prop · GP0350 · 2001-11-12 00:00:00 — att stödja ungdomsrörelsernas förberedelser inför . Detta möte ingick i det officiella programmet i samband med ordförandeskap i EU. CSD höll sitt nionde årliga möte i syfte att driva på och underlätta genomförandet av rekommendationerna i handlings- programmet . behandlades energifrågan på ett samlat sätt i FN. Övriga frågor på dagordningen var transporter, atmosfär, internationellt samarbete för en gynnsam miljö för utveckling samt förbättrad information för beslutsfattande. Inom har en successiv policyförskjutning skett. Sociala villkor och ekologiska förutsättningar måste beaktas i arbetet för hållbar tillväxt i de fattigaste länderna. Genom den nya miljöstrategi som presenterade skall miljöhänsyn bli en integrerad del i all verksamhet. FN:s miljöprogram () har utvecklats i riktning mot en verklig global auktoritet på miljöområdet. Vid organisationens styrelsemöte tillsattes en ministeriell arbetsgrupp för att utarbeta förslag om hur den internationella kan stärkas ytterligare. Styrelsen tog också bl.a. beslut om ett nytt tioårigt program för internationell miljörätt samt om att se över behovet av en global kemikaliestrategi och en global utvärdering av kvicksilver. Vid /GC 21 (styrelsemötet) beslutade GC att uppdra åt att undersöka behovet av en global kemikaliestrategi. Resultatet av detta arbete skall presenteras för / GC Special Session . Arbetet för att precisera genomförandet av klimatkonventionens Kyoto-protokoll bröt samman vid det sjätte partsmötet (COP6) i . Ett utspel mot Kyoto av nytillträdde president väckte kraftiga reaktioner världen över. EU inledde ett intensivt arbete för att få världens övriga regeringar att samlas bakom . Det lyckades vid återupptagna COP6-förhandlingar i , vilket får betecknas som ett historiskt framsteg. Arbetet inom konventionen om biologisk mångfald befinner sig i en intensiv fas, där bl.a. skogsekosystemen står högt på agendan. En strategisk plan för konventionens fortsatta arbete och integrering i det globala miljösamfundet håller på att utarbetas, och beslut om detta förväntas inför toppmötet i . Förhandlingar om tillträde till och rättvis fördelning av vinster från genetiska resurser som inte omfattas av FAO:s internationella åtagande för växtgenetiska resurser inleds också. Arbetet för hållbar utveckling i FN präglades för svenskt vidkommande av ordförandeskapet i EU. Med EU i en ledande roll inom FN i dessa frågor kom att i hög grad sätta den globala dagordningen för hållbar utveckling. Förhandlingarna kring en global konvention som förbjuder ett antal långlivade organiska föroreningar, s.k. POP:s (Persistent Organic Pollutants), avslutades i . Konventionen undertecknandes vid en mellanstatlig konferens i och antar därmed namnet . Totalt 91 länder Skr. 2001/02:50 samt kommissionen undertecknade konventionen och 115 länder skrev under slutakten med resolutionerna som antogs vid konferensen. var en av initiativtagarna till och en av de mest pådrivande aktörerna bakom den nya . Världssamfundet har med skapat ett viktigt skydd mot en mycket farlig kategori kemikalier. slutförde FN:s internationella sjöfartsorganisation (, IMO) arbetet med en konvention om förbud av skadliga båtbottenfärger. Tennorganiska föreningar blir den första ämnesgruppen som kommer att förbjudas enligt den legalt bindande konventionen. , som har stor erfarenhet inom området, har varit starkt pådrivande i arbetet. har som ordförande i initierat och genomfört bilaterala kontakter med tongivande angående Montrealprotokollet om ozonnedbrytande ämnen. Dessa kontakter har fört det internationella förhandlingsarbetet framåt. Många internationella organisationer är aktiva inom området miljö och hållbar utveckling. har stött att skall vara en huvudaktör i utvecklingen av underlag och förslag för politiska diskussioner om hållbar utveckling. styrka är att ta fram högkvalitativt u nderlag och förslag till politiska rekommendationer. Hållbar utveckling har drivits som ett