mot · GO02Fi16 · 2001-03-21 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Fi16av , ()med anledning av redog. 2000/01:RR1 revisorer för 2000Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för revisorer vad som i motionenanförs om en fortsatt granskning av , CSN.2. tillkännager för revisorer som sin mening vad somi motionen anförs om en granskning av konkurrenssituationen inomlivsmedelssektorn.3. tillkännager för revisorer som sin mening vad somi motionen anförs om en granskning av elmarknadens avreglering.Principiella synpunkter på revisionensorganisationFolkpartiet liberalerna har talat för behovet av en starkareoch mer självständig revision. har en i internationellt perspektivsvag granskningsmakt. granskning av regeringenär starkt partipolitiserad. revisorer har förhållandevis småresurser och även om mycket värdefullt arbete utförs går det inte hellerdär att bortse från att den politiska majoriteten har möjligheter att påverkaarbetet. Det personellt och ekonomiskt starkaste granskningsorganet ärRiksrevisionsverket. Men verket är ett regeringens organ.För att demokratin ska fungera väl är behovet av en stark och integerförvaltningsrevision mycket stort. Det blir också större och större genom attverkligheten blir alltmera komplex. Starka intressen, "järntrianglar", slår oftavakt om rådande förhållanden. Därför är det av yttersta vikt att revisionenbedrivs med starkt stöd i lagen och att den utvecklar en egen kultur avsanningssökande och politiskt oberoende.Det finns också, från riksdagsledamöternas utgångspunkt, behov av enoberoende granskningsfunktion, som bidrar till att ge underlag förbedömningar av hur det faktiska resultatet av beslutade reformer blev. Detägnas i arbete för lite intresse åt utvärderingar och gransk-ningar.Det är därför tillfredsställande att en förändring nu är på väg. Riksdagensrevisorer återger i årsredovisningen de beslut som fattats under det gångnaåret. fattade beslut om att en ny myndighet,, ska inrättas . Riksrevisionenska ha en styrelse utsedd av . Verksamheten ska ledas av trepersoner.Det är nu viktigt att se till att får den självständiga ställningsom krävs för att den ska kunna fullgöra sina uppgifter på ett oberoende ochoväldigt sätt. bör inte motsätta sig att regeringen har ett egetstabs-organ för förvaltningsutveckling och revisionsliknande uppgifter. Men detstörsta och viktigaste statliga revisionsorganet i ska varaRiksrevisionen.Sedan föregående redovisning från revisorer har Folkpartietmed anledning av skrivelser från revisorerna avlämnat motioner inomföljande områden:- utvecklingssamarbetet- stöd till lokala investeringsprogram- producentansvarets betydelse i avfallshanteringen- otraditionella medel inom arbetsmarknadspolitiken- regeringens redovisning av resurser inom olika politikområden- nya vägar till vägar och järnvägar.Granskning av biståndetRiksdagens revisorers granskning av biståndet omfattade i huvudsak detbilaterala biståndet och avsåg särskilt anslagsformerna ochmedelstilldelningen, Sidas förvaltningsbistånd, utvecklingssamarbetegenom enskilda organisationer samt samarbetet med EU. Revisorernakonstaterade bl.a. att regeringen borde se över formerna för att stärka enutvärderingsfunktion som är mer oberoende av biståndsorganisationen.Folkpartiet instämde i dessa synpunkter i motionen. Även om Sidasutvärderingsenhet och Expertgruppen för utvecklingsfrågor, EGDI,tillsatts, kan detta enligt mening inte ersätta ett självständigtoch oberoende utvärderingsinstitut liknande Sekretariatet för analys ochutvärdering av det svenska utvecklingsbiståndet (SAU).Folkpartiet ansåg det beklagligt att det oberoende Sekretariatet för analysoch utvärdering av det svenska biståndet, som inrättades underfyrpartiregeringen, lades ned. Detta innebär att Sida åter utvärderar denna delav sin egen verksamhet.Att Sida löpande genomför utvärderingar av projekt och program är ennormal del av verksamheten. Detta ersätter dock inte behovet av en oberoendeanalys och utvärdering av Sidas verksamhet.Folkpartiet