mot · GP02U345 · 2001-10-05 00:00:00 — och försvinnanden från makten har förändrat förutsättningarna på hela . I Bosnien kunde människorna sedan Daytonfreden välja ett parlament, där de serbiska, kroatiska och bosnienmuslimska nationalistiska partierna var i knapp minoritet. Efter ständiga obstruktioner från nationalistföreträdarna i presidentrådet kunde en regering till slut tillträda i med företrädare för icke-nationalistiska bosnienmuslimer, serber och kroater. högtidlighölls sexårsminnet av . Hundratals anhöriga sörjde sina nära i i en mäktig påminnelse om vad som inte får glömmas om försoningsprocessen ska kunna lyckas. Men vägen är lång dagen efter sköts en tolvårig flicka ihjäl strax utanför . Hon tillhörde en av de få muslimska familjer som vågat återvända hem. visade den statliga serbiska televisionen BBC:s dokumentär över på bästa programtid. Utan stöd i och efter att ha förlorat i utropade de bosnienkroatiska ledarna en egen statsbildning i . , och omvärlden måste nu visa att tiden är ute också för bosnienkroatiska nationalister. Herceg-Bosna liksom Republika Srbska har bara en framtid i, inte utanför, . Men då måste omvärlden visa, att alla flyktingar har rätt att återvända och att alla krigsförbrytare ska ställas till ansvar. 12.1.4 Efter Daytonfreden bytte sida och valde under sin nye president, den förre Milosevic-protegén , att alltmer samarbeta med väst. Orsaken var främst det ekonomiska pris fick betala för den internationella blockaden. Turistorterna vid det glittrande azurblå har legat öde sedan början . Under Kosovokampanjen stod och under Natos beskydd. Men också den unge är en kvarleva från den gamla jugoslaviska tiden. Hotet från i utgjorde en bekväm ursäkt både hemma och gentemot omvärlden för uteblivna politiska och ekonomiska reformer i . Den Djukanovic-trogna nomenklaturan kontrollerar den svarta ekonomin så som klanen gjorde i . Under utgjorde hotet att , som den sista av de forna jugoslaviska republikerna, skulle välja självständighet ett alternativ, som hade att värja sig emot. Utan och med en ny demokratisk regim i utgör en montenegrinsk självständighet bara ett bekymmer för omvärlden. Parlamentsvalen visade att stödet för ett självständigt är mer beskedligt när hotet från inte finns kvar. Skulle då ett självständigt vara ett problem? Nej, inte i sig. Och även om de nya ledarna i är emot det, skulle det inte leda till några våldsamma förvecklingar mellan och . I verkar man resonera på samma sätt som man gjorde i , när 1992 fick gå sin egen väg. snabba normalisering gör att tvekar om ett självständighetssteg, som bara kan minska omvärldens intresse för . En majoritet av de etniska montenegrinerna är emot självständighet. En stor del av dem lever i . En majoritet i en folkomröstning skulle med stor sannolikhet bara kunna uppnås med hjälp av de muslimska och albanska minoriteterna. Det skulle förmodligen vara det största hotet mot den relativa etniska samlevnaden i . Men ett självständigt skulle på nytt höja ambitionerna hos extrema nationalister i Herceg-Bosna och Republika Srbska i Bosnien och alldeles särskilt i Kosovo och som våren och också i . 12.1.5 Kosovo Alltmer frustrerade över det serbiska förtrycket och omvärldens relativa ointresse för Kosovos albanska majoritet växte många kosovoalbaners besvikelse efter över de uteblivna resultaten av och övriga inhemska ledares icke-våldsmotstånd. De extrema samlades i UCK och startade väpnade aktioner, som utlöste allt våldsammare repression från specialstyrkor helt i linje med förväntningar. innebar en maktförskjutning från de moderata krafterna runt Rugova till de militanta runt UCK. Natos bombkampanj bekräftade denna. Västmakternas stöd till gerillans både beväpning och träning befäste vilka som var de nya makthavarna i Kosovo. I sig ett logiskt resultat av förtryck men också ett resultat av omvärldens ständiga oförmåga att ingripa trots alla tidiga varningssignaler som tänkas kan i diskussionen om konfliktförebyggande åtgärder. De