prop · GO03148 · 2001-01-01 00:00:00 — Den utländska domstolen behöver inte grunda sitt avgörande på särskilda samboregler för att en relevant motstridighet skall föreligga i förhållande till ett svenskt avgörande rörande en sambofråga. Det räcker med att både det svenska och det utländska förfarandet faktiskt har avsett eller avser sambornas förmögenhetsförhållanden. Enligt punkt 5 skall avgörandet inte gälla om det utomlands pågår ett förfarande som kan leda till ett motstridigt avgörande, såvida det förfarandet började tidigare än det andra utländska förfarandet. En förutsättning är dock att det pågående utländska förfarandet kan antas leda till ett i gällande avgörande. Det räcker att domstolen konstaterar att det finns en risk för ett motstridigt avgörande för att avgörandet inte skall gälla i (jfr prop. 1984/85:124 s. 64 och 76). Erkännande kan vägras också på grund av s.k. ordre public (se 20 §). Konkurrerande förfaranden 15 § Framställs ett yrkande om makars förmögenhetsförhållanden vid en svensk domstol, när det redan pågår ett förfarande utomlands som kan leda till ett motstridigt avgörande, skall talan avvisas om det kan antas att avgörandet i det utländska förfarandet blir gällande här i landet. I stället för att talan avvisas får målet eller ärendet förklaras vilande i avvaktan på ett lagakraftvunnet avgörande i det utländska förfarandet. Talan får prövas om det finns särskilda skäl. (Jfr 4 kap. 16 § i SOU 1987:18 och 14 § i Ds 1997:60.) Paragrafen innehåller en regel om s.k. litispendens. Bestämmelsen, som har behandlats i avsnitt 6.4, är tillämplig också på avgöranden om sambors förmögenhetsförhållanden (se 1 §). En svensk domstol skall avvisa en talan om makars eller sambors förmögenhetsförhållanden eller förklara ett mål eller ett ärende vilande, om det redan pågår ett förfarande utomlands. En förutsättning för att domstolen skall göra detta är att de båda förfarandena kan leda till motstridiga avgöranden. För att kunna bedöma om talan skall avvisas eller förfarandet förklaras vilande måste den svenska domstolen pröva dels om den anknytning parterna har till den stat där förfarandet pågår är tillräcklig för att ett avgörande därifrån skall erkännas i , dels om något hinder för erkännande finns. Talan skall avvisas eller förfarandet förklaras vilande, om domstolen vid en sådan prövning finner att det kan antas att det utländska avgörandet blir gällande i . Vid valet mellan att avvisa talan eller förklara förfarandet vilande lär vilandeförklaring ofta vara att föredra med hänsyn till risken att det kommande utländska avgörandet inte uppfyller villkoren för erkännande. Frågan när en talan skall anses väckt skall i princip bedömas på grundval av den främmande statens lag. Det torde t.ex. inte kunna anses tillräckligt att - i ett mål mellan makar - någon av makarna har väckt talan om äktenskaplig status, utan avgörande bör som regel vara när en av makarna påkallar en rättslig prövning av en bodelning eller någon annan motsvarande form av uppgörelse mellan makarna. Det saknar betydelse om denna begäran framställs i ett särskilt mål eller ärende eller om den framställs som en särskild fråga i ett statusmål. Som undantag från huvudregeln gäller att talan här i landet får prövas om det finns särskilda skäl. Sådana skäl kan vara att det finns en påtaglig risk att det utländska förfarandet drar ut och att detta orsakar parterna eller någon av dem allvarliga olägenheter. Sambandet med ett statusmål kan inverka på bedömningen av om särskilda skäl föreligger, t.ex. när ett mål om äktenskapsskillnad har påbörjats i men en av makarna därefter väcker talan om detta även utomlands och påkallar bodelning där. Det förhållandet att ett förfarande om äktenskapsskillnad har påbörjats i kan då tala för att det finns tillräckliga skäl att pröva även bodelningsfrågor här trots att detta påkallas . Vid bedömningen av om särskilda skäl föreligger kan det också ha betydelse var makarnas eller sambornas egendom