prop · GP037 · 2001-09-28 00:00:00 — Programmet kan ses som ett sätt att dokumentera viktiga inriktningsbeslut som samverkansorganet beslutar om. Kommuner och landsting får överlåta uppgifter till ett kommunalförbund. En kommun eller ett landsting får dock enligt kommunallagen (2 kap. 1 §) inte handha sådana uppgifter som enbart ankommer på staten, en annan kommun, ett landsting eller någon annan. Detta gäller även ett kommunal- förbund och rent statliga uppgifter kan därför inte ingå i kommunal- förbundets uppgifter om det inte finns lagstöd för detta. är dock oförhindrat att ta upp samverkansfrågor som rör länets utveckling och där staten eller annan part förväntas medverka med resurser, beslut eller genomförandeaktiviteter. Överläggningar med andra parter Innan programmet läggs fast inom områden där staten förväntas bidra med resurser eller beslut är det naturligt att det kommunala samverkansorganet överlägger med staten. Motsvarande torde också gälla verksamheter där näringsliv, organisationer och andra aktörer förutsätts delta eller bidra till programmets genomförande. När staten skall överlägga med samverkansorganet i en fråga som behandlas i programmet har staten möjlighet att begära det underlag som krävs för att kunna ta ställning till om staten kan medverka på det sätt som förutsätts. Preciseringar i fråga om underlagets innehåll och form får då anges i det specifika fallet. Redan nu kan förutses att vissa anvisningar kommer att finnas för hur tillväxtprogrammen skall utformas för att få viss enhetlighet i struktur och innehåll. Samverkansorganet bör samråda och samverka med organisationer och näringsliv i länet. Det är angeläget att samverkan inom länet mellan olika parter fungerar bra. Formerna för detta kan variera liksom de frågor som man samverkar kring. Att samverkansorganet har denna uppgift hindrar inte att staten har direkta kontakter med företrädare för näringsliv och organisationer i en enskild fråga. När programmet är fastställt skall samverkansorganet samordna utveck- lingsinsatser i länet för genomförande av programmet och därvid samverka med kommuner och landsting samt berörda statliga myndigheter. Det finns också möjlighet att i särskild lagstiftning reglera samverkansorganets ansvar och beslutskapacitet i en enskild fråga om sådant behov skulle uppkomma. Länsplaner för regional transportinfrastruktur Samverkansorganet föreslås få i uppgift att fastställa länsplanerna för regional transportinfrastruktur efter samråd med . Den nu- varande ordningen för planeringen av den regionala transportinfra- strukturen fastställdes av (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174). Genom propositionen (1996/97:36) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning överfördes i för- sökslänen ansvaret för att besluta om länsplanen till självstyrelseorganet. I övriga län har ansvarat för fastställande av planerna. I länsplanen görs en prioritering av de åtgärder för regional transport- infrastruktur som skall genomföras i länet. De formella besluten om investering och genomförande fattas av och . Verk- samheten regleras av förordning (1997:263) om länsplaner för regional transportinfrastruktur. Vissa förutsättningar för kommande planeringsperiod redovisar regeringen i en proposition om infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem. Regionala tillväxtavtal regionala tillväxtprogram Regeringen har i propositionen Regional tillväxt för arbete och välfärd (prop. 1997/98:62, bet. 1997/98 :AU11, rskr. 1997/98 :204) redovisat att regionala tillväxtavtal utgör det huvudsakliga instrumentet för att genomföra den regionala näringspolitiken. Avtalen syftar till att åstadkomma en bättre samverkan mellan de olika organ som arbetar med tillväxt och sysselsättningsfrämjande åtgärder på lokal, regional och central nivå och de skall utarbetas i ett brett partnerskap. I de fyra försökslänen samordnas arbetet med tillväxtavtalen av självstyrelseorganen och i övriga län av . I propositionen