kan konstatera att en utredning nu kommit till stånd. Vad vienligt ovan sagt om brister i form av avsaknad av en oberoendegranskning av biståndet kvarstår dock. Detta behov finns således kvar.Granskning av de lokalainvesteringsprogrammenRiksdagens revisorer har vidare granskat det statliga stödet till lokala in-vesteringsprogram. Revisorerna hade vid granskningen pålagt sigrestriktionen att granska utförandet av, inte grunderna för, stödet i sig.Deras rapport utgjorde dock i praktiken en svidande kritik av systemetsom sådant.Revisorerna pekade på flera ställen i rapporten på konsekvenserna av attett omfattande statligt stöd fördelas utan tydliga mål för satsningensinriktning. Det finns en tydlig risk att stödet i alltför hög grad syftar tilllokaleller regional måluppfyllelse och att detta leder till suboptimering.I rapporten konstaterades att för de miljöeffekter där jämförelser medbefintliga kvantitativa miljömål varit möjliga, förväntas de åtgärder somerhållit stöd under det första fördelningsåret bidra med högst av vadsom krävs för att nå det nationella målet. Revisorerna fann det tveksamt omregeringen med hjälp av andra styrmedel kan driva fram sådana åtgärder somgör att återstående av vad som krävs för att målen skall nåsverkligen uppkommer. RRV har i en senare studie konstaterat att dennamåluppfyllelse sannolikt är lägre än de angivna 3,6 %.Revisorerna hade vidare synpunkter på sektorsmyndigheternas ochlänsstyrelsernas roll. Revisorerna ansåg att det är viktigt att råda bot på deinsynsproblem som finns i informella konsultationermed sektorsmyndigheterna samt att man bör förstärka inslaget av formellaexpertbedömningar. Länsstyrelsernas roll i processen har vidare varit oklar.Det finns en besvärande motsättning mellan å ena sidan regeringenstendens att ta en mer aktiv del i förvaltningsliknande ärendehantering ochkommunernas önskan om tydlighet och klargörande återkoppling. Denoklarhet som råder om motiven bakom regeringens beslut i olika fall ledderiksdagsrevisorerna till att påpeka att i omhandläggningen av ärenden i anges att det är viktigt att mani regeringsärenden följer de principer som förvaltningslagen ger uttryck för.En av dessa principer är att beslut skall motiveras. Sammanfattningsvismenade revisorer att de problem som förknippas med regeringensbristande anslagsmotiveringar och svårigheter att kommunicera rådandebedömningsgrunder är av betydande omfattning.I inriktningen av stödet har, i förhållande till de angivna intentionerna, enförskjutning skett till förmån för "hårda" investeringar i byggnader ochanläggningar till nackdel för "mjuka" investeringar i folkbildning, infor-mation och kompetensuppbyggnad. Det har med andra ord blivit en nybyggsubvention.Revisorerna konstaterade vidare brister i hur miljöeffekterna redovisas,vilket försvårar en bedömning av deras kostnadseffektivitet. De iakttagelserom bristfälliga underlag för kostnadseffektivitetsberäkningar som revisorernagjorde i rapporten stöds också av RRV.Revisorerna befarade vidare att satsningen på ny teknik inte ges det utrym-me som är önskvärt inom ramen för ett omfattande statligt investeringsstöd.Folkpartiet liberalerna menade i motionen att det finns all anledning attifrågasätta såväl miljönyttan som sysselsättningseffekterna av regeringensprogram. Det bygger på ett centralistiskt uppifrånperspektiv med statligtutportionerat godis till dem som lyckas presentera idéer som tillfredsställerMiljödepartementet.I motionen konstaterades att det finns en betydande risk att bidrag ochsubventioner gör mottagarna alltför beroende. Mycket talar för att styrmedel iform av skatter och avgifter är effektivare sätt att nå miljöresultat.Riksdagens revisorers rapport visade enligt uppfattning attdetta stöd bör avskaffas. Kravet på avskaffande kvarstår.Producentansvarets betydelse iavfallshanteringenFolkpartiet angav i motionen att systemet med producentansvartillsammans med konsumentansvaret är A och O för att nå ettkretsloppsanpassat samhälle. Det är viktigt