prop · GO0344 · 2001-01-01 00:00:00 — Föräldrapenning på sjukpenningnivå beräknas enligt 4 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) med utgångspunkt i en förälders sjukpenninggrundande inkomst (SGI). Den sjukpenninggrundande inkomsten är den årliga inkomst som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete, antingen som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst eller på annan grund. Enligt 3 kap. 5 § i AFL skall den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst anpassas när hans eller hennes inkomstförhållanden ändras. I vissa situationer och kan en förälder få behålla en tidigare fastställd sjukpenninggrundande inkomst, trots att han eller hon inte förvärvsarbetar. En förälders sjukpenninggrundande inkomst får enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5 inte sänkas föräldern är helt eller delvis ledig från förvärvsarbete för vård av barn. Detta gäller dock längst till dess att barnet fyller . Denna tid brukar kallas för SGI-skyddad tid. Motsvarande gäller efter mottagande av ett adoptivbarn. Om den sjukpenninggrundande inkomsten har sänkts vid barnets ettårsdag har föräldern enligt 4 kap. 6 § AFL rätt till föräldrapenning beräknad lägst efter den tidigare fastställda sjukpenninggrundande inkomsten eller den högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet medför längst till dess barnet fyller , s.k. särskild beräkningsgrund för föräldrapenningen. Den särskilda beräkningsgrunden gäller även för adoptivföräldrar och blivande adoptivföräldrar. Tvåårstidpunkten räknas då fr.o.m. den dag föräldern fått barnet i sin vård. Enligt 4 kap. 6 § andra stycket AFL ges föräldrapenning motsvarande förälderns sjukpenninggrundande inkomst endast under förutsättning att föräldern varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån under minst före barnets födelse. För de , för vilka ersättning kan utges enligt sjukpenningnivå, gäller inte det kvalifikationskravet. Kravet har tillkommit för att undvika att föräldrar i syfte att få en högre föräldrapenning påbörjar ett förvärvsarbete eller ökar sitt arbetsutbud under graviditeten. Får föräldrarna ytterligare ett barn kan det tvååriga förlängas alldeles oavsett om kvalifikationsvillkoret, dvs. de , är uppfyllt eller inte. Enligt nuvarande regler gäller detta med hänsyn till lagtextens utformning under förutsättning att barnet levde när kvinnan blev gravid och att barnet inte hade uppnått och . Detsamma gäller vid adoption av barn som sker och efter det att det föregående barnet fötts eller adopterats. Föräldrapenningen beräknas då för det nya barnet efter den sjukpenninggrundande inkomst som gällde när föräldrarna fick det tidigare barnet. Föräldrapenning beräknad på detta sätt kan utges för det nya barnet fram till dess att det fyller . Även för det tidigare barnet beräknas föräldrapenningen på detta sätt dels under graviditeten, dels fram till dess att det nya barnet fyller . De nuvarande reglerna infördes (prop. 1993/94:220). Skälen för regeringens förslag: De föräldrar som drabbas av spädbarnsdöd bör få ett bra stöd av föräldraförsäkringen. Det kan enligt regeringens mening inte anses tillfredsställande att det är helt avgörande för rätten till det förlängda skyddet inom föräldraförsäkringen att kvinnan är gravid på nytt vid det förra barnets dödsfall. Om kvinnan således blir gravid efter det att barnet avlidit har hon inte möjlighet att kvalificera sig för det förlängda skyddet. Återgår föräldern inte i förvärvsarbete upphör förälderns sjukpenningförsäkring. Detta gäller dock inte om föräldern är sjukskriven och har ett annat skydd. Regeringen föreslår att, om föräldrarna får ytterligare ett barn, det tvååriga försäkringsskyddet förlängs oavsett om det tidigare barnet avlidit före eller efter det att kvinnan på nytt blir gravid. Förutsättningen för förlängt skydd bör dock vara att det tidigare barnet inte uppnått eller - om det tidigare barnet inte var vid liv - vid konceptionstidpunkten inte skulle ha uppnått en ålder av och . En sådan bestämmelse överensstämmer också bättre med den nuvarande regleringen vid adoption dvs. att det förlängda skyddet gäller vid adoption av barn som sker och efter det att det föregående barnet fötts eller adopterats. Regeländringen föreslås träda i kraft . 