mot · GP02N369 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:N369av m.fl. (m)Från idé till företag 1 Sammanfattning måste bli en nation av kunskap och förnyelse, av idéer och växtkraft. Skall detta vara möjligt fordras väsentliga förändringar i skolan och forskningen, men också i villkoren för det företagande utan vilket landet inte kan växa. Att skolan är i kris börjar nu bli allmänt accepterat utom av socialdemokraterna. Och allt fler inser att det inte enbart är fråga om nya resurser. Vi vill utveckla skolan genom att ge varje skola oavsett huvudman nya stimulerande arbetsförutsättningar. Alla skolor skall bli fria skolor. Hela skolsystemet måste präglas av dynamik och kreativitet. Då kan krisen hävas. Därigenom blir också förutsättningarna för den eftergymnasiala utbildningen bättre. Målet bör vara att utbildningsmöjligheterna efter gymnasiet, med beaktande av kvalitetskraven, dimensioneras på sådant sätt att man i princip kan gå direkt från ungdomsskolan till denna. Forskningen, särskilt den grundläggande, har länge misskötts av regeringen. Risken är stor att kommer att förlora i internationell attraktionskraft. Det kan och måste motverkas. Vi föreslår en betydande förstärkning av framför allt den grundläggande forskningen. Dessa medel bör tillföras och universiteten direkt. Förstärkningen bör ske successivt och nå efter en treårig uppbyggnadsperiod. En samlad organisation bör skapas för att främja bioteknisk och medicinsk forskning. Vi föreslår att sätts av som grundkapital till två nya fristående universitet eller högskolor. Vi vill också inleda en nödvändig förstärkning av kvaliteten i den akademiska undervisningen som efter en gradvis uppbyggnad uppgår till . Sammantaget innebär detta en högst betydande förstärkning av den avancerade kunskapsuppbyggnaden i vårt land. Skolan och forskningen är kunskapssamhällets ena ben. Ett dynamiskt företagande som kan omsätta den nya kunskapen i angelägna tillämpningar är det andra. Företagandet i är på väg ner. Det gäller i synnerhet antalet personer engagerade i eget företagande. En sådan utveckling står i direkt strid med ambitionen att förnya och utveckla . Vi föreslår en serie åtgärder för att göra det lättare att starta och utveckla företag men också för att förstärka drivkrafterna för kunskapsutveckling. Skatten på kunskap och på företagande skall sänkas. Den statliga industriskatten sänks snabbt till en internationellt konkurrenskraftig nivå för att slopas. Dubbelbeskattningen av riskkapital och förmögenhetsskatten skall avvecklas, liksom fåmansbolagsreglerna och också arvs- och gåvoskatten. Byråkratiskt krångel, som särskilt drabbar småföretag, skall avvecklas och företagens rättssäkerhet förstärkas. Konkurrensvillkoren skall förbättras, särskilt gentemot staten och kommunerna. behöver en ny start. Insatser för mera kunskap och ett starkare företagande är början på denna. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 10 2 Innehållsförteckning 12 3 Förslag till riksdagsbeslut 13 4 En ny verklighet 14 5 Kunskapens villkor 14 5.1 Utgångspunkter 14 5.2 En skola i kris 15 5.3 Pengarna direkt till klassrummen 16 5.4 Universiteten och forskningen 17 5.5 Ny start för forskningen 19 5.6 Bättre drivkrafter 21 6 Idéer blir företag 21 6.1 Utgångspunkter 21 6.2 Många idéer men få företag 22 6.3 Siffror som talar 23 6.4 Ett klimat för dynamiskt företagande 26 6.5 Enklare regler och bättre konkurrens 27 7 En samlad strategi 28 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en kraftfull förstärkning av den grundläggande forskningen genom att tillföra och universiteten successivt ökade resurser utöver vad regeringen anger för 2004.1 beslutar att som ett engångsbelopp avsätta som grundkapital till två nya fristående universitet eller högskolor.1 begär att regeringen lägger fram förslag om lindrad beskattning av företagande, investerande och vinstkapitalförsörjning i enlighet med vad som anförs i motionen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett dynamiskt företagsklimat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reformering av företagsbeskattningen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att minska byråkratiska regler för framför allt de små och medelstora företagen. 