringarna av antalet inkomna ärenden gäller ärenden om tillämpningen av 12 kap. jordabalken, som har ökat med drygt 1 200 ärenden, och ärenden enligt hyresförhandlingslagen, som har minskat med drygt 1 300 ärenden. Antalet avgjorda ärenden uppgår till 26 472 och har ökat med ca 900 ärenden eller med jämfört med . Antalet balanserade ärenden uppgick vid utgången av 2000 till ungefär 7 500 ärenden. Jämfört med 1999 har antalet balanserade ärenden ökat med ca 200. Ärenden rörande 12 kap. jordabalken innefattar bl.a. frågor om förbättrings- och ändringsarbeten. Ärenden enligt hyresförhandlingslagen omfattar framförallt tvister mellan hyresvärd och hyresgästorganisationen. Hyres- och arrendenämnderna har obligatorisk upplysningsverksamhet och har också en omfattande telefonupplysningsverksamhet. Hyresråden är i många fall med och medlar i uppkomna tvister vilket innebär att många tvister aldrig kommer in till nämnden. För att uppnå målen för rättsväsendet och kriminalpolitiken skall kriminalvården vidta åtgärder som påverkar den dömde att inte återfalla i brott. Verksamheten skall präglas av en human människosyn, god omvårdnad och ett aktivt påverkansarbete med iakttagande av hög grad av säkerhet samt respekt för den enskildes integritet och rättssäkerhet. Kriminalvårdens resultat skall bedömas mot bakgrund av de uppställda målen och prioriteringarna: Verkställigheten skall främja anpassningen i samhället efter frigivningen. De dömdas möjligheter till en ordnad situation vid frigivningen skall förbättras. Frivårdsspåföljderna och intensivövervakningen med elektronisk kontroll skall ges bredast möjliga tillämpning. Anstalter och häkten skall hållas fria från narkotika, alkohol och andra droger. Arbetet med att förbättra förhållandena vid häktena skall fortsätta. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Arbetet med att effektivisera verksamheten inom kriminalvården har fortsatt. Ett antal organisationsförändringar har bl.a. genomförts i detta syfte. Den största förändringen har gjorts på den regionala nivån där regionmyndigheterna har avskaffats och ersatts av en ny organisation för uppföljning och tillsyn. Vidare har en ny placerarorganisation med samordningsansvar inrättats vilket kommer att bidra till ett effektivare platsutnyttjande på häkten och anstalter. Platsutnyttjandet kommer också att förbättras av att anstaltsindelningen i fyra säkerhetsklasser har upphört och att kriminalvården endast gör skillnad mellan öppna och slutna anstalter. Medelbeläggningen vid kriminalvårdsanstalterna var 3 712, vilket var en ökning med nästan 100 jämfört med . Platsutnyttjandet vid anstalterna var , vilket är en ökning jämfört med föregående år. Tabell 4.10 Dygnskostnad (totalt) per producerat vårddygn på anstalt åren 19982000 Kostnad i kronor per producerat vårddygn Dygnskostnaden totalt per producerat vårddygn var lägre jämfört med . Enligt beror minskningen till övervägande del på att de lokala myndigheterna anpassat sig till de minskade ekonomiska ramarna. Personalneddragningar ger också genomslag i siffrorna. Den lägre kostnaden per vårddygn kan till en del även förklaras av en ökad beläggning. Totalt uppgick de intagnas deltagande i programverksamhet till av tillgänglig tid, vilket är en minskning med en procentenhet i förhållande till föregående år. Tabell 4.11 Sysselsättningstimmar vid anstalt 19982000 Kriminalvårdens målsättning var att de brotts- och missbruksrelaterade programmen skulle prioriteras vid de lokala myndigheterna. minskade dock antalet redovisade timmar i den brotts- och missbruksrelaterade programverksamheten med , vilket enligt hänger samman med det kärva budgetläget. har därför särskilda medel destinerats för att säkra att utvecklingen mot s.k. nationella program kan fortgå enligt plan. Klientutbildningens andel av den totala sysselsättningstiden i anstalt har utgjort . Totalt registrerades 6 681 deltagare i någon form av utbildning , vilket är