9 Förläggning av delledighet enligt föräldraledighetslagen Regeringens förslag: Vid förkortning av arbetstid får ledigheten spridas över arbetsveckans samtliga dagar eller förläggas till en eller vissa av arbetsveckans dagar. Om arbetsgivaren och arbetstagaren inte kommer överens om hur ledigheten skall tas ut , skall arbetsgivaren förlägga ledigheten på det sätt som arbetstagaren önskar, om en sådan förläggning inte medför påtaglig störning i arbetsgivarens verksamhet. Lagen förtydligas så att det klarare framgår att en förälder har rätt till förkortning av normal arbetstid med upp till en fjärdedel för vård av barn. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna är positiva till förslaget eller lämnar det utan invändningar. anser att den föreslagna ordningen väl tillgodoser både arbetsgivares och arbetstagares berättigade önskemål och att tvister torde bli sällsynta. (JämO), som tillstyrker förslaget, framhåller att antalet anmälningar och förfrågningar från föräldrar som i olika avseenden mött problem när det gäller att förena förvärvsarbete och föräldraskap ökat kraftigt . Några motsätter sig dock förslaget. framhåller att arbetsgivaren har ansvaret för att verksamheten fungerar och därför måste få besluta ensidigt i de fall parterna är oeniga. Även () framhåller att endast arbetsgivaren har den överblick som behövs för en helhetsbedömning av både produktionens och arbetstagarens intressen. Enligt SAF är det oacceptabelt att arbetsgivaren skall ha bevisbördan för "påtaglig störning" så snart arbetsgivaren inte följer arbetstagarens önskemål om ledighetens förläggning, och fatta beslut under skadeståndsansvar. Även och , som betonar att förslaget innebär att arbetsgivaren tappar i inflytande och att förslaget försämrar förutsättningarna för företagande, avstyrker förslaget. Bakgrund: Enligt föräldraledighetslagen (1995:584) finns fem former av föräldraledighet för vård av barn m.m. En av dessa former är ledighet i form av förkortning av normal arbetstid. Sådan delledighet kan utnyttjas såväl av föräldrar som uppbär föräldrapenning (delledighet med föräldrapenning) som av föräldrar som inte uppbär föräldrapenning (delledighet utan föräldrapenning). I 3 och 7 §§ stadgas att en förälder har rätt till förkortning av normal arbetstid med en fjärdedel, utan att föräldern erhåller föräldrapenning, för att vårda barn som inte har fyllt eller som är äldre än så men ännu inte har avslutat sitt första skolår. När det gäller hur ledigheten får tas ut föreskrivs i 12 § att ledigheten skall spridas över arbetsveckans samtliga dagar, om inte särskilda skäl ger anledning till att den förläggs på annat sätt. I förarbetena uttalas att syftet med denna bestämmelse är att varaktigt förbättra möjligheterna till samvaro mellan föräldrar och barn samt att göra det möjligt att avkorta de långa dagliga vistelsetiderna för barn i daghem och familjedaghem (prop. 1977/78:104 s. 48). I 14 § första stycket anges att arbetstagaren skall samråda med arbetsgivaren om ledighetens förläggning och om andra frågor som rör ledigheten. Om arbetstagaren och arbetsgivaren inte kan komma överens om hur ledigheten skall tas ut , gäller enligt 14 § andra stycket att arbetsgivaren bestämmer i fråga om ledighetens närmare förläggning och därmed sammanhängande frågor. Arbetsgivaren får dock inte utan arbetstagarens samtycke dela upp ledigheten under arbetsdagen eller förlägga den till någon annan tid än arbetsdagens början eller slut. I förarbetena uttalas att det får förutsättas att samråd mellan arbetstagaren och arbetsgivaren normalt leder till en överenskommelse beträffande ledighetens närmare förläggning och därmed sammanhängande frågor. Vidare sägs att arbetstagaren