En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4) presenterar regeringen mål och förslag om åtgärder inom den nya regionala utvecklingspolitiken. I propositionen redovisar regeringen förslag som innebär ett ökat regionalt ansvarstagande för den regionala utvecklingen samt en tydligare nationell politik med ökad kunskap om regionala förutsättningar. De regionala tillväxtavtalen förlängs till och med . Nästa programperiod inleds som namnet ändras till regionala tillväxtprogram eftersom det inte är fråga om juridiskt bindande avtal mellan parter. När det finns ett samverkansorgan i länet bör samverkansorganet svara för sekretariatet för arbetet. Detta regleras dock inte i lagstiftning utan ligger inom ramen för regeringens verkställande ansvar. Samverkansorganet får således ansvar för att samordna arbetet och samla det regionala partnerskapet för framtagande av det regionala tillväxt- programmet. De program som samverkansorganet utarbetar förutsätts stämmas av mot partnerskapet. De regionala tillväxtprogrammen har stor betydelse för det samlade nationella tillväxtarbetet. De har också stor betydelse för en hållbar regional utveckling. Nuvarande tillväxtavtal har tagits fram i respektive län av partnerskapet och därefter överlämnats till regeringen. av innehållet i avtalen har inte skett från statens sida. generationen av tillväxtprogram, som avses gälla , bör ett mer utvecklat samspel ske mellan dem som arbetar fram tillväxtprogrammen och den nationella nivån. Programmen bör också utvecklas i samarbete med , vars miljömålsarbete bör beaktas för att programmen skall kunna bidra till en hållbar regional utveckling. får prövas i det fortsatta arbetet. Med den nya ansvarsfördelningen följer en mer renodlad roll för att verka utifrån den grundläggande uppgiften att vara statens regionala företrädare med ett tydligt ansvar inför och landshövdingen kommer tillsammans med andra statliga sektorsföreträdare att vara statens företrädare i över- läggningar med samverkansorganet om tillväxtprogrammets innehåll ut- ifrån ett statligt helhetsperspektiv. Tillväxtprogrammen avses utarbetas av ett partnerskap vad gäller inrikt- ning, prioritering, åtgärder och tidsplaner. De formella besluten om finansiering får respektive part svara för. i de län där samverkansorgan inte övertagit uppgiften, beslutar om det samlade förslaget till tillväxtprogram. därefter behöva göras med hänsyn till statliga nationella intressen. Regeringen kan därefter godkänna tillväxtprogrammet. vid behov, ge uppdrag till statliga myndigheter för att underlätta genomförandet av tillväxtprogrammet. De program för regional utveckling som samverkansorganet utarbetar skall enligt lagförslaget beaktas av alla myndigheter som driver verksamhet i länet, t.ex. länsarbetsnämnd, , universitet och högskolor samt Detta gör det extra angeläget att programmen har prövats utifrån de nationella mål som skall styra den statliga förvaltningens verk- Sammantaget får alltså samverkansorganet stora möjligheter att påverka statlig verksamhet inom alla områden som utvecklingsprogrammet Statliga medel som samverkansorganet får beslutsrätt över Statliga medel för regional utveckling finns avsatta inom anslaget 33:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder inom utgiftsområde 19. kan användas för stöd till företag och kommersiell service, till finansiering av projekt samt för projekt inom ramen för genomförande av tillväxtavtal och EG:s strukturfondsprogram. av utfallet för visar att totalt för riket fattades beslut om cirka 220 miljoner i regional projektverksamhet, exklusive medel för medfinansiering Självstyrelseorganen har i försökslänen fått vissa av staten delegerade befogenheter att besluta om statliga kultur- och regionalpolitiska medel (se De har vid beslut om dessa medel haft att iaktta de statliga regler som finns i s.k. villkorsbeslut och förordningar om hur dessa medel Självstyrelseorganens verksamhet har dock inte varit före- mål för statlig revision