finns. Om de har all sin egendom eller merparten av denna i , finns det normalt starkare skäl för att en bodelning skall handläggas här i landet än om egendomen finns i det land där det konkurrerande förfarandet pågår. Frågan huruvida särskilda skäl föreligger skall dock avgöras mot bakgrund av samtliga föreliggande omständigheter. Att en part åberopar bestämmelser som till förmån för svensk rätt begränsar tillämpningen av utländsk rätt (se 6-10 §§) torde i sig inte utgöra särskilda skäl för att svensk domstol skall vara behörig att pröva talan trots att det pågår ett förfarande vid utländsk domstol. Verkställighet 16 § Ett utländskt domstolsavgörande som är verkställbart i domstolslandet och som gäller i får verkställas, om avgörandet har förklarats verkställbart här. prövar en ansökan om verkställbarhetsförklaring. Till ansökningen skall bifogas avgörandet i original eller av behörig myndighet bestyrkt kopia och de ytterligare handlingar som hovrätten behöver för sin prövning. Innan hovrätten prövar ansökningen skall sökandens motpart få tillfälle att yttra sig över den. (Jfr 4 kap. 15 § och 6 kap. 8 § i SOU 1987:18 samt 13 § i Ds 1997:60.) Paragrafen reglerar förutsättningar för verkställighet av utländska avgöranden om makars eller sambors förmögenhetsförhållanden. Bestämmelserna har behandlats i avsnitt 6.5. Möjligheterna att få verkställighet är begränsade till avgöranden som har meddelats av domstol. En make eller sambo som vill få till stånd verkställighet av ett avgörande av en annan utländsk myndighet än en domstol eller av en bodelningsförrättare måste skaffa sig en exekutionstitel vid svensk domstol med det utländska avgörandet som grund. I likhet med vad som gäller enligt bl.a. Brysselkonventionen (artikel 31) har uttryckligen angetts att domstolsavgörandet måste vara verkställbart i domstolslandet. Avgörandets verkställbarhet skall prövas av innan det får verkställas. Prövningen avser frågan om avgörandet får verkställas i . för avslag är i första hand att avgörandet inte skall erkännas enligt 13 och 14 §§. Hovrätten skall även bevaka att avgörandet är meddelat av en domstol och att det är verkställbart i domstolslandet. De handlingar som det kan bli aktuellt att bifoga till en ansökan om hovrättens verkställbarhetsförklaring är främst bevis om att avgörandet har vunnit laga kraft. Men även de andra handlingar som behövs för hovrättens prövning skall ges in tillsammans med ansökningen. I övrigt är förfarandet i hovrätten detsamma som i andra fall när en ansökan om exekvatur prövas av (jfr bl.a. prop. 1991/92:128 s. 141 f. och 226 samt prop. 1997/98:102 s. 46). Hovrättens beslut får i vanlig ordning överklagas till . 17 § Har hovrätten förklarat ett avgörande verkställbart, får avgörandet verkställas på samma sätt som ett motsvarande svenskt avgörande som har vunnit laga kraft, om inte efter överklagande beslutar om annat. Föreskrifter om tvångsmedel i det utländska avgörandet skall inte tillämpas. (Jfr 6 kap. 9 § i SOU 1987:18.) Om har förklarat det utländska avgörandet verkställbart, får avgörandet verkställas i på det sätt som gäller för verkställigheten av ett motsvarande svenskt avgörande som har laga kraft. En förutsättning är att inte beslutar om något annat. Utsökningsbalken är tillämplig på verkställigheten. Ordre public 20 § En bestämmelse i en utländsk lag får inte tillämpas och ett utländskt avgörande gäller inte i , om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att tillämpa bestämmelsen eller att erkänna avgörandet. (Jfr 6 kap. 10 § i SOU 1987:18.) Paragrafen innehåller ett förbehåll om s.k. ordre public. Den har ändrats så att den gäller inte bara tillämpning av utländsk lag utan också erkännande av utländska avgöranden. Förbehållet är tillämpligt endast då det utländska avgörandet uppenbart strider mot grundläggande svensk rättsuppfattning och är liksom tidigare tänkt att tillämpas restriktivt. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 1. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna medför inte att svensk domstols behörighet går förlorad beträffande en talan rörande sambors förmögenhetsförhållanden som har väckts före ikraftträdandet. Äldre rätt gäller fortfarande i fråga om tillämplig lag för en talan rörande sambors förmögenhetsförhållanden som har väckts före ikraftträdandet. Har en för bodelning mellan sambor avgörande tidpunkt inträtt före ikraftträdandet, tillämpas de nya bestämmelserna vid bodelningen bara på frågor om bodelningens form och frågor som avses i 6 §. En giltig rättshandling mellan sambor som företogs före ikraftträdandet förlorar inte sin giltighet genom den nya lagen. Bestämmelserna i 13, 14, 16 och 17 §§ tillämpas inte på avgöranden som har meddelats före ikraftträdandet. (Jfr övergångsbestämmelser i 1987:18 och Ds 1997:60.) Lagen träder i kraft , och bestämmelserna kommer som huvudregel att bli tillämpliga även när det gäller mål och ärenden rörande sambors förmögenhetsförhållanden som har anhängiggjorts vid en domstol före ikraftträdandet. Det innebär att en eventuellt bristande domsrätt kan läkas genom de nya bestämmelserna. Punkt 2 behandlar den motsatta situationen. Om en svensk domstol har tagit upp en fråga som väckts vid domstolen före den nya lagens ikraftträdande, går domstolens behörighet inte förlorad genom de nya bestämmelserna. Som framgår av punkterna 3 och 4 gäller äldre rätt i fråga om tillämplig lag dels om talan har väckts vid en domstol före ikraftträdandet, dels om en för bodelningen avgörande tidpunkt har inträtt då. En sådan avgörande tidpunkt kan vara att samboförhållandet har upphört eller att en sambo har avlidit. Några äldre direkt tillämpliga internationellt privat- eller processrättsliga lagregler om sambors förmögenhetsförhållanden finns inte. Att äldre rätt skall tillämpas innebär i stället att frågor om lagval skall bedömas på det sätt domstolarna bedömer sådana frågor före ikraftträdandet, vilket kan innebära att bestämmelser om makar tillämpas analogt. Äldre rättshandlingar rörande sambors förmögenhetsförhållanden som var giltiga när de företogs behåller enligt punkt 5 sin giltighet även efter ikraftträdandet. Äldre rättshandlingar som var ogiltiga när de företogs blir däremot inte giltiga för att de står i överensstämmelse med de nya bestämmelserna. En regel om att erkännande- och verkställighetsbestämmelserna inte skall tillämpas på avgöranden som meddelats före ikraftträdandet finns i punkt 6. 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor I lagen har införts en hänvisning till lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden. Vad som enligt lag gäller i fråga om sambor skall alltså tillämpas även beträffande homosexuella sambor. Frågor som kan aktualiseras när den utländska lag som skall tillämpas enligt lagvalsreglerna inte erkänner homosexuella samboförhållanden har lämnats åt rättstillämpningen (jfr avsnitt 5.2). Sammanfattning av promemorian Vissa internationella frågor rörande sambors förmögenhetsförhållanden (Ds 1997:60) I promemorian behandlas vissa internationellt privaträttsliga frågor om samboförhållanden. Promemorian ingår i ett arbete som syftar till att skapa en svensk internationellt privaträttslig lag på familjerättens område. I den nya lagen avses en stor del av de bestämmelser som finns i olika lagar bli samlade och moderniserade. Avsikten är att det även skall införas bestämmelser på vissa områden där bestämmelser saknas. Till grund för arbetet med den internationellt privaträttsliga lagen ligger flera utredningsbetänkanden, bl.a. Internationella familjerättsfrågor (SOU 1987:18). När det gäller internationella samboförhållanden finns det emellertid inte något underlag för lagstiftning. Genom promemorian skapas ett sådant underlag. I promemorian föreslås att det i den kommande nya lagen skall införas bestämmelser om domsrätt och tillämplig lag för frågor angående sambors förmögenhetsförhållanden när det finns en anknytning till någon