mot · GP02So501 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So501av m.fl. (c)Ett bättre storstadsliv 1 Sammanfattning En stor del av befolkning har storstaden som sin hembygd. Denna hembygd ska rymma möjligheter till både försörjning och ett bra liv, vad gäller boende, trygghet, omvårdnad, utbildning, fritid och kultur. I samhällsplaneringen måste varje orts och kommundels karaktär tas till vara för en bättre balans inom regionen mellan boende och arbete. Brister i denna samhällsplanering har bidragit till mycket höga boendekostnader i våra storstäder med betydande svårigheter för bland annat barnfamiljer att finna en bra bostad i storstaden till rimliga kostnader. Den sociala och regionala klyvningen i landet är allmänt besvärande i storstäderna med tilltagande obalans i frågor som inkomsterbidragsberoende, arbetearbetslöshet, boendesegregationbostadsbrist, bra skoloroch skolor med alltför många elever och dåliga resultat. Det finns också stora skillnader i utbudet av kultur och fritidsmöjligheter. Fortsatt utbyggnad av en miljövänlig kollektivtrafik och nya trafiklösningar är nödvändiga för att storstadslivet ska fungera bra. Ökad variation i arbetsutbudet är också nödvändig och de näringspolitiska insatserna måste därför inriktas på ny- och småföretagande. Den kulturella och etniska mångfalden tillsammans med de enskilda medborgarnas engagemang måste uppmärksammas och tas tillvara på ett bättre sätt för en mer dynamisk och positiv utveckling av hembygden i våra storstäder. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 14 2 Innehållsförteckning 15 3 Förslag till riksdagsbeslut 16 4 Inledning 18 5 Närdemokrati 20 6 Skattepolitik för självbestämmande och frihet 21 7 Ge skolorna frihet 22 8 Livskvalitet förutsätter ett boende. 24 8.1 I kö för en bostad 24 8.2 Mångfald i boendet 25 8.3 Hemlösheten 26 9 Service och medborgerliga rättigheter.... 26 9.1 Trygghet i stadsmiljön 27 9.2 Trygghet i vården och omsorgen 28 9.3 Mångfald i vården 28 9.4 Strategi för personalförsörjningen 28 9.5 Finns det plats när tiden är inne... 29 10 Företagande och arbete 30 11 Miljön 31 11.1 Barnperspektiv i miljöarbetet 31 11.2 31 11.3 Föroreningar och buller 32 11.4 Vi bor vid havet 33 11.5 Trafiken 33 12 Ungdom och kultur i storstaden.... 34 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lyfta fram mångsfaldsaspekterna inom barnomsorgen och skolan.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätten att välja skola.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de hemlösas bostadsbehov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förhindra de statliga myndigheternas neddragning av service till allmänheten.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad samordning och ökat samarbete mellan myndigheter, enskilda och olika organisationer, för trygghet i stadsmiljön.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av en strategi för att klara personalförsörjningen inom vården och omsorgen i storstäderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att klara bristen på förlossningsplatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av lokalhyreslagstiftningen.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat antal lokalt anpassade yrkesutbildningar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa ett interimistiskt skydd av nationalstadsparken.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en utvärdering och avrapportering av nationalstadsparken.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om miljökonsekvensbeskrivningar.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att minimera transporter av miljöfarligt gods i innerstadsområden.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att möjliggöra för kommunerna att införa olika former av trängsel- och miljöavgifter för att begränsa trafikflöden, till förmån för kollektivtrafiken och stadsmiljön.