i annat fall ofta torde komma att vända sig till sin fackliga organisation, som kan påkalla förhandling i frågan enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. I sista hand bestämmer dock arbetsgivaren, i den mån inte annat följer av avtal mellan parterna (prop. 1977/78:104 s. 50). Om ett beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket har träffats på annat sätt än genom överenskommelse med arbetstagaren, följer av 14 § tredje stycket att arbetsgivaren skall underrätta arbetstagaren och arbetstagarens lokala arbetstagarorganisation om beslutet. Detta skall om möjligt göras senast före ledighetens början. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att det är angeläget att småbarnsföräldrar utan svårigheter kan kombinera förvärvsarbete och föräldraskap. Inte minst när föräldrar med olika arbetsgivare båda önskar ta ut delledighet kan nu gällande bestämmelser innebära samordningsproblem. Det är dock viktigt att värna också om arbetsgivarens och verksamhetens intressen. Regler som underlättar för föräldrar i detta avseende får inte utformas så att de motverkar en effektivt och rationellt bedriven verksamhet i företag eller hos andra arbetsgivare. Bestämmelserna bör därför utformas efter en avvägning mellan intressen som kan stå emot varandra. Regeringen anser att avvägningen utfaller på så sätt att viljan att underlätta för småbarnsföräldrar att förena arbete och föräldraskap skall ges ett ökat genomslag. Detta förutsätter ändringar i föräldraledighetslagens regler om delledighet. Bestämmelserna bör ge uttryck för ökad flexibilitet i hur ledighet förläggs och arbetstagaren bör ges större inflytande över ledighetsbesluten. En sådan ordning stämmer väl överens med vad uttalade vid 1994/. Utskottet ansåg att, för om en överenskommelse inte träffas om hur ledigheten skall tas ut , bör arbetstagaren själv få bestämma om ledighetens närmare förläggning och därmed sammanhängande frågor. Vid riksdagsbehandlingen framhölls särskilt att nuvarande regler ofta medför problem för kvinnor som vill minska sin arbetstid. Regeringen delar denna uppfattning. Huvudregeln för hur ledighet får tas ut är att ledigheten skall spridas över arbetsveckans samtliga dagar (12 §). I förarbetena uttalas att det ligger i begreppet "förkortad arbetstid" att avkortningen i princip bör tas ut , dvs. spridas över arbetsveckans samtliga dagar (prop. 1977/78:104 s. 45). Regeringen anser att lagen bör erbjuda parterna större frihet att besluta om hur arbetstagarens ledighet skall läggas ut. Därför bör 12 § ändras på så sätt att ledigheten förutom att spridas över arbetsveckans samtliga dagar också skall kunna förläggas till en eller vissa av arbetsveckans dagar utan att det krävs särskilda skäl för en sådan förläggning. Med "förkortad arbetstid" skall därmed inte längre i första hand avses förkortad daglig arbetstid, utan även en förkortning i form av att ledighet förläggs till viss eller av arbetsveckan. När det så gäller beslut om ledighetens förläggning i enskilda fall bestämmer arbetsgivaren om inte överenskommelse träffas (14 § andra stycket). Utgångspunkten att arbetsgivaren och arbetstagaren i första hand bör söka en överenskommelse bör bestå. Regeln i 14 § första stycket om att arbetstagaren skall samråda med arbetsgivaren om ledighetens förläggning och därmed sammanhängande frågor bör därmed inte ändras. I de fall en överenskommelse inte nås bör dock arbetstagarens önskemål om ledighetens förläggning ges ökat genomslag. Det är dock nödvändigt att åstadkomma en god balans mellan arbetsgivarens och arbetstagarens intressen i de fall de kan stå emot varandra. Inriktningen bör vara att ledigheten normalt skall förläggas i enlighet med arbetstagarens önskemål, men arbetstagaren bör inte ha en obegränsad rätt att bestämma hur ledigheten skall förläggas. Arbetstagarens inflytande över ledighetens förläggning bör vara förenat med ett villkor om att verksamheten hos arbetsgivaren kan fortgå utan allvarliga men eller störningar. Här