främmande stat. Dessutom föreslås regler om erkännande och verkställighet av utländska avgöranden angående sambors förmögenhetsförhållanden. För fullständighetens skull föreslås även regler om vad som gäller vid konkurrerande rättegångar, s.k. litispendens, i olika länder. I motsats till vad som gäller enligt lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem föreslås i promemorian att de internationellt privaträttsliga reglernas tillämpningsområde inte skall vara begränsat till sambors gemensamma bostad och bohag. De föreslagna bestämmelserna om domsrätt och lagval motsvarar bestämmelserna i lagen (1990:272) om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden. Förslagen i betänkandet Internationella familjerättsfrågor (SOU 1987:18) har tjänat som förebild vid utformningen av bestämmelserna om erkännande och verkställighet av utländska avgöranden. Enligt förslaget skall även homosexuella samboförhållanden omfattas av bestämmelserna. Det sker genom en hänvisning i lagen om homosexuella sambor. Promemorians lagförslag 1 Förslag till ett kapitel i lagen om internationella familjerättsfrågor 0 kap. Sambors förmögenhetsförhållanden Tillämpningsområde 1 § Bestämmelserna i detta kapitel är tillämpliga på frågor om sambors förmögenhetsförhållanden när det finns anknytning till en främmande stat. Vad som föreskrivs i detta kapitel om sambor gäller sådana samboförhållanden där en ogift kvinna och en ogift man bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden. Bestämmelserna gäller inte om något annat följer av en annan lag. Svensk domstols behörighet 2 § En fråga om sambors förmögenhetsförhållanden får tas upp av svensk domstol, 1. om svaranden har hemvist i , 2. om käranden har hemvist i och svensk lag enligt 3 eller 4 § är tillämplig, 3. om frågan rör egendom i , eller 4. om svaranden i en uppkommen fråga har godtagit att saken prövas i eller har gått i svaromål i saken utan invändning om domstolens behörighet. Tillämplig lag 3 § Har sambor eller blivande sambor skriftligen avtalat att en viss stats lag skall tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden, skall det gälla om 1. avtalet avser lagen i en stat där någon av dem hade hemvist eller var medborgare när avtalet ingicks, och 2. något annat inte följer av 6-9 §§. Är den ena sambon död, får den efterlevande sambon ingå ett avtal enligt första stycket med den avlidnes arvingar och universella testamentstagare. 4 § Har tillämplig lag inte bestämts genom avtal, gäller lagen i den stat där samborna tog hemvist när samboförhållandet inleddes. Om samborna senare har tagit hemvist i en annan stat och varit bosatta där , tillämpas i stället den statens lag. Har samborna tidigare under samboförhållandet haft hemvist i den staten eller är båda samborna medborgare i den staten, tillämpas dock den statens lag så snart de har tagit hemvist där. 5 § En rättshandling mellan sambor som avser deras förmögenhetsförhållanden är giltig, om den stämmer överens med den lag som är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden när rättshandlingen företas. Företas rättshandlingen innan samboförhållandet inleds, är den giltig om den stämmer överens med den lag som blir tillämplig när samboförhållandet inleds. Rättshandlingen skall vidare anses giltig till formen, om den uppfyller formkraven enligt lagen i den stat där den företas eller där samborna då har hemvist. Särskilda bestämmelser om bodelning m.m. 6 § På begäran av en sambo eller en dödsbodelägare skall svensk lag tillämpas på förfarandet vid bodelning, även om utländsk lag är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden. Bestämmelserna i svensk lag om förfarandet vid bodelning får tillämpas också när den utländska lagen föreskriver en annan form för delning eller avräkning beträffande sambornas egendom. 