1 Yrkandena 1 och 2 hänvisade till UbU. 2 Yrkandena 3 och 5 hänvisade till SkU. 4 En ny verklighet in på det nya årtusendet syns konturerna av ett samhälle med andra kännetecken än det gamla industrisamhället allt tydligare. Det tidigare nationella blir europeiskt och internationellt. Människors kunskaper och skaparkraft blir gradvis mera avgörande än maskinerna. Det kollektiva får ge vika för det individuella. Det är i grunden ett samhälle som har förutsättningar att bli bättre än det gamla. I dessa nya villkor, i större eller mindre utsträckning gemensamma för alla länder, skall finna sin roll. Mycket kommer att behöva omprövas om vårt land skall kunna hävda en position bland världens mest utvecklingskraftiga länder. Hit hör inte minst synen på den enskildes rätt och statens roll. Centralt är i detta sammanhang att skatten inte förtar drivkrafter till nya initiativ och personlig växt. Ett överbeskattat folk kommer inte att kunna skapa de nya värden som ligger inom räckhåll. Två områden kommer att vara av särskild betydelse i den förestående förnyelseprocessen. Det ena gäller förutsättningarna för utvecklandet av kunskap, det andra möjligheterna att omsätta kreativa idéer i ett framåtsyftande företagande. På båda dessa områden, så olika men ändå båda så avgörande för framåtskridandet, har traditioner att vårda och att utveckla. Just nu är emellertid kristecknen fler än beskeden om nya landvinningar. Det ger skäl till oro, men också till handling. I det följande skall vi diskutera situationen på dessa områden och föreslå en serie åtgärder för att göra mer utvecklingskraftigt. 5 Kunskapens villkor 5.1 Utgångspunkter Ett samhälles förmåga att utveckla ett på en gång brett och avancerat kunnande sammanhänger med en rad förhållanden. Det handlar om hur skolan är uppbyggd, hur forskningen stöds och organiseras och om hur drivkrafterna för att tillägna sig mera kunskaper ser ut. I alla dessa tre hänseenden uppvisar mycket stora brister. Allvaret förstärks av att regeringen inte ens vill erkänna att de existerar. Skolminister förnekar att skolan över huvud taget har några problem, utbildningsminister förefaller tro att forskningen faktiskt har det väl förspänt i vårt land, medan finansminister och biträdande näringsminister försöker prata bort nedgången i småföretagandet. Ser man inte utmaningarna är det naturligtvis inte att vänta något ledarskap som banar ny väg för . Med den nuvarande regeringen kan förväntningarna dessvärre inte ställas högt. 5.2 En skola i kris Kunskapen byggs nedifrån. Skolans sätt att möta elevernas nyfikenhet och upptäckarglädje har en avgörande betydelse för kunskapsklimatet i hela samhället. Många tecken tyder på att skolan i befinner sig i kris. Allt färre elever klarar krav. Det leder i sin tur till att färre och färre elever börjar och fullföljer gymnasiets s.k. nationella program. Lärarna känner en växande otrivsel med sina arbetsuppgifter. Detta spiller över på universitet och högskolor och påverkar deras förutsättningar att ge goda kunskaper och lägga grunden till kvalificerad forskning. Alla dessa tecken pekar nedåt. De blir desto allvarligare som skulle behöva en skola som i stället förmår locka mer ur varje elev. Kunskapsnivån sjunker när den skulle behöva öka. Mycket talar för att skolans monopolistiska organisation och den starka politiska styrningen är en huvudorsak till problemen. Den vitalitet många friskolor uppvisar tyder bl.a. på detta. Denna vitalitet måste nu komma alla skolor till del. Så här ser vi på statens och enskildas uppgifter för att göra hela skolan bättre: Det allmänna har ett ansvar för att alla unga får möjlighet att tillägna sig de kunskaper ett gott och berikande