prop · GP0353 · 2001-11-07 00:00:00 — så länge som röstkortet inte har skickats ut till väljaren. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Enligt ombudsmän () är det ett problem att förslaget inte motverkar att en person med dubbelt medborg- arskap skulle kunna rösta i båda sina hemländer. vill, i an- slutning till diskussionen om den risk för dubbelröstning vid val till Eu- ropaparlamentet som föreligger genom att en unionsmedborgare kan an- mäla sig för röstning både i det land där han är medborgare och i det där han är bosatt, peka på det tillkommande problem som dubbelt medbor- garskap kan leda till genom att medföra en möjlighet till trippelrösträtt i båda medborgarländerna och i ett tredje bosättningsland. av att informationsutbytet mellan EU-staterna inte tycks fungera till- fredsställande och risken för trippelröstning, kan det enligt hovrätten finnas skäl att i lämpligt sammanhang ytterligare utreda förutsättningarna för unionsmedborgares rösträtt vid val till . Skälen för regeringens förslag: Inte bara svenska medborgare utan också unionsmedborgare som har rösträtt och är bosatta i har möjlighet att rösta här i landet vid val i . dock att unionsmedborgare som på detta sätt önskar utöva sin rösträtt i anmäler till skattemyndigheten eller som föreslagits ovan (av- snitt 8.2) att han eller hon önskar bli upptagen i den Liknande anmälningsförfaranden tillämpas vid val till i hela unionen. Det innebär således att utlands- svenskar kan anmäla sig för att rösta i valet i det land inom unionen där de är bosatta. Med en sådan ordning blir det i praktiken möjligt att bli upptagen både i den svenska röstlängden och i bosättningslandets röst- längd och på så sätt få dubbel rösträtt. Enligt artikel 13 i direktiv /109/EG skall alla medlemsstater utbyta information om röstberättigade, bl.a. för att hemstaten i enlighet med sin nationella lagstiftning skall kunna vidta lämpliga åtgärder för att säker- ställa att dess medborgare inte röstar mer än en gång. I vallagen har detta uttryckts på så sätt att skattemyndigheten () ge- nast skall rätta röstlängden om en myndighet i någon annan medlemsstat meddelar att en person som har rösträtt och som finns upptagen i röst- längd här i landet redan har avgett en röst i ett val till . Bestämmelsen i vallagen har överförts oförändrad från den tillfälliga Prop. 2001/02:53 lag som gällde för det svenska valet till (SFS Vid val till fick underrät- telser om totalt 6 374 svenska medborgare bosatta utomlands som anmält sig till röstlängden i sitt bosättningsland. Inga underrättelser erhölls från och . Från , , och Grek- land fick underrättelser först sedan verket fastställt den svenska röstlängden. Detta gällde 2 277 personer. Från övriga åtta med- lemsländer fick sena underrättelser i 341 fall. Samman- taget innebar detta att 2 618 personer som borde ha granskats inte kunde granskas. Av de 3 756 granskade personerna var folkbok- förda i och därmed automatiskt upptagna i den svenska röstläng- den. Eftersom de inte kan tas bort från den svenska röstlängden fick de dubbel rösträtt i valet. kunde inte identifieras med hjälp av befintliga register och fick därmed också dubbel rösträtt. Totalt 6 374 anmälningar resulterade således i 3 420 strykningar. Tidpunkten för när anmälan skall göras varierar mellan medlemsstat- erna. Vid val till varierade tiderna från till . För svenskt vidkommande är det angeläget att anmälan sker före det datum då röstlängderna fastställs och röstkorten skickas ut till väljarna. Det har inte ansetts möjligt att ta tillbaka rösträtten från den som redan har fått sitt röstkort för det svenska valet. Detta innebär att svenskar som har anmält sig för att rösta i medlemsländer som fastställer röstlängden/rösträtten vid en senare tid- punkt än , alltid får dubbel rösträtt. Problemet med dubbel rösträtt har sin grund i det förhållandet att en unionsmedborgare enligt artikel 4 i direktiv /109/EG kan välja om han eller hon vill utöva sin rösträtt i