7 § Vid en bodelning skall sambornas samtliga tillgångar och skulder i och utomlands beaktas, om inte något annat följer av den lag som är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden. Vid lottläggningen bör en sambo i första hand tilldelas egendom som tillhör honom eller henne utomlands. Finns det egendom i ett främmande land och kan det antas att bodelningen inte kommer att gälla i det landet, får bodelningen begränsas till att gälla en viss del av sambornas egendom. En sådan begränsning får dock inte göras, om någon av samborna med rimliga skäl motsätter sig det. 8 § Om bostaden och bohaget finns i , tillämpas bestämmelserna i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem - om förfogande över sambors gemensamma bostad och bohag, - om en sambos rätt att vid bodelning överta sådan egendom, och - om en sambos rätt att överta den gemensamma bostaden när den inte ingår i bodelning. 9 §Vid en bodelning som görs i får jämkning ske enligt 9 § lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem, även om en utländsk lag är tillämplig på frågor om sambornas förmögenhetsförhållanden. Reservforum 10 § Om det vid svensk domsrätt enligt detta kapitel inte finns någon behörig domstol, skall frågan tas upp av . Erkännande och verkställighet 11 § Ett lagakraftvunnet avgörande om sambors förmögenhetsförhållanden av en utländsk domstol eller annan myndighet eller av en bodelningsförrättare gäller i , 1. om det har meddelats i en stat vars lag enligt 3 eller 4 § var tillämplig på frågor om sambornas förmögenhetsförhållanden, eller 2. om det har meddelats i den stat där svaranden hade hemvist. 12 § Det utländska avgörandet gäller dock inte i , 1. om det har meddelats mot en part som inte har gått i svaromål och inte har fått kännedom om den väckta talan i tillräcklig tid för att kunna svara i saken eller mot en part som annars inte har fått rimliga möjligheter att föra sin talan i det utländska förfarandet, 2. om avgörandet strider mot ett svenskt avgörande, 3. om avgörandet strider mot ett här i landet giltigt utländskt avgörande i ett förfarande som började tidigare än det andra utländska förfarandet, 4. om det i pågår ett förfarande som kan utmynna i ett motstridigt avgörande, eller 5. om det utomlands pågår ett förfarande som kan leda till ett motstridigt avgörande, såvida det förfarandet har börjat tidigare än det andra utländska förfarandet och kan antas leda till ett här i landet giltigt avgörande. 13 § Ett avgörande som har meddelats av domstol och som gäller här i landet får verkställas. Avgörandet skall prövas av innan det får verkställas. Konkurrerande rättegångar 14 § Framställs ett yrkande om sambors förmögenhetsförhållanden vid en svensk domstol men pågår redan utomlands ett förfarande som kan leda till ett motstridigt avgörande, skall talan avvisas eller målet förklaras vilande i avvaktan på ett avgörande i det utländska förfarandet som har vunnit laga kraft, om det kan antas att avgörandet i det utländska förfarandet blir giltigt här i landet. Talan får dock prövas om det finns särskilda skäl. Denna lag träder i kraft den ... 2. Bestämmelserna i 3 § medför inte att svensk domstols behörighet går förlorad i en fråga som väckts vid domstolen före ikraftträdandet. Har talan i ett mål eller ärende väckts vid domstol före ikraftträdandet, tillämpas äldre rätt. Har en för bodelning avgörande tidpunkt inträtt före ikraftträdandet, tillämpas den nya lagen vid bodelningen bara på frågor om bodelningens form och frågor som avses i 6 §. En giltig rättshandling som företogs före ikraftträdandet förlorar inte sin giltighet genom den nya lagen. 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Härigenom föreskrivs att lagen (1987:813) om homosexuella sambor skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande, skall vad som gäller i fråga om sambor enligt följande lagar och bestämmelser tillämpas även på de homosexuella samborna: 1. lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem, 2. , 3. jordabalken, 4. 10 kap. 9 § , 5. 4 kap. 19 § första stycket utsökningsbalken, 6. 