mot · GP02Kr418 · 2001-10-05 00:00:00 — Eftersom någon utredning ännu inte presenterats återkommer vi här med yrkanden i denna fråga. 3.3 Form- och designutredningen Den form- och designutredning som tillsattes lämnade sitt slutbetänkande. Utredaren identifierar i denna en rad brister när det gäller de offentliga insatsernas inriktning och omfattning på området. Utredaren pekar bland annat på bristen av samordning och att det ännu inte finns någon statlig myndighet med ansvar att hålla samman och representera form- och designområdet. Vidare uppmärksammar utredaren hur staten i upphandlingar, genom att inte prioritera kortsiktiga ekonomiska lösningar framför kvalitet och skönhet, skulle kunna medverka till att svenska produkter präglas av hög kvalitet och att intresset för formgivning och design stärks och breddas. De frågor som behandlas i utredningen är mycket intressanta och vi anser att vi bör få ta ställning till ett konkret förslag. Regeringen har i budgetpropositionen presenterat ett förslag om inrättande av en mötesplats för form och design. Det är ett spännande förslag men vi anser att det är svårt att se hur verksamheten skulle gestalta sig. Vi förväntar oss därför att kommer att få ta ställning till en proposition på området. Eftersom såväl statsministern som övriga statsråd talat varm om detta område hoppas vi att propositionen även kommer ta upp fler av de förslag som utredningen presenterade. 3.4 Hemslöjd en viktig del av vårt svenska kulturarv Arbetet med att föra vidare traditionella tekniker handlar om att odla stolthet och samhörighet med sin bygd och sin historia. som de tekniker som utvecklats under historiens gång vidareanvänds förändras formerna och användningsområdet. Det arv som skall gå vidare utvecklas och når nya former. För att i möjligaste mån skapa förutsättningar för slöjden att leva vidare finns i de flesta län två länshemslöjdskonsulenter, en med inriktning mot textil och en som har ansvar för de hårda slöjdteknikerna. I deras arbete ingår att ordna kurser, utbildningar och utställningar med pröva-på-verkstäder för en slöjdintresserad allmänhet. En viktig dimension av länshemslöjdskonsulenternas arbete handlar om att ordna verksamheter för barn och ungdomar, till exempel i form av särskilda slöjdläger. På så sätt förs kunskaperna vidare till nya generationer. I där allt skall gå fort ger slöjden möjlighet till andrum. På detta sätt fyller arbetet med att föra vidare kulturarvet funktionen av att också vara en glädjekälla i . Hemslöjdsarbetet fyller på så sätt flera syften och vi menar att det bör uppmuntras. Vi vill i detta sammanhang särskilt uppmärksamma verksamheten som bedrivs av föreningen . har en lång tradition av knyppling av spetsar, en tradition som har svårt att överleva. Det är viktigt att denna tradition förs vidare och inte försvinner och det bör därför vara ett prioriterat område inom . 4 Film är filmen unik i sitt gränsöverskridande. Den fyller också andra funktioner som att påverka och förklara omvärlden, roa, informera och även bidra till igenkännande och identifikation. Film är också konst. För är det därför en självklar utgångspunkt att filmen skall ges statligt stöd. Stödet har en viktig uppgift när det gäller att främja värdefull svensk filmproduktion och främja visning av värdefull film. 4.1 ingick staten ett filmavtal med för att reglera det statliga stödet till svensk film. Vi var positiva till att ett nytt avtal ingicks eftersom det ger en god grund att stå på för svensk film. Redan då markerade vi dock vikten av att får vara med och påverka avtalsinnehållet innan avtalet skrivs under. Det är annars i praktiken omöjligt att påverka delar av avtalet eftersom i så fall måste brytas. Regeringens sätt att ställa inför ett redan förhandlat avtal