att rätta till systemfel och gåvidare.Folkpartiet anser att det är viktigt att jobba med ekonomiska incitamentmed en medvetenhet i linje med . Om kretsloppssamhället ska bliverklighet är det nödvändigt att det finns ett individuelltunderifrånengagemang.Vi betonade det revisorerna påpekade om vikten av att allmänhetenspositiva inställning till källsortering värnas och att hushållen ges incitamentför en fortsatt källsortering.En liberal miljöpolitik tar sin utgångspunkt i det personliga engagemanget.Erfarenheter visar att upplysta och medvetna konsumenter successivt kräverfram exempelvis miljövänliga produkter och därmed anpassar sigproducenterna till efterfrågan. Det går alldeles utmärkt att lita påkonsumenternas makt i miljöarbetet. Under det senaste årtiondet har vi settflera konkreta exempel på människors genuina engagemang ochansvarstagande för miljön.Folkpartiet angav vidare att sorteringen är viktig dels för att denmedvetandegör människor på vad de konsumerar, dels för attåteranvändningen och komposteringen ökar. Därför måste opinionsbildningför avfallssortering fortsätta och ekonomiska incitament upprättas ochskärpas. Det är centralt i sammanhanget att miljöengagemang lönar sigekonomiskt för den enskilde.För att hushållen, företagen och den kommunala verksamheten ska kunnaanpassa sitt beteende måste de praktiska möjligheterna till källsorteringfinnas. Utöver fasta återvinningscentraler bör ambulerandeuppsamlingsmöjligheter finnas för att ge närhet mellan invånarna ochavfallssorteringen. Även miljöfarligt avfall bör kunna hämtas med ordinariesophämtning.Därför var revisorernas påpekande om bristande kunskaper om huruvidaförpackningsförordningen bidragit till mer miljövänliga produkter eller omförpackningsavfallet vid deponierna minskat värt att lyfta fram. För attenskilda ska motiveras att ställa upp på de extra ansträngningar och accepterade kostnader som följer av återvinningssystemet, krävs i längdensynliga miljöresultat.En samhällsekonomisk analys av systemet med producentansvar måstemynna ut i eventuella justeringar i avgifter och regelverk så att kostnadermotsvaras av miljövinster.Folkpartiet betonade också vikten av att med hjälp av olika ekonomiskastyrmedel minska den totala volymen material som flödar runt i kretsloppet.Detta kan uppnås genom särskilda avgifter på vissa råvaror och visst avfallsamt differentierade taxor med avseende på sorterat respektive osorterat avfallför såväl hushåll som industri. Det är också viktigt att avgiften kopplas tillmängden lämnat avfall så att uppkomsten av sopor verkligen minskar. För attfå tillbaka mer avfall kan det finnas anledning att möta konsumenterna medbättre ekonomiska incitament.Vi menade slutligen att det finns anledning att utöka producentansvaret tillatt omfatta fler produkter, t ex plaster. Det är också angeläget att det finnsverkligt fungerande marknader för material som kan återvinnas ochåteranvändas. Annars finns risk att vi hamnar i en situation där producentersitter med stora mängder återvinningsbart material som inte återanvändsdärför att nya råvaror är billigare.De synpunkter som framfördes i motionen kvarstår.Otraditionella medel inomarbetsmarknadspolitikenRevisorernas granskning gällde tre typer av arbetsmarknadspolitiskamedel. Dels de s.k. "vanliga" otraditionella medlen som funnits sedanslutet av , dels försöksverksamheten med friare användning avarbetsmarknadspolitiska medel i fem län och delsEU:s mål 3-program 1999. De förstnämnda uppgick underperioden 1999 till ca , försökslänsverksamhetenunder 1998 och 1999 till ca samt EU:s mål 3-insatserinklusive nationell medfinansiering till ca 6,9 miljarder kronor.Revisorerna byggde bl.a. sin granskning på uppföljningar ochutvärderingar som genomförts av (),(), (), Statskontoret samt oberoende utvärderare. I rapporten konstaterades:Det är omöjligt att dra några säkra slutsatser om hur "vanliga"otraditionella åtgärder och försökslänsprojekt bidrog till uppfyllelsen avde nationella målen. Skälet till detta är framför