liv kräver. Detta statens åtagande är lika för alla elever. Särskilt viktigt är det att förmår lägga en gedigen grund för fortsatta studier i gymnasiet och därefter. Staten kan emellertid inte ge någon kunskaperna. Det är den enskilde själv som genom ofta hårt arbete måste utveckla de kunskaper han eller hon behöver, respektive har särskild fallenhet för att tillägna sig. Ju mer personlig utbildningen är, desto större är också förutsättningarna för att den skall bli framgångsrik. Den industrialistiskt sammanhållna metod genom vilken undervisningen förmedlats måste få ge vika för en undervisning riktad till varje elev individuellt. Det ställer krav på en skola som minst av allt är monopolistisk till sin karaktär. Med ett personligt perspektiv på skolans uppgift blir det tvärtom naturligt att eftersträva en organisation med så stor variation som möjligt, inom den yttre ram som läroplanen anger. Alla skolor måste vara fria att uppfylla sina elevers förväntningar. En sådan skola blir mer hänsynsfull gentemot sina elevers läggning och intressen men också mer stimulerande för sina medarbetare. Den vitalitet som varje skola på detta sätt ges möjlighet att utveckla kommer direkt eleverna tillgodo. Men skolorna kommer också att berika varandra. Sammantaget kommer skolorna att utgöra ett långt mycket mer dynamiskt skolsystem än det har . 5.3 Pengarna direkt till klassrummen Det skolpengssystem som infördes av den borgerliga regeringen är det mest radikala i världen. Den förändring den socialdemokratiska regeringen genomförde efter valet ändrar inte detta intryck. Systemets enkelhet är grunden till dess framgång. En godkänd friskola får samma offentliga stöd som den allmänna skolan. Varje skola har därefter att själv hushålla med sina resurser, men inom gränser. Ekonomiskt har alltså de fristående och de allmänna skolorna samma villkor. Det är rätt och det är rättvist. I fråga om arbetsvillkoren släpar emellertid den allmänna skolan efter. Det är inte rimligt eftersom av eleverna därigenom inte får del av alla de utvecklingsmöjligheter som ligger inom räckhåll. En skola är inte fri. Den tvingas följa den kommunala skolledningens direktiv. Den kan inte fritt förfoga över sina resurser. Kommunerna styr de samlade resurserna politiskt. Från elevernas perspektiv är den kommunala skolan ofta något man blir tilldelad snarare än något man väljer själv. Där man bor skall man normalt också studera. Den sammanhållna skolan, som den kommunala skolverksamheten ofta benämns, blir därmed också segregerande. Bostadspolitikens orättvisor fortplantas in i unga människors utbildning. Så kan inte den viktiga utbildningen få skötas. Vi föreslår att en genomgripande frigörelse och förnyelse av den svenska skolan genomförs. De bästa erfarenheterna från friskolorna skall kunna förverkligas vid alla skolor. Praktiskt kan detta ske genom att finansieringsansvaret för skolan flyttas från kommunerna till staten. En nationell skolpeng införs. Vi inleder frigörelsen med . Skolpengen tilldelas skolorna friskolor och kommunala skolor efter hur många elever de förmår attrahera. Särskilda tillskott ges för bl.a. elever med handikapp. Att skolpengen tilldelas skolorna direkt innebär en radikal minskning av risken för politisk styrning och en lika radikal förstärkning av de professionella lärarnas och skolledarnas ansvar och inflytande. Den dominerande relationen skolakommunledning ersätts med relationen skolaelevföräldrar. Den nationella skolpengen ger skolledningen möjlighet att lägga skolans pengar där de gör störst nytta. För höga lokalkostnader kan t.ex. bytas mot bättre läromedel eller mer stimulerande arbetsvillkor för lärarna. Skolpengen undanröjer de hinder som de kommunala skolorna har att tillgodose just sina elevers intressen. Pengarna går direkt till klassrummen. Det hävdas ibland att friskolornas utveckling gjort att kommunala skolor fått stänga. Även om sådana farhågor sällan besannats borde olyckan av att en oattraktiv