mot · GP02K342 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K342av ()till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en medborgarbok. Medborgarskap Att viljan till och upplevelsen av delaktighet i samhället minskar finns det flera indikationer på. Det generella valdeltagandet sjunker, misstron mot politiker växer och en polariserande vi och dom-känsla riskerar att breda ut sig i samhället där politiker upplevs som åtskilda från vanligt folk. Medborgarskapets innehåll behöver därför aktualiseras och tydliggöras, eftersom demokratin och samhällets grundläggande värden så intimt är förknippade med de ideal som medborgarskapet representerar. I det svenska välfärdsbygget har stundom de delar av medborgarskap som innefattar skyldigheter hamnat i skymundan. Hänsyn måste tas till att samhället utgörs av de enskilda medborgarna, men man måste också inse beroendet av varandra ett beroende som också ger insikter om hur vi skall förhålla oss till varandra i fråga om ansvar och skyldigheter. Det är de enskilda människornas medmänsklighet och ansvarstagande som är avgörande för framtiden. Deltagande och ansvar har stora möjligheter när det gäller att fördjupa medborgarnas deltagande i och inflytande på samhällsutvecklingen. Vår demokratiska tradition och infrastruktur är stark. Våra folkrörelser och fackföreningsrörelsen är bra exempel på naturliga gemenskaper som betytt oerhört mycket för solidaritet och samhällsgemenskap. När det gemensamma bästa stått i fokus, och inte särintressen eller klasskamp, har såväl fackföreningar som intresseorganisationer fört en rättfärdig kamp mot förtryck och för det gemensamma bästa. En stark demokrati utmärks inte av en stark stat, utan av en stark medborgaranda hos självständiga medborgare, ett starkt civilt samhälle och av fungerande naturliga gemenskaper. Detta ger positiva förutsättningar för självstyrelse och solidaritet; för enskilda, familjer, föreningar, kommuner och så vidare. Vi kristdemokrater menar att varje människa i och med sin rationella natur att kunna träffa moraliska val har ett unikt och oändligt värde som ger rättigheter men också ett ansvar för samhälle och medmänniska som genererar skyldigheter som inte kan övertas av institutioner. Däremot kan stat och andra institutioner stödja medborgaren i dennes strävanden efter att fullgöra sina skyldigheter. Staten får då en subsidiär roll i förhållande till medborgaren. Det är därför viktigt att, när nu fokus flyttas från den kollektivistiska synen och det statliga totalansvaret för varje människa, tomrummet inte fylls av individualism och ensidigt betonande av rättigheter. Som politiker och samhällsföreträdare måste vi våga prata om, tydliggöra och föra en diskussion kring våra medborgerliga skyldigheter. Medborgerliga dygder I medborgarskapet ingår något som jag, liksom i sitt slutbetänkande (SOU 2000:1), kallar medborgerliga dygder. De dygder som lyfter fram är kritisk rationalism, laglydighet och solidaritet. I den kritiska rationalismen ingår en vilja att sätta sig in i olika frågor, ifrågasätta, engagera sig, ta ansvar, ta initiativ och försöka förstå också hur andra resonerar. Laglydigheten innebär skyldighet att följa de demokratiska spelreglerna och att exempelvis betala skatt. Solidariteten, slutligen, innefattar en oegennyttig hållning till medmänniskorna samt att behandla människor rättvist och se till samhälls- och naturvärden oberoende av egennyttan. Varför är det då så viktigt att som politiker betona dygder det är väl ändå inget vi skall lagstifta kring? Det är dock så att vi människor behöver idéer och ideal att sträva mot även om vi aldrig kan leva i full enlighet med dem. Men vi behöver dem också för att kunna luta oss mot något när nyttoetiska vindar sveper genom samhället. Ett vitalt och solidariskt samhälle kräver att vi alla odlar några viktiga dygder som karaktärsegenskaper. Dygder är inget man får sig givet, utan de förvärvas och odlas under livet. De medborgerliga dygder som jag vill