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av miljövänliga kollektivtrafiklösningar i storstadsområden.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av vård för ungdomar som använder droger. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av lokaler och mötesplatser för ungdomar.6 1 Yrkandena 1, 2 och 9 hänvisade till UbU. 2 Yrkandena 4, 14 och 15 hänvisade till TU. 3 Yrkande 5 hänvisat till NU. 4 Yrkandena 8 och 1012 hänvisade till BoU. 5 Yrkande 13 hänvisat till FöU. 6 Yrkande 17 hänvisat till KrU. 4 Inledning är ett rikt land med många möjligheter, och var vi än bor i landet har vi en gemensam vision om livskvalitet och en bra framtid för oss och våra barn. har blivit ett land med en mångfald av olika kulturer, religioner och etnicitet, och detta är särskilt tydligt i våra storstadsområden. Urbaniseringen bidrog till att fick stora regionala skillnader. har inflyttningen till våra storstadsområden tagit ny fart och bristen på reella regionalpolitiska insatser och en bra storstadspolitik har medfört en regional klyvning med negativa effekter för alla. Regional balans är en förutsättning för människors valfrihet vad gäller boende och arbete och för ett bra storstadsliv. En stor del av befolkning har storstaden som sin hembygd. Denna hembygd ska rymma möjligheter till både försörjning och ett bra liv, vad gäller boende, trygghet, omvårdnad, utbildning, fritid och kultur. I samhällsplaneringen måste varje orts och kommundels karaktär tas till vara för en bättre balans inom regionen mellan boende och arbete. Brister i denna samhällsplanering har bidragit till mycket höga boendekostnader i våra storstäder med betydande svårigheter för bland annat barnfamiljer och ungdomar att finna en bra bostad i storstaden till rimliga kostnader. Den sociala och regionala klyvningen i landet är allmänt besvärande i storstäderna med tilltagande obalans i frågor som inkomsterbidragsberoende, arbetearbetslöshet, boendesegregationbostadsbrist, bra skoloroch skolor med alltför många elever och dåliga resultat. Det finns också stora skillnader i utbudet av kultur och fritidsmöjligheter. Fortsatt utbyggnad av en miljövänlig och bekväm kollektivtrafik och nya trafiklösningar är nödvändiga för att storstadslivet ska fungera bra. Ökad variation i arbetsutbudet är också nödvändigt och de näringspolitiska insatserna måste därför inriktas på ny- och småföretagande. Den kulturella och etniska mångfalden tillsammans med de enskilda medborgarnas engagemang måste uppmärksammas och tas tillvara på ett bättre sätt för en mer dynamisk och positiv utveckling av hembygden i våra storstäder. Delade städer och segregerade bostadsområden är ett demokratiskt, ekonomiskt och socialt stort problem. Det är också en form av diskriminering om de politiska besluten leder till segregation i boendet och om näringspolitiken ensidigt inriktas mot storskalig verksamhet i heta teknikbranscher eller på i innerstaden. Alltför ensidigt planerade stadsmiljöer förstärker segregationen. Därför är en varierad fysisk boende- och stadsmiljö med både bostäder och arbetsplatser nödvändig för den sociala gemenskapen och motverkar den social klyvningen. För är livskvalitet också livskraft. Politiken kan inte längre sträva efter att systematiskt anpassa individen till samhället genom starka storskaliga centraliserade samhällssystem. anser att ett småskaligt underifrånperspektiv måste genomsyra storstadspolitiken, och vi ska i högre grad anpassa samhället till individen. För att alla delar av storstadsområdet ska utvecklas och människors visioner om ett bra liv i storstadsmiljön ska kunna förverkligas, måste det som vi har gemensamt samhället ge oss grundläggande service oavsett var vi bor. Livskvalitet är att känna trygghet, trivsel och harmoni i vardagen. De enskilda medborgarna är den främsta kraften i storstadslivet och vi får inte misstro medborgarnas och närdemokratins möjligheter. politik bygger på övertygelsen att människor vill och förmår ta