är inte acceptabelt. Vår kritik har blivit extra angelägen eftersom flera brister i avtalet uppmärksammats. I filmavtalet finns en så kallad kontrollstation inskriven som innebär att parterna har möjlighet att begära en omförhandling av avtalet. En sådan kontrollstation infaller nu . har inte visat något intresse för en omförhandling. Däremot är vissa branschaktörer missnöjda. Missnöjet rör bland annat att pengarna till det publikrelaterade efterhandsstödet är slut och övriga medel är intecknade till avtalsperiodens slut. I avtalet regleras dessutom resurser till de så kallade regionala filmcentrum. Några regioner saknar sådana centrum och när nu verksamhet ändå kommit igång i dessa regioner saknar möjligheten att ge ekonomiskt stöd eftersom samtliga resurser är intecknade. Avtalet har i dessa avseenden på ett oönskat vis blivit en tvångströja istället för ett stöd till svensk film. Vår förhoppning är att regeringen ska ta till sig av den kritik som förekommit och att dessa brister ska kunna avhjälpas vid den kommande avstämningen. 4.2 Kvalitetsfilm filmstödet ska gå till svensk kvalitetsfilm, sägs det i avtalet. Vi anser att det är ett bra förhållningssätt, men det kräver en diskussion om vad kvalitet står för. Om vi skall använda kvalitetsbegreppet som vattendelare för vilka som tilldelas stöd krävs att kvalitetsbegreppet tydliggörs. Vi måste från statens sida slå fast vad vi menar med kvalitetsfilm, och ansvaret för att presentera en definition som kan ta ställning till vilar på regeringen. De bör således återkomma till med en sådan. I arbetet med att ta fram en kvalitetsdefinition bör utgångspunkten vara att filmskapande är en kreativ process, ett skapande som kan likställas med andra konstnärers arbete. Definitionen får med andra ord inte bli för stelbent och inskränkt, utan uppmuntra den konstnärliga friheten, bredden och mångfalden. Definitionen måste dock diskuteras både på bredden och djupet för att därefter bli föremål för ett formellt beslut. 4.3 Filmen och människan En filmpolitik måste sätta in filmen i dess sammanhang och se på filmen ur olika perspektiv. Vi anser fortfarande att regeringen gjort en allt för snäv avgränsning inom filmpolitiken och inte sett filmen ur ett helhetsperspektiv. Vad som händer vid mötet med publiken uppmärksammas till exempel inte alls trots att det ur betraktarperspektivet är en central fråga. Det krävs mer kunskap om filmmediets påverkan på människor, inte minst gäller det populärfilmen. I vissa fall kan filmen vara det medel vi behöver för att bearbeta upplevelser. Den medverkar till igenkännande så att vi bättre kan förstå oss själva och vår omgivning och filmen som pedagogiskt verktyg är därför viktig att värna och ta till vara även i skolan. 4.4 Offentlighet De statliga stöd som stiftelsen skall fördela motsvarar stöd som på andra områden fördelas av offentliga institutioner. Därför bör dessa förvaltningsuppgifter omfattas av handlingsoffentlighet. Det anser vi kristdemokrater och det ansåg även den filmutredning som låg till grund för filmpropositionen . Regeringen hävdar dock att det är omöjligt att skilja ut vilka medel som är allmänna och vilka som utgör bidrag från andra än staten vid stiftelsens handläggning av ärenden. Detta är ett anmärkningsvärt ställningstagande. Liksom för andra stiftelser/förbund som fördelar statliga medel borde krav ställas på att offentlighetsprincipen ska gälla de delar av verksamheten som rör statliga medel. 