nya ledarna i Kosovo har misslyckats, om nu viljan någonsin funnits, att förhindra de otaliga övergrepp och den etniska rensning som drabbat främst den serbiska och den romska minoriteten i Kosovo. Mycket av den goodwill, som växte fram gentemot kosovoalbanerna 1999, har fullt förståeligt grumlats väsentligt av ett etniskt hat och en lika ensidig nationalistisk strävan som den som de forna serbiska förtryckarna stod för. Att störtades i någon månad före de första valen i Kosovo bidrog säkert till det överraskande valresultatet . Rugova vann och de militanta krafterna misslyckades med att kvittera ut segern de trodde sig ha uppnått . Och utan i minskade snabbt västvärldens okritiska hållning till dem som förespråkar ett snabbt självständigt Kosovo kanske rent av som ett första steg mot ett . Valen i Kosovo innebar att de militanta nationalisternas mål tonade bort i fjärran. De mest extrema gerillagrupperna öppnade en ny front i det avmilitariserade gränsområdet i södra på gränsen till Kosovo. Förhoppningen var att en urskillningslös serbisk polisaktion på nytt skulle vända vinden i antiserbisk riktning. Men de nya demokratiska ledarna i bestod provet med glans och FN och EU höjde tonen mot kosovoalbansk extremism. De nya ledarna i riskerar inte att överges av omvärlden. 12.1.6 vände sig terroristerna vårvintern 2001 mot det mycket svagare . är ingen mönsterstat men har på ett exempellöst sätt lyckats hålla sig utanför alla hittillsvarande militära konflikter i det . Trots osedvanligt svåra ekonomiska förhållanden, som krigen och omvärlden mer eller mindre avsiktligt utsatt för, har landet lyckats hålla etniska konflikter stången. Demokratiska val med fredliga och konstitutionella maktskiften såväl av president som regering har genomförts. Den albanska minoriteten har haft säte i regeringen. innebar en ofattbar påfrestning på det fragila . Den ekonomiska utvecklingen lades i ruiner. Flera hundra tusen kosovoalbanska flyktingar vällde in . Det har påverkat såväl den etniska balansen som retoriken på den albanska sidan. Det finns all anledning att tro att det albanska stödet för gerillaaktionerna i norra och nordöstra huvudsakligen kommer från kvarvarande kosovoalbaner och makedonska albaner som deltagit i . Albanerna i lever under svåra ekonomiska och sociala förhållanden. De är klart underrepresenterade i olika samhällssammanhang men har aldrig utsatts för förtryck eller förföljelse. En mycket klar majoritet av albanerna i vet att de lever bättre i ett i fred och utan yttre inblandning. Bara om gerillan lyckas provocera den makedonska militären till brutala ingripanden som också drabbar civilbefolkning kan den hållningen rubbas. Och det var terroristernas mål. Den yrvakenhet som präglade omvärldens reaktioner inför en till synes obegriplig logik spelade terroristerna i i händerna efter de första attentaten runt staden i nordvästra . Fronten i Tetovo följdes av nya fronter också i huvudstaden förstäder. var avsikten att störa de förhandlingar som inletts mellan ledarna för de etniska makedonerna och albanerna i i syfte att bättre värna den albanska minoritetens ställning och förhållanden. Efter långdragna förhandlingar mellan företrädare för det internationella samfundet och de politiska ledarna i har stridigheterna upphört åtminstone tills vidare. En s k frivillig avväpning av har genomförts i . Bräckligheten i denna framstår tydligt, då den på åter kan beväpnas från de närmast outtömliga lager gerillan förfogar över i Kosovo. Det är inte särskilt svårt att förstå att så många etniska makedonier tvivlar på hållbarheten i det fredsarrangemang som uppnåtts. Det internationella samfundet har anledning att vara mycket uppmärksamt på det som sker i . När man från albansk sida fört fram federativa lösningar är det bara samma politik som det förts av militanta kroater, serber och albaner på andra håll på : Dela upp efter etniska gränser och låt serber styra serber, kroater styra kroater och albaner styra albaner. Det europeiska projektet på kan bara vara färre, lägre och mer genomträngliga gränser på . Det kan bara vara att motverka etnisk separering och isolering. I lever medborgare tillsammans, så som de flesta på också vill kunna leva tillsammans. En handfull etniska extremister får inte sätta dagordningen och med terror skrämma fram etnisk rensning. Det är en svår uppgift och kräver starkt stöd från främst EU. Lyckas det har de militanta nationalisterna förlorat sista slaget på . Omvärlden får inte vackla inför de nationalistiska förlorarnas sista krampaktiga aktioner. 