eftersom de är kommunala organ. har dock skett av auktoriserade revisorer. I nu föreslagen lagstiftning ges samverkansorganet befogenhet att besluta Prop. om vissa medel för regional utveckling. I propositionen En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4) redovisar regeringen vissa principiella utgångspunkter vad avser finansiering och fördelning av statliga medel för regional utveckling. avsikt att samverkansorgan i de län som inte är försökslän, får befogenhet att besluta om statliga medel för regional projektverksamhet. Avsikten är att samverkansorganen skall kunna besluta om ungefär motsvarande belopp som totalt användes för regional projekt- verksamhet i samtliga län. Finansiering avses ske från anslaget för All- männa regionalpolitiska åtgärder. Dessa medel kan användas relativt fritt för olika projekt som är motiverade för att stimulera en hållbar utveckling i Användningen av dessa medel bör styras utifrån lokala och regionala Medlen kan exempelvis användas för att finansiera olika typer av utvecklingsfrämjande åtgärder. I de nuvarande försökslänen har självstyrelseorganen befogenheter att besluta om vissa regionalpolitiska medel. tilldelas självstyrelseorganen i form av ett samlat belopp. Det är sedan upp till självstyrelseorganet att göra en fördelning av hur dessa medel används mellan olika ändamål som projektverksamhet, företagsstöd och med- finansiering av EG:s strukturfondsprogram. förordningar, direktiv och villkorsbeslut som gäller även för själv- Vissa långsiktiga åtaganden för hur dessa medel skall användas har gjorts i försökslänen. bedömningen att samverkansorganen i de nuvarande försökslänen under nästkommande mandatperiod skall ha samma beslutanderätt om medel för regional utveckling som . Liksom under nuvarande försöksverksamhet gäller att aktuella statliga förordningar och direktiv skall iakttas av Det kommer att göras en utvärdering av hur detta försök med hantering av bl.a. företagsstödet har fungerat i praktiken. I försökslänen får de nuvarande självstyrelseorganen bevilja statliga landsbygdslån upp till en viss beslutsram. Motsvarande rätt överförs till samverkansorganen i dessa län. Även på detta område skall statliga för- ordningar styra beslutsfattandet på samma sätt som gäller under försöks- Den i försöksverksamheten ingående uppgiften att besluta om fördelning av kulturbidrag skall återföras till när försöksverk- Regeringen vill emellertid betona att i ett län där ett kommunalt samverkansorgan finns öppnas möjligheter för staten att över- lägga med kommunsektorn i alla frågor där samverkansorganet eller staten ser fördelar med ett utvecklat regionalt samarbete. kulturområdet utgör en viktig del i regionalt utvecklingsarbete. är att utveckla samspelet mellan de statliga, regionala och kommunala insatserna i syfte att slå vakt om en nationell kulturpolitik, främja kulturell mångfald och geografiskt jämlik fördelning av kultur- skall också öka sitt deltagande i pågående regionala processer genom samråd och samverkan. denna samverkan mellan statliga och kommunala organ bör enligt regeringen kunna tas tillvara i det fortsatta arbetet. Detta ger ett regionalt inflytande över hur statliga kulturbidrag används i länet och ger också möjlighet till samplanering med de bidrag som ges av kommuner och landsting för samma ändamål. I det nya systemet med samverkansorgan bör enligt regeringens bedömning statliga organ besluta om företagsstöd och stöd till kommersiell service i de län som inte är försökslän. Skälet till detta är att dessa beslut kräver ett nationellt perspektiv för att fastställda nationella mål i fråga om konkurrens, näringlivspolitik och likformighet skall säkerställas. Regeringen vill i sammanhanget markera vikten av att en noggrann nationell uppföljning av resursernas användning säkerställs. Staten ansvarar för att avsatta resurser används för avsett ändamål och att uppföljning sker mot de av fastställda målen. Samverkansorganet har möjlighet att söka