5 Konstnärernas villkor Konsten är en gåva från konstnären till samhället och samhället måste vara berett att ge något tillbaka. Förutsättningar måste skapas för att kulturskaparna ska få drägliga livsvillkor och möjligheter att utöva sin konst utan att ekonomiskt behöva stå på ruinens brant. är det många konstnärer som har svårt att klara sitt uppehälle. De stödformer och försäkringsvillkor vi skapat är inte anpassade efter konstnärernas speciella arbetsvillkor och livssituation. För att nå en kulturell frihet och mångfald i måste dessa brister i systemet uppmärksammas och justeras. Samtliga politikområden bör samordnas så att rimlig hänsyn kan tas till konstnärernas speciella förhållanden. Kulturell frihet, mångfald och vidareutveckling skall främjas genom goda villkor för konstutövare. Den konstnärliga friheten är en förutsättning för ett livskraftigt kulturliv och det är därför viktigt att kulturpolitiken, inklusive konstnärsstöden, verkar stödjande utan att vara styrande. Konstnärlig frihet innebär dock inte att kulturen är problemfri eller att den står ovanför regler och ansvar. Vad som är god smak kan inte läggas fast av någon statlig nämnd men vi måste ändå våga stå för att konstnärer precis som andra människor har ett ansvar för det de producerar. En aktiv debatt om vad som är kvalitet kan därför verka mer uppfriskande än begränsande. Konstnärernas arbetsmarknad skiljer sig från situationen inom de flesta andra yrken. Regeringen permanentade vid föregående års budget de tidsbegränsade stödinsatserna riktade till konstnärer, stödet till arbetsförmedlingen vid centrumbildningarna och stödet till en tredje anställningsform inom teatern vilket vi ser som mycket positivt. Verksamheten permanentades dock innan någon utvärdering gjorts. Vi anser därför att en utvärdering bör göras för att eventuellt kunna dra nytta av de goda erfarenheterna på annat håll. Vi känner dock fortfarande stor oro för konstnärernas arbetsmarknad eftersom den avviker från de förutsättningar som arbetsmarknadspolitiken utgår ifrån. Om fast arbete är det vanliga på arbetsmarknaden i stort, är arbetena inom kultursektorn oftast tillfälliga. råder det en långvarig och strukturell obalans mellan utbud och efterfrågan. Utredningar visar att de statliga ersättningarna och bidragen har ökat väsentligt i betydelse för de yrkesverksamma konstnärerna och för deras möjlighet att ägna sig åt sitt konstnärliga arbete. En bidragande orsak till detta är bland annat att arbetslösheten inom konstnärsyrkena är fortsatt hög, trots en högkonjunktur. När regeringen och nu ska utforma tillämpningen av de nya a-kassereglerna och aktivitetsgarantin, måste särskild hänsyn tas till kulturarbetarnas specifika arbetsvillkor. Ett enigt kulturutskott har påpekat detta för arbetsmarknadsutskottet, men eftersom de inte tagit hänsyn till utskottets begäran kommer vi fortsätta följa denna fråga med noggrannhet. Konstnärerna påverkas också av beslut som fattas inom andra utgiftsområden. Pensionsreformen som genomfördes fick konsekvenser som förefaller mindre lämpliga för konstnärer inom bland annat dans och musikområdena på grund av dessa yrkens speciella karaktär. Genom att nu samtliga aktiva år ska finnas med i beräkningen och inte enbart de 15 mest lönsamma, drabbas de hårt. Särskilt angeläget är det att frågan om pensionerna för de fria grupperna får en lösning. 5.1 Dansare har kort karriär, även utan skador i arbetet kan de fysiska förutsättningarna att utöva yrket upphöra , ofta mycket tidigare. Då återstår i yrkesverksamhet. Därför bör det i grundutbildningen alltid finnas en förberedelse till en alternativ karriär och en planering för dansares omskolning eller vidareutbildning. Dansare som lämnat karriären har erfarenheter som skulle kunna tas till vara inom olika delar av samhället. En översyn av dansutbildningarnas möjligheter att förbereda för en alternativ karriär är nödvändig och bör genomföras . 