ansvar såväl för sig själva som för andra. Människans grundläggande frihet att förverkliga sina drömmar och utveckla sina förutsättningar kan därför inte inskränkas av annat än omsorg om andras lika möjligheter. Lika möjligheter till information är en förutsättning för att vara delaktig i det demokratiska samhällsarbetet. Särskilt i våra storstäder finns det många medborgare som inte har lika möjligheter och förutsättningar att vara med i den demokratiska processen. Det tar tid att lära sig språket och att finna de formella och informella vägarna till inflytande. De politiska nivåerna och de politiska partierna har tillsammans ett ansvar för att engagera inflyttade svenskar i det demokratiska samhällsarbetet. Med ökat självbestämmande kan vi påverka och besluten måste därför fattas så nära varje människa som möjligt. Ofrivillig uppdelning eller medveten utestängning av minoriteter är grogrund för främlingsfientlighet och hör inte hemma i ett demokratiskt samhälle. Etnisk och kulturell mångfald förutsätter ömsesidig respekt och underlättas om människor är trygga i sin närmiljö. Ökat medborgerligt ansvarstagande för gemensamma angelägenheter ger nya förutsättningar för solidaritet mellan människorna. Utan inflytande och möjligheter att påverka skapas revir och utanförskap. Lokalt engagemang och lokala utvecklingsgrupper måste stimuleras. Brukarinflytande i boendet, i skolan och i fritidsaktiviteterna är ett sätt att öka inflytandet och medbestämmandet i samhället. Föräldrars och elevers medverkan i lokala skolstyrelser ger ett reellt inflytande som har betydelse för engagemanget i samhället i stort. Inom gymnasieskolan finns det möjligheter att ge eleverna majoritet i styrelsen och det är viktigt att pröva denna möjlighet. Vi anser att utgångspunkten för den gemensamma verksamheten är att brukarna ska ha ett direkt inflytande och ansvar. Brukarinflytande för idrottsanläggningar, fritidsgårdar, samlingslokaler, skolor och även inom vården och omsorgen är angelägna och bör öka. Hembygden i storstaden måste erbjuda en god miljö för både nuvarande och kommande generationer. Det är inte storstadens invånarantal eller antal kvadratkilometer bebyggd mark som avgör livskvaliteten. Det gör istället stadens samlade miljö och utvecklingskraften i kulturen, det småskaliga näringslivet och samhällsservicen. Djur och växtliv är mycket sårbara i storstadsregionerna och därför måste vi skydda och vårda grönområden och parker. De är nödvändiga och måste vara en integrerad del i en god stadsmiljö. i måste förvaltas och fler nationalstadsparker bör inrättas i och . Det finns också ett stort värde i om vi kan exportera idén med nationalstadsparker till andra stora städer i . Infrastrukturen måste vara ekologiskt hållbar. Arbetet med miljöanpassningen av transportsystemen och kollektivtrafiken i våra storstäder måste intensifieras och drivas vidare. Bensin och diesel är farliga för miljön och hälsan och måste ersättas med andra bränslen. Storstädernas trafikproblem kan inte byggas bort genom exploatering av grönområden och jordbruksmark. En övergång till säkra spårbundna transporter av miljöfarliga varor måste utvecklas. 5 Närdemokrati Demokratin måste ständigt försvaras och fördjupas. Demokrati innebär att alla medborgare ska vara delaktiga och ansvariga för gemensamma angelägenheter. Vi är övertygade om att människor vill och kan ta ansvar såväl för sig själva som för andra. Att stärka individen och lämna mera makt åt medborgarna att bestämma över sin vardag ställer stora krav på en målmedveten politik för ökad närdemokrati. Avgörande för tilltron till vårt representativa demokratiska system är att människors makt över den egna vardagen stärks och att makten byggs underifrån. Utgångspunkten för ett förnyat folkstyre är därför en radikal och konsekvent decentralisering av politiska beslut, till lägre beslutsnivåer och framförallt till det civila samhällets olika demokratiska