medborgarskapslandet eller bosättningslandet. En lösning vore att avskaffa valmöjligheten och i stället föreskriva att unionsmedborgare bara skall kunna tas upp i röstlängden i bosättningslandet. Detta förutsät- ter dock en ändring av direktiv /109/EG. Problemet kan därför inte lösas inom ramen för detta lagstiftningsärende. Vilka förutsättningar bör då under nu angivna omständigheter gälla för att få stryka någon ur svensk röstlängd? Alternativen är i princip två. Det ena är att det är tillräckligt för strykning redan att personen i fråga har anmält sin önskan att rösta i ett annat medlemsland. Det andra är att per- sonen i fråga måste ha tagits upp i röstlängden i ett annat medlemsland. Regeringen förordar det senare alternativet. Att stryka någon enbart på grundval av en anmälan skulle kunna få till följd att vederbörande över huvud taget inte får rösträtt i valet. För att få stryka någon ur den svenska röstlängden måste det således vara klarlagt att personen i fråga har röst- rätt i ett annat medlemsland. Därutöver måste enligt regeringens mening ytterligare ett villkor gälla för strykning, nämligen att röstkortet inte har skickats till personen i fråga. En sådan begränsning innebär visserligen att det inte helt kan undvikas att vissa personer får dubbel rösträtt, men bara i de fall en medlemsstat fastställer rösträtten (röstlängden) senare än i . Det problemet kan dock inte lösas i detta sammanhang. 9.1Valsedlarnas utformning och innehåll, m.m. Regeringens bedömning: Valsedlarnas utformning bör inte ändras. Regeringens förslag: Begreppet partimarkerade valsedlar skall er- sättas med partivalsedlar. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: i anser att valsed- larna inte bör göras större. anser att syn- skadades behov måste beaktas vid utformningen av valsedlar och att det inte räcker med att de är hänvisade till ett framtida system med röst- ning via Internet. Enligt är det beklagligt att utred- ningen inte beaktat de synskadades och rörelsehindrades behov av större text och därmed större rutor för markering vid personval på valsedlarna. och Samhälle menar att valsedelns utformning bör tillgodose de behov som väljare med vissa funktionshinder har. Syn- skadades anför att valsedlarna måste utformas med hänsyn till de synskadade och att stilstorleken bör vara större än . Däremot bör inte färgerna ändras. I sitt yttrande över rådets betänkande (SOU 1999:136) föreslog Riks- skatteverket att begreppet partimarkerade valsedlar ersätts med partival- sedlar. Skälen för regeringens bedömning och förslag: Valsedlarnas ut- formning och innehåll får betydelsefulla konsekvenser i flera hänseen- den, inte bara för sammanräkningsförfarandet utan också för hur många kandidatnamn det går att ha på varje sedel och för att den som röstar inte skall missta sig när han eller hon markerar sin personröst eller kunna skilja valsedlarna åt för de olika valen. Grundläggande bestämmelser om valsedlars utformning och innehåll finns i 6 kap. 25 §§ vallagen. Där anges bl.a. att valsedlar skall vara lika till storlek och material samt vilka färger de skall ha. Det finns ingen bestämmelse i vallagen som uttryckligen reglerar vil- ket format en valsedel skall ha. Formatet följer i stället indirekt av be- stämmelserna i 8 kap. vallagen om att röstningen skall ske med använd- ande av kuvert. Det finns enligt dessa bestämmelser tre kuverttyper valkuvert, ytterkuvert för budröstning och fönsterkuvert. Valkuvert skall vara utformade på ett sådant sätt att färgen på den valsedel som väljaren lagt i kuvertet kan ses utan att valhemligheten avslöjas. En sådan ordning med enhetliga kuvert förutsätter i sin tur att till formatet standardiserade valsedlar används. Den nu redovisade ordningen om valkuvert och val- sedelns utformning har i allt väsentligt tillämpats sedan valet . Valsedeln har formatet A 6. Det finns inte någon bestämmelse i vallagen om det högsta antal namn som får finnas på en valsedel. Frågan om en maximiregel