5.2 Bild- och formkonstnärer formkonstnärer är den grupp av konstnärer som har svårast att försörja sig på sitt konstnärliga yrke. Genomsnittsinkomsten för en bildkonstnär ligger vilket kan jämföras med genomsnittsinkomsten hos landets kommunalanställda som är . Det är därför angeläget att en översyn görs över hur staten kan förbättra sina insatser på området. 5.2.1 Konstnärsstöd och ersättningar De statliga stöden till bild- och formkonstnärer ges oftast i form av projektbidrag eller arbetsstipendier och de fördelas av . huvuduppgift är att fördela statliga ersättningar men de har även i uppdrag att bevaka konstnärernas ekonomiska och sociala situation. Tendensen har varit att de ekonomiska stöden ges i allt högre belopp till allt färre konstnärer. Det innebär att stöden enbart kommer en liten skara konstnärer till del. Vi anser att det finns anledning att ifrågasätta om detta är det mest effektiva sättet att använda statens resurser för konstnärsstöd. Vi vill i detta sammanhang även ta upp frågan om den så kallade inkomstgarantin för konstnärer. Vi anser att det kan ifrågasättas om det är rimligt att cirka 150 konstnärer ska få en livstidslön eller om det istället vore bättre att sprida stödet till fler. Vi kräver därför en översyn av inkomstgarantin. 5.2.2 Kollektivverkstäder En viktig del i arbetet för att förbättra situationen för landets bild- och formkonstnärer är att se över behoven av kollektivverkstäder. Nyutexaminerade konstnärer från konsthögskolorna har ingen ekonomi att bygga upp egna ateljéer med kostsam utrustning. Kollektivverkstäder kan på detta sätt fylla en angelägen funktion och bör finnas tillgängliga i hela landet. bör konsthantverkskooperativen ses över. Olika utredare har lämnat kritiska synpunkter på verksamheten, och det finns anledning att fundera över vad som behövs för att kooperativen skall fylla den funktion som ursprungligen avsågs. 5.2.3 Utställningsmöjligheter Utställningarna utgör viktiga mötesplatser där konstnärerna får möjlighet att presentera sina verk för publiken. Att komma i kontakt med sin publik och möjliga kunder är av avgörande betydelse för konstnärens yrkesutövande. Där får allmänheten möjlighet att kontinuerligt ta del av ett varierat utbud av konstverk och följa bild- och formkonstens utveckling. För att sprida denna form av kulturverksamhet och därigenom också öka deltagandet i kulturlivet är arrangörsfrågan ett centralt kulturpolitiskt område. I omvärldsanalys har framhållits att utställningsverksamheten och utställningsersättningen givit positiva effekter för konstnärernas inkomstmöjligheter. Konstföreningar i landet har dessutom kunnat höja den konstnärliga kvaliteten på sina utställningar. Stödet är därför ett viktigt komplement till de permanenta museerna och konsthallarna. Från och med föregående år ges även ett stöd till arrangerande föreningar. Detta var en angelägen komplettering för att utställningsersättningarna skulle få en tillräcklig omfattning och spridning. Stödet till arrangörer inom området är fortfarande mycket begränsat och behovet av vidgade utställningsmöjligheter för yrkesverksamma konstnärer är stort. Det är således angeläget att ersättningsfrågan bedöms ur ett helhetsperspektiv så att ingen snedfördelning kommer tillstånd. Vi följer därför den fortsatta utvecklingen med noggrannhet. 5.2.4 Avdragsrätt för konstinköp Andra angelägna frågor för att öka konstnärers möjligheter att försörja sig på sitt yrke handlar om hur till exempel skatteregler och gallerimoms kan justeras för att inte hämma konstnärernas utkomstmöjligheter och hela konstmarknadens utveckling. Vi anser att det är orimligt att ett företag får göra avdrag för designade fåtöljer men inte för konstverk. Genom att ge företag avdragsrätt för konstinköp skulle marknaden öppnas för landets konstnärer. Regeringen bör i dessa avseenden återkomma till med en åtgärdsplan. () () () () () () () () () () () () () () () () () ()