arenor. Om det vid en folkomröstning om kommundelning, finns en majoritet i den kommundelen som önskar bryta sig loss, så ska delningen genomföras. Alla medborgare ska kunna väcka initiativ i kommunfullmäktige. Om ett initiativ samlat av medborgarnas underskrifter måste initiativet behandlas i fullmäktige . Valkretsindelningarna och antalet mandat i fullmäktigeförsamlingarna måste ses över så att medborgarnas politiska inflytande bättre avspeglas i fullmäktiges representation. vill också öka förutsättningarna för ökad direktdemokrati i kommunerna genom beslutande folkomröstningar. Lokala stadsdelsnämnder måste, om de ska fördjupa demokratin, väljas genom direkta val och få större möjligheter att påverka sin stadsdels utveckling. Vad som ovan anförts om kommunala folkomröstningar och kommundelningar återfinns som förslag i motion om demokrati (2001/02:K371). Runt om i landet finns lokala utvecklingsgrupper och deras arbetssätt passar bra även i storstädernas förorter och detta utvecklingsarbete måste stimuleras. Vi bör nå fram till en ordning där vi gemensamt betalar insatserna men där ansvar och beslut ligger direkt hos brukarna. Enligt uppfattning bör det bli möjligt att, på de berördas initiativ, också bilda självförvaltningsorgan. Storstadsbon får inte reduceras till en politisk kund i ett storskaligt politiskt köpsälj-system när det gäller den kommunala rättmätiga servicen, oavsett om det gäller offentliga eller privata utförare. Ett ökat självbestämmande är därför nödvändigt för att öka människors engagemang och vitalisera demokratin. Brukarinflytande måste öka. Erfarenheterna är goda från brukarstyrelser vid skolor, daghem och fritidsanläggningar och från brukarråd inom primärvården. Genom ett ökat reellt medborgarinflytande ökar vi också engagemanget för samhället i stort. Inom gymnasieskolan finns möjligheter att ge eleverna majoritet i styrelsen och det är viktigt att pröva denna möjlighet. Vi anser att utgångspunkten för den gemensamma verksamheten är att brukarna ska ha ett direkt inflytande och ansvar över verksamheten. Den kommunala självstyrelsen är grundlagsreglerad i . Trots detta har regeringen tagit olika beslut som försvagat den kommunala självstyrelsen. Regeringens vilja att detalj- och centralstyra är uppenbar. Målet är ett starkare grundlagsskyddat kommunalt självstyre så att den kommunala nivån kan utforma den lokala välfärden utifrån sina förutsättningar. Det handlar om hur vi lokalt kan utforma barnomsorgen, äldreomsorgen bostadspolitiken och flera andra angelägna kommunala uppgifter. Medborgarna måste också få större möjligheter att aktivt vara med i den kommunala planeringsprocessen. Vad som ovan anförts om ett starkare grundlagsskyddat kommunalt självstyre återfinns som förslag i motion om demokrati (2001/02:K371). Ofrivillig uppdelning eller medveten utestängning av minoriteter i det lokala samhällslivet kan bli en grogrund för främlingsfientlighet som aldrig får accepteras i ett demokratiskt samhälle. Etnisk och kulturell mångfald förutsätter ömsesidig respekt och underlättas om människor är trygga i sin närmiljö. Ökat medborgerligt ansvarstagande för gemensamma angelägenheter ger bättre förutsättningar för solidaritet och stärker tilltron till vårt demokratiska system. 6 Skattepolitik för självbestämmande och frihet Tillväxten och skattekraften har ökat efter den sanering av svensk ekonomi som har medverkat till . Denna utveckling har för den kommunala ekonomin varit viktigare än ökningen av statsbidragen, eftersom skattekraftsutvecklingen tillför kommunerna mera pengar än statsbidragsökningarna. Det har stor betydelse för den kommunala ekonomin när vi får tillväxt genom ökad sysselsättning och när produktionsökningen ger utrymme för löneökningar. Människor måste i varje situation få möjlighet att själva ta ansvar utifrån sina egna förutsättningar. Därför föreslår en större inkomstskattesänkning än övriga partier för dem med låga