skola inte klarar elevernas och föräldrarnas krav ses i ett mer konstruktivt perspektiv. När makten flyttas från politiker till eleverna och föräldrarna finns det inte skäl att förfasa sig om valen går i en annan riktning än vad de kommunala politikerna tänkt sig. En nedlagd skola motsvaras ju av att eleverna någon annanstans funnit ett bättre val; allt naturligtvis under förutsättning att konkurrensvillkoren är lika. Att det blir så garanteras av att skolpengen görs nationell. Det stora problemet är att många elever saknar möjlighet att ta sig ifrån en skola som inte motsvarar kraven. Skulle en skola med den valfrihet vi vill introducera läggas ner förorsakar detta möjligen problem för den kommunala skoladministrationen, men inte för de elever som funnit och valt en bättre väg till kunskapen. Vi vill alltså genomföra en radikal skolreform som frigör all den förmåga lärare och elever bär på. Härigenom vill vi lägga en solid grund för som ett avancerat kunskapssamhälle. Vi motsätter oss starkt regeringens aviserade ambition att riva ner det som ändå åstadkommits i fråga om frigörelse och förnyelse. När socialdemokraterna tror sig kunna skydda den offentliga skolan genom att göra de inspirerande, fristående exemplen färre, vänder man ryggen mot framtiden. Enskilda elever sviks, som övergång till ett kunskapssamhälle värt namnet försvåras. Här finns uppenbarligen en viktig vattendelare i framtidspolitiken. 5.4 Universiteten och forskningen Skolan skall lägga grunden. Det får inte misslyckas. För den som hamnat efter kommer det att bli allt svårare att ta igen vad som förlorats. Det livslånga lärandets viktigaste del är en skola som håller måttet. De allra flesta elever behöver emellertid redan i ungdomsåren mer kunskaper än vad och gymnasiet kan utveckla. Universitet, högskolor, yrkesutbildningsinstitutioner, gärna i nära samverkan med företagen, skall sörja för detta. Många olika utbildningserbjudanden behövs om alla de olika utbildningsbehoven skall kunna tillgodoses. Vi vill ge två nya lärosäten möjlighet till fri ställning i förhållande till staten. För detta avsätter vi . Målet bör vara att utbildningen efter gymnasiet dimensioneras på sådant sätt att i princip alla som vill gå direkt från ungdomsskolan till vidare utbildning kan göra det. Ett villkor är naturligtvis att de för kvaliteten nödvändiga kunskapskraven uppnås. har särskilt stora problem med längre akademiska utbildningar. Här krävs väsentliga förstärkningar om vårt land skall kunna hålla jämna steg med omvärlden. Alla akademiska utbildningar måste hålla hög kvalitet. Vi föreslår att en kvalitetsuppbyggnad nu inleds och anslår för detta successivt ökade resurser . uppgår dessa till . Universiteten har också en huvuduppgift som centra för forskningen. Den måste skötas med omsorg och förutseende. Det vore orätt att hävda att den svenska forskningen befinner sig i en kris jämförbar med den som förföljer skolan. Likväl är forskningen utsatt. Gamla framgångar riskerar att snabbt raderas ut. Viktiga förutsättningar för att skall klara en hårdnande internationell kunskapskonkurrens kan redan vara på väg att tillintetgöras. samlade forskningsinsatser är internationellt sett betydande, eller av bruttonationalprodukten. Det lägger vårt land på första plats i världen. För detta finns det anledning att känna både glädje och stolthet. 3,85 3,11 3,06* 2,84 2,73** 2,52* 2,29** 2,18* 2,04*** 2,00 1,83* 1,75 1,61 *1998, **1996, ***1997 Figur 1. FoU-utgifter som andel av BNP i vissa 1999 (Källa and Technology Indicators, 2000) framskjutna position beror emellertid inte på att staten kan sägas bedriva en särskilt vidsynt forskningspolitik, utan på att vissa svenska företag är forsknings- och utvecklingsintensiva. av de svenska forsknings- och utvecklingsinsatserna kan hänföras till företagen. Det lämnar en knapp procent av BNP som det statliga bidraget. Denna forskningsstruktur medför problem och risker på flera plan. Det är naturligtvis