prop · GO03100 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringen har satt upp som mål att andelen reguljärt sysselsatta bland personer 2004 skall uppgå till . Enligt prognosen beräknas den reguljära sysselsättningsgraden stiga från 2002. Målet ligger inom räckhåll men kräver att den ekonomiska politiken med all kraft riktas in mot full sysselsättning. Ett positivt bidrag till arbetskraftsutbudet uppkommer genom att antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program och i minskar framöver. skapas fler platser vid högskolor och universitet vilket på kort sikt i viss mån dämpar utbudsökningen. Den öppna arbetslösheten väntas fortsätta att falla och i genomsnitt uppgå till och . Det mer normala konjunkturläget innebär att risken för överhettning har minskat. Årets avtalsrörelse förefaller så här långt inte innebära några större risker för en löne-prisspiral, även om det finns risker med löneglidningen. 1.2.3 Kalkyler görs inga prognoser, utan istället görs ett antal kalkyler. I baskalkylen beräknas BNP öka med , vilket bedöms vara en långsiktigt hållbar takt. Tillväxten förklaras till största delen av ökad produktivitet medan sysselsättningen bedöms växa med endast 0,3-0,. Den demografiska utvecklingen verkar återhållande på sysselsättningstillväxten på grund av att andelen personer i åldrarna respektive ökar. Dessa åldersgrupper har betydligt lägre sysselsättningsgrad än genomsnittet. minskar dock antalet deltagare i och i arbetsmarknadspolitiska program. Den öppna arbetslösheten beräknas ligga på 2004. Sysselsättningsgraden för befolkningen uppgår då till , dvs. något under regeringens mål om . Regeringen avser att fortsätta att bedriva en politik inriktad på tillväxt och rättvisa så att sysselsättningsmålet uppnås. Två sidokalkyler redovisas. I högtillväxtkalkylen kan svensk ekonomi växa i en högre takt utan överhettningsproblem då arbetsmarknaden fungerar bättre än i baskalkylen. Därmed uppnås det av regeringen uppsatta sysselsättningsmålet. Tabell 1.5 De tre kalkylerna 2001 2002 2003 2004 BNP, procentuell förändring Baskalkyl 2,7 2,6 2,3 2,1 Lågtillväxtkalkyl 1,2 0,3 2,3 2,9 Högtillväxtkalkyl 3,4 3,3 2,6 2,2 Baskalkyl 78,1 78,4 78,5 78,5 Lågtillväxtkalkyl 76,9 75,8 75,9 76,5 Högtillväxtkalkyl 78,6 79,5 79,8 80,0 Offentligt finansiellt sparande, % av BNP Baskalkyl 3,6 3,1 3,1 3,6 Lågtillväxtkalkyl 3,0 1,6 1,5 2,5 Högtillväxtkalkyl 3,9 3,7 3,7 4,3 1 Antalet sysselsatta i åldern , exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i den åldersgruppen I lågtillväxtkalkylen blir den internationella utvecklingen betydligt svagare. Detta medför att går in i en internationellt betingad lågkonjunktur. Utvecklingen förutses bemötas med lägre korträntor medan finanspolitiken kalkylmässigt förutsätts förbli oförändrad. Räkneexemplet visar dock att svensk ekonomi klarar en betydande nedgång utan att de offentliga finanserna skadas allvarligt. Sysselsättningsmålet uppnås dock inte. Svensk ekonomi står fundamentalt starkare än den gjorde . De senaste årens ekonomiska politik har bidragit till att minska den svenska ekonomins sårbarhet för internationella konjunkturnedgångar. Hushållens balansräkningar är starka och stora förändringar av hushållssparandet av det slag vi såg ter sig ganska osannolika. Bytesbalansen visar till skillnad betydande överskott. Även de offentliga finanserna visar stora överskott. Därmed kan besparingar undvikas om konjunkturen vänder nedåt och ändå målet om ett överskott på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. 