sektorsövergripande projekt i och har fått stöd av . Projektet rapporterade i samband med ( Meeting), då en rapport om policies för hållbar utveckling antogs på det gemensamma mötet mellan miljö- och finansministrar . Policyrapporten ger förslag till ett ramverk för att förbättra integreringen av de ekonomiska, miljömässiga och sociala målen samt hur man kan frikoppla miljöförstöring från ekonomisk tillväxt. De sex policyrekommendationer som anges i rapporten antogs av ministrarna och framgår också av ministerkommunikén. Rekommendationerna behandlar hur man skall skapa effektiva och fungerande marknader, hanteringen av klimatförändringarna, skötsel av naturresurser, användande av vetenskap och teknologi, stärkande av system för beslutsfattande och information samt kopplingar till den globala ekonomin. skall fortsätta stödja medlemsländerna genom att utveckla överenskomna indikatorer som mäter framsteg över alla tre dimensioner av hållbar utveckling, inklusive frikoppling av ekonomisk tillväxt från miljöförstöring. Dessa indikatorer skall infogas i ekonomiska, sociala och miljömässiga landexaminationer och fylla tomrum i statistiska och vetenskapliga data. skall vidare identifiera hur hinder mot nödvändiga reformer kan överbryggas, i synnerhet förbättrad användning av marknadsbaserade instrument och minskning av miljömässigt skadliga subsidier. skall analysera de sociala aspekterna av hållbar utveckling. skall rapportera framstegen i detta arbete , särskilt användningen av hållbarhetsindikatorer, Skr. 2001/02:50 i syfte att bidra till toppmötet om hållbar utveckling i Inom ramen för hållbar utveckling driver också ett program kallat Greening of governments där man bland annat fokuserar på s.k. grön upphandling i syfte att driva på integreringen av miljöhänsyn i offentlig förvaltning. deltar i styrgruppen för detta arbete. En fråga som belyses är bl.a. hur grön upphandling och medlemsländernas budgetsystem kan utvecklas på ett ömsesidigt stödjande sätt. Vid miljöministrarnas möte inom beslutades även om en miljöstrategi för de kommande 10 åren och en miljörapport i ett 20-årsperspektiv för att uppnå hållbar utveckling. Strategin formulerar fem mål och ett antal prioriterade områden inom vart och ett av dessa. Målen avser dels en effektiv hushållning med naturresurserna samt att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och sociala risker liksom användning av naturresurser och annan belastning på miljön, dels förbättrad information för beslutsfattande och bättre miljöindikatorer och slutligen att integrera miljö, ekonomi och sociala frågor. Särskilt framhålls behovet att utveckla skärningspunkterna mellan miljö och sociala frågor: miljö och hälsa, miljö och sysselsättning samt miljö och demokrati, dvs. allmänhetens deltagande i beslutsprocessen och tillgång till kunskap och information. De globala miljöfrågorna och det ömsesidiga beroendet länderna emellan samt behovet av bättre information för politikens utformning är också en del av strategin. Inom pågår ett arbete med att utarbeta riktlinjer för miljöhänsyn vid tilldelning av exportkreditgarantier. Detta arbete skall vara slutfört . Eftersom även företag kan lämna viktiga bidrag till en ekologiskt hållbar utveckling innehåller riktlinjer för multinationella företag praktiska anvisningar på miljöområdet. I riktlinjerna uppmanar regeringar företag att bl.a. utvärdera och kontrollera miljörisker samt att inte använda frånvaro av vetenskaplig bevisning som en orsak att underlåta att agera mot miljörisker (försiktighetsprincipen). Vidare har genom sin kommitté för utvecklingssamarbete (DAC) och dess arbetsgrupp för miljö en viktig roll att ta fram riktlinjer för integrering av miljöhänsyn i utvecklingssamarbetet. Vid antog man riktlinjer för hur strategier för hållbar utveckling bör integreras i utvecklingssamarbetet. Inom det alleuropeiska miljösamarbetet som bedrivs genom FN:s ekonomiska kommission för (UN/ECE) har verkat för att bl.a. ökad efterlevnad och genomförande av exist