12.2 Bland kandidaterna för EU-medlemskap återfinns . Ett grundläggande krav för att EU ska påbörja förhandlingar om medlemskap med är dock att visar att landet respekterar de mänskliga rättigheterna. Länge pågick ett våldsamt inbördeskrig mellan den turkiska regeringen och ett antal organisationer representerande landets kurdiska minoritet. Många kurder flydde landet. gäller de antiterroristlagar som skapades för att förhindra attentat. Dessa lagar tenderar att användas för att hålla undan mer eller mindre alla former av politisk opposition. De utgör därmed ett allvarligt begränsande av yttrandefriheten och den fria opinionsbildningen. Pressens möjligheter att verka fritt hindras dessutom av den ägarstruktur som råder i landet, plus att militären har ett stort inflytande över medierna. Tortyr och misshandel av anhållna är vanligt förekommande. Den turkiska staten har visserligen skärpt lagarna, men det finns fortfarande inte tillräckligt skydd mot förekomsten av misshandel och tortyr. Organisationsfriheten är begränsad och organisationer som arbetar med människorättsfrågor utsätts för allvarliga trakasserier av landets myndigheter. Respekten för de mänskliga rättigheterna avseende landets minoriteter lämnar fortfarande mycket övrigt att önska. Rätten till den egna kulturen och det egna språket är starkt begränsad för kurder, armenier, assyrier-syrianer och andra etniska grupper. Med regimens, om än outtalade, stöd har minoritetsgrupper på flera håll i landet fått sin egendom ockuperad eller blivit fördrivna från sina byar. Minoriteters kulturarv och minnesplatser fortsätter att förstöras. bör och kan, såväl inom EU som i bilaterala kontakter och genom direkt stöd till organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter, mer kraftfullt verka för att vidtar åtgärder för att förbättra minoriteters ställning och överhuvudtaget visar genuin respekt för de mänskliga rättigheterna. 12.3 har militären styrt , eller som militärjuntan valt att kalla landet, . Statskuppen gjorde slut av den parlamentariska demokrati som rått sedan den forna brittiska kolonin vunnit självständighet 1948. Generalernas styre har lett till isolering och armod. 1988 tvang oppositionen diktatorn från makten i samband med omfattande massakrer på fredliga demonstranter i huvudstaden och tvingade den nya militärjuntan att lova allmänna val. I de allmänna valen vann Aung och hennes for Democracy (NLD) en jordskredsseger som omintetgjordes av militärjuntan. Aung sattes i husarrest, där hon fortfarande sitter med undantag av ett par korta avbrott. Hon erhöll 1991 . Efter upprepade försök att bryta sig ut ur sin husarrest lär hemliga samtal ha inletts mellan militärjuntan och Aung . Samtalen lär inte handla om något närmande parterna emellan utan främst om att juntan ska frisläppa de tusentals politiska fångarna i landet och särskild de många NLD-politiker som suttit fängslade, många sedan de ogiltigförklarade valen 1990. har endast en handfull politiska fångar frigivits. Generalernas styre ledde till omfattande militära sammanstötningar med olika gerillaarméer från olika etniska minoriteter i , vilket har lett till omfattande flyktingströmmar till grannländerna, främst och . Flera av gerillaarméerna har finansierat sin kamp med omfattande opiumodling och narkotikahandel. Tills var världens främste exportör av opium men har passerats av talibanernas . Efter att ha slutit fredsavtal