mot · GO02MJ9 · 2001-01-19 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ9av , ()med anledning av prop. 2000/01:47 Ändringar i bilskrotningslagenFörslag till riksdagsbeslut1. beslutar avslå propositionen i enlighet med vad som anförs imotionen.2. beslutar begära att regeringen skall återkomma med ettfullständigt, remissbehandlat förslag till genomförande av EG-direktiv2000/53/EG om uttjänta fordon som är förenligt med RF 2:10 och 11,och faller inom ramarna för det tolkningsutrymme som EG-direktivet ger vad gäller hanteringen av kostnaderna för ett miljöriktigtomhändertagande av uttjänta fordon.3. tillkännager för regeringen som sin mening att genomförandeti svensk rätt av EG-direktivet om uttjänta fordon bör bygga på deprinciper som anförs i motionen om borttagande av bilskrotningsavgiftenför alla fordon utom de privatimporterade, ett fullständigt borttagande avbilskrotningspremien och att bilskrotningsfondens medel skall användasför att täcka skrotningskostnaderna för de bilar som inte omfattas av detsvenska producentansvaret.4. begär att regeringen låter utreda möjligheten att i enlighet medvad som anförs i motionen införa ett system som för den siste bilägareninnebär kostnadsfri inlämning för samtliga fordon redan den 1 juli 2002.5. tillkännager för regeringen som sin mening att bilägarnasansvar för att lämna in uttjänta bilar till ett miljöriktigt omhändertagandemåste skärpas som reglerna för avställning och administrativskrotning ses över med syfte att få bort problemet med dumpade bilar.InledningI propositionen föreslås förändringar i bilskrotningslagensom innebär att endast auktoriserade bilskrotare får skötaskrotning av bil, buss eller lastbil om fordonets totalvikt ärmindre än samt att skrotningsintyg under vissaförutsättningar skall få utfärdas av den som yrkesmässigt iSverige tillverkar eller till för in bilar. Vidareföreslås att skrotningsavgift skall betalas för alla personbilar,bussar och lastbilar som är registrerade i bilregistret omfordonets totalvikt inte överstiger samt attbilskrotningspremie skall kunna betalas också för bilar somblivit administrativt avregistrerade.I propositionen aviserar regeringen ett antal förordningsändringar om detekonomiska producentansvaret för bilar samt om höjning avskrotningsavgiften och skrotningspremien.Genom förslaget till förändringar av bilskrotningslagen och de ipropositionen aviserade förordningsändringarna avser regeringen attgenomföra delar av EG-direktivet, (2000/53/EG) av den 18 september 2000om uttjänta fordon, i svensk lag.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2001.BakgrundDet behövs en uppdatering av reglerna som reglerarbilskrotningsverksamheten eftersom såväl det svenskaproducentansvaret för bilar som infördes och det nuaktuella EG-direktivet innebär att förutsättningarna förverksamheten förändras. Bilskrotningslagen ochbilskrotningsförordningen tillkom 1975. Den svenskaförordningen om producentansvar för bilar (1997:788)började gälla . Bilproducenterna är sedaninförandet av producentansvaret skyldiga att för skrotning taemot uttjänta bilar som producenten tillverkat eller fört in iSverige. För de bilar som registrerats efterden har producenterna dessutom ettekonomiskt ansvar för omhändertagandet. Producenterna harför dessa bilar inte rätt att begära ersättning av bilägaren förskrotningskostnaderna.Bilar inregistrerade före och privatimporterade bilaromfattas inte av det ekonomiska producentansvaret. Däremot omfattas allabilar inregistrerade efter införandet av bilskrotninglagen (1975) av systemetmed bilskrotningsavgift respektive bilskrotningspremie. utgåren bilskrotningsavgift på vid nyregistering av en bil. Avgiftensätts in i den så kallade bilskrotningsfonden. Vid skrotning tas medel frånfonden till en bilskrotningspremie som uppgår till 500 kronor.Avsikten med systemet är att ge ekonomiska incitament för den siste ägarenav ett fordon att lämna in det till skrotning vid en auktoriseradbilskrotningsfirma.Skrotningspremien har sannolikt medfört att benägenheten att lämna inuttjänta bilar för ett miljömässigt riktigt omhändertagande har ökat, men dethar inte helt löst problemet med att bilar dumpas. Tvärtom finns det undersenare år tydliga tecken på att fler och fler uttjänta bilar överges iskogsområden eller exempelvis på parkeringar. Miljön tar skada av dettasamtidigt som det för samhället innebär merkostnader att ta hand om dedumpade bilarna. Att fenomenet med dumpade bilar ökar beror sannolikt påatt kostnaden för ett miljömässigt omhändertagande av en uttjänt bil ärbetydligt högre än bilskrotningspremien. Det vill säga att den siste ägaren inormalfallet, trots premien, får betala ett antal för att lämna inbilen på en bilskrotningsfirma. Detta gäller naturligtvis