lyfta fram som betydelsefulla för medborgarandan går tillbaka till den klassiska och den kristna kulturen i västerlandet och betecknas som de klassiska fyra kardinaldygderna rättvisa, måttfullhet, mod och praktisk klokskap. Rättvisan rör relationer människor emellan. Var och en har rätt att försvara sina egna rättigheter, men också en skyldighet att respektera andras rättigheter. Måttfullheten innebär att förnuftet bör råda över alltför vidlyftiga önskningar. Mod betyder en moralisk styrka att våga möta faror och stå upp mot oförrätter. Den viktigaste av de fyra kardinaldygderna är dock den praktiska klokskapen. Med den avses en kritisk urskiljningsförmåga att avgöra vad som är rätt och fel i olika valsituationer. Praktisk klokskap är överordnad de andra tre, eftersom vare sig rättvisa, måttfullhet eller mod kan praktiseras utan klok urskiljning. Denna kardinaldygd stämmer väl överens med vad i sitt slutbetänkande kallar för kritisk rationalism, vilket sägs vara en vilja att sätta sig in i frågor, ifrågasätta, engagera sig, ta ansvar, ta initiativ och försöka förstå också hur andra resonerar. Utredningens dygder om laglydighet och solidaritet motsvarar i viss utsträckning rättvisa. Solidariteten förklaras till exempel i utredningen med oegennyttig och rättvis hållning till medmänniskor. betona medborgarskapets rättigheter, men också dess skyldigheter föreslår jag att alla nya medborgare skall få en medborgarbok där medborgarskapets innebörd tydliggörs och samhällets grundvärderingar formuleras. Jag anser det vara av stor vikt att värna, stärka och förmedla de grundläggande värden utan vilka ett samhälle präglat av ömsesidig respekt, tillit och gemenskap inte kan existera. Dessa värden utgör den etiska grunden för ett fritt, jämställt, pluralistiskt och solidariskt samhälle. En medborgarbok kan vara ett led i det arbetet. Varje svensk medborgare som uppnår myndighetsåldern bör få en medborgarbok av den svenska staten där de medborgerliga skyldig- och rättigheterna diskuteras. Denna bok skall också ges alla som kommer till och erhåller svenskt medborgarskap. Boken bör förmedla den värdegrund som beskrivs i skolplanen: Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall gestalta och förmedla. I överensstämmelse med den etik som förvaltats av tradition och västerländsk humanism sker detta genom individens fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. Denna värdegrund härleds alltså från den etik som förvaltats i idétradition och i västerländsk humanism. För en levande demokrati krävs att medborgardygder såsom den kritiska rationalismen, laglydigheten och solidariteten framhävs. Boken bör även innehålla en kort historik över demokratiska utveckling, information om hur det politiska systemet i och Europasamarbetet fungerar. Högtidligt överlämnande av medborgarboken av medborgarboken bör ske i samband med en ceremoni, i hemkommunen, där man välkomnar och uppmärksammar de nya svenskarna och dem som blivit myndiga. Genom att boken både betonar rättigheter och skyldigheter kan man höja statusen på och markera det ansvar som vilar i medborgarskapet. ska inte primärt ge färdiga svar för enskilda valsituationer eller fungera som "praktisk handbok i samhällsliv", även om också medborgarskapets praktiska konsekvenser bör diskuteras. Boken skall istället vara ett verktyg för utmejslandet av ett förhållningssätt där insikten om rättigheter och skyldigheter gentemot samhälle och medmänniska kommer till uttryck. En demokrati är beroende av att det finns en moralisk övertygelse som baseras på grundläggande värden, som ständigt måste diskuteras, men också försvaras. Utan en medborgaranda, som präglas av frihet och ansvar, upphör demokratin. Ingen konstitutionell ingenjörskonst i världen kan säkra demokratins fortbestånd. Bara genom att vinna varje generation för etiska grundvärden och i ord och handling tillämpa dem kan medborgarna själva skapa sin folkstyrelse. En medborgarbok kan medverka till en sådan medborgaranda.