med de flesta gerillaarméer sker narkotikahandeln nu i samförstånd med regimen. Både narkotikahandeln och de stora flyktinggrupperna utgör allvarliga hot mot utvecklingen i och utgör en allt tydligare risk för militära sammanstötningar mellan och . Militärjuntans förtryck i och brott mot grundläggande mänskliga rättigheter uppmärksammas av FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. I sin resolution talar kommissionen om regimens systematiska förföljelser av den demokratiska oppositionen och av etniska minoriteter liksom av dess omfattande och systematiska användning av tvångsarbete. MR-situationen försämras ytterligare enligt kommissionen och utgör systematiska brott mot mänskliga rättigheter i . FN:s specielle rapportör för förvägrades länge inresetillstånd. Varje försök att resa frågan om i förhindras av särskilda skyddsmakt . bör verka för att inom EU stödja den demokratiska oppositionen och för att förmå regimen att erkänna resultatet från det fria parlamentsvalet . 12.4 avsattes förste demokratiskt valde president av det indonesiska parlamentet och ersattes av sin vicepresident . De två valdes till sina poster som följd av de första demokratiska valen i , som ägde rum efter diktatorn fall. avsattes främst för sin oförmåga att leda landet genom de många kriser det befinner sig i. Det ursprungligen omfattande stöd åtnjöt och förhoppningarna om politiska och ekonomiska reformer minskade successivt allt snabbare. Många har hälsat valet av med hopp om en mer effektiv ledning av landets regering. Hennes val av ministrar på regeringens nyckelposter vad gäller den ekonomiska utvecklingen och reformarbetet ses som lovande. finns en stark oro att den mycket nationalistiskt sinnade i sin faders, förre diktatorn , anda ska välja en mer kompromisslös linje mot självständighetssträvandena runt om i den indonesiska övärlden. I ett tal förklarade att hon inte kommer att tolerera uppror mot den indonesiska staten. bad hon om ursäkt för de väpnade truppernas övergrepp. Sammantaget finns en oro för att den indonesiska militären kan ha stärkt sin ställning och att den ser sig som garant för ett sammanhållet . Säkerhetsstyrkorna och deras uppträdande resp avstående från att ingripa i de otaliga konflikterna mellan olika etniska och/eller religiösa grupper runt om i den indonesiska övärlden har stor betydelse för den fortsatta utvecklingen. Många av de lokala motsättningarna på mindre centralt belägna öar härrör från den omfattande inflyttning som har skett och uppmuntrats av centralregeringen av människor från det överbefolkade Java. Det gäller bl a de upprepade sammanstötningarna på huvudön i men också t ex i på Celebes. Det är tyvärr fortfarande alldeles för tidigt att avskriva den mörka bilden av ett som går mot en blodig inre upplösning eller där militären på nytt griper in och tar makten. 12.4.1 , som utgör den norra och bl a oljerika spetsen av den indonesiska ön , var den del som sist, och först i modern tid, uppgick i dagens . har en omfattande självständighetsrörelse vuxit fram som en reaktion på förtryck och massiva övergrepp från de indonesiska säkerhetsstyrkorna. Detta ledde i sin tur till våldsamma militära attacker på civilbefolkningen. Med president tillträde öppnades en dialog mellan självständighetsrörelsen och de indonesiska myndigheterna. Ett avtal om eldupphör träffades . Samtal mellan den indonesiska regeringen och självständighetsrörelsen () har förts i . Väpnade sammanstötningar fortsätter dock och den indonesiska armén har utövat påtryckningar på de styrande i för att få friare händer. Internationella MR-organisationer som har fördömt de fortsatta brotten mot mänskliga rättigheter från de indonesiska säkerhetsstyrkorna men också från GAM. måste inom ramen för EU utöva starka påtryckningar på regeringen i för att stoppa övergreppen mot befolkningen i och för att områdets framtid kan avgöras i fredliga och folkrättsligt acceptabla former. 