allt att inriktningen påbestämda mål och målgrupper varit för svag och samt på brister iredovisningen av insatserna. Mål 3-projekten har visserligen redovisatsbättre och målbilden var klarare. Blandningen av målgrupper,insatsområden och prioriteringar i enskilda projekt gör det dock svårt attisolera resultat och effekter såväl för olika målgrupper som för olikaåtgärder.Den kritik som revisorerna kunde redovisa var genomgående hård. Detframgår t.ex. av rapporten att RRV påtalat bristfälligredovisning för de otraditionella insatserna. IFAU konstaterade i sinrapport att "det inte går att bedöma om de projekt sombedrivits inom försöket varit lyckade eller misslyckade. Försöket måstedärför betecknas som misslyckat i den meningen att vi inte kan dralärdom från det vad gäller hur man kan effektiviseraarbetsmarknadspolitiken. "Revisorerna pekade i sin rapport på att trots att viktiga förändringarpåbörjats kvarstod ett antal problem:- avsaknad av samstämmiga och tydligt formulerade mål,- det behövs en klar fördelning av ansvar och beslutanderätt,- regelverken ska visa vad som är tillåtet och vilka föreskrifter som gäller,- det behövs en internkontroll som tryggar efterlevnaden av reglerna ochåterrapportering av resultaten, samt- det krävs vidare en utvärdering av verksamheten i förhållande till målen.I rapporten ifrågasatte revisorerna behovet av ett särskilt utrymme förotraditionella insatser inom anslaget. Man pekade i stället på möjlighetentill ökad frihet inom ordinarie program och ökade möjligheter attkombinera olika typer av aktiviteter. Man underströk också vikten av attregeringen formulerade uppföljningsbara mål.I remissbehandlingen fick revisorer ett kraftigt stöd för sinanalys och sina framförda rekommendationer. Detta gäller frågan omhuruvida det behövs ett särskilt utrymme för otraditionella insatser eller ombehovet kan tillgodoses inom ramen för ordinarie anslag. Det gäller ävenfrågan om internkontroll och återrapportering, uppföljning, utvärdering ocherfarenhetsspridning. Det noterades även att arbetsmarknadsutskottet vidbehandlingen av budgetpropositionen tog upp några av de frågorsom revisorerna berört i rapporten. Man konstaterade att ett antal problem ochbrister måste rättas till. Utskottet konstaterade vidare att det är allvarligtattgällande regler inte följs, att ansvarsförhållanden inte är klarlagda och attdetsaknas fungerande administrativa rutiner. Utan att föreslå ett tillkännagivandeutgick utskottet i från att regeringen skulle vidta erforderligaåtgärderoch redovisa dessa till . Någon sådan redovisning har emellertid inteavgivits.Ytterligare information hade tillkommit efter det att revisorerlämnat sitt förslag till . IFAU har i en noggrann genomgång avkunskapsläget vad gäller effekterna av de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernaunder i en preliminär granskning bl.a. funnit följande:- Det finns knappast något stöd för att matchningseffekterna påarbetsmarknaden påverkats positivt.- Sysselsättningsskapande åtgärder medför, till skillnad frånarbetsmarknadsutbildning, betydande direkt undanträngning av reguljärsysselsättning.- Summan av direkta och indirekta undanträngningseffekter är betydande,det förefaller osannolikt att Ams-åtgärder bidrar till en högre reguljärsysselsättning, även om de bidrar till en lägre öppen arbetslöshet.De ekonomisk-politiska slutsatserna är att Ams-åtgärder bör ges mindrevolym i framtida konjunkturnedgångar, att Ams-åtgärder i störreutsträckning bör koncentreras på långtidsarbetslösa och i mindreutsträckning på ungdomar, att Ams-åtgärder inte bör användas för attupparbeta arbetslöshetsersättning eller som alternativ till denna.Folkpartiet konstaterade i motionen att detta var så mycket meraanmärkningsvärt som regeringen handlat i rakt motsatt riktning. Närkonjunkturen förbättrats har regeringen inte tagittillfället i akt att minska de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna utan i ställetökat dessa, allt för att kunna redovisa en sjunkande öppen