en minskning jämfört med föregående år. Tyngdpunkten utgjordes av grundläggande utbildning, eftersom de intagnas utbildningsnivå jämfört med befolkningen i övrigt är mycket låg. I övrigt deltog i gymnasieutbildning, i yrkesinriktad- eller arbetsmarknadsutbildning, i universitets/högskolestudier och i annan utbildning såsom datautbildning, starta eget- och söka jobbkurser. Arbetsmarknadsutbildningen minskade från år (av den totala klientutbildningen) . För att öka inslaget av sådan utbildning tydliggjorde och genom en skriftlig överenskommelse grunderna och ansvarsfördelningen för samverkan mellan myndigheterna. Kriminalvårdsmyndigheter och länsarbetsnämnder skall gemensamt genom avtal göra insatser som stärker klienternas förankring på arbetsmarknaden bl.a. genom förberedande och yrkesinriktade utbildningar. Utöver klientutbildning i anstalt hade ca 200 intagna frigång för studier utanför anstalt, vilket är i överensstämmelse med föregående år. året påbörjades diskussioner med utbildningsanordnare av Internetbaserad utbildning för att undersöka möjligheterna att införa sådan utbildning i kriminalvården. Åtgärder för att underlätta möjligheterna till kontakt mellan intagna och barn anslog för till särskilda insatser i enlighet med förslag i och gemensamma rapport med frihetsberövade föräldrar. I enlighet med dessa förslag har besökslägenheter tillskapats vid alla (fyra) slutna enheter för kvinnor och vid två av de fyra öppna enheterna. Vid de elva slutna anstalterna för män som hade säkerhetsklassificeringen III finns tillsammans sex besökslägenheter och ytterligare två är under uppbyggnad. Vid två av de äldsta anstalterna kan av byggnadsmässiga skäl förmodligen inte tillskapas några besökslägenheter. Varje häkte och anstalt har erhållit medel så att minst ett besöksrum har inretts med tanke på barns besök. I vissa fall gjorde myndigheterna själva ombyggnationer eller inredde nya besöksrum och försökte förbättra miljön i besöksrummen genom nya möbler och gardiner, särskilda barnmöbler och leksaker. På flera anstalter gjordes även insatser för att förbättra utemiljön genom att tillföra ytterligare lekredskap. På alla slutna anstalter för kvinnor finns ett bostadsrum som medger boende av spädbarn. utbildades personal inom region för att kunna genomföra föräldrautbildning i studiecirkelform med intagna. Un- der deltog personal från nästan samtliga övriga anstalter i föräldrautbildningen. Den personal som har genomgått utbildningen förväntas ta ett särskilt ansvar för barns besök. Omkring 100 intagna deltog i personalledd föräldrautbildning. Totalt sett låg de intagnas deltagande i programverksamhet, inklusive arbetsdrift, på av den tillgängliga tiden. Detta innebär en marginell minskning (-) jämfört med föregående år. Även vad gäller de brotts- och missbruksrelaterade programmen har en nedgång vad gäller deltagande kunnat observeras. Kriminalvården har dock koncentrerat sig på att utveckla kvaliteten i programverksamheten. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Regeringen anser att den inriktning av programverksamheten där kvalitet snarare än kvantitet har prioriterats är värdefull och bör prägla även det fortsatta utvecklingsarbetet. För att främja anpassningen i samhället efter frigivningen är det lika viktigt att utveckla arbetsdriften och höja de intagnas utbildningsnivå som att utveckla och kvalitetssäkra de brotts- och missbruksrelaterade programmen. Regeringen uttalade i budgetpropositionen att kriminalvården bör inrikta arbetsdriften mot yrkesutbildningar inom de områden och branscher där behov av arbetskraft kommer att uppstå. Regeringen anser att det är viktigt att detta sker och att arbetet med att integrera den teoretiska och praktiska utbildningen fortsätter. Regeringen ser positivt på de insatser som gjorts för barn till intagna. Inriktningen bör vara att detta arbete även i fortsättningen prioriteras högt. Bekämpningen av narkotika och