strukturfondsmedel för genom- förande av olika åtgärder. De formella besluten om disposition av struktur- fondsmedel fattas avseende mål 1 och mål 2 av en strukturfondsdelegation med av regeringen utsedda representanter från berörda län. Strukturfondsdelegationens huvudsekretariat ligger hos de länsstyrelser som regeringen har utsett att vara s.k. förvaltningsmyndighet enligt förordningen (1999:1424) om strukturfonder. Beredning av ansökningar om bidrag görs dock i de län där verksamheten bedrivs. Beslutsförslagen föredras sedan för strukturfondsdelegationen, som har att fatta beslut om stöd från strukturfonderna. I de län där det finns ett samverksansorgan bör huvudprincipen vara att detta organ har hand om beredningen av ansökningar enligt samma modell som gäller för t.ex. län i Mål 2 Södra. Detta bör ge goda möjligheter till inflytande från samverkansorganet över hur strukturfonds- medlen används. 7.3Det regionala utvecklingsprogrammets påverkan på statliga myndigheters verksamhet Regeringens förslag: Ett fastställt program för länets utveckling skall, om det inte finns särskilda skäl, beaktas av alla statliga myndigheter som bedriver verksamhet i länet. Statliga myndigheter skall inom sina verksamhetsområden lämna samverkansorganet i länet det biträde som det behöver för genomförandet av utvecklingsprogrammet. Statliga myndigheter skall också löpande informera samverkansorganet om sin verksamhet. förslag: Motsvarande formuleringar finns i lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning och har bibehållit dessa i förslaget till förlängd försökslagstiftning. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte redovisat synpunkter på Prop. 2001/02:7 förslaget i denna del. Skälen för regeringens förslag: Ett program, som fastställts efter över- läggningar med företrädare för staten, skall beaktas av statliga myndigheter som bedriver verksamhet i länet. Skyldigheten att beakta programmet gäller bara inom de områden där den statliga myndigheten har en hand- lingsfrihet. En statlig myndighet måste i första hand följa de mål och direktiv som gäller för myndigheten. En förutsättning är vidare att utveck- lingsprogrammet inte står i strid med nationella intressen eller ekonomiska restriktioner för berörd myndighet. Det är också viktigt att den akademiska friheten inom universitet och högskolor respekteras. Att ett program fast- ställts innebär heller ingen inskränkning i möjligheten att senare göra en eventuell prövning av enskilda åtgärder enligt relevant lagstiftning. Genom ett väl förankrat program öppnas dock möjligheten för sam- verkansorganet att påverka myndigheter och regeringens beslut inom många områden utan att någon formell beslutskraft överförs från staten till samverkansorganet. Regionala tillväxtprogram som godkänts av regeringen kommer att omfattas av bestämmelsen, men även program vid sidan av tillväxt- programmen omfattas. Statliga myndigheter skall informera samverkansorganet om sin verk- samhet och inom sina verksamhetsområden lämna samverkansorganet i länet det biträde som det behöver för genomförandet av utvecklings- programmet. Det kan handla om att tillhandahålla uppgifter i form av analyser och sammanställningar, delta i beredningsprocesser och liknande. 7.4 Finansiering av samverkansorganets verksamhet Regeringens bedömning: Staten bör finansiera vissa administrations- kostnader för det kommunala samverkansorganet som hör samman med programarbete, hantering av regionala utvecklingsmedel, statliga krav på uppföljning och utvärdering samt sekretariat för arbetet med att utforma tillväxtprogram och beredning av strukturfondsansökningar. förslag: har inte lämnat några förslag i denna del. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte yttrat sig i denna fråga. Skälen för regeringens bedömning: Samverkan mellan kommuner och landsting i länet bör ankomma på berörda parter att finansiera genom avgifter till kommunalförbundet eller på annat sätt. Det är frivilligt för berörda kommunala organ att låta sig omfattas av den föreslagna lagen om samverkansorgan i länet. Även om den kommunala finansieringsprincipen inte är tillämplig i en sådan situation anser regeringen att samverkansorganet skall få en ersättning för kostnader som motsvaras av kostnadsminskningar hos . Det handlar om läns- styrelsens programarbete, sekretariat för tillväxtprogram, beredning av ansökningar till m.m. Finansiering avses ske genom omfördelning från länsstyrelsernas förvaltningsanslag. Regeringen åter- Prop. 2001/02:7 kommer till resursfrågan i budgetpropositionen . Av avsnitt 7.5 framgår att samverkansorganet skall följa upp åtgärder och effekter av utvecklingsarbetet i länet och lämna en årlig redovisning till regeringen. Kostnaderna för detta bör täckas av staten. Finansiering avses ske genom omfördelning från anslaget för regionala utvecklingsmedel. Även i denna fråga återkommer regeringen i budget- propositionen inför . 7.5 Uppföljning och utvärdering Regeringens förslag: Samverkansorganet i länet föreslås svara för upp- följning av program för länets utveckling. Formerna för detta kommer att preciseras i föreskrifter. Utgångspunkten är att samverkansorganet i en årlig redovisning skall redovisa vidtagna åtgärder och uppkomna effekter av utvecklingsarbetet inom de områden som programmet behandlar. Denna redovisning gör det möjligt för riksdag och regering att få ett mer samlat underlag för ställningstagande i olika frågor som rör länet. En gång per mandatperiod bör en oberoende utvärdering göras av utvecklingsarbetet. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Drygt 30 instanser tillstyrker förslagen. Skälen för regeringens förslag: Såväl riksdag som regering behöver för beslut om regionala utvecklingsinsatser och andra beslut som rör länens utveckling ett underlag som visar på behov, svagheter och utvecklings- Vidare behövs uppföljning av de åtgärder som vidtagits i länet och en utvärdering av de effekter som kan kopplas till insatserna. En bild av länets utveckling kan erhållas utifrån den uppföljning som görs i olika sektorssystem inom områden som arbetsmarknads-, utbild- nings-, forsknings-, infrastruktur- och näringspolitik. sker mot nationella mål och mot bestämmelser som reglerar dispositionen av statliga medel. För denna uppföljning svarar statliga sektorsmyndigheter Det finns emellertid ingen mer tvärsektoriell redovisning som samlat visar vilka åtgärder som vidtagits inom ett län med statliga, kommunala och De utvärderingar av effekter som görs avser också mer avgränsade aspekter t.ex. avseende sysselsättning eller näringsliv. kan därför ingen samlad redovisning göras för ett län avseende tillståndet i länet, vidtagna åtgärder och bedömda effekter av vidtagna Statsmakternas informationsbehov för sin styrning behöver därför utvecklas i samband med att nya samverkansformer etableras i länet. Den grundläggande uppföljningen av samverkansorganets verksamhet bör utföras av samverkansorganet självt. En årlig redovisning som visar vidtagna åtgärder och analyserar verksamheten ur olika aspekter bör vara en lämplig form för en sådan uppföljning. För att få likformighet och jämförbarhet i de årliga redovisningarna bör arbetet styras av vissa föreskrifter från regeringen. I den föreslagna lagen finns därför ett bemyndigande för regeringen att utarbeta sådana bestämmelser. årliga redovisningarna från samverkansorganen bör redovisas för stats- Prop. 2001/02:7 makterna . Även i ett demokratiskt perspektiv är det viktigt att för medborgarna kunna redovisa åtgärder och effekter för att medborgarna i val skall kunna utkräva ansvar för verksamheten. En sådan redovisning måste utformas mindre utifrån ett tekniskt och ekonomiskt perspektiv och mer utifrån de regionala mål som ställts upp. En utvärdering av verksamheten bör därför göras av ett oberoende organ eller av fristående forskare eller utvärderare. Detta bör göras på ett jämförbart sätt mellan länen och formerna för detta bör övervägas ytterligare. 