diskuterades i samband med tillkomsten av vallag (se prop. 1972:105 s. 127). Det ansågs då som en lämpligare ordning att partierna själva bestämmer hur många namn de vill föra fram på varje valsedel inom den givna ut- rymmesramen. Formatet A 6 innebär således att ett givet utrymme står till förfogande för den text som enligt vallagens bestämmelser skall re- spektive får finnas på en valsedels båda sidor. För att inte valsedeln skall bli alltför svårläst och utrymmet för marker- ingen skall bli för litet och därmed riskera att väljaren markerar fel har den centrala valmyndigheten verkat för att antalet namn på valsedeln skall vara högst 60, med som mest 2728 namn på framsidan och 3233 namn på baksidan. Det är också synpunkter som partierna har ställt sig bakom. Införandet av personröstningen har emellertid hos partierna medfört ett minskat behov av att ha flera valsedlar med olika kandidatordningar men ett ökat intresse av att ha fler kandidatnamn på valsedlarna. Med person- valet är det av naturliga skäl av större intresse för väljarna att kunna ta del av namnen . Partierna har i diskussioner med den centrala valmyndigheten framställt önskemål om att man i vissa fall har behov av att kunna ha upp till 75 kandidater på en valsedel, vilket också tidigare var det maximala antalet namn som rymdes på en valsedel. Bakgrunden till detta önskemål är att partierna företrädesvis vid valen till kommun- fullmäktige har samma valsedel för samtliga valkretsar i kommunen (en enda lista för samtliga av partiets anmälda kandidater). Skälen för en sådan åtgärd kan variera, men som regel är det fråga om att ett parti vill försäkra sig om att vissa prioriterade kandidater blir invalda. I de fall ett parti kan få mer än 40 mandat kommer, med hänsyn till behovet av att kunna utse ersättare m.m., 60 kandidater inte alltid att räcka till. I dessa fall har den centrala valmyndigheten genom att gå ned i teckenstorlek och minska radavståndet kunnat tillmötesgå partiernas önskemål om fler kandidater än 60 på en valsedel. Konsekvensen av de båda åtgärderna har blivit en betydligt tätare text som i vissa fall gjort det svårare för den som är synskadad eller av andra skäl har nedsatt syn att utan hjälp kunna mar- kera personrösten i rutan framför kandidatens namn. Olikfärgade valsedlar infördes för att underlätta övergången till en ordning med en gemensam valdag (prop. 1969:148 s. 69). har för val till använts gula, för val till landstingsfullmäk- tige blå och för val till kommunfullmäktige vita valsedlar. Vilka färger som avses med beteckningarna gult och blått anges inte i vallagen. Den centrala valmyndigheten bestämmer i vilka färger valsedlarna skall fram- ställas. Kombinationen gult/blått hade valts mot bakgrund av den i förhållande till andra tänkbara färgkombinationer hade bäst särskiljbarhet i förening med god identifierbarhet för färgsinnesdefekta iakttagare (1967:27 s. 156 och 158). Vidare måste vid bestämmandet av färg hänsyn tas till att åldersförändringar av det gula och det blå papperet inte får vara syn- bara. Valsedlar skall kunna hållas i lager och utsättas för ljus utan att blekas. Vidare skall trycket kunna läsas mot färgen. Valsedlarnas färg är av avgörande betydelse för den som har en ned- sättning i synförmågan att utan hjälp från annan kunna utöva sin rösträtt. och Samhälle har i en skrivelse till centrala valmyn- digheten framfört önskemål om klarare färger på val- sedlarna och ett tryck som är lättläst mot den färgade bakgrunden. Till grund för skrivelsen ligger uppgifter från valförrättare om att pastell- färgade valsedlar försvårar för många människor, särskilt äldre med ned- satt syn, att skilja valsedlarna åt, och att dessa därför inte kunnat rösta utan hjälp från valförrättare. Enligt utredningen har även Hjälpmedelsin- stitutet framfört liknande synpunkter på färgvalet för läsbarheten, speci- ellt när det gäller den blå färgen. De problem som belysts har sin grund i rätten att kandidera i flera