andra droger Nio anstalter rapporterade att missbruk förekommit ofta eller så gott som april . Detta är en minskning jämfört då 15 anstalter uppgav motsvarande omfattning av narkotikaförekomst. Vid över hälften av anstalterna förekom missbruk sällan eller aldrig. Uppgifter om beslag av narkotika har samlats in under en lång följd av år. Merparten av de fynd som gjorts såväl tidigare som består av förhållandevis små mängder narkotika. Andelen narkotikamissbrukare i anstalt har ökat . Enligt beror detta bl.a. på att personer dömda till upp till tre månaders fängelse i många fall avtjänar sina straff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll. I denna grupp, som inte avtjänar sitt straff i anstalt, är narkotikamissbruk sällsynt förekommande. utgjorde narkotikamissbrukarna av samtliga intagna. Andelen narkotikamissbrukare av samtliga intagna har därmed ökat från en 40- till en 50-procentsnivå . Även bland frivårdsklienterna har andelen med känt missbruk ökat. uppgick andelen frivårdsklienter med känt narkotikamissbruk till , vilket kan jämföras med 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Det innebär att frivården har att arbeta med nästan 4 500 klienter där narkotikamissbruk ingår som del i problematiken. Kriminalvården strävar efter att med flera olika ingripande åtgärder som differentiering, kontroll och påverkansinsatser hålla anstalter och häkten fria från narkotika, alkohol och andra droger. Som specialresurser för att motivera narkotikamissbrukare till behandling fanns 381 inrättade platser , vilket är en ökning jämfört med föregående år. Syftet med dessa platser är att under verkställigheten arbeta med missbrukarnas problematik och att motivera dem till behandling hos adekvat vårdgivare. Fortsatta insatser sker oftast i behandlingshem eller i familjevård med vilka kriminalvården har upprättat ramavtal. Utöver nämnda insatser förekom motivationsarbete genom externa konsultinsatser och samverkansprojekt för klienter som inte är direkt knutna till specifika narkotikaplatser. Andelen narkotikamissbrukare som vid ett givet tillfälle deltog i olika behandlingsåtgärder ökade från tidigare till . har dock behandlingsåtgärderna minskat. Inom kriminalvården pågår ett särskilt projekt för att utveckla särskilda nationella program för narkotikamissbrukare. inventerades internationella och svenska program. Sammanlagt 91 narkotikamissbrukare var placerade enligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) , vilket var något färre än motsvarade tid . Detta innebär att omfattningen av personer placerade enligt 34 § KvaL per hade reducerats med . Enligt utgör finansieringen fortfarande ett stort problem i samband med dessa placeringar. En stramare budgetssituation såväl hos kriminalvården som kommunerna har negativt påverkat utvecklingen av sådana placeringar. Missbrukande klienter i frivård har samma möjligheter som narkotikamissbrukare i samhället i övrigt att få tillgång till vård. Kommunerna är emellertid enligt restriktiva med att bevilja vård till vuxna som så önskar. Vården är i högre grad anpassad till vård av alkoholmissbrukare än av narkotikamissbrukare. Avgiftningsplatser inom sjukvården är en bristvara liksom lättillgängliga öppenvårdsenhe- ter för missbrukare som står utanför . Kriminalvårdens ambition att slussa klienter till vårdkontakter försvåras enligt av att många kommuner saknar specialiserade öppenvårdsresurser inom socialtjänst och sjukvård. Uppfattningen om vilka vårdbehov klienterna har skiljer sig ibland mellan kriminalvård och socialtjänst. Detta gör enligt att vård som planerats av kriminalvården inte alltid kan genomföras. Narkotikasituationen vid anstalter och inom frivården återspeglar utvecklingen av narkotikasituationen i samhället i stort. har narkotikasituationen vid såväl anstalter som inom frivården försämrats genom att fler än tidigare bland de nyintagna på anstalt eller de nya klienterna inom frivården varit