mot · GP02K369 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K369av m.fl. (c)Samarbete i Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i respekt för nej till avbryta den svenska ratificeringsprocessen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en kompetenskatalog bör inrättas som begränsar EU:s makt och stärker de nationella parlamentens roll. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att planer på medlemskap i avskrivs.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utifrån ett brett rådslag bland folkrörelser och organisationer utarbeta ett i huvudsak mellanstatligt alternativ till federalismen för ett all-europeiskt samarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samverka med , och kandidatländerna i utarbetandet av den mellanstatliga samarbetsmodellen. 1 Yrkande 3 hänvisat till FiU. Motivering röstade väljarna i republiken nej till förslaget till nytt , . Därmed borde fördraget ha fallit eftersom fördragsförändringar kräver enhällighet bland medlemsstaterna. Budskapet från unionen i övrigt, även , till irländarna var emellertid att de hade röstat fel, och ratificeringsprocessen har fortsatt. Tanken är uppenbarligen nu att när alla övriga EU-medlemmar har sagt ja till ska irländarna pressas till att göra detsamma i en ny folkomröstning. är för övrigt det enda land som låtit sina väljare ta ställning till det nya fördraget. löser inte utvidgningens problem Det brukar inte sällan påstås att nej till skulle vara ett nej till utvidgning av Europeiska unionen. Det är en medveten eller omedveten missuppfattning. Huvudskälen till att irländarna sade nej till i folkomröstningen är den pågående militariseringen av EU, att fördraget stärker de stora medlemsländernas makt på de mindres bekostnad och att de önskar ett mellanstatligt europeiskt samarbete och inte ett federalistiskt statsbygge. I verkligheten har det komplicerade försvårat utvidgningsförhandlingarna. De verkliga problemen, exempelvis hur jordbrukspolitiken ska förändras vid en utvidgning, diskuterades aldrig seriöst i den regeringskonferens som förberedde . Utvidgningsförhandlingarna kan mycket väl fortsätta på grundval av det nu gällande Amsterdamfördraget. Samma argument är, enligt vår uppfattning, högst relevanta för del. Vi motsätter oss därför en ratificering av från vårt lands sida både av sakskäl och i respekt för nej till fördraget. Det ligger knappast heller i kandidatländernas intresse att EU utvecklas i en alltmer centralistisk riktning mot en europeisk variant av förenta stater. På väg mot ett Eget mynt, egen militär och en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Manmåste vara politiskt naiv för att inte inse att EU är på väg mot en federativ utveckling. Planerna på att skapa en är en central del i statsbygget. En konstitution kräver såväl en stat som ett folk (demos). EU-staten finns inte, . Det finns inte heller ett europeiskt folk. Språkliga och kulturella skillnader gör att det inte finns ett gemensamt offentligt rum för debatt och opinionsbildning. Det finns ingen europeisk identitet, därför heller inte en europeisk demokrati. Det sjunkande valdeltagande till visar också att tilltron till EU:s institutioner är skrämmande låg. Utan detta europeiska demos kommer inte heller öppenheten och ansvarsutkrävandet att fungera mer än för ett fåtal redan politiskt insatta. Konstitutionen ses som ett sätt att göra EU-systemet mer överblickbart. Vi menar att fördragen bör förenklas, och det måste bli tydligt vad EU och medlemsländerna ska göra. Men detta förutsätter inte en konstitution, utan kan göras med en form av kompetenskatalog. Kompetenskatalogen kan bli ett redskap för att stoppa EU:s utveckling mot en förbundsstat och stärka de nationella parlamentens roll. En katalog kan göra att EU:s fördragstexter inte växer okontrollerat som skett sedan . EU:s kompetens bör begränsas till handelsfrågor, kopplat till den inre marknaden, och miniminivåer på miljöområdet och för konsumentskydd. Miniminivåer på det sociala området är också viktigt för att undvika social dumpning. EU:s främsta uppgift blir då att se till att den inre marknaden tar ekologisk och social hänsyn. Avskriv planer på EMU Den gemensamma valutan är, precis som konstitutionen, en central del av det federala statsbygget. EMU är inte i första hand ett ekonomiskt utan ett centralistiskt, politiskt projekt. Stödet för att göra till en delstat i förbundsstaten är svagt, och vårt land bör därför följa exempel efter folkomröstning och avskriva alla planer på inträde i valutaunionen . Enligt vår uppfattning bör , gärna tillsammans med och , som också står utanför EMU och där befolkningsmajoriteten förespråkar ett mellanstatligt samarbete, utarbeta ett i huvudsak mellanstatligt alternativ till federalismen. Även kandidatländerna bör inbjudas att delta i detta arbete på att skapa ett Nationernas där staterna nära samarbetar med varandra i respekt för varandra. Behov av en bred folklig debatt Utan bred folklig förankring förbereder EU redan nu nästa steg i statsbygget. ska en ny regeringskonferens sammankallas i syfte att utarbeta en regelrätt unionen. ska, enligt planerna, en mer exakt tidsplan för arbetet läggas fast vid toppmötet i . Det finns anledning att djupt beklaga att inte utnyttjade tillfället under ordförandeskapet till att ta ledningen för framtidsdebatten inom EU. I stället agerar starka krafter med i spetsen för att påskynda statsbygget. Med förbundskansler och utrikesminister i spetsen vill man skapa ett enligt tysk, federal modell. ordförande agerar otåligt för att omforma kommissionen till en regelrätt förbundsregering och har redan förklarat att EU ska bli en världsmakt. Ska det europeiska samarbetet få bred folklig förankring måste det byggas genom delegation underifrån. Om en liten elit tillåts pådyvla folkmajoriteten ett samarbete som de inte önskar från ovan hotar en farlig utveckling. Därför måste även i grunden EU-positiva regeringar inse att samarbetet måste byggas underifrån. Folkrörelser och organisationer av alla de slag, inte minst de EU-kritiska organisationerna, bör bjudas in till ett brett samråd om hur samarbetet i bör utvecklas. Utan folklig förankring hotas inte bara det europeiska samarbetet i sig utan också i förlängningen demokratin, folkstyret. () () ()