valkretsar. En begränsning av den rätten skulle lösa problemet med val- sedlarnas storlek och ett stort antal kandidater. Något behov av att ha fler kandidater än 60 på en valsedel skulle knappast uppkomma om en sådan begränsning infördes för samtliga val. Rådet har för riksdagsvalet före- slagit att en kandidat bara bör kunna kandidera i en valkrets. Förslaget behandlas nedan i avsnitt 12.2. Även med beaktande av vad som anförs där anser regeringen att valtekniska och valadministrativa förhållanden gör att det inte går att föreslå någon absolut regel om det högsta antal namn som får finnas på en valsedel. En väg att tillmötesgå partiernas önskemål om att få plats med fler namn på valsedeln utan att behöva gå ifrån den textstorlek och texttäthet som följer av den rekommendation som tillämpas , är att ta bort vis- sa av uppgifterna på valsedeln. Detta skulle dock inte ge mer än ett begränsat tillskott. Skall ända upp till 75 namn kunna finnas på en valsedel, måste valsedlarna göras större. Annars riskerar gruppen väljare som inte själva kan göra i ordning eller lämna sin röst på föreskrivet sätt att öka. I praktiken kan det innebära att valhemligheten går förlorad för dessa väljare. Som framgått ovan är det storleken på valkuvertet som bestämmer vil- ket format en valsedel skall ha. Detta innebär vissa begränsningar för valsedelns format. Ett alternativ vore att använda en valsedel som är dubbelt så stor som den nuvarande. Det skulle innebära att valsedeln måste vikas. Detta skulle enligt regeringens bedömning på ett negativt sätt påverka inte bara hanteringen vid röstningen utan också den prelimi- nära rösträkningen och den slutliga sammanräkningen. Det merarbete som krävs för att veckla upp vikta valsedlar medför nämligen att sam- manräkningen av rösterna kommer att ta i anspråk om inte yt- terligare resurser skjuts till. Vidare skulle papperskostnaden fördubblas. Också kostnaderna för tryckning skulle öka. Enligt regeringens bedömning står de fördelar som en större valsedel skulle kunna ge inte i rimlig proportion till de nackdelar som uppkom- mer. Valsedelns storlek bör därför inte ändras. Färgat papper utnyttjas som stödjande information i kombination med klartext och en grafiskt starkt markerad symbol. Det har aldrig varit tank- en och det har heller inte ansetts möjligt att enbart med hjälp av fär- gat papper särskilja de olika valsedlarna åt. Som framgått ovan har det vid valet av färg och färgkombination tagits särskild hänsyn till att färgerna skall ha en så god särskiljbarhet och iden- tifierbarhet som möjligt för färgblinda. Att ändra på färgvalet och färg- kombinationen för att tillgodose de särskilda behov synskadade har låter sig därför inte utan vidare göra. Det skall också framhållas att en förut- sättning för att kunna göra i ordning sin röst på föreskrivet sätt är att väljaren, oavsett om färgat eller vitt papper används, kan läsa klartexten på valsedeln vid valet av parti och vid markeringen av personrösten. Kan han eller hon inte göra det får någon anlitas som hjälper väljaren vid röstningen, t.ex. valförrättaren eller röstmottagaren. låta ett bud lämna rösten, sedan han eller hon i sin bostad fått hjälp vid själva röstningen för val av parti och för att markera personrösten. När det gäller röstningsförfarandet för synskadade väljare har Riks- skatteverket i samråd med () sett över vil- ka åtgärder som kan vidtas för att underlätta förfarandet. Till valet togs i samarbete med SRF fram ett särskilt valmaterial som kunde läsas i punktskrift. Materialet bestod av ett ytterkuvert med separata ku- vert med en partimarkerade valsedel för vart och ett av de åtta största partierna och blanka valsedlar (totalt 27 kuvert per väljare). Innehållet fanns angivet i punktskrift utanpå kuverten. Väljaren kunde därmed ta ut en valsedel för varje val och lägga in i ordinarie valkuvert vid röstningen i vallokal eller på posten. Varje försändelse innehöll också ett särskilt in- formationsblad. Materialet