7.6 Namn och beteckningar Regeringens bedömning: Landstingen behåller sina officiella namn. Landstingen i län och får använda beteckningen regionfullmäktige i stället för . förslag: Självstyrelseorganen i , och bör betecknas regioner i stället för landsting respektive kommun. bör, på motsvarande sätt som självstyrelseorganen i län och , få rätt att använda beteckningen regionfullmäktige i stället för kommunfullmäktige. Remissinstanserna: De kommuner, landsting och självstyrelseorgan som tagit upp frågan i sina yttranden tillstyrker förslaget. Kammarrätten i , och några länsstyrelser ifrågasätter om förslaget är förenligt med grundlagen. Andra instanser menar att ordet region har olika betydelse i olika sammanhang och därför kan vara olämpligt att använda som beteckning på landsting eller kommuner. pekar på vilka konsekvenser förslaget skulle komma att få i de allmänna valen. Skälen för regeringens bedömning: I regeringsformen anges att I riket finns primärkommuner och landstingskommuner (RF, 1 kap. 7 §). I kom- munallagen anges att är indelat i kommuner och landsting (KL 1 kap. 1 §). I varje kommun och i varje landsting finns det en beslutande för- samling; kommunfullmäktige respektive (KL 3 kap. 1 §). Regeringsformens och kommunallagens bestämmelser är ett skäl till att regeringen inte följt förslag om namnbyte för landstingen i län och . Dessa bestämmelser torde dock inte komma i konflikt med bruket av egna beteckningar som använts på många håll. I alla formella sammanhang krävs dock att det officiella namnet används, i annat fall kan beslutens giltighet ifrågasättas. Exempelvis är den officiella beteckningen medan den egna beteckningen är i . Det förekommer på motsvarande sätt att vissa kommuner använder stad i stället för den juridiska beteckningen med ordet "kommun i namnet, t.ex. i stället för . läns landsting använder som egen beteckning. 2001/02:7 Västra har valt som Dessa beteckningar kan ha en symbolisk funktion för att markera att en förändring har inträffat jämfört med den tidigare ordningen. finns det en viss risk för att alla medborgare inte är helt klara på att det är och inte en annan organisation som avses. Det är inte önskvärt om det skulle uppstå en situation där landstingen i olika delar av landet använder egna namn med helt olika konstruktioner. Det ligger ett värde i att namnet upplyser om vilken typ av organisation det är fråga om. I län finns i län. Benämningen region- förbund är en officiell benämning enligt lagen (1996:1415) om försöks- verksamhet med regionförbund i län och län. När lagen, som föreslås, upphävs vid utgången av upphör också denna organisationsform. De kommunalförbund som också utgör samverkansorgan i länet har möjlighet att registrera ett valt namn på kommunalförbundet. Det finns då inget hinder mot att ordet region- förbund då ingår i namnet. Det antagna namnet blir då också det officiella namnet på kommunalförbundet. I lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning anges (4 §) att får benämnas regionfullmäktige. I förslaget till lag om samverkansorgan i länen ges landstingen i län och rätt att använda be- teckningen regionfullmäktige och regionstyrelse. Däremot är regeringen inte beredd att ge kommunfullmäktige på rätt att kalla sig region- fullmäktige. Det skulle kunna skapa oklarhet om beteckningen region- fullmäktige används både för och för kommun- fullmäktige. Av vallagen (1997:157) framgår att val skall ske till landstings- fullmäktige och att det på valsedlarna skall stå till landstings- fullmäktige. Valförfarandet är ett demokratiskt fundament och valet till landsting har en lång tradition. Regeringen är därför inte beredd att föreslå en ändring av vallagen på denna punkt. 7.7Allmän översyn av uppgifts- och ansvarsfördelningen mellan staten, kommunerna och landstingen Regeringens bedömning: En översyn bör genomföras av uppgifts- och ansvarsfördelningen mellan staten, kommunerna och landstingen. förslag: Förslaget överensstämmelser med regeringens bedömning.