mot · GP02N313 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:N313av de m.fl. (m)1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av åtgärder för att främja fortsatt tillväxt i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ökat bostadsbyggande i Stockholmsregionen.1 beslutar att inkomst från uthyrning av del i stadigvarande bostad skall vara skattefri i enlighet med vad som anförs i motionen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att avveckla fastighetsskatten.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av infrastruktursatsningar i Stockholmsregionen.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av åtgärder för att öka rättssäkerheten i Stockholmsregionen.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av fler universitets- och högskoleplatser i Stockholmsregionen.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att stärka valfriheten i skolan, barnomsorgen och vården.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av det inomkommunala utjämningssystemet per den 1 januari 2003.6 1 Yrkande 2 hänvisat till BoU. 2 Yrkandena 3 och 4 hänvisade till SkU. 3 Yrkande 5 hänvisat till TU. 4 Yrkande 6 hänvisat till JuU. 5 Yrkandena 7 och 8 hänvisade till UbU. 6 Yrkande 9 hänvisat till FiU. 2 Två tydliga alternativ Det är uppenbart att den framgångsrika förnyelsepolitik som bedrivs under moderat ledning i och i flertalet av länets kommuner är en nagel i ögat på Socialdemokraterna. Det blir alltmer klart att den Socialdemokratiska regeringen och dess statsminister har utsett denna politik till sin huvudfiende i den kommande valrörelsen. Regeringsattackerna på den pågående förnyelsen i och på borgerliga och då särskilt moderata förtroendevalda ökar i antal och styrka för . Under hela den gångna delen av mandatperioden har regeringens mål dessutom varit att med alla medel hindra det pågående förnyelsearbetet i vår region. Vi kan förstå den rädsla och desperation som griper Socialdemokraterna. Det handlar nämligen om att den grundläggande ideologiska skillnaden mellan å ena sidan Socialdemokratisk kollektivism och likriktning och å andra sidan moderat individualism och mångfald nu synliggörs. Det handlar om huruvida vi skall ha ett samhälle där politikerna får ännu mer att säga till om eller ett där enskilda människor och familjer återerövrar makten över vardagen. Socialdemokraterna är naturligtvis livrädda för att människor på allvar skall finna att den moderata politiken i verkligheten ger dem mer av livskvalitet, självbestämmande och valfrihet. Då raseras hela den Socialdemokratiska retorik som varit en viktig orsak till deras långa maktinnehav, nämligen att med en annan politik än den Socialdemokratiska hotar förfall och undergång. Därför är Socialdemokratins, regeringens och statsministerns hätska utfall mot den förda politiken och de förtroendevalda i på samma gång minst lika mycket en rejäl vänsterkrok i ansiktena på samtliga invånare i regionen. sjuder nämligen av liv och rörelse. Det är här flest nya jobb skapas. Det är i denna region som en femtedel av landets invånare bidrar med en fjärdedel av BNP och en dryg fjärdedel av statens skatteinkomster. De moderatledda församlingarna (17 av länets kommuner samt ) genomför nu en konsekvent politik för att utöka medborgarnas makt över den egna vardagen på ett påtagligt och rejält sätt. Det är inte mer av bidrag och politisk planering som behövs. I stället behövs än mer av möjligheter för människor att själva påverka sina liv. Genom en sådan förnyelse kommer tillväxten i att ytterligare stimuleras. En region som expanderar hamnar i en uppåtgående spiral. Företagandet ökar och ännu fler arbetstillfällen skapas. Det är dock helt nödvändigt att det arbete som inletts med väljarnas förtroende som grund måste få fortsätta. I denna motion tar vi nedan särskilt upp våra förslag inom områdena tillväxt, bostäder, fastighetsbeskattningen, infrastruktur, rättssäkerhet, högre utbildning, valfrihetsfrågor och utjämningsskatten. 