skickades till de synskadade som enligt SRF:s register läste punktskrift. Materialet sändes också till varje länsstyrelse och distribution efter begäran. Landets taltidningar fick också information. Distributionen har därefter ytterligare utökats till att omfatta länsbibliotekens inläsningstjänst. Vidare har en ljudkassett framställts med texten från väljarbroschyren. De åtgärder som redovisats ger synskadade möjligheter att utan in- syn från någon annan person rösta på ett parti. De löser dock inte de pro- blem som uppkommit för synskadade genom de nya reglerna om person- röstning. Den centrala valmyndigheten har års val lagt ut varje typ av valsedel med kandidatnamn på Internet för att väljarna före valtillfället kunna ta del av kandidatordningarna. Modern teknik skulle därmed kun- na hjälpa synskadade att läsa kandidatnamnen. Det är dock inte möjligt att göra en utskrift av valsedeln, markera personrösten och använda ut- skriften vid röstningen. Enligt vallagens bestämmelser får nämligen bara valsedlar som den centrala valmyndigheten tillhandahåller användas och valsedlarna skall vara lika till storlek och material. Bestämmelsen är till skydd för valhemligheten inte bara vid röstningen utan också vid röst- räkningen i vallokalen. Det är givetvis inte tillfredsställande att synskadade inte utan insyn från annan kan personrösta. Utredningen har dock bedömt att detta genom röstning via Internet kommer att bli möjligt även för synskadade. I avvaktan på att en sådan ordning införs har utredningen inte velat förorda en lösning som tillåter röstning med valsedlar som väl- jaren själv skrivit ut via Internet. Varken SRF eller har kunnat se några möjligheter att med bibehållen valhemlighet person- rösta utan hjälp. I stället har man föreslagit att auktoriserade röstmed- hjälpare skall införas. Från har man sagt att det knappast var tänkbart att förrän röstningen görs teknisk för alla att åstadkomma något för synsvaga utan åsidosättande av valhemligheten. Mot bakgrund av det anförda finner regeringen att någon förändring av valsedlarnas utformning inte bör föreslås . Vad slutligen beträffar begreppet partimarkerade valsedlar har Riks- skatteverket anfört följande. Begreppet användes första gången i ett del- betänkande av valtekniska utredning (SOU 1971:72). Sådana valsedlar skulle, enligt utredningen, språkligt sett skilja sig från övriga valsedlar, nämligen hålmarkerade eller maskinläsbara valsedlar (med kandidatnamn) och blanka valsedlar (då benämnda ifyllningsvalsedlar). De valsedlar som föreslogs av utredningen kom aldrig att tillverkas. 2001/02:53 greppet partimarkerade valsedlar infördes ändå vallag och har oförändrat förts över till den nu gällande lagen. har se- dan använt begreppen namnvalsedlar, partivalsedlar och blanka valsedlar och anser mot den nu angivna bakgrunden att begreppet parti- markerade valsedlar bör ersättas med partivalsedlar. Regeringen ansluter sig till förslag. Regeringens bedömning: Ett tillskrivet namn på en valsedel med en- dast partiets namn bör inte räknas som en personröst även om det till- skrivna kandidatnamnet har anmälts av partiet. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att slutsatsen att till- skrivna namn på valsedlar även fortsättningsvis bör betraktas som obe- fintliga kanske bör prövas igen. anser att det bör vara möjligt att på en valsedel skriva till en anmäld kandidat, så att även den väljare som inte har tillgång till valkretsens valsedlar kan personrös- är av uppfattningen att väljare rent princi- piellt bör kunna skriva till en kandidat på en partimarkerad valsedel för ett parti som har skyddat sin partibeteckning. Detta medför å andra sidan att sammanräkningen blir besvärligare. Saken kan enligt förbundet dock få sin lösning när röstning via Internet kan bli verklighet. vad utredningen har förordat bör någon ändring därför inte ske . Skälen för regeringens bedömning: Den fria nomineringsrätten inom valsystemet har tidigare inneburit att