kan hänvisas till uttrycket "påtaglig störning" som används i 14 § första stycket när det gäller hel ledighet. Begreppet "påtaglig störning" bör användas även när det gäller delledighet och därvid ha samma betydelse som vid förläggning av hel ledighet. Meningen är inte att varje störning skall kunna berättiga arbetsgivaren att inte tillgodose arbetstagarens önskemål. Endast om det finns omständigheter i det enskilda fallet som gör att verksamheten hos arbetsgivaren kommer att utsättas för stora påfrestningar om ledigheten förläggs i enlighet med arbetstagarens önskemål, bör arbetsgivaren kunna förlägga ledigheten i strid med arbetstagarens önskemål Det som sagts innebär alltså att arbetsgivaren bör följa arbetstagarens önskemål om ledighetens förläggning, under förutsättning att en sådan förläggning inte medför påtaglig störning i arbetsgivarens verksamhet. När det gäller den närmare utformningen av 14 § andra stycket skulle man kunna tänka sig att arbetstagaren beslutar hur ledigheten skall förläggas och därmed avgör om förläggningen medför påtaglig störning i arbetsgivarens verksamhet eller inte. En sådan ordning skulle emellertid innebära att frågan normalt inte kan prövas i domstol. Om det däremot ankommer på arbetsgivaren att besluta om ledighetens förläggning och bedöma frågan om påtaglig störning, kan arbetsgivarens beslut och bedömning bli föremål för prövning i domstol. En sådan ordning är att föredra. En arbetsgivare är skyldig att följa föräldraledighetslagen vid äventyr av skadestånd. Mot denna bakgrund anser regeringen att beslutet om ledighetens förläggning alltjämt skall fattas av arbetsgivaren. Arbetsgivaren bör - liksom - inte utan arbetstagarens samtycke i något fall kunna dela upp ledigheten under arbetsdagen eller förlägga den till någon annan tid än arbetsdagens början eller slut. Förändringen skall gälla för alla småbarnsföräldrar som tar ut delledighet, oavsett om de blir kompenserade för inkomstbortfallet från föräldraförsäkringen eller inte. Den lagstadgade rätten till förkortning av normal arbetstid med en fjärdedel kan förstås så att en förälder måste förkorta sin arbetstid med just en fjärdedel och att möjlighet inte finns att förkorta arbetstiden med mindre tid. har i sitt yttrande påtalat att nuvarande regler om arbetstidsförkortning inte hindrar överenskommelser mellan arbetsgivare och arbetstagare om annan grad av förkortning än en fjärdedel samt påpekar att sådana avtal också är vanliga på arbetsplatserna. Regeringen anser dock att lagtexten bör förtydligas så att det klarare framgår att en förälder som är delledig utan föräldrapenning har rätt till förkortning av den normala arbetstiden med upp till en fjärdedel för vård av barn. 10 Konsekvenser 10.1 Föräldraförsäkringen Ekonomiska konsekvenser m.m. Regeringen gör bedömningen att de föreslagna reglerna innebär att statens utgifter för anslaget A2 Föräldraförsäkring ökar med , och med . De beräknade utgifterna är beaktade i budgetpropositionen . Förslaget om förlängningen av föräldrapenningen med ersättning motsvarande förälderns sjukpenninggrundande inkomst beräknas medföra ökade kostnader med ca . Beräkningen är gjord med hänsyn till att inom ramen för den förlängda föräldraförsäkringen reserveras för pappan respektive mamman. Det innebär att männens högre genomsnittliga ersättningsnivå har beaktats i beräkningen. Förslaget om en ny förmånsnivå inom föräldraförsäkringen beräknas inte medföra ytterligare ökade kostnader för föräldraförsäkringen. Dock kan viss ökad administration förväntas uppstå. Förslaget om införande av ny förmån motsvarande faderns särskilda dagar i samband med barns födelse eller adoption beräknas medföra ökade kostnader för den tillfälliga föräldrapenningen med . Förslaget om utvidgning av rätten till tillfällig föräldrapenning beräknas medföra ökade kostnader med . Kostnadseffekterna av dessa båda förslag är små då förslagen är förhållandevis avgränsade i sin omfattning. Förslaget om kontaktdagar i föräldraförsäkringen beräknas medföra ökade kostnader med 2001, 2002 och med 2003. Förslaget om att förbättra försäkringsskyddet vid spädbarnsdöd är närmast att betrakta som en marginell justering av regelverket och kostnadsökningen med anledning av förslaget kan därför uppskattas vara mycket begränsad. 