erande konventioner och protokoll samt integration av miljöhänsyn i olika sektorer skall bli huvudfrågor på den femte alleuropeiska miljöministerkonferensen som skall hållas i . Pan-europeiskt arbete bedrivs bl.a. genom förberedelser för minister- konferenser inom ramen för biologisk mångfalds- och landskapsstrategin har också undertecknat Skr. Inom ramen för östbiståndet har bilateralt miljösamarbete bedrivits genom Sida och , framför allt i och nordvästra men även i och genom u- landsbiståndet i centralasiatiska länder. Huvudinriktningen för arbete med har varit att stärka kontakterna med ministeriet för naturresurser i , verka för ökad finansiering av miljöinvesteringar i nordvästra och att aktivera i projektsamarbetet. På den militära sidan bedriver, på regeringens uppdrag, bl.a. Försvarsmakten bilaterala försvarsmiljöprojekt i . har också på departementsnivån utvecklat ett försvarsmiljö- samarbete med . En viktig punkt i det samarbetet är införandet av miljöledningssystem i den militära sektorn. 3.10.4Västerhavet, Arktis- och (OSPAR) till skydd för den miljön i Nordostatlanten antogs 1992 och trädde i kraft . OSPAR- konventionen har undertecknats av , , , , , , , och EG. Konventionens verkställande organ är kommissionen, till vilken ett flertal arbets- och projektgrupper är knutna. Dessa arbetar med genomförande av fem strategier som avser täcka miljöskyddsbehovet genom verkliga lösningar på konkreta problem. är pådrivande i detta arbete. OSPAR kommer att ha ett ministermöte i . Nordsjökonferenserna har framgångsrikt samarbetat för att förbättra miljö. Länderna förbinder sig att verka för vissa gemensamma mål både nationellt och internationellt genom utarbetandet av deklarationer. Inom ramen för kommer en ministerkonferens att hållas i Bergen den femte . har aviserat att man är mycket angelägen om att driva Nordsjökonferensprocessen framåt och är därmed beredda att överta ansvaret för förberedelserna av nästa ministerkonferens och även sekretariatsfunktionen. I samarbetet mellan de arktiska länderna och mellan länderna i har verkat för att miljöfrågorna prioriteras och för en bättre samordning. Vi har genom ordförandeskapet i EU kunnat samarbeta närmare och med medlemsländerna i det regionala miljösamarbetet, inte minst avseende nordvästra och med hänsyn till Nordliga dimensionen. Det är viktigt att EU:s medverkan stärks. är ordförande i (Barents /BEAC) och , då miljöministrarna samlades till möte i och , ordförande i miljögrupp . har föreslagit följande prioriteringar för vårt ordförandeskap i miljöarbetsgruppen: industriutsläpp, renare produktion, energieffektivitet, skogsskötsel och biodiversitet. Övergripande mål för ordförandeskap är dels att få med i arbetet, dels att initiera och genomföra projekt. Arbetet syftar också till att integrera miljöhänsyn i andra aktiviteter och sektorer som har påtaglig inverkan på miljön i . Arbetet skall koordineras med aktiviteter i Barents regionråd och dess miljökommitté samt med lokalt Agenda 21-arbete. har haft ett ministermöte i och miljösamarbetet firade tioårsjubileum i . Rådet har fyra miljöarbetsgrupper; om inventering och mätning av miljötillståndet, skydd av havet, flora och fauna samt skydd av kuster mot oljeskador. Det finns också en arbetsgrupp för hållbar utveckling , en handlingsplan för minskning av utsläpp i och det pågår ett regionalt klimatprojekt. har initierat och tagit ledningsansvaret för ett projekt om att minska användningen och utsläppen av långlivade organiska föroreningar ( POP:s) i nordvästra . Programmet om hållbar utveckling omfattar bl.a. områdena institutionell uppbyggnad och infrastruktur, naturresurser och havets resurser, utbildning och det kulturella arvet samt hälsa. verkar aktivt för en hållbar utveckling inom . kom statsministrarna i och Europeiska kommissionen vid ett möte i överens om att hållbar utveckling skall vara grunden för det fortsatta samarbetet i regionen. antog utrikesministrarna och EU inom en för kallad Baltic 21. Denna inkluderar