3 Ja till fortsatt tillväxt För Socialdemokraterna är befolkningstillväxten i en effekt av att människor tvingas från avfolkningsorter. De erkänner inte framför allt unga människors längtan efter storstadens puls och möjligheter. Många människors fria val görs till ett politiskt problem. I en rad avseenden ser socialistiska politiker de fria valen och människors ökande krav på anpassningar av offentlig service till sina individuella levnadsförhållanden som något negativt och suspekt. Det försvårar nämligen möjligheterna att förverkliga socialistiska idéer om en samlad modell lika för alla. Storstadsutvecklingen och storstadsmänniskorna blir på så sätt ett ideologiskt hot. På olika sätt genomför därför Socialdemokraterna, tillsammans med sina rödgröna stödpartier, en klart Stockholmsfientlig politik. Detta märks tydligast när det gäller tvångsöverföringen av skatteinkomsterna i till andra regioner i landet. är till exempel det enda landsting i landet som inte får behålla sina egna skatteinkomster. Det märks också när det gäller tilldelningen av högskoleplatser, pengar till vägar och annan infrastruktur samt olika stopplagar där moderat förnyelsepolitik förbjuds. Man kan lätt få intrycket att ytterligare tvångsåtgärder hägrar för Socialdemokraterna. Om man svälter ut en region genom att bara ta och inte ge, så tvingas förr eller senare stora befolkningsomflyttningar fram. Det har historien visat . Socialdemokraterna och slåss nu om de nya vänsterväljarna genom att bjuda över varandra i klasskampsretoriken. De slåss om att hårdast och mest högljutt företräda den konservatism som består i att hårdnackat stå emot alla förändringskrafter. Den förändring som skall ske skall i så fall handla om att återinföra eller återställa något som försvunnit eller förändrats . Detta ställer vi moderater absolut inte upp på. Vi är beredda att ta strid för fortsatt tillväxt i . Vi ser det som ett av vår tids största samhälleliga uppdrag att stå på de enskilda medborgarnas sida när nu Socialdemokraterna nu visar sitt rätta ansikte genom att de har bestämt sig för att stå i vägen för en tillväxtbefrämjande utveckling. 4 Bostadsbyggandet måste öka 4.1 Höga skatter och hyressättningssystemet hindrar byggande En just nu mycket viktig hämmande faktor för tillväxten i är förutom regeringens generella Stockholmsfientlighet bristen på bostäder. växer med 20.000 invånare . Befolkningstillväxten har fortgått nära nog oförminskat , trots att bostadsproduktionen var nere på historiskt låga tal. Det har tidigare funnits lediga bostäder att tillgå och många har minskat sin boendeyta i takt med att boendekostnaderna har stigit. syns dock tydliga tecken på att bostadsmarknaden är i obalans och att det behövs en ökad nyproduktion. Minskad efterfrågan ledde till att nybyggandet föll kraftigt. har bostadsbyggandet börjat återhämta sig när det gäller bostadsrätter och småhus i tillväxtregionerna. Som exempel kan nämnas att bostadsbyggandet i , och (alla tre kommunerna moderatledda) ligger på rekordhöga nivåer. Däremot byggs nästan inga hyreshus. Detta beror främst på en kombination av dagens skattetryck och det rådande systemet för hyressättning. Skatteuttaget på nyproduktion uppgår till av totalkostnaden. Hyressättningssystemet innebär sedan att det är näst intill omöjligt för byggherren att få igen de pengar det kostar att bygga. Enligt en enkätundersökning genomförd av den moderata storstadskommittén finns det utrymme för motsvarande 66.000 nya bostäder i kommunernas flerårsplaner i . Hur mycket av detta som blir färdigbyggda bostäder beror på hur regeringens skatte- och bostadspolitik utvecklas. Det avgörande hindret är alltså inte som finansminister tycks tro kommunalpolitikerna i . Hindret finns dock närmare än så nämligen i regeringen och hos Socialdemokratin. Byggandet behöver stimuleras genom en rad insatser. En sänkning av det totala skattetrycket och en avvecklad