narkotikamissbrukare. Omprioriteringar och nya organisationsformer inom såväl kriminalvård som socialtjänst torde ha bidragit till att behandlingsinsatserna har minskat totalt sett. Regeringen vill understryka vikten av att arbetet med att bekämpa narkotikamissbruk har en fortsatt hög prioritet. Det är en av kriminalvårdens viktigaste uppgifter och av väsentlig betydelse för att förebygga återfall i brott. Kriminalvårdens insatser för att bekämpa sådant missbruk måste hålla hög kvalitet och vara effektiva. Då kriminalvården nu tillförts ett resurstillskott är det viktigt att en del av detta tillskott används för att utveckla och förstärka insatserna mot narkotika. bör de insatser som kriminalvården väljer att genomföra vara kostnadseffektiva och kunna ge påvisbara resultat. Den intagnes möjligheter att verkställa sin påföljd i en narkotikafri miljö bör förbättras. Problemet med att många intagna friges till en oordnad social tillvaro med missbruksproblem och negativa sociala kontakter kvarstår. Regeringen har lagt fram en proposition Från anstalt till frihet (prop. 2000/01:76) där nya metoder för frigivningsförberedelser föreslås. Innehållet i propositionen beskrivs under avsnitt 4.5.1. ledde kriminalvården ett treårigt försöksprojekt angående frigivningsförberedelser. Detta projekt samordnas med det speciella projekt som handlar om utslussning med intensivövervakning i enlighet med intentionerna i propositionen. I samband med verkställighetsplaneringen skall det göras en kartläggning av den intagnes frigivningssituation. På anstalt är det kontaktmännen som tillsammans med klienterna har ansvar för planeringen för vad som behöver göras. anger att det fortfarande finns stora brister i detta arbete och att klienterna uppmanas till mer aktiv del. Kontakt med frivård skedde mer eller mindre regelmässigt, men frivårdens roll borde vara ännu större. Den är på många håll begränsad, vilket enligt bl.a. beror på resursbrist. Kriminalvårdens myndigheter redovisade , liksom tidigare, att de hade breda kontakter med externa myndigheter, organisationer, föreningar m.fl. inom ramen för arbetet med att förbereda frigivningar. Det mest omfattande samarbetet skedde enligt med arbetsförmedlingen och . Genomförandet av detta har varierat beroende på såväl kommun som handläggare inom och om klienten tidigare var känd eller inte m.m. På många håll finns upparbetade kontakter med arbetsförmedlingen, som regelmässigt besöker intagna. tecknade ett nytt centralt samverkansavtal med . Enligt detta avtal skall lokala avtal tecknas och båda parter skall ha lokala kontaktpersoner. redovisar vidare att samarbetet med utomstående på vissa håll fördjupats liksom att särskilda samarbetsprojekt har inletts. Enligt skulle dock en mer utvecklad samverkan främjas av tydligare ansvarsgränser och att andra huvudmän också fick lagstadgade krav på att medverka i frigivningsarbetet. Samhällets samlade resurser, den intagnes motivation samt engagemang och kompetens hos kriminalvårdens personal är avgörande för hur väl kriminalvården lyckas utforma frigivningsförberedelserna så att återfall i brott motverkas. Utsträckningen av samhällets övriga resurser vilka kan komma den intagne till del är också av stor betydelse för slutresultatet. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 måste därför fortsätta utvecklingen av samarbetet med kommunerna och andra huvudmän i samhället. Möjligheterna till placering enligt 34 § KvaL för vård av missbruk eller annat stöd under slutet av verkställigheten är ett viktigt inslag i det sammanhanget. Placeringar av detta slag har minskat kraftigt . Omprioriteringar och omorganisationer inom såväl kriminalvård som socialtjänst, torde ha bidragit till denna utveckling. För att arbetet med att motverka återfall i brott skall vara framgångsrikt är det önskvärt att frigivningsförberedelserna även kan ske utanför fängelsemurarna. Permissioner i slutskedet av fängelsestraff, frigång