mål och scenarier för hållbar utveckling i ett 30-årigt perspektiv inom regionen och ett handlingsprogram med tidsplaner, aktörer och finansiering. Baltic 21 fokuserade ursprungligen på sex sektorer (jordbruk, energi, fiske, skog, turism och transporter) vars utveckling bedömdes vara av särskilt stor betydelse för att uppnå ett hållbart Östersjöo mråde. Dessutom lyftes arbetet med regional utvecklingsplanering i samarbete med VASAB (Visions and Strategies Around the Baltic Sea) fram som en viktig fråga. Arbetet inriktas på genomförandet av aktionspr ogrammet för vilket sektorerna själva ansvarar. tillkom utbildningssektorn, för vilken har delat samordningsansvar, och arbete pågår nu för att ta fram en handlingsplan. Ett stort antal folkrörelser och mellanstatliga organisationer deltar i arbetet i alla sektorer. är tillsammans med även ansvarigt för samordningen Skr. 2001/02:50 av åtgärder inom näringslivssektorn. Ett internationellt upptaktsmöte för industrisektorn hölls i med representanter för alla medlemsländer. Vid mötet antogs en internationell strategi för att genomföra handlingsprogrammet för näringslivssektorn samt etabl erades en ny grupp, Baltic 21 Industrial Sector Task Force, under delat svenskt- ryskt ordförandeskap. Aktiviteterna inom sektorn har vidareutvecklats . har anvisats från Östersjömiljarden för att inom ramen för sitt arbete med Baltic 21 Näringsliv medfinansiera projekt avseende näringslivsinsatser inom området hållbar utveckling med inriktning på . har också delat samordningsansvar inom turismsektorn. En andra lägesrapport kommer att utarbetas . Den första rapporten om genomförandet av Baltic 21 presenterades . Den bygger på bl.a. ett stort antal indikatorer för hållbar utveckling i regionen. Baltic 21 styrs av the () med representanter från samtliga länder och organisationer. , som haft ordfö randeskapet för SOG sedan starten, överlämnade detta till . och valdes in i den byrå som tillsammans med och bistår ordföranden och sekretariatet i deras arbete från och med . Styrgruppen har stötts av ett interimssekretariat som har varit lokaliserat till från starten av arbetet och som t.o.m. varit helt finansierat av . är sekretariatet integrerat som en funktion i Östersjöstaternas rådssekretariat i . Även andra organisationer och insatser är viktiga för att främja en hållbar utveckling i . Det gäller t.ex. International Baltic Sea Fishery Commission (IBSFC), för att skydda miljö ( HELCOM) och VASAB det sistnämnda ett samarbete organiserat av ministrarna ansvariga för regional utvecklingsplanering. Dessa organisationer deltar också aktivt i Baltic 21. Miljösamarbetet vad avser miljö sker inom HELCOM som är det verkställande organet för konventionen till skydd för miljö. Inom ramen för konventionen som trädde i kraft samarbetar , , , , , , , , och EU- kommissionen i utvecklingen av principer som rör alla väsentliga aspekter av miljö. Vid ett extrainsatt ministermöte enades länderna om att utvidga HELCOM med ett antal punkter som förbättrar sjösäkerheten. Överenskommelsen omfattar bl.a. nya rutter för att minska riskerna med djupgående fartyg nära känsliga områden, en tidigareläggning av utfasningen av fartyg med enkelskrov och ett utökat miljöskydd. Ett HELCOM-ministermöte kommer att hållas . Det nordiska samarbetet inom ramen för och (), med sin starka koncentration på närområdena, är också viktigt för en hållbar utveckling av regionen, särskilt med beaktande av det arbete med hållbar utveckling som initierades inom NMR under det svenska ordförandeskapet . , Kemikalieinspektionen och Statens kärnkrafts- Skr. 2001/02:50 inspektion genomför ett omfattande projektsamarbete med sina motparter i de baltiska länderna och nordvästra . Samarbetet med Östersj ö regionen har stor betydelse för närmandet av kandidatländerna till Europeiska unionen. Investeringsstödet till utbyggnad av avloppsrening fortsätter i de baltiska länderna och . En prioriterad fråga för under ordförandeskapet i EU var att få till stånd