fastighetsskatt är viktiga steg. Tillväxtregionerna måste tillåtas expandera. Ett utökat trafiknät samt investeringar i infrastrukturen skulle leda till att fler byggare vågar satsa på nya byggprojekt. Möjligheterna att utnyttja strandnära områden för bebyggelse måste ökas. Det statliga inkomstutjämningssystemet måste förändras. Det behövs också förenklingar i plan- och bygglagstiftningen samt främjad konkurrens på bygg- och byggmaterielmarknaden. Det ger alltså sig självt att det i grunden är kraftfulla åtgärder på den nationella nivån som behövs för att få fart på bostadsbyggandet i . 4.2 Akut behov av studentbostäder I råder ett akut behov av studentbostäder. Det finns till och med tecken på att studenter fullföljer sina studier på andra orter enbart beroende på bostadsbristen. Därmed är bostadsbristen ett hot mot valfriheten och den öppna högskolan. Det måste därför till nytänkande, handlingskraft och snabba åtgärder för att förbättra situationen på både kort och lång sikt. Ett snabbt sätt att enkelt och billigt få fram bostäder för ungdomar och studerande är att stimulera uthyrning av delar av befintliga bostäder. Vi föreslår därför att del av stadigvarande bostad skall få hyras ut utan att uthyraren behöver betala skatt på inkomsten. Om av en privatpersons stadigvarande bostad hyrs ut skall inkomsten vara skattefri. I har man genomfört detta förslag med mycket gott resultat. 5 Fastighetsskatten är omoralisk Fastighetsskatten är en omoralisk skatt som tas ut utan hänsyn till betalningsförmåga. Den slår skoningslöst mot människor med låga inkomster som bor i hus och områden med höga taxeringsvärden. Den innebär till och med att människor måste lämna sina hem. Det är ofta betydligt dyrare att skaffa bostad i storstadsregionerna, särskilt i storstädernas centrala delar, än i andra delar av landet. De höga priserna driver upp taxeringsvärdena på såväl flerbostadshus som villor. Storstadsregionerna står därför för en betydande del av statens inkomster från fastighetsskatten. Regeringen lovade i valet att de som drabbas värst av fastighetsskattehöjningarna skall få lindring av skatten. Utredning på utredning har misslyckats med att lösa frågan och regeringen har därför inte infriat löftet. Nyss föll regeringen till föga och sänkte skattesatsen för villor och hyresrätter. Sanningen är dock att denna sänkning endast innebär en något mindre höjning än tidigare för de allra flesta boende i storstadsregionerna. Sänkningen av skattesatsen är bara ett sätt att dölja att man straffar boende i attraktiva områden. Regeringen har också föreslagit en begränsningsregel som innebär att ett hushåll inte skall behöva betala av sina bruttoinkomster i fastighetsskatt. En sådan regel skapar dock nya marginaleffekter, som den inte omfattar förmögenhetsskatten. förslag är att fastighetsskatten skall avskaffas. Detta är en betydligt mera renodlad och rättvis åtgärd än att lappa och laga i ett i grunden sjukt system. Genom ett avskaffande kommer man till rätta med de tillväxthotande effekterna i tillväxtregionerna. avvecklas ett system som beskattar vinster som faktiskt inte reellt uppstått för den skattskyldige. Genom detta kan boendekostnaderna i storstadsregionerna sänkas, vilket leder till en ökad rörlighet inom boendesektorn. Detta gynnar alla familjetyper, eftersom den s.k. boendekarriären i takt med växande familj och inkomster kan underlättas. 