1.3 Den ekonomiska politiken Målet för den ekonomiska politiken är full sysselsättning och ökat välstånd genom en god och uthållig ekonomisk tillväxt. offentliga finanser, stabila priser och en väl fungerande lönebildning är grunden för att nå dessa mål. 1.3.1 offentliga finanser Två övergripande mål styr finans- och budgetpolitiken. De offentliga finanserna skall uppvisa ett överskott på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel och utgifterna skall inte överstiga de uppsatta utgiftstaken. Saldomålen En god välfärd kräver starka offentliga finanser. innebär stora demografiska utmaningar. Andelen äldre kommer att öka kraftigt . Därmed ökar utgifterna för pensioner, vård och omsorg, som inkomsterna ökar långsammare till följd av en lägre andel i arbetsför ålder. Erfarenheterna krisår är att det bör finnas en säkerhetsmarginal i de offentliga finanserna så att finanspolitiken kan dämpa konjunktursvängningarna. Alltför stora underskott i en lågkonjunktur kan minska förtroendet för den ekonomiska politiken och därmed leda till tillväxthämmande ränteuppgångar. Den demografiska utmaningen och önskan att kunna bedriva en aktiv stabiliseringspolitik leder till slutsatsen att de offentliga finanserna skall uppvisa ett överskott i genomsnitt över en konjunkturcykel. För att undvika att underskottet under dåliga tider blir större än av BNP och för att bygga upp reserver inför kommande utmaningar har regering och riksdag ställt sig bakom målet om att de offentliga finanserna skall uppvisa ett överskott på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Utifrån detta långsiktiga mål fastställs preciserade mål . Regeringens bedömning är att det fortfarande finns lediga resurser i ekonomin som kan tas i anspråk utan att inflationen tar fart. I budgetpropositionen fastslogs att målet för överskottet i de offentliga finanserna skulle vara av BNP för att minska risken för överhettning. påpekades att om tillväxten av konjunkturmässiga skäl väsentligt skulle avvika från den beräknade skall motsvarande avvikelse från överskottsmålet tolereras. Trots den internationella konjunkturavmattningen bedöms överskottet innevarande år överstiga det uppsatta målet. Överskottet beräknas av BNP. Skillnaden mellan utfallet och det uppsatta målet förstärker den offentliga sektorns finansiella förmögenhet bl.a. genom avbetalningen på statsskulden. beräknas överskottet till av BNP. ligger överskottsmålet om av BNP fast. Regeringen föreslår nu att det budgetpolitiska målet för överskott i de offentliga finanserna 2004 skall vara av BNP. Regeringen prövar i samband med budgetpropositionen målet för överskottet i de offentliga finanserna för . Tabell 1.6 Offentliga finanser Procent av BNP 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Utgiftskvot 64,3 62,3 60,5 58,0 57,6 55,4 54,0 53,5 Inkomstkvot 56,7 59,3 58,9 60,1 59,3 59,5 57,6 56,7 Skattekvot1 48,3 51,3 51,7 52,9 52,9 53,4 52,3 51,2 Finansiellt sparande -7,7 -3,1 -1,6 2,1 1,7 4,1 3,6 3,1 Överskottsmål -3,0 0,0 0,5 2,0 2,5 2,0 Nettoskuld 26,1 26,6 24,0 20,6 10,4 1,4 -3,5 -5,72 Konsoliderad bruttoskuld3 76,2 76,0 74,5 71,8 65,2 55,6 51,1 50,22 1 Inklusive skatter till EU 2 är nettoskuld och konsoliderad bruttoskuld beräknade utifrån antagandet om överskott i de offentliga finanserna. 3 Mätt enligt de s.k. Maastrichtreglerna Källor: och Den offentliga sektorn består av tre delar: ålderspensionssystemet, staten och den kommunala sektorn. I den sistnämnda ingår både kommunerna och landstingen. Sammantaget visar de offentliga finanserna stora överskott. Detta för med sig att den offentliga sektorns finansiella nettoställning förstärks. ersätts nettoskulden av en nettoförmögenhet. Inom den offentliga sektorn är sparandet dock inte jämnt fördelat. Den kommunala sektorn uppvisar i stort sett balans, pensionssystemet uppvisar ett stort överskott medan staten har ett underskott. Fördelningen av sparandet mellan staten och pensionssystemet (AP-fonderna och PPM) påverkas av pensionsreformen. Reformen innebär en omfördelning av sparandet från staten till pensionssystemet. Ålderspensionssystemet beräknas att uppvisa ett överskott på av BNP. Detta är en följd av pensionsreformen och förbereder samhällsekonomin för de demografiska förändringar som sker från omkring 2010. Statsskulden påverkas förutom av statens finansiella sparande även av försäljningar av statliga bolag och engångsöverföringar från pensionssystemet. Statsskulden väntas minska med ca , från ca 1 450 till ca . Statsskulden fortsätter att minska som andel av BNP och väntas 2002 understiga av BNP. Utgiftstaken En bidragande orsak till saneringen av de offentliga finanserna - och därmed den goda ekonomiska utvecklingen - har varit reformeringen av budgetprocessen. Enligt den nya budgetprocessen föreslår regeringen i den ekonomiska vårpropositionen ett tak för de statliga utgifterna. Detta tak får inte överskridas. Utgiftstaken bestäms i förväg och har sedan de infördes klarats samtliga år. Systemet med utgiftstak har på det hela taget fungerat väl. I utvärderingen av budgetprocessen (SOU 2000:61) görs bedömningen att den nya bugetprocessen har inneburit en ökad långsiktighet i budgetpolitiken genom att beslut om tak och ramar för budgetarbetet tas tidigt i processen och att den har medfört en bättre utgiftskontroll. Utredningen pekar på två problem med den nya processen. Det ena är att systemet med budgeteringsmarginal har fungerat mindre väl. Det andra problemet är att det bedrivs två snarlika budgetarbeten . Det senare problemet har även lyfts fram i utvärdering av budgetprocessen (2000/01:RS1). Regeringen avser att återkomma till med förslag till hur budgetprocessen kan förbättras ytterligare. Utgångspunkten för regeringens fortsatta utveckling av budgetprocessen är att principerna om budgetdisciplin i de offentliga finanserna inte får försämras i förhållande till de principer som gäller. Regeringens bedömning är att utgiftstaket kommer att med viss marginal. Regeringen följer dock noga utvecklingen och avser att återkomma med förslag om så skulle krävas. Utgiftstaken skall hållas. höjs utgiftstaket enligt tidigare beslut med . Utrymmet används bl.a. för satsningar på rättsväsendet, en studiemedelsreform, utbyggnad av högskolan, skolsatsningen, maxtaxan och ökade resurser till vården. höjs utgiftstaket enligt tidigare beslut med . Utrymmet används bl.a. för ett höjt bistånd, höjda pensioner, en utbyggd föräldraförsäkring, allmän förskola och ytterligare satsningar på skolan, vården och omsorgen. Regeringen föreslår nu ett utgiftstak som ligger utgiftstak. Det innebär att utgiftstaket stabiliseras som andel av BNP. Utrymmet 2004 används bl.a. till höjt bistånd, miljösatsningar och ytterligare satsningar på vården. Diagram 1.1 Utgiftstaket 1997-2004 Procent av BNP Tabell 1.1 visade inriktningen på de reformer som föreslås. Det statliga utgiftstaket (rensat från tekniska förändringar) ökar med mellan 1997, då det infördes, och 2004. har det som andel av BNP minskat från till . Med en prioritering av reformer som syftar till tillväxt, rättvisa och ökad sysselsättning har detta möjliggjort både stora utgiftsreformer och skattesänkningar som stora avbetalningar på den offentliga skulden kunnat göras. 1.3.2 Stabila priser och låga räntor Stabila priser är en grundläggande förutsättning för en framgångsrik ekonomisk politik. Hög inflation försämrar förutsättningarna för en uthålligt hög tillväxt och därmed också för en stabilt hög sysselsättning. En hög och svårförutsedd inflation har dessutom negativa fördelningseffekter. Den av fastlagda övergripande uppgiften för penningpolitiken är prisstabilitet. bedriver penningpolitiken självständigt. har definierat prisstabilitet som att ökningen av konsumentprisindex skall begränsas till med en tolerans på uppåt och nedåt. Regeringen stöder penningpolitikens inriktning och står bakom inflationsmålet. Inflationen är fortsatt låg trots att präglats av en stark efterfrågeökning. Såväl som beräknas inflationen enligt KPI uppgå till . har förtydligat att det i huvudsak är bedömningen av UND1X som avgör utformningen av penningpolitiken. UND1X är ett inflationsmått där de direkta effekterna av förändrade räntor, skatter och subventioner har exkluderats från KPI. Både och beräknas UND1X öka . Räntan De internationella räntorna har fallit . Den 10-åriga räntan i har gått ned med drygt 1,5 och de europeiska med . Svenska räntor har i stort sett följt den internationella trenden. Den svenska långräntan har