arbetslöshet.Folkpartiet konstaterade att de förslag som revisorerna lade fram, mot denbakgrund som deras egen rapport och inte minst IFAU:s översikt ger, inte kananses som tillräckliga. Revisorernas uppfattning att dels ska geregeringen i uppdrag att återkomma till med redovisning av vilkaåtgärder som vidtagits för att motverka de problem som revisorerna tagit upp,dels ska ge regeringen till känna vad som revisorerna anfört angående ettsystem för att säkerställa tillförlitlig projektinformation och relevantaindividdata ansåg vi inte vara tillräcklig. Vi ansåg att regeringen borde få iuppdrag att utforma förslag för hur de otraditionella medlen ska kunnainfogas i de reguljära anslagen.Dessa synpunkter kvarstår.Regeringens redovisning av resurser inomolika politikområdenRiksdagens revisorer genomförde en granskning av regeringensredovisning av resurser.Revisorerna har i ett flertal tidigare rapporter kritiserat regeringensredovisning av resurser. Revisorerna har pekat på att redovisningen utelämnatviktiga förhållanden, saknat jämförelseobjekt eller på annat sätt inte varithelträttvisande.I den nu aktuella granskningen presenterade revisorerna exempel påalternativ redovisning av resurser. Remissinstanserna instämmede i stort irevisorernas bedömningar och ståndpunkter.Sålunda instämde t.ex. i revisorernas beskrivning avbrister inom den nuvarande redovisningen. Man anförde bl.a. att "rapportensförklaringar till orsakerna bakom dessa brister motsvarar huvudsakligeninstitutets erfarenhet av arbetet med redovisning av resursutnyttjandet inomolika utgiftsområden" och att "rapporten förmedlar en bild av den nuvarandebudgetredovisningens brister på ett mycket sakligt och insiktsfullt sätt".Revisorernas förslag var på denna punkt att regeringen skulle utreda hurden jämförande informationen ska se ut vad gäller de resurser som berörs ibudgetpropositionen.Revisorerna ville vidare att regeringen överväger hur regler ska kunnautformas som säkerställer tillgången till jämförande information innan enförändring av statsbudgetens struktur eller enskilda anslag görs.Folkpartiet påpekar att vi självklart hade förståelse för vadEkonomistyrningsverket angav som "politikers rättmätiga behov av att kunnagöra strukturförändringar av olika slag". Därför ansåg vi det naturligt attansvaret för den aktuella budgetredovisningen med strukturförändringar ochomläggningar av olika budgetposter låg på . Däremot är detsvårt att kunna passa in ett arbete med den mera långsiktiga redovisningen,framtagandet av längre jämförbara tidsserier m.m., i Regeringskanslietsarbete. Detta bör därför enligt vår mening ligga på Ekonomistyrningsverket.Revisorerna föreslog att regeringen skulle återkomma till senasti samband med /03 om vilka åtgärder som vidtagits medanledning av revisorernas förslag.Vi ansåg inte detta tillräckligt. Vi ansåg i stället att regeringen börta ställning till revisorernas synpunkter och förslag så att en redovisning tillriksmötet /02 kan ske. De synpunkter som revisorerna framfört kundeenligt vår uppfattning inte ha kommit som en överraskning för regeringen.Dessa har på olika sätt framförts tidigare och den nu aktuella rapporten antogsav revisorerna . Regeringen hade således haft goda möjligheter attbeakta dessa synpunkter till budgetpropositionen för 2001.Vi redovisade vidare i vad mån regeringen i budgetpropositionen för 2001försökt använda sig av kvantifierade mått vad gäller resursinsatser och målför verksamheten i budgetförslaget för respektive utgiftsområde. Vi fann attdet var endast i mycket begränsad omfattning som regeringen försökt finnakvantifierade mått för verksamheten. Knappast någon förändring hade hellerskett i detta avseende sedan budgetpropositionen för år 2000.Mot bakgrund av det nedslående resultatet ansåg vi det därförotillfredsställande att regeringen, enligt revisorernas förslag, inte skulleredovisa sina överväganden och åtgärder i den här frågan förrän till riksmötethösten . En snävare tidsram borde sättas.Vi ansåg att ett viktigt skäl för en