6 Stora investeringar i trafiken behövs växer med cirka 20.000 nya invånare . Det är ett kvitto på vår regions attraktivitet. För att alltfler skall kunna samsas tillsammans är behovet av god framkomlighet över hela regionen helt central. Trots detta håller Socialdemokraterna genom oproportionerligt låga anslag till infrastruktur kvar regionen vid en vägapparat som är dimensionerad för 1960-talets behov. Den trängsel som sedan uppstår behandlas inte som ett framkomlighetsproblem utan som ett lyxproblem som kan och bör åtgärdas med extra skatter eller särskilda bilavgifter. Vi kan aldrig ställa oss bakom en politik som tar sin utgångspunkt i att genom straffbeskattningar tvinga bort sämre bemedlade medborgares bilanvändning för att skapa mer utrymme på befintligt vägnät enbart för dem som har råd. En växande storstad måste få växa i takt med sin befolkningsökning. Därför behövs nya investeringar. Det är beredda att medverka till. Det allvarligaste problemet i regionen är en akut brist på kringfartsleder och spårkapacitet som kan leda trafikflödet förbi eller igenom . behöver Ringen som Socialdemokraterna ensidigt övergav 1997. Det behövs dessutom en förbifart för väster om . Andra objekt som behöver färdigställas är Södertörnsleden och Norrortsleden. måste också en östlig förbifart byggas för att göra Ringen fullständig. Dessutom måste väg 73 byggas färdig till . För flera av de trafikobjekt som måste genomföras bör det öppnas för en statlig PPP-lösning (Private and Public Partnership). Det är ett gemensamt ansvar för regeringen och regionens företrädare att rätta till den oacceptabla trafiksituation som råder. Vi moderater har hög beredskap för att kunna ta vår del av ansvaret för att möjliggöra nya trafikinvesteringar framöver. 7 Rättssäkerheten skall prioriteras högre Den Socialdemokratiska nedvärderingen av polis- och rättsväsendet drabbar människor i alla delar av vårt land. Gator och torg är inte trygga. Ingen polis kommer när pågående brott anmäls. Människor och företag lägger mer och mer pengar på larm och andra åtgärder för att skydda sig och sina egendomar. Den allmänna uppfattningen hos människor är att det i stort sett har blivit riskfritt att begå brott och att man som brottsoffer vid s.k. vardagsbrottslighet som stöld, hot, ringa våld och skadegörelse bara besvärar myndigheterna om man kräver ingripande. Det finns också en allmän uppfattning hos människor om att brottslingen, om vederbörande överhuvudtaget lagförs och straffas, får större förståelse och insatser av samhället än brottsoffret. På grund av decenniers politiska nedvärdering av rättssamhällets grunder och medborgarmoral är det en utbredd inställning hos allmänheten att det inte lönar sig att bli inblandad, vare sig som medmänniska, anmälare eller vittne. I relation till folkmängden begås de flesta brotten i storstadsregionerna. Flest brott begås i där antalet anmälda brottsbalksbrott per 100.000 invånare uppgick till 15.854 år 2000. Invånarna i har drabbats hårdast av den växande brottsligheten i landet. De löper mer än dubbelt så stor risk att utsättas för brott som befolkningen i övriga områden. I socialt och ekonomiskt svaga familjer, som till stor del återfinns i storstädernas segregerade förortsområden, slår brottsligheten särskilt hårt. Dessa familjer har sämre möjligheter att skydda sig mot brott och att kompensera sig när de har utsatts för brott. För arbetslösa och bidragsberoende föräldrar kan till exempel en cykelstöld från barnen omkullkasta den ekonomiska planeringen för månader framöver. som brottsligheten ökar allt färre brott upp. klarades av alla anmälda brott upp. 1995 hade uppklarningen minskat till . ligger uppklaringsprocenten på , vilket innebär att endast var femte brott upp. Det innebär dock inte att vara femte gärningsman verkligen ställs inför domstol och döms. Enligt professor . W. leder av alla anmälda brott till att gärningsmannen döms till straff. Denna alarmerande situation kan inte accepteras. Brottsbekämpningen måste ses som en integrerad del av välfärdspolitiken. I en rättsstat måste alla ha lika rätt till skydd mot brott, oavsett i vilket bostadsområde man råkar bo och oavsett vilken ekonomisk ställning man har. Så är inte fallet . Människor som har råd att t.ex. ta taxi hem gör det, medan den som inte har råd i stället får gå eller åka kollektivt. Redan härigenom utsätter sig den som lever under knappare förhållanden för avsevärt större risker än den som har pengar till en taxi. Det är påtagligt hur otryggheten