legat på ungefär samma nivå som den tyska. De starka offentliga finanserna och förtroendet för den ekonomiska politiken har medfört att inte längre har ett räntegap gentemot . Diagram 1.2 Ränteskillnad mellan en tioårig svensk och tysk obligation Procentenheter höjde den amerikanska och den sina styrräntor . höjde sin styrränta . har kunnat kombinera en stark efterfrågeökning med låg inflation. Det finns en rad orsaker till det. Svensk ekonomi har genomgått stora förändringar. Budgetsanering, låginflationspolitik, ökad konkurrensutsättning och satsningar på utbildning och företagande är några förklaringar till att svensk ekonomi utvecklas väl. Arbetsmarknadspolitikens inriktning på aktivitet framför passivitet är en annan viktig förklaring. sänkte den amerikanska sin styrränta vid ett flertal tillfällen mot bakgrund av den vikande konjunkturen. Inflationsriskerna i och har också minskat i takt med att den internationella konjunkturen dämpats. Kronan Efter en stark utveckling försvagades kronan successivt . Diagram 1.3 Kronans växelkurs gentemot euron och ett vägt genomsnitt TCW-index SEK/EUR De fallande aktiekurserna har spelat en viktig roll. Raset för teknologiaktier har minskat den utländska efterfrågan på aktier i svenska teknologi- och IT-företag. En fortsatt diversifiering av svenska placerares portföljer kan också ha haft viss inverkan. I takt med att de tillfälliga effekterna upphör förväntas kronan stärkas. Huvudorsaken till detta är de stora överskotten i bytesbalansen, den låga inflationen och de starka offentliga finanserna. Svensk ekonomi står stark. EMU Införandet av EU:s gemensamma valuta euron utgör ett historiskt och betydelsefullt steg i den europeiska integrationen. Valutaunionen påverkar i hög grad både ekonomiskt och politiskt, även då vi som står utanför. kommer sedlar och mynt i euro att införas i valutaunionen. bidrar som ordförande i till att ett effektivt införande säkerställs. Bland annat har det under ordförandeskap nåtts en politiskt överenskommelse om en förordning om åtgärder mot förfalskning av eurosedlar och mynt. Det är viktigt för tillväxten och stabiliteten i hela att blir en framgång. har valt att inte delta i valutaunionen från starten. håller dock dörren öppen för ett senare inträde. Ett beslut om deltagande måste ha ett brett folkligt stöd och skall underställas svenska folket för prövning i en folkomröstning. En utredning har tillsatts om stabiliseringspolitikens förutsättningar vid ett svenskt deltagande i valutaunionen. Denna utredning analyserar särskilt finanspolitikens roll och instrument. Bl.a. utreds behovet av s.k. buffertfonder för att öka stabiliseringspolitikens möjligheter. Det är inte aktuellt att delta i det europeiska växelkurssamarbetet ERM2. 1.3.3 En väl fungerande lönebildning En väl fungerande lönebildning är av avgörande betydelse för en fortsatt god sysselsättningsutveckling. De nominella löneökningarna måste förbli måttliga trots att den öppna arbetslösheten har fallit kraftigt och efterfrågan på arbetskraft stigit. Målet är att sysselsättningsgraden bland personer i åldrarna skall öka från 2004. Måttliga nominella löneökningar skapar goda förutsättningar för att målet skall uppnås. Med alltför höga totala lönekostnadsökningar i ekonomin riskerar arbetslösheten istället att åter stiga. har reallönerna i genomsnitt ökat med . Det kan jämföras med då reallönerna i princip var oförändrade. har den nominella löneökningstakten endast varit ungefär hälften så stor som . De senaste årens utveckling har visat att måttliga nominella löneökningar och ett ökat ansvarstagande av arbetsmarknadens parter skapar goda förutsättningar att förena stigande sysselsättning och fallande arbetslöshet med en god reallöneutveckling. Medvetenheten om de samband som finns mellan sysselsättning, produktivitetstillväxt och reallöneutveckling har ökat. Ingen löntagare behöver längre riskera att de löneökningar som förhandlas fram gröps ur av en okontrollerad inflationsutveckling. Dessutom har konkurrensen