ett investeringsavtal för sydvästra reningsverket i . Frågan fick också stöd bland medlemsländerna och . Efter omfattande förstudier pågår förhandlingar om en finansieringslösning med flera internationella finansieringsinstitut och banker i , , , och EU. Rening av avloppsvatten och dricksvatten är exempel på prioriterade hälsorelaterade miljöprojekt i som har satsat på . Ett bra exempel från senare tid är avloppsrening i . Kulturministrarna i beslutade att tillsätta en gemensam arbetsgrupp för att utveckla och stärka arbetet för kulturmiljön i . Ett handlingsprogram antogs 1999. Syftet är att med fyra aktivitetsprogram genom utbildning, erfarenhetsutbyte och informationsspridning hålla kunskapen om traditionella material och metoder levande. samordnar och deltar i arbetet. Aktivitetsprogrammen redovisades vid ett kulturministermöte i . Inom ramen för EU:s nordliga dimension drev under ordförandeskapet i EU särskilt frågor om miljöinvesteringar och ett initiativ om ett s.k. Northern Dimension Environmental Partnership. På regeringens uppdrag genomför Försvarsmakten, och olika försvars- miljöprojekt i staterna runt . En del av dessa projekt genomförs i samverkan med . Vidare deltar inom ramen för HELCOM bl.a. i gemensamma flygövervakningsoperationer runt i syfte att upptäcka och bekämpa illegala oljeutsläpp. lämnade sitt betänkande Att komma åt oljeutsläppen (SOU 1998:158). Utredningen pekar bl.a. på vikten av att förhindra oljeutsläpp främst genom att fungerande mottagningsanordningar finns i varje hamn och att olagliga utsläpp effektivt beivras. I propositionen Åtgärder mot föroreningar från fartyg (prop. 2000/01:139) föreslog regeringen bl.a. att svensk domsrätt införs beträffande olagliga utsläpp från utländska fartyg i ekonomiska zon. Förslagen gör det möjligt att mera effektivt bekämpa illegala utsläpp från sjötrafik. Propositionen kommer att behandlas av . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Det nordiska samarbetet har betydelse inte bara för de no rdiska länderna utan också för vårt närområde, och B arentsregionen samt de nordiska delarna av . Det har hållits tre miljöminister- möten och flera gemensamma nordiska initiativ i internationella miljöfrågor har tagits, bl.a. i EU om offentlig upphandling och EU:s Nordliga dimension, brev till och möten med den ryska Skr. 2001/02:50 miljöadministrationen samt samnordiskt agerande i och i de globala POP:s förhandlingarna. Prioriterade frågor under det finska ordförandeskapet har varit bl.a. miljö och hälsa samt miljön i närområdet. Den nordiska hållbarhetsstrategin Bæredygtig udvikling en ny kurs for (Nord 2001:3) antogs av och trädde i kraft . Centrala frågor i hållbarhetsstrategin är klimatförändringar, biologisk mångfald, skydd av den miljön, kemikalier, livsmedelssäkerhet, energieffektivitet och förnybar energi, hållbara transportsystem, en hållbar utveckling i sektorerna lantbruk, fiske och skogsbruk samt i industrin och näringslivet. Det nya miljöhandlingsprogrammet omfattar centrala miljöområden, bl.a. klimatet, luftföroreningar, skydd av den miljön, biologisk mångfald, kemikalier och avfall samt ett antal tvärsektoriella samarbetsområden t.ex. jord- och skogsbruk, fiske, transporter, energi och hälsa. Det nationella genomförandet planeras . Erfarenheter kommer att dras från arbetet med Baltic 21. Huvuddelen av miljöområdets projektverksamhet har bedrivits i fasta arbetsgrupper för havs- och luftfrågor, miljöövervakning och data, natur och friluftsliv, kemikalier samt produkter och avfall. Arbetet har till betydande del varit inriktat på att ta fram förhandlingsunderlag och förbereda nordiska initiativ i EU och i det övriga internationella miljösamarbetet natur- och miljöpris för utdelades på session i till den norska miljöorganisationen för deras insatser i nordvästra avseende miljöför- störing, kärnsäkerhet och kärnavfall. På försvarsmiljöområdet pågår ett nordiskt samarbete på departementsnivån. Samarbetet syftar bl.a. till att hitta gemensamma nordiska