och s.k. § 34-placeringar är de instrument som står kriminalvården till buds. Det är angeläget att frigivningsförberedelserna ytterligare struktureras och intensifieras. Den försöksverksamhet som inleds med anledning av regeringens proposition Från anstalt till frihet (prop. 2000/01:76) kommer att vara ett centralt inslag i detta arbete och regeringen avser att noga följa utvecklingen. Villkorlig dom med föreskrift om samhällstjänst infördes som påföljd . verkställde i genomsnitt 160 personer samhällstjänst. hade antalet mer än fördubblats till 330. Diagram 4.8 Frivårdsklienter (i medeltal) (exkl. kontrv & 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 4.12 Fördelningen av frivårdsklienter dömda i medeltal och dygnskostnad för frivård åren 19982000 1varav skyddstillsynsdömda 854 och villkorlig dom 165 2varav skyddstillsynsdömda 1 087 och villkorlig dom 331. Det genomsnittliga antalet skyddstillsynsdömda var 4 765 personer, vilket var en minskning med 320 personer eller jämfört med . som antalet skyddstillsynsdömda utan särskilda föreskrifter minskade, ökade antalet skyddstillsynsdömda med samhällstjänst med i genomsnitt 230 eller . An- talet skyddstillsynsdömda med samhällstjänst uppgick till 1 087. Antalet dömda till s.k. kontraktsvård var 1 2000, vilket är oförändrat jämfört med föregående år. Antalet fängelsedömda som avtjänade sitt fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll uppgick till 218. Detta innebar en minskning jämfört med 340 intensivövervakade . Den kraftiga minskningen är enligt sannolikt en följd av att villkorlig dom med samhällstjänst har blivit ett alternativ till intensivövervakning med elektronisk kontroll. Antalet personutredningar ökade och uppgick till omkring 23 000, vilket var ca 2 000 fler än . Antalet lekmannaövervakare har fortsatt att minska och låg på 4 316. fortsatte kriminalvårdens myndigheter arbetet med att stärka samverkan med andra delar av rättsväsendet och övriga samverkanspartners. Särskilt den samverkan som sker med det övriga rättsväsendet är enligt av primär betydelse för att sprida kännedom om frivårdsalternativen och öka tilltron till dessa. Därför anordnas lokala sammankomster med tingsrätter, åklagare, polis, advokater och kriminalvården. Därutöver finns den s.k. HAG-samverkan avseende häktade, anhållna och gripna, vilken sker på chefsnivå och som även används till informationsutbyte kring frivårdsalternativen. Frivården deltar i särskilda samverkansprojekt på flera håll för att få till stånd snabbare lagföring, särskilt vad gäller kvinnovåld. Erfarenheterna av dessa projekt är enligt mycket goda. De samverkansträffar som nämnts är enligt viktiga fora för att från kriminalvårdens sida kunna återkoppla utfallet av samhällstjänsten, särskilt vad gäller arbetsplatserna. Samverkansträffarna har blivit viktigare då villkorlig dom i kombination med samhällstjänst har fått ett stort genomslag i domstolarna. genomfördes tre samverkanskonferenser för rättsväsendet, varvid , och gemensamt svarade för planering och innehåll. Vid konferenserna deltog domare, åklagare och företrädare för kriminalvården. HAG- samverkan, samhällstjänstpåföljden och de olika projekten kring snabbare lagföring presenterades och diskuterades. Konferenserna gav vid handen att det finns ett behov av fortsatt samverkan, särskilt på det lokala planet. Kriminalvårdens samverkan med fungerar enligt i stort sett väl. Kommunernas behov av att prioritera har dock medfört att det på sina håll är svårt att få till stånd ansvarsförbindelser vid kontraktsvård och fortsatt vård efter avslutad vistelse enligt § 34 KvaL. Öppenvårdsalternativ i stället för institutionsvård blir vanligare. En samverkan med kommunerna inleddes på sina håll för att lättare hitta lämpliga arbetsplatser för samhällstjänstdömda. har det centrala samverkansavtalet med uppdaterats och spridits till de lokala myndigheterna som underlag för att träffa lokala