inte de bilar sominregistrerats efter och som omfattas av detekonomiska producentansvaret.EG-direktivet (2000/53/EG) om uttjänta bilar måste genomföras imedlemsstaternas lagar och andra författningar senast den 21 april 2002.Enligt direktivet skall det vara kostnadsfritt förden siste ägaren att lämna in sitt uttjänta fordon för omhändertagande, underförutsättning att bilen släppts ut på marknaden efter detta datum. Från ochmed skall samma regel omfatta alla bilar som släppts ut påmarknaden, det vill säga även bilar inregistrerade eller utsläppta påmarknaden före . Direktivet säger attmedlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa attproducenterna står för alla kostnader för genomförandet av denna åtgärd elleren betydande del av dem, och/eller tar tillbaka uttjänta fordon utan kostnaderför den siste innehavaren eller ägaren.Det redan befintliga svenska producentansvaret gör att vi, med undantagför de privatimporterade bilarna, i huvudsak redan uppfyller den del avdirektivet som skall börja gälla . En rimligtolkning av direktivet är dock att också bilar som privatimporterats efter dettadatum skall kunna lämnas till en auktoriserad skrotningsfirma utan kostnadför den siste ägaren.Den andra delen av direktivet, som säger att samtliga bilar på marknadenefter skall kunna lämnas in för skrotning kostnadsfritt,kräver en större förändring av det svenska regelverket. Medlemsstaterna blirgenom denna del av direktivet skyldiga att se till att samtliga bilar kan lämnasin kostnadsfritt. Men det lämnar ett tolkningsutrymme för hur kostnaderna föromhändertagandet av de uttjänta fordonen skall finansieras.Direktivet anger för övrigt att uttjänta bilar måste lämnas till auktoriseradebilskrotare och att medlemsstaterna skall upprätta ett system enligt vilketuppvisande av ett skrotningsintyg är ett villkor för avregistrering av fordon.Regeringens förslagDet är bra att regeringen i propositionen förslår att endastauktoriserade bilskrotare yrkesmässigt får skrota uttjäntafordon och att reglerna om vem som får utfärdaskrotningsintyg anpassas till EG-direktivet. Det är vidareviktigt att miljökraven skärps för de auktoriseradebilskrotarna som tillsynen förbättras.En stor brist i propositionen är däremot att endast delar av EG-direktivetföreslås genomföras. Exempelvis sägs ingenting om hur man skall förändraregelverket så att uppvisande av ett skrotningsintyg blir ett villkor föravregistrering av fordon. Dagens system med administrativ avregistreringsom tillämpar måste enligt direktivet förändras.Samtidigt väljer regeringen att på ett mycket väsentligt område, nämligenfrågan om ett retroaktivt ekonomiskt ansvar för producenterna, göra entolkning av direktivet som innebär att producenter verksamma i Sverigedrabbas mycket negativt. Det är dessutom sannolikt att propositionen i dennadel strider mot det lagskyddade retroaktivitetsförbudet som uttrycks i RF 2:10och 11.För att på ett rimligt sätt belysa och pröva det svenska genomförandet avEG-direktivet borde det behandlas i först när det finns ett komplettförslag som dessutom remissbehandlats. Flera av de andra medlemsstaternaförbereder en process med remissbehandling av hur man nationellt skallgenomföra EG-direktivet. Det rimliga vore att göra detsamma också i Sverigei synnerhet som direktivet ger medlemsstaterna en ganska stor tolkningsfrihetnär det gäller finansieringen av ett system för omhändertagande av uttjäntabilar. Kommissionens ursprungliga förslag till direktiv har visserligenremissbehandlats men inte den slutliga versionen, och förslaget tillsvenskt genomförande av EG-direktivet har överhuvudtaget interemissbehandlats.Riksdagen bör därför besluta att avslå propositionen och begära attregeringen återkommer med ett komplett, remissbehandlat förslag tillgenomförande av EG-direktivet. Eftersom direktivet inte behöver varagenomfört i svensk rätt förrän finns ingen anledning förriksdagen att redan nu besluta om ett genomförande av vissa delar som varkenär remissbehandlade eller kompletta. En ytterligare fördel med att skjuta uppriksdagens behandling av det svenska genomförandet är att man då kan tahänsyn till det betänkande som skall presenteraden . Vidare ger det regeringen möjlighet att samråda med övrigamedlemsstater om hur de avser implementera direktivet i nationell rätt samtatt utreda hur man skall förändra systemet med administrativ skrotning så attavregistrering endast kan ske mot uppvisande av skrotningsintyg.EG-direktivet bör genomföras i svensk rätt på ett sätt som är förenligt medsvensk rättstradition när det gäller retroaktivitet som det är viktigtatt vi får ett genomtänkt och väl fungerande omhändertagande av uttjäntabilar. I regeringens förslag saknas bland annat en analys av hur producent-ansvaret