på storstädernas gator och torg slår hårdast mot de redan svaga grupperna i samhället. Därför krävs åtgärder på flera olika plan. måste få polisresurser i förhållande till folkmängd och befolkningssammansättning, men också med särskild hänsyn till de speciella behov som finns i en huvudstadsregion. Nyrekryteringen av poliser måste ökas. Kampen mot vardagsbrottsligheten måste prioriteras högre än . Det är dags för en nolltolerans mot vardagsbrottslighet samt en satsning på närpolisverksamheten. Det förebyggande arbetet ute i samhället riktat mot framför allt unga människor måste ges tyngd och stöd. Nya former för samverkan mellan till exempel polisen, skolan och i brottsförebyggande arbete behöver tillkomma. 8 Den högre utbildningen är underdimensionerad I storstäderna är det färre som går vidare till högre utbildning än i landet som helhet. Den högre utbildningen är i förhållande till befolkningsmängden kraftigt underdimensionerad i storstadsregionerna. Dessutom är platsantalet underdimensionerat i förhållande till det antal Stockholmsstudenter som söker utbildningsplats i som förstahandsval. Detta försvårar givetvis rekryteringen både till högre utbildning och senare av kvalificerad arbetskraft till de spjutspetsföretag som finns etablerade i dessa regioner. Att eftersätta behovet av universitets- och högskoleplatser i storstadsregionerna riskerar att få stora negativa regionala effekter. För låg tillgång på kvalificerad arbetskraft i de regioner där efterfrågan är störst kan även påverka andra delar av landet negativt. 9 Valfrihetsfrågor 9.1 Ökad valfrihet Vi vill öka familjernas möjligheter att fungera på det sätt som passar bäst för både barn och föräldrar. Fler och fler av människornas vardagsbeslut skall tas av dem själva. Uppgiften för samhället och politikerna är att se till att de fria valen mellan olika utförare garanteras och att full neutralitet upprätthålls när det gäller skattefinansierad verksamhet. Alla skall ha möjlighet att välja till exempel skola, barnomsorg, vård och äldreomsorg. I många kommuner i storstäderna har man fört en konsekvent politik för ökad valfrihet och uppmuntran av fler utförare. Invånarna i och kommunerna kring har många valmöjligheter. En rik flora av privata, kooperativa och offentliga utförare skapar en mångfald som ger valfriheten ett reellt innehåll. Dessutom innebär fler alternativa utförare en större konkurrens, vilket i sin tur leder till ökad kostnadseffektivitet. Det leder således till att medborgarna får ut mer för varje skattekrona, vilket är ett viktigt moderat krav. Denna situation har uppnåtts trots regeringens idoga försök att bromsa utvecklingen. 9.2 Valfrihet i skolan märks en hårdnande attityd hos Socialdemokraterna när det gäller det fria skolvalet och friskoleutvecklingen. Visserligen säger man sig vilja ha en rätt att välja skola, men det verkar inte få innebära att för många skall ges möjlighet att välja friskolealternativet. Reglerna för friskolorna har ändrats sedan en moderat skolminister fick möjlighet att genomföra det fria skolvalet och rimliga möjligheter för att starta och driva friskolor. Varje gång har det från Socialdemokratiskt håll hävdats att friskolorna har mer pengar att röra sig med och att skolpengssystemet är orättvist. Det har också hävdats att friskolorna förstärker segregationen. På båda dessa punkter har verkligheten och olika utredningar visat att Socialdemokraternas verklighetsbild är falsk. För varje gång ändras argumentationen, men faktum kvarstår att Socialdemokraterna egentligen inte accepterar friskolor och heller inte rätten att välja skola. Staten måste ta ansvaret för att garantera det fria skolvalet. Vi föreslår införandet av en nationell skolpeng. Det garanterar alla elevers och föräldrars valfrihet, oavsett i vilken kommun eller i vilket bostadsområde de bor. Finansieringen av den enskilde elevens utbildning blir likvärdig för alla, oavsett om eleven väljer en eller en