19 § första stycket, punkt 1 nionde stycket och punkt 3 sjunde stycket av anvisningarna till 31 § samt punkt 3 a av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370), 7. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 8. bostadsrättslagen (1991:614), 9. lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 10. 5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen (1970:988), 11. 10 § insiderlagen (1990:1342), 12. 14 kap. 3 §, 4 § tredje stycket och 8 § tredje stycket vallagen (1997:157), 13. 36 § första stycket lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m., 14. 4 § lagen (1997:159) om brevröstning i vissa fall, 15. lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, 16. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15 och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ samt 16 kap. 7 och 9 §§ , 17. säkerhetsskyddslagen (1996:627), samt 17. säkerhetsskyddslagen (1996:627), 18. lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid taxeringar. 18. lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid taxeringar, samt 19. 0 kap. lagen (000) om internationella familjerättsfrågor. Förutsätter dessa lagar eller bestämmelser att samborna skall vara ogifta, gäller det också de homosexuella samborna. Denna lag träder i kraft den ... Sammanfattning av betänkandet Internationella familjerättsfrågor (SOU 1987:18) i aktuella delar Familjelagssakkunniga lade i betänkandet fram ett förslag till lag om internationella familjerättsfrågor. Förslaget innehåller bestämmelser om äktenskaps ingående, äktenskapsmål (2 kap.), underhåll till barn och make (3 kap.), makars förmögenhetsförhållanden (4 kap.) och arv (5 kap.) samt ett kapitel med gemensamma bestämmelser (6 kap.). Den del av förslaget som rör makars förmögenhetsförhållanden innehåller regler om svensk domsrätt och om lagval. (Dessa förslag har lett till lagstiftning genom lagen 1990:272 om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden.) Familjelagssakkunnigas förslag innehåller även regler om erkännande av utländska avgöranden angående makars förmögenhetsförhållanden. De sakkunniga ansåg att ett fungerande internationellt privaträttsligt system bör möjliggöra för parter att på ett slutgiltigt sätt lösa sina tvister i ett land där det ter sig naturligt att de för en rättegång. Ett avgörande om makars förmögenhetsförhållanden skall enligt de sakkunnigas förslag erkännas endast om det har meddelats i en stat vars lag var tillämplig på deras förmögenhetsförhållanden eller i den stat där svaranden hade hemvist. Vissa ytterligare förutsättningar ställs upp för erkännande, såsom att det utländska förfarandet måste ha uppfyllt rimliga krav på rättssäkerhet och förenlighet med grundläggande svenska intressen. Det utländska avgörandet får inte heller strida mot ett svenskt avgörande eller ett här gällande annat utländskt avgörande. Att ett utländskt avgörande erkänns i innebär att det i förekommande fall skall kunna verkställas här. Familjelagssakkunniga fann att den prövning av det utländska avgörandet som måste föregå verkställigheten i vissa fall kunde antas bli av tämligen kvalificerad beskaffenhet. De föreslog därför att skall pröva ett avgörandes verkställbarhet innan det får verkställas. Som ett komplement till bestämmelserna om utländska avgörandens giltighet i föreslog Familjelagssakkunniga även regler om hinder för en svensk rättegång på grund av att det redan pågår ett rättsligt förfarande utomlands. Betänkandets lagförslag i aktuella delar (4 kap. Makars förmögenhetsförhållanden) Erkännande av utländska avgöranden 12 § Ett lagakraftvunnet avgörande av en utländsk domstol eller annan myndighet eller bodelningsförrättare som avser makars förmögenhetsförhållanden gäller i 1. om det har meddelats i en stat vars lag enligt 2 eller 3 § var tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden, eller 2. om det har meddelats i den stat där svaranden hade hemvist. Om erkännande av utländska avgöranden angående bodelning med anledning av en makes död finns särskilda bestämmelser.