förändrar bilskrotningsverksamheten och den förändrade roll deolika aktörerna därmed får. I det följande föreslår Moderata samlingspartieten principiell modell för hur EG-direktivet bör införas i svensk rätt på ettsättsom gör att vi får ett genomtänkt och väl fungerande system föromhändertagande av uttjänta bilar.En principiell modellDet svenska producentansvaret som trädde i kraft den 1januari 1998 ger producenterna det ekonomiska ansvaret föromhändertagandet av uttjänta bilar inregistrerade efter dettadatum. Det betyder att det inte skall kosta den siste bilägarennågonting att lämna in bilen för slutligt omhändertagande.Ansvaret ligger därmed på producenterna att för varje såldbil avsätta en viss summa pengar för bilens framtidaskrotning. Trots detta tas fortfarande en så kalladbilskrotningsavgift ut vid inregistrering av nya fordon. Dettainnebär att köparen av en ny bil i praktiken får betala såvälvad producenterna avsätter för den framtida skrotningen avden enskilda bilen som den så kallade skrotningsavgiften.Denna går dels till en framtida skrotningspremie, dels till attfinansiera skrotningen av äldre bilar. Regeringen föreslår attbilskrotningsavgiften skall vara kvar vilket inte kan vararimligt eftersom det gör att det blir en dubbel kostnad förnybilsköparen. Detta medför i sin tur en ekonomisk styrningsom gör att en ur miljösynpunkt önskvärd utveckling mot enföryngring av bilparken försvåras.För privatimporterade bilar finns dock skäl att ha kvarbilskrotningsavgiften eftersom inte någon producent avsatt pengar för bilensframtida omhändertagande. Avgiften för dessa bilar bör sättas i relation tillvad omhändertagandet kommer att kosta, troligtvis i storleksordningen beroende på när utskrotning sker och de då gällande kraven pååteranvändning/återvinning.Riksdagen bör därför besluta ge regeringen i uppdrag att återkomma medförslag om borttagande av skrotningsavgiften för alla bilar utom deprivatimporterade bilarna som bör ha en avgift som motsvarar deras framtidaberäknade skrotnings- och omhändertagandekostnad.Genom att använda de privatimporterade bilarnas bilskrotningsavgifter tillatt finansiera kostnaderna för deras omhändertagande kan ett system skapasdär också de privatimporterade bilarna kan lämnas till en auktoriseradbilskrotningsfirma utan kostnad för den siste ägaren. EG-direktivets krav omkostnadsfri inlämning av bilar skulle därmedvara uppfyllt.För att uppfylla EG-direktivets krav om att alla bilar från och med den 1januari 2007 skall kunna lämnas in för skrotning och behandling utan kostnadför den siste ägaren vore det lämpligt att använda de pengar som under årenslopp betalats in till bilskrotningsfonden. bör därför begära attregeringen återkommer med förslag om slopande av bilskrotningspremien tillförmån för ett system där fondens pengar används till att täckabilskrotningskostnaderna för de gamla bilarna, dvs. alla bilar inregistreradeföre , inklusive samtliga privatimporterade bilar.En kostnadsfri inlämning borde vara ett tillräckligt incitament för de sistabilägarna att lämna in sin uttjänta bil till ett miljöriktigt omhändertagande.Utöver detta bör dock regeringen återkomma med förslag till omhur bilägarnas ansvar kan skärpas för att uttjänta bilar verkligen lämnas in.Bland annat måste reglerna för avställning och administrativ skrotning sesöver.Det finns flera fördelar med den här modellen för hantering av uttjäntafordon. Ansvaret tydliggörs för de olika aktörerna. Bilägaren blir skyldig attlämna in sin uttjänta bil men kan göra det kostnadsfritt. Slopandet avbilskrotningsavgiften för alla bilar utom de som privatimporteras gör att detges ekonomiska incitament för att förnya mycket gamlabilpark.Den kanske största fördelen är dock att modellen skulle ge ett utrymmeför att vi i tar ytterligare ett steg och redan från och med den 1 juli2002 inför ett system där alla bilar utan kostnad för den siste ägaren kanlämnas in för skrotning. Enligt överslagsberäkningar av tillgångarna ibilskrotningsfonden, utskrotningstakten och kostnaderna för ett miljöriktigtomhändertagande skulle pengarna i fonden räcka för en sådan lösning. Dettabygger på att bilskrotningsfondens medel blir räntebärande och att systemetmed bilskrotningspremier tas bort. Fondens medel skulle därmed enbartanvändas till att täcka de gamla och privatimporterade bilarnasskrotningskostnader. bör besluta att regeringen skall återkommamed förslag för hur denna principiella modell skulle kunna införas som en deli en helhetslösning av hanteringen av uttjänta fordon. Regeringen böråterkomma med ett kom-plett förslag som är remissbehandlat och i tillräckligt god tid för attgenomföra EG-direktivet i svensk lag före den 21 april 2002.Stockholm den 19 januari 2001Göte ()()()()()()()()(m)()()()