bra att stora företag i satsar mycket på forskning. Dessa företag är emellertid globala till sin struktur. Det som satsas i kan komma att satsas i andra länder . Den mediokra statliga insatsen för att främja god forskning innebär att tillväxten av ny potential inom många sektorer är mindre än vad den är i länder med vilka bör kunna konkurrera. Det biomedicinska området kan tjäna som illustration. Enligt professorerna i och i satsar per invånare och år mot i på detta uppenbara framtidsområde. Det är särskilt anmärkningsvärt eftersom biomedicin är ett område där borde ha goda förutsättningar för fortsatta internationella framgångar. Särskilt inom den s.k. stamcellsforskningen har ett försprång framför andra länder. Detta försprång måste nu tas till vara. Det kräver emellertid att svenska forskare och forskningsinstitutioner kan utveckla det som skapats till att bli ledande internationella centra för denna framtidsforskning. Nästan oavsett område är den grundläggande forskningen särskilt utsatt. Att det förhåller sig så är till stor del en följd av en socialdemokratisk repressaliepolitik riktad gentemot avvecklingen av de tidigare löntagarfonderna men med effekterna träffande den allra bästa forskning skulle kunnat ha. 199394 tillfördes forskningen i mycket substantiella belopp genom avvecklingen av de tidigare löntagarfonderna. De nya forskningsresurserna satsades i särskilda stiftelser och riktades in på strategiska områden där grundforskningen och den tillämpade forskningen integrerades. De skulle komplettera och förstärka den forskning som redan skedde genom finansiering av universiteten själva eller genom de statliga forskningsråden. Den tillträdande socialdemokratiska regeringen vägrade emellertid att acceptera att löntagarfonderna skulle användas för att stärka forskningen. När det ändå visade sig omöjligt att ånyo återupprätta de gamla fonderna blev den lika målmedvetna som orimliga hållningen att i stället skära ner forskningsanslag för helt andra syften. Härigenom drabbades först och främst den grundforskning som möjliggjorts framför allt genom stöd från forskningsråden. Det var en oansvarig politik. Svensk forskning lider alltjämt av konsekvenserna av denna politik. De negativa effekterna har förstärkts av att de få resurser som alltjämt finns kvar öronmärks genom regeringens politiska ambitioner. Dessutom tas ökad overheadkostnad ut från de redan sänkta forskningsanslagen. Misstämning breder ut sig på de vetenskapliga institutioner där inspiration och arbetsglädje är en del av de framgångsrika resultaten. Forskare tvingas lämna sina arbeten där i stället fler kollegor borde få en anställning. Det är dessvärre ingen överdrift att hävda att , till följd av kombinationen av dessa orsaker, riskerar att förlora det försteg vårt land haft och har på viktiga framtidsområden. Liksom forskningen i de stora internationella företagen är de främsta forskarna extremt lättrörliga. Finns inte förutsättningarna i kommer dessa forskare snabbt att söka sig någon annanstans. De saknar förvisso inte attraktiva erbjudanden. Den njugga behandlingen av industriforskningen förvärrar vårt lands problem ytterligare. Risken är stor att sakta torkar ut intellektuellt och vetenskapligt i när just vetenskapliga framsteg är som mest betydelsefulla och då förutsättningarna för samverkan mellan universitet och industri är optimala. Sker detta är det till följd av politisk inkompetens och brist på förståelse för roll i en ny värld. Vi accepterar för vår del inte att förlorar sin möjlighet att vara hemvist för forskning i världsklass till följd av en regering utan grundläggande förståelse för kunskapsutvecklingens och framstegens nya villkor. 