12.4.2 annekterades av indonesisk militär. Liksom på skedde det utan att befolkningen fått säga sin mening. eller Yaya, som är den indonesiska beteckningen på området, har liksom andra från Java avlägsna och mindre tättbefolkade territorier utsatts för en omfattande indonesisk invandring. Västra Papuas naturtillgångar är en viktig förklaring till den betydelse som tillmäter territoriet. Även i västra har en inhemsk rörelse för territoriets självständighet utvecklats. Den indonesiska krisen har sett allt tätare sammanstötningar mellan lokalbefolkning och polisiära indonesiska förband. Inget tyder på att den indonesiska armén uppträder annorlunda i västra än på andra håll i och de indonesiska myndigheterna har , som på andra håll, inte tagit itu med säkerhetsstyrkornas övergrepp. Lokala milisgrupper som bekämpar självständighetsrörelsen torde även i ha ett mer eller mindre öppet stöd från lokal indonesisk polis och militär. måste inom ramen för EU utöva starka påtryckningar på regeringen i för att stoppa övergreppen mot befolkningen i västra och för att områdets framtid ska kunna avgöras i fredliga och folkrättsligt acceptabla former. 12.5 Med de första fria valen till en folkförsamling på togs ett avgörande steg på vägen mot självständighet. Det sker efter folkomröstningen om självständighet och de därpå följande urskillningslösa massakrerna på civilbefolkning och den omfattande förstörelsen av stora delar av utförda av den av indonesisk militär tolererade och understödda proindonesiska milisen. påbörjas processen att skriva en författning som med ett kommande presidentval kan avveckla den av FN genomförda övergångsförvaltningen och stadfästa ställning som fri och självständig stat efter det att självsvåldigt annekterade den forna portugisiska kolonin. är ett fattigt land som fördes bakåt i utvecklingen genom den omfattande förstörelsen . I havet mellan och finns omfattande olje- och gasförekomster. Avtal har slutits med som tillförsäkrar dess del av intäkterna från denna utvinning. Trots detta kommer att vara i behov av ett omfattande internationellt stöd för sin återuppbyggnad och fortsatta utveckling. Det är viktigt att såväl bilateralt som inom EU verkar för ett omfattande återuppbyggnads- och utvecklingsstöd till . Det är vidare avgörande att det internationella samfundet medverkar till ett fredligt och frivilligt återvändande av det stora antalet flyktingar som vistas i flyktingläger i . Slutligen måste alla ansträngningar göras för att tillse att de ansvariga för våldsamheterna sommaren1999 ställs till rättsligt ansvar. 12.6 I den kinesiska kultursfären demonstreras kanske tydligare än någon annanstans betydelsen av demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. är värdens folkrikaste stat och dessutom världens största diktatur. Den kommunistiska enpartiregimen i slår till med brutal hårdhet mot varje antydan till missnöje eller protest i . Övergreppen och den omfattande förföljelsen av falungongrörelsen är ett tecken på att regimen inte kan tolerera något uttryck som den inte har full kontroll över. Den forna brittiska enklaven var länge en öppen stad som blomstrade i många bemärkelser. återlämnades av till , d v s , i enlighet med ett avtal som ingåtts mellan deras båda ledare och . lovade att respektera särskilda ställning. av brittiskt styre skedde en utveckling mot alltmer av direkt folklig medverkan i styre. Sedan återföreningen 1998 pekar alla tecken mot att de av utsedda ledarna i alltmer fogar sig efter vad önskar. genomförs det kinesiska 16:e partikongress. Allt talar för att den tredje generationen ledare, som under tog över efter i svallvågorna efter massakern på , kommer att lämna över till en fjärde generation. En ny generation ledare som ännu är mycket okända såväl i som i resten av världen. Tiden fram till den 16:e partikongressen kommer att präglas av intern maktkamp mellan olika fraktioner och ledarkandidater, vilket kan verka förlamande på förmåga att hantera interna och externa problem. Den relativa tystnaden efter terrorattackerna