snabbare redovisning än den revisorernaförordade var bl.a. regeringens arbete med s.k. politikområden. Denredovisning som gavs i budgetpropositionen gav inte svar på vadregeringen avser med dessa skisser. Det framgår inte på vad sätt dessaprincipiellt skiljer sig från den nuvarande redovisningen på utgiftsområden.Att redovisa på både utgiftsområden och politikområden torde inte bidra tillökad klarhet vad gäller politikens inriktning och mål. Det kan vidareifrågasättas om den indelning i politikområden som redovisas ibudgetpropositionen, sid. 178, är ändamålsenlig. Det framgår attpolitikområdena fått högst varierande storlek, från Minoritetspolitik om 8miljoner kronor till Ersättning vid arbetsoförmåga, drygt 101 miljarderkronor. Det råder inte samma obalans i storlek mellan de nuvarandeutgiftsområdena.Vi ansåg att det är av vikt att i ett sammanhang får underlag föratt bedöma behovet av och möjligheterna till en bättre redovisning avanvändningen av olika resurser och en eventuell användning avpolitikområden innan slutgiltig ställning ska tas till de förändringar som kankomma att föranledas av som bl.a. syftar till att kunnaredovisa statsbudgeten i kostnader och intäkter, inbetalningar ochutbetalningar samt tillgångar och skulder. Regeringen borde därför enligt vårmening återkomma till med den av revisorer föreslagnaredovisningen senast till /02. Vi vidhåller detta krav.Alternativ finansiering av nya vägar ochjärnvägarRiksdagens revisorer hade i sin granskning studerat väg- ochjärnvägsinvesteringar som finansierats på annat sätt än överstatsbudgeten. Man konstaterade att det fanns betydande brister i detsamhällsekonomiska underlaget för besluten om de investeringar somrevisorerna studerat.Folkpartiet redovisade i motionen sin uppfattning att om annan offentligfinansiering än över statsbudgeten skall användas förinfrastrukturinvesteringar så måste det göras restriktivt och med ordentligabeslutsunderlag. Speciellt gäller det upplåning mot statliga kreditgarantier.Däremot har vi inget emot s.k. PPP-lösningar (Public and PrivatePartnership).Vi delade revisorernas uppfattning att det samhällsekonomiskabeslutsunderlaget bör utvecklas om alternativa finansieringar skall användas,likaså att regeringen tydligt bör motivera sina förslag till enskilda väg- ochjärnvägsinvesteringar inför . Det visar sig ofta att man inte belyserde åtgärder som sedan verkligen vidtas, de bästa alternativen undersöks inte,beräkningarna redovisas bristfälligt m.m. Speciellt viktigt är detta om ettmindre lönsamt samhällsekonomiskt projekt föreslås sättas före ett merlönsamt. Det bör krävas att projekten studeras ekonomiskt,trafiksäkerhetsmässigt samt miljömässigt för att se att de är hållbara.Folkpartiet har i motionerat om att denna typ avinvesteringar skall kunna förekomma på flera aktuella infrastrukturprojekt.Finansieringen av PPP-projekt kan ske antingen genom att nyttjarna,trafikanterna, erlägger avgifter eller att staten genom "hyr"anläggningarna eller en kombination av dessa bägge finansieringar. Projektsom vi framför allt anser vara intressanta för framtida PPP-projekt ärtrafiklösningar i eller kring våra storstäder.Folkpartiet anser att beslut om fler PPP-projekt bör fattas.För att det skall bli några nya investeringar i infrastruktur överhuvudtagetså krävs det att det finns aktuella planer för vad som skall göras. Vi påpekadeatt det därför är av största vikt att den infrastrukturproposition som varitplanerad verkligen kommer , som utlovats.Samtidigt riskerar stora delar av trafikförsörjning att bli undermålig.I sin tur leder detta till att samhällsekonomin, miljön och trafiksäkerhetenäventyras. Detta gäller hela landet, såväl städer som lands- och glesbygd. Viansåg att därför borde uttala att den aviseradeinfrastrukturpropositionen ovillkorligen måste läggas senast i septembermånad 2001.Våra krav kvarstår.Granskning av regeringens SydafrikasatsningRiksdagens revisorer beslutade på förslag av fp-riksdagsledamoten att granska regeringensSydafrikasatsning.