5.5 Ny start för forskningen Precis som vi tog initiativet till den mest betydande utbyggnaden av svensk forskning i modern tid vill vi nu både reparera vad socialdemokraterna fördärvat och ta ett nytt steg för att kunna erbjuda forskningen de bästa av möjligheter som står att få. Med början föreslår vi en successiv utbyggnad av den svenska forskningskapaciteten med till slut . Utbyggnaden skall vara genomförd . Huvuddelen av de förstärkningar vi föreslår skall gå till de tre ämnesområdena under vetenskapsråden och till en förstärkning av universitetens och de forskande högskolornas möjligheter att själva finansiera värdefull forskning (de tidigare s.k. fakultetsanslagen). En översyn bör göras av alla de politiskt motiverade öronmärkningar som finns i syfte att reducera dessa till förmån för forskningens egna prioriteringar. Våra förslag innebär en målmedveten satsning på den grundläggande forskningen. Skälet härför är inte att vi skulle tro att bara grundforskning är av betydelse. Också mer tillämpade inriktningar behövs i ett forskningssystem som är balanserat och som kan leva upp till hela samhällets krav. Att vi föreslår att just grundforskningen skall ges företräde beror på att den blivit så illa åtgången . Avancerad grundforskning har också blivit allt dyrare. Den tillämpade forskningen kan inte heller utvecklas om den inte också kan hämta näring ur forskning utan tydlig tillämpning. Den satsning vi föreslår gör det också lättare för svensk forskning att upprätthålla en styrka som har internationell attraktionskraft. Saknas denna kommer vårt land successivt att förlora viktiga partners i den globala forskarvärlden. De ekonomiska insatser som vi föreslår bör förenas med en strukturell förändring av ansvaret för forskningsfinansieringen som möjliggör en mer målmedveten satsning på biomedicin och bioteknologi. I har vad som kallas ett övergripande ansvar för den federalt finansierade medicinska forskningen. Vi föreslår att en motsvarande organisation i . Hit bör föras i första hand de resurser som disponeras av det medicinska ämnesområdet under dagens vetenskapsråd, samtliga resurser som rör social forskning inom för sociala frågor och arbetsliv och en stor del av arbetslivsforskningen inom samma forskningsråd, de resurser som används för forskning om livsmedel inom för miljö, näringar och samhällsbyggande samt en del av de resurser som tidigare disponerades av (nu ). Till detta institut skall också föras en betydande del av det resurstillskott vi nu föreslår till . De sammanlagda effekterna av våra förslag skulle bli betydande. Inom ramen för en större upprustning av grundforskningen än vad som genomförts skulle på den nya biologins lovande område få en forskningsorganisation med internationell slagkraft. Vi är övertygade om att en om möjligt samstämd förnyelse av den grundläggande skolbildningen och den mest avancerade forskningen skulle innebära en stimulans av det svenska kunskapssamhället med betydelse långt utanför skolan och forskningen. Vårt reformprogram på dessa områden utgör ett första steg i förnyelsen av . 5.6 Bättre drivkrafter En del av vårt program för mer vetande är att se till att det lönar sig att satsa på utbildning och goda kunskaper. I medför den statliga inkomstskatten att den högsta marginalskatten uppgår till vid inte särskilt höga heltidsinkomster och som högst till . Det är, som framgår av diagram 1, ett väsentligt högre uttag än i länder som och i , där den socialdemokratiska regeringen nu sänker det högsta skatteuttaget till . Högsta marginalskatt i några jämförbara länder Den höga beskattningen av kunskap i har föranlett regeringen att införa särskilda lättnader för så kallade utländska experter. De innebär bland annat att enbart av inkomsten tas upp till beskattning, vilket ger en högsta marginalskatt på . För att ta bort konkurrensnackdelar och skapa en internationellt attraktiv miljö för högre utbildning, forskning och utveckling bör den statliga inkomstskatten avvecklas. Den extra skatt på som infördes slopas . Skattesatsen bör sänkas så att svenska experter betalar samma skatt som utländska. 6 Idéer blir företag 6.1 Utgångspunkter Utbildningen och forskningen skapar en viktig del av ett kreativt intellektuellt klimat.