10.2 Föräldraledighetslagen Ekonomiska konsekvenser Förslaget om förläggning av delledighet enligt föräldraledighetslagen bedöms inte komma att innebära belastningar på samhällsekonomin eller statsfinanserna. För arbetsgivare generellt väntas förslaget normalt inte medföra ett ökat behov av nyanställningar för t.ex. administration eller ersättare för den som utnyttjar ledighet. I normala fall förväntas inte heller ett behov av investeringar eller att andra kostnader uppstår som reellt påverkar företags produktionsmöjligheter eller likviditet eller konkurrensförhållanden. I de fall arbetstagare och arbetsgivare inte kan enas om ledighetens förläggning kan dock lagändringen leda till ökade kostnader för arbetsgivaren. - Förslaget väntas inte ha miljökonsekvenser. Effekter för små företags villkor Ökad flexibilitet i föräldraledighetslagens regler om förläggning av ledighet och ökat inflytande för arbetstagarna kan förväntas ge både positiva och mindre gynnsamma verkningar för företagen. Till en början bör dock noteras att ändringarna i 12 och 14 §§ inte påverkar omfattningen av föräldraledigheten. Detta innebär i sig en given begränsning av förslagets konsekvenser när det gäller t.ex. kostnader. Härutöver kan framhållas att även i fortsättningen skall huvudregeln vara att arbetstagaren skall samråda med arbetsgivaren om ledighetens förläggning. Utgångspunkten är att arbetsgivaren och arbetstagaren i de allra flesta fallen kommer överens. Den föreslagna ändringen blir aktuell bara i de fall då arbetstagaren och arbetsgivaren inte kommer överens om ledighetens förläggning. Det är svårt att uppskatta i hur många fall den nya regeln kommer att tillämpas därför att arbetsgivare och arbetstagare inte kommer överens. Vidare innebär förslaget att arbetstagarens önskemål tillgodoses endast under förutsättning att en förläggning i enlighet därmed inte medför påtaglig störning i arbetsgivarens verksamhet. Detta villkor får förmodligen en avgörande betydelse för hur stor påverkan förslaget kommer att få på de små företagen i praktiken. Som framhållits i författningskommentaren är arbetsplatsens storlek en av de faktorer som en arbetsgivare kan beakta när arbetsgivaren bedömer om en viss förläggning av delledighet medför en sådan störning. På en liten arbetsplats har typiskt sett varje enskild arbetstagares medverkan i den löpande verksamheten större betydelse än på en arbetsplats med fler eller många anställda. Dessutom gäller arbetsgivarens beslut i de fall det blir en tvist om ledighetens förläggning fram till dess att frågan avgjorts i domstol. Det kan framhållas att saken kommer under domstols prövning endast om arbetstagaren eller dennes organisation väcker talan. Redan av dessa skäl bör förslaget i praktiken ge negativa konsekvenser för små - och större - företag endast i begränsad utsträckning. Även om det inte är givet att verkningarna av förslaget hos alla arbetsgivare blir alltför stora, är det troligt att de små företagen kan komma att påverkas mer än stora företag. De mindre företagen kan generellt sett antas ha mindre flexibilitet i sina organisationer än stora företag; detta kan avse t.ex. möjligheter att enkelt anställa vikarier eller annars omfördela resurser inom företaget. När det gäller vilka administrativa, praktiska eller andra åtgärder som små företag måste vidta till följd av förslaget är det givet att förhållandena - och därmed behovet av åtgärder - växlar mellan olika företag beroende på hur verksamheten ser ut. Även hur frågor om förläggning av delledighet brukar lösas på den enskilda arbetsplatsen har givetvis stor betydelse. Här skall anges några exempel på åtgärder som kan förutses bli aktuella på grund