mot · GO02So40 · 2001-04-06 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So40av Heister, ()med anledning av prop. 2000/01:81 Omskärelse av pojkarFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tidsbegränsning av lagen om omskärelse av pojkar.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om s.k. informerat samtycke av båda vårdnadshavarna och/ellerpojken.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om smärtlindring.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs utifrån prioriteringsbeslut om offentlig finansiering avetnisk omskärelse.InledningRegeringen föreslår i föreliggande proposition en reglering av sådanomskärelse av pojkar som inte är medicinskt betingad.Omskärelse av pojkar har pågått inom olika kulturer påreligiösa eller kulturellt betingade grunder. har omfattningen iSverige varit liten vilket starkt bidragit till att frågan inte diskuteratsallmänt.Genom de senare årens befolkningsförändringar har frekvensen ökat ochfrågan lyfts fram i ljuset. har omskärelse av pojkar inte haft någonsärskild rättslig reglering vilket måste ses som mycket otillfredsställande. Vivälkomnar därför regeringens förslag att rättsligt reglera sådan omskärelsesom inte är medicinskt betingad.Allmänna utgångspunkterDå icke medicinskt betingad omskärelse av pojkar berör flera viktiga ochdelvis motstridiga principer är det enligt vår mening viktigt att konstateraatt den föreslagna regleringen förbättrar för pojkarna genom att minskarisken för oskicklig verksamhet. Förslaget minskar risken för ingrepp utanadekvat smärtlindring. Det vore också naivt att tro att ett regelrätt förbud idagens läge skulle leda till annat än att verksamheten sker i det fördoldagenom "köksbordskirurgi" eller vid tillfälliga besök i andra länder.Samtidigt vill vi framhålla att den föreslagna regleringen inte kan ses somannat än ett första steg just därför att frågan, som tidigare nämntsdebatterats föga och opinionsbildningen har varit svag. Mycket talar föratt omskärelsen som är att se som ett medicinskt meningslöst ochirreparabelt ingrepp strider mot §19 som säger attalla lagstiftningsåtgärder skall vidtas för att skydda barn mot alla formerav psykiskt eller fysiskt våld, skada eller övergrepp. Detta måste dockvägas mot konventionens ingress som framhåller att vederbörlig hänsynskall tas till vikten av varje folks traditioner och kulturella värden. Det ärdärför viktigt att tid nu ges för debatt utifrån dessa premisser så attopinionsbildning och eventuella attitydförändringar kan ske. Somframhålls i Lagrådets yttrande så har redan, sedan 1997fastslog att föräldrars samtycke gjorde en omskärelse tillåten, enförskjutning av värderingar skett vilket gör att den avvägning mellan åena sidan barnets bästa och å andra sidan föräldrarnas bestämmanderättöver barnet och deras fria religionsutövning som görs snart kan visasig föråldrad. Lagen bör därför tidsbegränsas till varefterregeringen får återkomma.Vi menar att det även i övrigt finns några punkter där precisering och enmer skärpt lagstiftning behövs.Förutsättningar för att omskärelse skall fåutföras samt kraven på utförandeInformationDet bör framgå av lagen att vid omskärelse av etniska skäl åläggsutföraren att särskilt noga förvissa sig om att båda vårdnadshavarnasamtycker till ingreppet. Ingreppet skall utföras endast efter ett uttalat s.k.informativt samtycke av vårdnadshavarna och/eller pojken. Vi vill ocksåbiträda och understryka Lagrådets synpunkt på att skrivningen att ingreppinte får utföras mot pojkens vilja innebär att inte ens en liten pojke fåromskäras mot sin vilja om han kan ge uttryck för att han inte vill varamed om ingreppet.SmärtlindringEnligt vår mening är regeringens förslag i denna del oprecist ochproblemen med bedövning genom injektion behandlas på ett alltförlättvindigt sätt.Det är klart belagt att även det minsta barn känner smärta varför det klartbör framgå att ytbedövning genom anestesisalva inte är "adekvatsmärtlindring" utan endast kan tjäna till att minska smärtan vid sticket vidinjektion av lokalanestetika.Regeringens i och för sig riktiga kommentar att det endast är förskrivningav injektionspreparat som kräver läkarmedverkan och att det inte finnsföreskrifter om speciell behörighet för att ge bedövning genom injektion visarenligt vår mening på en lättsinnig syn på riskerna av att administrerainjektionsmedel. Det är väl känt att misstag sker även då administreringensker av legitimerad personal och risken lär öka påtagligt om andra tillåts ochnärmast uppmuntras att ge bedövningsinjektioner. Paralleller bör här drasmed "kvacksalveribestämmelserna" i 4 kapitlet lagen om yrkesverksamhet påhälso- och sjukvårdens område där det anförs att användandet av vissabehandlingsmetoder generellt sett är så riskfyllda att de inte bör utföras avpersoner utan erforderlig kompetens. Anestesin bör alltså ombesörjas endastav hälso- och sjukvårdpersonal som är väl förtrogen med aktuella preparatoch tekniker även om själva omskärelsen kan ske av annan enligt lagförslaget.Lagen bör förtydligas med en bestämmelse om att det är hälso- ochsjukvårdspersonal som har att svara för smärtlindring vid etnisk omskärelse.Frågan om kostnader för ingreppetRegeringen anför att det finns argument både för och emot en offentligfinansiering. Vi ställer oss undrande inför detta. Det måste anses heltklarlagt att det inte finns några medicinska skäl för etnisk omskärelse.Olika sådana skäl har visserligen ofta framförts och framförs i debattenmen uppfattningen att omskärelse skulle innebära medicinska fördelar harvederlagts av ett stort antal tunga medicinska organisationer i mångaländer.Etnisk omskärelse är alltså ett medicinskt meningslöst ingrepp vilket bl.a.innebär att inga komplikationer egentligen kan accepteras. Det är ocksåSocialstyrelsens grunduppfattning att omskärelse inte skall genomföras annatän om medicinska skäl för ingreppet föreligger. Som vi tidigare framhållitdelar vi dock regeringens uppfattning att den föreslagna regleringen ,med de förtydliganden och tillägg vi föreslår, är den enda rimligalösningen. Detta innebär också att frågan om vem som står för kostnaden föringreppet bör tydliggöras speciellt med hänsyn till det av fattadeprioriteringsbeslutet.Det är uppenbart att etnisk omskärelse inte faller inom vad som är hälso-och sjukvård och också faller utanför de grupper som enligtprioriteringsbeslutet bör omfattas av offentlig finansiering. Regeringenframhåller att den höga kostnaden, i vissa fall upp till ett par ,kanvara ett skäl för att åtgärden bör omfattas av den offentliga finansieringen.Detta kan inte anses vara ett rimligt förhållningssätt.Varje landsting bestämmer själv hur mycket ett ingrepp skall kosta för denenskilde. prioriteringsbeslut anger att viss verksamhet inte är atthänföra till sådan som bör finansieras med offentliga medel. Etniskomskärelse kan inte på något sätt hänföras till sjukvårdande behandling ochde paralleller som regeringen drar med andra ingrepp som abort ochsterilisering som inte per definition är hälso- och sjukvård leder tanken fel.Dessa ingrepp är ändock att se som i någon mening medicinskt meningsfullavilket etnisk omskärelse aldrig är. Det bör, utifrån de av antagnaprioriteringsriktlinjerna, klart anges att ingreppet faller utanför vad som börersättas med offentliga medel.Stockholm den 29 mars 2001Chris Heister (m)()()()()()()()()de ()()