på många marknader skärpts och företagen har blivit allt mer medvetna om de begränsningar som finns vad gäller möjligheterna att övervältra kostnaderna på konsumenterna. De institutionella ramarna för lönebildningen har förändrats på ett gynnsamt sätt . Inom flera avtalsområden har samarbetsavtal tecknats där parterna bland annat kommit överens om nya förhandlingsregler. Ett nytt medlingsinstitut har inrättats. Förändringar har genomförts i det legala ramverk inom vilket förhandlingarna bedrivs. Det är av stor vikt att samtliga parter på arbetsmarknaden på alla nivåer fullt ut tar tillvara de förbättrade förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning. Det samlade utfallet av den nu pågående avtalsrörelsen kommer att få en avgörande betydelse för den framtida utvecklingen på arbetsmarknaden. Det kommer också att ha stor betydelse för de möjligheter som finns att för framtiden åter skapa en svensk modell i dess bästa mening med uthålligt hög tillväxt, god reallönetillväxt, rättvis fördelning och stabilt låg arbetslöshet. Förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning har även förbättrats genom de insatser som regeringen gjort inom arbetsmarknads- och utbildningspolitikens område. Arbetsmarknadspolitiken har i ökad utsträckning inriktats på att minska risken för flaskhalsar som speciella insatser görs för att de personer som varit utan arbete skall komma tillbaks till den reguljära arbetsmarknaden. Betydande satsningar har dessutom genomförts inom utbildningsområdet i syfte att öka tillgången på kvalificerad arbetskraft. Trots de insatser som gjorts för att öka utbudet av arbetskraft kan trycket uppåt på lönerna bli stort, särskilt för de mest eftertraktade grupperna på arbetsmarknaden och i de snabbast växande regionerna. De problem som det kan medföra måste kunna hanteras av arbetsmarknadens parter utan att den totala löneökningen hotar stabiliteten i samhällsekonomin. Lönebildningen har en stor påverkan på många områden. Parterna har ett speciellt ansvar för att motverka löneskillnader på grund av kön. Det är en av jämställdhetspolitikens viktigaste frågor. Ett viktigt instrument är jämställdhetslagen, som har skärpts. 1.4 Den ekonomiska politiken i EU Vid Europeiska rådets möte i satte stats- och regeringscheferna som mål att EU skall vara världens mest konkurrenskraftiga, dynamiska och kunskapsbaserade ekonomi 2010. Målet är också full sysselsättning och social sammanhållning. Vårmötet i utgjorde det första i raden av toppmöten där EU:s väg mot detta mål följs upp. Vid mötet slog stats- och regeringscheferna bl.a. fast att: EU har goda förutsättningar att möta den internationella konjunkturförsvagningen med en väl balanserad ekonomisk politik. Finanspolitiken skall inriktas på att nå målet om balans eller överskott i de offentliga finanserna. Härigenom möjliggörs en penningpolitik som främjar hög tillväxt och sysselsättning. För att uppnå målet måste ytterligare strukturreformer genomföras. Full sysselsättning i EU skall nås genom att medlemsländerna höjer ambitionen för en ökad sysselsättningsgrad. skall denna ha stigit till i Unionen som helhet och år . Särskilda mål finns dessutom för kvinnors och äldres sysselsättning. För att uppfylla dessa mål är det nödvändigt att tillväxten i genomsnitt kan uppgå till på medellång sikt. Marginaleffekter som uppkommer av utformningen av skatte- och bidragssystemen skall minska. Den inre marknaden måste stärkas. Ekonomiska reformer skall påskyndas för att öppna upp el- och gasmarknaderna samt öka konkurrensen på transport- och postmarknaderna. En integrerad marknad skall genomföras för värdepapper och för finansmarknaderna i sin helhet 2005, i enlighet med handlingsplanen för finansiella tjänster. För att EU snabbare skall nå framgång på detta område krävs en reformerad process för lagstiftning på värdepappersområdet. En resolution antogs därför vid mötet som innebär att en ny process med åtskillnad mellan ramlagstiftning och tillämpningsföreskrifter inrättas. Ambitionerna skall höjas för att möta den demografiska utmaningen i EU. En aktiv och konsekvent politik för ökad sysselsättningsgrad, långsiktigt uthålliga statsfinanser och en minskad skuldbörda samt reformerade pensionssystem skall påbörjas i hela unionen . Kvalitet i arbetet skall bidra till arbetsplatser där de anställda utvecklas och inte slås ut. Den ekonomiska politiken inom EU skall vara ekologiskt uthållig. 