lösningar i miljöfrågor som rör militär verksamhet. En hållbar utveckling är ett uttalat mål för (). Handelssystemet och WTO måste därmed engageras och ge sitt bidrag till det globala arbetet med hållbar utveckling. Detta är nödvändigt för att förtroendet för organisationen skall upprätthållas och för att förståelsen för fördelarna med en öppen handel skall kunna öka. Regeringen har i skrivelsen om handelspolitiken (skr. 1998/99:59) klargjort att detta är ett av många viktiga mål i en ny runda i WTO. deltar i de internationella diskussionerna om handel och miljö främst inom för handel och miljö, CTE. Denna kommitté är huvudforum för behandlingen av sambandet mellan handel och miljö. Arbetet inom CTE är av stor betydelse för att påverka och genomdriva eventuella förändringar i handelsregelverket med inriktning mot en hållbar utveckling. arbetar för att en liberalisering av handeln bidrar till en hållbar utveckling. För att nå önskat resultat på området verkar, som nämnts, och EU för att miljöfrågorna skall ingå i en kommande ny fö rhandlings- runda i WTO. En ny runda kan komma att inledas vid WTO:s fjärde Skr. 2001/02:50 ministermöte i , . Det anses allmänt att miljöfrågorna endast kan lösas inom ramen för en bredare WTO- förhandling. och EU verkar här för att uppnå ett klargörande av hur befintliga WTO-regler förhåller sig till vissa miljöfrågor. Hit hör bl.a. den viktiga frågan om relationen mellan handelsregelverket och handelsåtgärder i miljökonventioner, fö rsiktighetsprincipens utrymme i samt frågan om miljö märkningssystemens relation till . Hos ett antal länder varav många är finns en misstänk- samhet och en rädsla för att miljöhänsyn skall användas i protektionistiska syften. Dessa länder har varit skeptiska till att i en kommande WTO-runda ta upp de specifika punkterna om klar- görande. Inför det kommande ministermötet i tillhör miljön och de tre identifierade frågorna de mest kontroversiella områdena. Miljöproblemen i påverkar i allra högsta grad den övriga världen. I takt med förändrade konsumtions- och produktionsmönster samt växande storstadsregioner blir miljösituationen i bara värre. Regeringen anser därför att det är viktigt för att utveckla och fördjupa miljösamarbetet med länderna i . I skrivelsen Framtid med , En svensk Asienstrategi inför 2000-talet ( skr. 1998/99:61) pekas området Miljö och hållbar utveckling ut som särskilt prioriterat i relationer till . I genomförandet av regeringens särskilda program för främjande av svensk miljöexport har gett storstäder särskild prioritet. Som en del i detta arbete ledde miljöministern en näringslivsdelegation till . Delegationen genomförde ett miljöteknikseminarium i och fick även chansen att ge kortare presentationer av sina företag och produkter för nyckelpersoner i den indiska administrationen. I det Asien-Europeiska samarbetet har miljöfrågorna en framträdande roll. I slutsatserna från det första i 1 , där samtliga medlemsstater inom EU samt kommissionen, , , , , , , , , Republiken samt medverkade, framhölls vikten av ett stärkt miljösamarbete mellan de två regionerna. Särskilt b etonades miljösamarbete till gagn för båda regionerna och ömsesidig överföring av miljöteknik för att främja en hållbar utveckling. I syfte att främja detta samarbete beslutade ASEM om upprättandet av () med säte i . ASEM utsåg även en särskild grupp kallad () med representanter från fem asiatiska och fyra europeiska länder jämte att styra centrets verksamhet. blev medlem i styrgruppen och har därefter kunnat vara med och påverka det Asien-Europeiska miljösamarbetet. Som en uppföljning av ett gemensamt svensk-thailändskt seminarium Skr. 2001/02:50 om kemikalier i produkter anordnades en studievecka i i med fokus på svensk kemikaliehantering och på erfarenhetsutbyte. I studieveckan deltog , och . miljöminister och den kinesiske miljöministern enades på ett möte om att ett samarbetsavtal mellan och skall tas fram på miljöområdet. Ett svenskt förslag överlämnades till det kinesiska ( ) .