avtal. Erfarenheterna av samarbete kring klienter, som är aktuella hos såväl kriminalvård som socialtjänst och , i form av en särskild samarbetsform benämnd KrAMI har visat sig mycket goda. Enligt har det rådande budgetläget i en del fall medfört att vissa kriminalvårdsmyndigheter begränsat förslagen till kontraktsvård och placering enligt § 34 KvaL även om klientens behov i och för sig skulle motivera dessa alternativ. Ett sätt att få till stånd ett mera välstrukturerat innehåll i frivårdspåföljderna är enligt att öka användningen av forskningsbaserade program. pilotprövades på en handfull enheter One to One, som är ett allmänt kriminalitetsprogram byggt på den senaste forskningen avseende kognitivt/beteendeinriktat innehåll och som är lämpat för klienter som har medelhög eller hög risk för återfall i brott. Erfarenheterna av själva programmet under försöksverksamheten är enligt mycket goda. Avhopp från programmet har dock skett i stor omfattning. Detta sammanhänger till stor del med att programmet i de allra flesta fall erbjöds först efter dom och således inte var en del i påföljden. Ett sätt att råda bot på avhoppen kan enligt vara att i samband med personutredning eller yttrande föreslå att det ifrågavarande programmet skall ingå som en föreskrift i påföljden. I planeringsdirektiven till de lokala myndigheterna kommer denna fråga att behandlas. Antalet personer som dömts till villkorlig dom med samhällstjänst har fortsatt att öka . Totalt sett har dock antalet frivårdsklienter varit i stort sett detsamma som . Användningen av intensivövervakning med elektronisk kontroll fortsatte att minska och den nedåtgående trenden har fortsatt . Intensivövervakningen utgör dock fortfarande ett bra alternativ till verkställighet i som är dömda till fängelse. Intensivövervakningen är inte behäftad med fängelseverkställighetens negativa konsekvenser och den är vidare mindre resurskrävande. uppgifter från och antyder att den nedgång i antalet lekmannaövervakare som skett inte är tillfällig utan ett tecken på en successiv nedgång. Det blir således allt svårare att rekrytera nya lekmannaövervakare. Då dessa är en stor tillgång inom kriminalvården anser regeringen att det är angeläget att frivården bl.a. genom information och medverkan i skilda former av utbildning medverkar till att stimulera fler att bli lekmannaövervakare. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Regeringen anser att frivården uppfyller en central del av kriminalvårdens uppdrag. Inom frivården finns en stor kompetens när det gäller återfallsförebyggande arbete. Genom integrering med kriminalvårdens övriga verksamheter kan ett ömsesidigt och utvecklande utbyte åstadkommas. Inte minst mot bakgrund av arbetet med försöksverksamheten med intensifierade frigivningsförberedelser kommer regeringen att ha anledning att noga följa frivårdens arbete framöver. Medelbeläggningen vid häktena ökade under budgetåret från av tillgängliga platser. Andelen intagna i häkte med verkställbar dom som väntade på anstaltsplats, de s.k. verkställighetsfallen, uppgick till . har medelbeläggningen vid häktena uppgått till . vistades intagna i häkte utan restriktioner i någon form av gemensamhet i genomsnitt , vilket är en ökning i förhållande till föregående år då antalet timmar låg på . Beträffande häktade med restriktioner uppgick tiden till i genomsnitt jämfört . Att bryta isoleringen för häktade med restriktioner skedde, liksom tidigare, främst genom hjälp av besökare från Röda Korset, NAV, Frivilliga samhällsarbetare m.fl. Genom överenskommelser med enskilda åklagare kunde samsittning mellan häktade med restriktioner arrangeras. Vidare fanns personalen som samtalskontakt vid behov. Enskilda häktade kunde också erbjudas vistelse i gemensamhetslokalerna när de inte utnyttjades av andra häktade. Enligt har arbetet med att förbättra förhållandena vid häktena inte utvecklats i önskvärd omfattning. Häktesverksamheten utvecklades stort .