väljarna kunnat fritt komponera egna namnvalsedlar genom att stryka eller lägga till kandidater på val- Genom personvalsreformen års val begränsades denna frihet i nomineringsfrågan genom införandet av en ordning där samtliga kandidater skall anmälas för partier som valt att registrera sin För de partier som registrerat partibeteckning och an- mält kandidater gäller att tillskrivna namn inte beaktas vid sammanräk- Rösten som sådan tillgodoräknas dock alltid partiet och de av partiet nominerade och anmälda kandidaterna räknas alltid. För partier som inte anmält kandidater gäller dock den fria nomine- Om ett parti har registrerat partibeteckning och anmält kandidater skall detta framgå av valsedeln för att väljarna skall veta att tillskrifter av namn på en sådan valsedel inte beaktas. På valsedlar där ingen sådan upplysning lämnas beaktas tillskrivna namn. Strykningar av namn på valsedlar beaktas inte i något fall vid samman- Rådet har anfört att en viktig orsak till att sammanräkningsarbetet fun- bra var att tillskrivna namn inte beaktades (SOU 1999:136 s. 148 f.). Trots detta anför rådet att det kan finnas skäl att undersöka möjligheten att på partimarkerade valsedlar för partier som har skyddat sin partibeteckning skriva till ett namn som har anmälts av partiet och att ett sådant tillskrivet namn skall beaktas som en personröst. Den nuvarande ordningen infördes så sent som och har tilläm- Prop. 2001/02:53 pats endast vid två val val och val till Europaparla- När möjligheten att skriva till namn på valsedlarna begränsades framhölls att det endast i mycket speciella fall kunde förekomma att det tillskrivna namnet skulle komma att påverka utgången av valet. Även i det nuvarande valsystemet finns det i praktiken bara en situation där ett tillskrivet namn skulle kunna vara motiverat som ett uttryck för en per- sonröst. Det är när väljaren vid röstningen inte har tillgång till en namn- valsedel. Den situationen kan uppkomma när väljaren av någon anled- ning inte kan rösta på valdagen i sin vallokal. Detta har bl.a. inneburit att i och för sig korrekta personröster i den meningen att den av väljaren nominerade kandidaten kandiderar i valkretsen i fråga inte beaktats, vilket kan upplevas som otillfredsställande. Att tillåta en ordning där ett tillskrivet namn beaktades för de regist- rerade partierna skulle emellertid innebära sämre förutsättningar för en korrekt och snabb sammanräkning. Det måste kontrolleras om varje till- skrivet namn är anmält. Därtill kommer också vid oklarheter, t.ex. vid felstavningar, angivande av smeknamn m.m., att bedömningar behöver göras om namnet kan godtas som personröst. Vidare måste för dessa röster kandidatens personnummer tas fram och anges på ett särskilt registreringsformulär. Det saknas närmare uppgifter om i vilken omfattning tillskrifter före- kommer på partimarkerade valsedlar. Om möjligheten öppnas får man dock räkna med att förfarandet kommer att öka. Att tillskrifter inte är särskilt vanliga kan i viss mån förklaras av att det i valinformationen till väljarna uttryckligen sägs att tillskrifter inte kommer att beaktas. Trots de påfrestningar på sammanräkningsförfarandet som det skulle innebära att beakta tillskrivna namn, har utredningen från valmyndighe- terna inhämtat att dessa skulle kunna klara en sammanräkning inom de enligt lag gällande tiderna med den nivå som de tillskrivna namnen hade vid de senast genomförda valen. Det finns således, om andelen tillskrivna namn inte ökar, tekniska och administrativa förutsättningar för att öppna för att ett tillskrivet namn beaktas även för partier som registrerat partibe- teckning och den tillskrivna kandidaten är anmäld. Det skall dock fram- hållas att detta leder till att sammanräkningsförfarandet drar ut något . En sådan ordning strider således mot strävandena att hålla nere tiden för sammanräkningen. Som tidigare framhållits kan också förutses att antalet tillskrivna namn skulle öka om väljarna visste att de beaktades.