inkomster. Fler måste få känna stoltheten av att försörja sig själva och sin familj på en egen inkomst. Vårt förslag till inkomstskattereform har som främsta syfte att minska de höga marginaleffekterna i nuvarande skatte- och bidragssystem som finns för låg- och medelinkomsttagare. Hög skatt på arbete gör det mindre lönsamt att söka och ta ett förvärvsarbete och det krävs helt enkelt en relativt hög lön för att det ska löna sig att arbeta. För att den som är arbetslös ska ha incitament att ta ett arbete måste han eller hon få en inkomst efter skatt som är högre än det bidrag som redan erhålls, dvs bostadsbidrag, arbetslöshetsförsäkring, förtidspension eller socialbidrag eller en kombination av dessa. Förslaget till inkomstskattereform har ambitionen att göra skattesystemet enkelt och överskådligt samt att sänka skatten och minska marginaleffekterna för framför allt låg- och medelinkomsttagare. Förslag till inkomstskattereform återfinns i motion om skatter (2001/02:Sk489). Vi vill stärka kommunernas egen skattebas och göra kommunerna mindre beroende av statsbidrag. inkomstskattereform med grundavdraget ersatt av en statlig skatterabatt bidrar starkt till att öka kommunsektorns egenfinansiering. Kommunsektorn får behålla en större del av sitt skatteunderlag istället för att förlita sig på kompenserande statsbidrag. Vi har alltjämt obalanser mellan de olika kommunernas ekonomier. Vid sidan av stärkt egenfinansering i kommunsektorn är ett väl fungerande skatteutjämningssystem och långtgående självstyrelse två av de viktigaste förutsättningar som behövs för att skapa en god utveckling för kommunala verksamheter i hela landet. är ett utjämningssystem med utgångspunkt i den enskilda människan en viktig förutsättning för tillväxt och livskraft i hela landet. Ingen vinner på om det skapas klyftor mellan högavlönade medelålders citybor och låg- och medelinkomsttagare, barnfamiljer och äldre, i ytterområden och förorter. Våra storstadskommuner och övriga kommuner har ett gemensamt intresse av en balanserad utveckling i hela landet och medborgarna måste kunna välja var de vill bo och arbeta. Vi accepterar inte ett segregerat samhälle som delar upp storstadsborna efter inkomster, ålder och stadsdel. Vi får inte underskatta segregationens avigsidor. Livskvalitet, tillväxt och utveckling är inte lika med finansiella transaktioner. Storstadspolitiken måste i grunden handla om harmoni i boende, arbete och förmåga att utvecklas i storstadsmiljö efter unika förutsättningar tillsammans med andra. Det finns utomordentligt goda skäl för att låta hela leva. Den nya ekonomin ger oss möjligheter. Med ny teknik och tilltro till människors vilja att enskilt och tillsammans ta ansvar, kan vi utveckla välfärden och förena mångfald med rättvisa i alla landets kommuner. anser att det är viktigt att försvara de grundläggande principerna i skatteutjämningssystemet även om tekniska justeringar kan bli nödvändiga. Regeringen återgår nu mer och mer till detaljreglerande specialdestineringar i statsbidragssystemet och ingrepp i det lokala självstyret. En sådan politik kommer att urholka människors tro på den lokala demokratin och motverka människors engagemang i den lokala politiken. Vad som ovan anförts om skatteutjämning återfinns i motion om skatter (2001/02:Sk489). Skatten på boendet bör sedan fortsätta att sänkas successivt. För att lindra effekterna av höga marknadsvärden i områden attraktiva för fritidsboende i bland annat storstädernas skärgårdar, bör man skilja på fastighetstaxeringen för permanentboende och fritidsboende. 