fristående skola. Alla skolor såväl kommunala som fristående blir självständiga skolor med stor frihet att välja metoder och pedagogik efter elevernas behov och förutsättningar. Ett fritt skolval påskyndar en nödvändig modernisering och förnyelse av den svenska skolan. Valfrihet och kvalitet är de viktigaste redskapen för att skapa en bättre skola. Ingen förälder vill låta sitt barn gå i en dålig skola. Ingen elev kommer att acceptera skolor som missköter sin uppgift. Detta leder till att skolornas resultat och kvalitet successivt kommer att förbättras. Ett stort problem för många är att elevernas rätt att välja skola är begränsad på gymnasienivå. Den närhetsprincip som flera kommuner tillämpar innebär att de som växer upp i socialt utsatta områden tvingas kvar i närmaste skola. Därmed ges de sämre förutsättningar att utveckla kunskaperna i svenska och att integreras i samhället. Vi anser att det fria skolvalet skall genomföras också på gymnasienivå. I storstädernas så kallade problemområden är en bra skolutbildning den enskilt mest betydelsefulla insatsen för att undvika att en tredje generation arbetslösa växer upp. Barnen skall gå i skolan och läsa sina läxor. Kraven måste ställas tidigt och tillräckliga satsningar göras på utbildning i svenska språket. Kvaliteten får inte eftersättas. Flexibilitet i lönesättningen för lärarna kan bidra till att locka bra lärare till dessa områden, där insatserna är svårare. Redan i förskolan kan träning i sociala färdigheter påbörjas och exempelvis ett teknik- eller kulturintresse väckas. Socialdemokraterna hävdar som ovan nämnts att det fria skolvalet ökar segregationen. undersökningar visar emellertid att förekomsten av fristående skolor inte har några segregerande effekter. Det fria skolvalet skapar i stället förutsättningar för elever och föräldrar i segregerade områden att byta skolmiljö. I utsatta områden är det därför särskilt viktigt att alternativa skolor och förskolor ges möjlighet att bidra till ett varierat utbud av olika slags pedagogik. 9.3 Valfrihet i barnomsorgen Socialdemokraterna anser att uppväxtvillkoren för barn inom den kommunala barnomsorgen är överlägsen alla andra sätt att ta hand om sina barn när de är små. Det offentliga stödet inom barnomsorgen präglas naturligtvis av detta. Det är självklart så att mycket av det som har hänt inom familjepolitiken under de gångna decennierna inte alltid har vägletts av vad som kan anses vara det bästa för barnen och deras behov. Många beslut har sin främsta utgångspunkt i arbetslivets behov, jämställdhetsaspekter och vuxenperspektiv av olika slag. Dessa aspekter är givetvis viktiga, men ingen kan på allvar hävda att det är bättre för barnen att mamma och/eller pappa inte tar hand om dem på heltid när de är små. Det är tvärtom vår övertygelse att många av dagens samhällsproblem bottnar i att barnperspektiven inte var särskilt framträdande i besluten . Det känns därför särskilt angeläget att driva kravet på att mer av familjernas beslut om hur barnomsorgen skall utformas måste få tas av familjerna själva. Det mesta av familjepolitiken styrs dock från . Socialdemokraterna fortsätter dessvärre på den inslagna vägen och minskar ständigt familjernas valfrihet genom både reellt tvång och familjeekonomiska incitament. Kommunerna kan därför inte genomföra fullständig rättvisa och valfrihet. Kommunerna har dock möjlighet att aktivt uppmuntra all kommunalt driven barnomsorg att övergå i alternativ regi. Särskilt bör anställd personal uppmuntras att ta över verksamheterna. Det politiska uppdraget måste sedan i stället inriktas på att följa upp kvaliteten och stå som garant för valfriheten. Som ett första steg för att uppnå jämförbarhet och effektivt utförande bör enhetstaxor införas i barnomsorgen. Kommunerna skall inte ägna sig åt fördelningspolitik. 9.4 Valfrihet i vården Ett annat valfrihetsområde där Socialdemokraterna förklarat ideologiskt krig mot valfrihetspolitiken är sjukvården.