av att arbetsgivaren i sin planering skall ta större hänsyn till arbetstagarens önskemål. Ändringen kan innebära ett ökat behov av tidig planering av hur den enskilde arbetstagarens ledighet förläggs och av hur olika arbetstagares arbetstider och arbetsuppgifter samordnas. Här är emellertid regeln i 13 § i lagen av stor betydelse. Där anges att en arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till föräldraledighet skall anmäla detta till arbetsgivaren före ledighetens början eller, om det inte kan ske, . I samband med sin anmälan skall arbetstagaren ange hur ledigheten är planerad att pågå. - är detta planeringsarbete i själva verket lättare att utföra i ett mindre företag än i ett större, redan av det skälet att förhållandena i det lilla företaget är lättare att överblicka än i det större. Även om förslaget inte medför att föräldraledighetens omfattning ökar kan särskilt mindre företag komma att behöva anlita uppdragstagare eller anställa vikarier i ökad utsträckning. Detta leder i så fall till ökade kostnader och de mindre företagen är på denna punkt mer sårbara än de större företagen. Att anlita uppdragstagare eller att anställa vikarier medför i normala fall att arbetsgivaren måste avsätta tid för handledning eller utbildningsinsatser, men även andra former av störningar i verksamheten kan förekomma. På mindre orter och i vissa branscher kan det vara svårt att hitta personal som uppfyller arbetsgivarens önskemål. Här kan dock påminnas om att arbetsgivaren inte måste följa arbetstagarens önskemål om ledighetens förläggning om detta skulle medföra påtaglig störning för verksamheten. i denna del kan nämnas en följd av ökat inflytande för arbetstagaren som kan ha viss betydelse . Om en arbetstagare i ökad utsträckning får sina önskemål tillgodosedda vid förläggningen av ledigheten kan det hända att han eller hon känner sig mer delaktig i förhållandena på arbetsplatsen och mer positivt inställd till arbetsgivaren. Detta har ett starkt samband med en god arbetsmiljö, och kan bidra både till att arbetstagaren trivs bättre och utför ett bättre arbete och att arbetsplatsen får ett bra rykte. Inte minst för ett litet företag kan denna aspekt ha stor praktisk betydelse. Regeringen avser att följa de nu föreslagna reglernas inverkan på arbetslivet, särskild med utgångspunkt i de förhållanden som råder för anställda och arbetsgivare i små företag. En uppföljning kan ske i anslutning till den översyn som regeringen kommer att göra beträffande arbetstid och ledighet. Jämställdhetskonsekvenser Förslagen är könsneutrala och ger kvinnor och män samma möjligheter till föräldraledighet. Indirekt kan det ökade inflytandet för arbetstagares önskemål antas bidra till ökad jämställdhet mellan könen på så sätt att båda föräldrarna kan komma att utnyttja rätten till föräldraledighet med förkortad arbetstid i större utsträckning än . En tänkbar icke önskad effekt av det ökade arbetstagarinflytandet skulle kunna bli att småbarnsföräldrar, och kvinnor i synnerhet, möter ökade svårigheter när de söker arbete. En sådan utveckling vore olycklig men regeringens bedömning är att risken för denna oönskade effekt inte är så stor att förslaget om ändringar i föräldraledighetslagen inte skall läggas fram. skulle för övrigt ett sådan oönskad utveckling stå i strid med t.ex. jämställdhetslagens bestämmelser. Den kan då också motverkas genom tillämpning av dessa bestämmelser. 11 Författningskommentar 11.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 4 kap. 1 § En följdändring görs i fjärde stycket med anledning av att ett nytt stycke tillkommit i 4 kap. 10 §. 4 kap. 2 § Tredje stycket första meningen har ändrats för att även den som fått rätt till tillfällig föräldrapenning enligt reglerna i det nya andra stycket i 11 a § skall likställas med förälder vid tillämpningen av reglerna om tillfällig föräldrapenning. Detsamma gäller enligt andra meningen för den som fått rätt till tillfällig föräldrapenning enligt det nya femte stycket i 10 §.