1.5 En politik för full sysselsättning Målet för den ekonomiska politiken är full sysselsättning och ökat välstånd genom en god och uthållig ekonomisk tillväxt. Som ett delmål satte regeringen upp målet om att den öppna arbetslösheten skulle halveras till . Detta mål uppnåddes . Detta är en positiv utveckling, men inte tillräcklig. Regering och riksdag har därför satt upp som ett ytterligare delmål att den reguljära sysselsättningen skall vara av befolkningen i åldrarna . Det finns en rad orsaker till att full sysselsättning är av avgörande betydelse för . Med full sysselsättning utnyttjas den viktigaste resursen som ett land har - nämligen folkets vilja till arbete. Med en hög andel sysselsatta kan möta de demografiska utmaningar som landet står inför. En hög andel sysselsatta främjar jämställdheten. Det skall vara lätt att starta och driva företag. Det förenklingsarbete som pågår drivs vidare med kraft. Regeringen planerar också insatser för att främja kvinnligt företagande samt invandrares företagande. Dessutom avsätts ytterligare resurser för lokala kooperativa utvecklingscentra. Regeringen kommer att presentera en proposition om hur transportinfrastrukturen skall utvecklas . Regeringen anser att det finns ett behov av ambitionshöjningar inom infrastrukturområdet och att detta skall komma till uttryck i höstens inriktningsproposition. Regeringen anser att vissa av dessa ambitionshöjningar kan ske i närtid, dvs. redan innan nästa planeringsperiod träder i kraft. Regeringen avser att föreslå ett utökat finansiellt utrymme för järnvägsinvesteringar bl.a. för att ge godstrafiken bättre förutsättningar. Hela resurser i form av arbetskraft och kapital skall tas tillvara på ett sätt som främjar den sammanlagda tillväxten. Den ojämna utvecklingen i vissa avseenden mellan olika delar av riskerar att skapa ökade klyftor mellan människor och regioner. En av regeringen tillsatt parlamentarisk kommitté, med uppgift att lämna förslag om den framtida inriktningen och utformningen av den svenska regionalpolitiken, lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2000:87). Betänkandet har remissbehandlats och regeringen avser att lägga fram en proposition för . Regeringen har föreslagit att sjöfartsstödet skall utvidgas , dock . Framtidens arbetsmarknad kommer att ställa allt större krav på ett livslångt lärande. Regeringen bereder ett utredningsförslag om individuellt kompetenssparande. Utgångspunkter för regeringens arbete i arbetstidsfrågan är att det är angeläget att korta arbetstiderna och att öka individernas inflytande över arbetstidens förläggning. Frågan är föremål för en parlamentarisk utredning. 1.5.1 Den demografiska utmaningen står inför stora demografiska förändringar. Enligt senaste prognos beräknas antalet personer vara 700 000 fler än . En ökad medellivslängd är ett uttryck för god hälsa och bra levnadsvillkor. Problemet är emellertid att antalet personer i yrkesverksamma åldrar kommer att vara 100 000 färre. Tabell 1.8 befolkning 1970-2030 Tusental personer Antal Förändring 1970-2000 Förändring 2000-2030 2047 -78 -22 20-64 5208 474 -97 Över 65 1531 417 718 Totalt 8786 813 598 Källa: Det är en stor skillnad jämfört med utvecklingen . Personer svarade då endast för hälften av befolkningsökningen. En ökad andel äldre i förhållande till dem som är i arbetsför ålder påverkar möjligheterna att upprätthålla de offentliga välfärdssystemen i form av t.ex. pensioner, sjukvård och äldreomsorg. fanns det på 100 personer i åldern , 24 personer som är . hade det ökat till 29 personer. väntas det öka till 44 personer .