7 Ge skolorna frihet Varje elev har rätt till goda baskunskaper. tror på en småskalig och decentraliserad skola med tydliga krav på kvalitet och resultat utifrån ett humanistiskt förhållningssätt. Vi är övertygade om att skolledarna, lärarna och eleverna kan utveckla en sådan skola om de ges frihet och möjligheter inom ramen för en ny skolpolitik. Skolan är och ska vara en angelägenhet med stort inflytande för lärare, skolledare och elever. De lokala skolpolitikerna och de skolansvariga stadsdelsnämnderna måste bli mera aktiva och visa ett tydligt ledarskap. Skolan måste fokusera på individens rätt till kunskaper och alla ska få möjligheter att nå godkända betyg. Alla elever kan och vill lära men lär på olika sätt. En individuell rätt till kunskaper medför att skoltidens längd kan variera för olika elever och det innebär också rättvisa förutsättningar för fortsatta studier och för att ta sig in i arbetslivet. kan aldrig acceptera att vårt utbildningsväsende sviker enskilda elever. Skolan och utbildningssystemet har en stor betydelse i ambitionen att bejaka ett jämställt och mångkulturellt storstadsliv. Skolan och barnomsorgen har möjlighet att stärka barns och ungdomars förmåga att naturligt umgås i en storstadsmiljö och har därför ett stort ansvar att lyfta fram mångfaldsaspekterna. Vad som ovan anförts om att lyfta fram mångfaldsaspekterna inom barnomsorgen och skolan bör ges regeringen till känna. Skolan är också en arbetsplats och arbetsmiljön måste fungera i både fysisk och social mening. De senaste årens besparingar inom skolan har i hög grad bidragit till att öka stressen för både de vuxna och för eleverna. Mindre fysiska enheter och ökat antal elever per klass bidrar också till en försämrad arbetsmiljö. Många viktiga vuxenpersoner, elevassistenter och personalstödjare har försvunnit ur skolan och i takt med detta har mobbningsproblemen ökat och personalens stressrelaterade sjukdomar ökat. Många lärare har drabbats av utbrändhet och många elever har svårt att klara sin skolgång av dessa anledningar. Situationen att många lärare får agera som kuratorer, psykologer och poliser måste stävjas. Rätten att välja skola, både mellan kommunernas olika skolor och fristående skolor, ska vara en självklar rättighet för den enskilda eleven, i synnerhet när det rör sig om den obligatoriska skolan. anser att de fristående skolorna har stor betydelse för hela skolväsendet. De fristående skolorna ska ges en lägsta garanterad ersättningsnivå. De ska också i likhet med de kommunala skolorna vara förpliktigade att erbjuda utbildning på lika villkor för alla elever, även elever som kräver extra ekonomiska resurser, som funktionshindrade barn, hemspråksundervisning etc. Vad som ovan anförts om rätten att välja skola bör ges regeringen till känna. vill vidareutveckla gymnasieskolan och anpassa den efter varje elevs förutsättningar och arbetslivets behov. Det är viktigt att öppna fler vägar fram till en godkänd gymnasieutbildning; därför fyller lärlingsutbildningen en viktig funktion. Livslångt lärande kräver många olika sätt att vidareutbilda sig, t.ex. kvalificerad yrkesutbildning, folkhögskolor, distansutbildning, kunskapslyft m.m. 8 Livskvalitet förutsätter ett boende Att ha en bostad är en social rättighet och ett bra boende är en förutsättning för trygghet och livskvalitet i storstaden. Många vill äga sin bostad medan andra föredrar att hyra. Unga vill ofta bo billigt, äldre vill ha en lättskött bostad medan andra vill ha småhus med trädgård. Många kan inte göra något val alls och i storstadsområdena är många helt hemlösa. Valfrihet och mångfald i boendet motverkar segregeringen och är därför en viktig del i bostadspolitik. Bostadsbristen i storstäderna är besvärande och har medfört höga kostnader för boendet. Den har också renderat en svart marknad med både första- och andrahandskontrakt. Ungdomar har små möjligheter till eget boende och tvingas därför dela bostad med föräldrarna . Studenter har också stora svårigheter att få en bra bostad i storstäderna. 8.1 I kö för en bostad kommuner i , och och en rad högskoleorter har bostadsbrist. Cirka 40.000 studenter stod i kö för ett studentrum och () antar att kön har växt . I var av allmännyttans lägenheter lediga till uthyrning enligt (). I var motsvarande andel lediga lägenheter .