mot i är ett exempel på detta. Det växande folkliga missnöjet med konsekvenserna av den snabba sociala och ekonomiska utvecklingen och den därav följande urbaniseringen visar på de enorma och oroväckande baksidorna av det i väst övervärderade ekonomiska undret i . Tillsammans med politiska och kulturella missnöjesyttringar kan det snabbt tända den gnista som tänder en präriebrand som talade om. Det förklarar den känslighet med vilken dagens kinesiska ledare slår till mot varje okontrollerad folklig opinionsyttring. Trots otaliga centralt lanserade kampanjer mot politisk och ekonomisk korruption, ofta ackompanjerade av drakoniskt utmätta straff, tycks varken vilja eller förmåga finnas att på allvar ta itu med den utbredda korruption som sträcker sig ända till de högsta ledarna och deras närmaste. Sammantaget utgör detta grunden för den alltmer försvagade auktoritet och legitimitet som den politiska ledningen i förfogar över. Den brutala maktutövningen är inte ett tecken på styrka utan på en allt större svaghet. I längden kan inte en ökad konsumtion köpa folkets lydnad. inträde i WTO är nu nära förestående. Det är ett viktigt steg såväl för som för världssamfundet. Därmed har en sund grund för integration i världsekonomin lagts. förestående WTO-medlemskap kan komma att medföra att och kan få ett naturligt internationellt forum att mötas och samtala. WTO-medlemskapet kommer att vara av stor betydelse också för miljardbefolkning men kommer också inledningsvis att ackompanjeras av svåra omställningar med stora konsekvenser för människor som drabbas av strukturella omställningar av den kinesiska ekonomin. Det finns anledning till oro för hur den kinesiska ledningen ska kunna hantera detta. inträde i WTO är ett viktigt exempel på att interna utveckling och dess relationer till omvärlden bäst hanteras genom att alltmer integreras i världssamfundet och dess regelverk. Inte minst små och ibland hotade grannar ser detta som den enda konstruktiva strategin. Men just integrationen i den öppna världens samarbete och regelverk får inte innebära att mäts med en annan måttstock än andra aktörer på den internationella arenan. Undfallenhet och tyst diplomati kan ge allt svagare ledare intryck av att omvärlden inte mäter och dess handlingar på samma sätt som andra mäts. måste förmås att anta hela det internationella regelverket gällande mänskliga fri och rättigheter liksom att införliva det i den dagliga rättstillämpningen på hemmaplan. Brott mot dessa åtaganden måste påtalas med samma konsekvens som andra staters brott. storlek får inte innebära att dess brott tystas ned medan små perifera stater som , och hängs ut som de förtjänar. Oförmågan att i de årliga förhandlingarna inom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna (UNCHR) påtala brott mot mänskliga rättigheter ifrågasätter hela FN-systemets hantering av de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter. och EU har här ett stort ansvar för att FN:s auktoritet inte ytterligare undergrävs när det gäller tillsynen av respekten för de mänskliga rättigheterna. 12.6.1 När en ny Chief Executive för ska väljas talar det mesta för att kommer att låta Tung omväljas. Om inte, så är det ett uttryck för att vill ha en ändring inte för att invånarna i fått tillfälle att uttrycka sin mening om vem som ska styra . När den lagstiftande församlingen LegCo väljs får väljare som vanligt inte ens utse hälften av ledamöterna i öppna direkta val. Det kommande ledarskiftet i utesluter varje öppning mot en demokratisering av . Utvecklingen i efter återföreningen 1998 talar sitt tydliga språk om den verkliga innebörden av erbjudande till om ett land två system. 12.6.2 och Xinjiang Dagens är ett resultat av en ofta dramatisk historisk expansion under vilken stora områden med icke-kinesisk befolkning införlivats under kontroll. I officiell kinesisk ideologi kommunistisk såväl som nationalistisk är det en nationell plikt att slå vakt om varje tum av det som därmed uppnåtts.