mot · GP02So628 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So628av m.fl. (fp)Sjukvården Sammanfattning En vårdgaranti måste skyndsamt införas Vårdpeng ska införas för att stärka den enskildes valfrihet. Finansiell samordning mellan försäkringskassa och sjukvård ska tillåtas i hela landet. Inför husläkare för en fast läkarkontakt och en tillgängligare vård. En rättighetslagstiftning för psykiskt sjuka ska införas. Tandvården måste få ett större stöd för att framför allt kunna möjliggöra en förbättring av högkostnadsskyddet. För att lösa primärvårdens problem krävs det fler privata vårdgivare. För att främja tillväxten av privatpraktiserande läkare även är det viktigt att det finns möjlighet för privatpraktiserande läkare med specialistkompetens att överlåta sin praktik till en annan läkare med samma eller likartad specialistkompetens. Privata såväl som offentliga vårdgivare skall också få fortsätta sin verksamhet även efter det att de fyllt . Remisstvånget bör avskaffas Den fria etableringsfriheten skall förutom allmänläkare även omfatta sjukgymnaster, barnmorskor, geriatriker, barnläkare och gynekologer. All öppenvård bör konkurrensutsättas för att på det sättet dels öka effektiviteten, dels underlätta för privata alternativ att få större utrymme. En nationell handlingsplan för en optimal läkemedelsanvändning måste upprättas. Innehållsförteckning Sammanfattning 1 En vårdgaranti måste skyndsamt införas 1 Remisstvånget bör avskaffas 1 Innehållsförteckning 2 Förslag till riksdagsbeslut 3 Hälsan och vården 4 Liberal kamp för en bättre vård 4 Behovsstyrd sjukvård 5 Husläkare för en fast läkarkontakt 6 Vårdgaranti och vårdpeng 7 För att uppnå detta behövs: 8 Bättre möjligheter för personalen 9 Finansiell samordning mellan och sjukvården 11 Förbättra villkoren för de psykiskt sjuka 12 Fler läkare i äldreomsorgen 15 Politik för fler privata vårdgivare 16 En andra bedömning - second opinion 18 Mödravårdspeng och barnhälsovårdspeng 18 Läkemedel 18 För att åstadkomma detta fordras: 20 Tandvården 20 Apoteksmonopolet 21 Vård i livets slutskede 21 Genusperspektiv i vården 21 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en behovsstyrd sjukvård. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en husläkarlag, m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en vårdgaranti och vårdpeng. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om bättre villkor för vårdpersonalen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vårdpersonalens möjligheter till att starta eget m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om F-skattsedel för vårdpersonalen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Finsam och liknande samarbete.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reformer för en förbättrad psykiatri. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om fler läkare i äldreboendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av fler privata vårdgivare. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om second opinion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om valfrihet i mödravården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barnhälsovården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om satsningar på tandvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att bryta Apoteksbolagets monopol. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om vård i livets slutskede. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om genusperspektiv i vården. 1 Yrkande 6 hänvisat till SkU. 2 Yrkande 7 hänvisat till SfU. Hälsan och vården Svenska folkets hälsa är i många avseenden mycket god. I internationella jämförelser ligger , tillsammans med en handfull andra länder, bäst till vad gäller traditionella mått som medellivslängd för såväl män som kvinnor och spädbarnsdödlighet. De stora förbättringarna har inte heller bromsats upp. Ser man till medellivslängden är det så att takten i förbättringen ökat under de två senaste årtiondena. På tre generationer har medellivslängden ökat från till . Vad gäller spädbarnsdödligheten är nivån nu så låg att några dramatiska förbättringar är möjliga. har antalet levande födda barn som avlidit före sjunkit från 1 på 28 till 1 på 280. Det kvartssekel som lagts till livet för medelsvensken under det gångna århundradet är huvudsakligen friska år. Men finns det tecken på att ökningen i livslängd inte motsvaras av en ökning av antalet friska år. har också sjukskrivningarna ökat dramatiskt, främst långtidssjukskrivningarna och förtidspensioneringen. Ökningen gäller kvinnor avsevärt mer än män och främst kvinnor som arbetar i den offentliga sektorns äldreomsorg, vård, skola och förskola. Vi behandlar en del av dessa frågor i motionen om stress i arbetslivet. Liberal kamp för en bättre vård För oss liberaler har kampen för en bättre vård och omsorg ständigt varit en av de viktigaste politiska frågorna. Vi har också lyckats påverka viktiga delar av vården och omsorgen även om motståndet mot våra förslag ofta varit starkt och långvarigt. Några exempel: angrep vi vårdköerna och krävde insatser mot dem. drev vi kravet om en vårdgaranti och fick också gehör för det. Vårdgarantin genomfördes fr o m och arbetet för den påverkade köerna införande. Under den borgerliga regeringen 199194 med starkt liberalt inflytande på vårdpolitiken var vårdköerna kortare . Under sju års socialdemokratiskt regerande har köerna växt och är på de flesta håll tillbaka på traditionell socialdemokratrisk nivå. fäste vi uppmärksamheten på en av de främsta bristerna i svensk sjukvård frånvaron av fasta läkar- och sköterskekontakter. Vi kallade vårt krav husläkare. Under det kvartssekel som gått har utvecklingen för det mesta gått mycket långsamt. Ett undantag är åren 199194 då antalet verksamma allmänläkare ökade med över 1 400. Under sju års socialdemokratiskt regerande har antalet allmänläkare ökat mycket långsamt, enbart i takt med befolkningsutvecklingen. En glädjande händelse är dock att den nationella plan för vården som antog så tydligt betonar vikten av den fasta läkarkontakten. Tyvärr har vi ännu inte fått gehör för kravet på etableringsfrihet för privata allmänläkare och en snabb utbyggnad av antalet husläkare. kritiserade vi skarpt att tiotusentals gamla tvingades dela rum på våra sjukhem ibland t o m i fyrbädds- och sexbäddsrum! Kravet på eget rum för alla dem som vill ha det har bidragit till en påtaglig förbättring, men ännu i början av det nya seklet bor mer än 8 000 i flerbäddsrum. Vi kommer inte att sluta driva kravet på eget rum förrän alla som önskar det har fått det. fäste vi uppmärksamheten på de mycket dåliga förhållanden som många dementa tvingades leva under. Dessa sjuka som mer än de flesta andra behöver vara tillsammans med en liten grupp som hjälper dem vistades alltför ofta på stora avdelningar med ett par dussin vårdplatser och en stor personalgrupp. bor allt fler av de dementa i gruppbostäder med fyrafem andra boende och får hjälp av en liten grupp med personal. Men detta gäller inte alla. Det finns fortfarande mycket att göra för att förbättra situationen för många dementa. Alla har inte ett bra gruppboende. Vi fortsätter därför arbetet med att förbättra de dementas situation. har vi krävt att sjukförsäkringspengar ska få användas till att korta vårdköer och för att rehabilitera dem som är sjuka. Förslaget kom att kallas finansiell samordning (Finsam och om också är med Socsam). prövades idén i några kommuner i fem län. Utvärderingen var mycket positiv. Fler sjuka fick hjälp och de totala kostnaderna sjönk påtagligt. Därefter lade den socialdemokratiska regeringen förslagen i byrålådan. träffades dock en uppgörelse mellan regeringen, , och om att ett riksdagsbeslut om att tillåta finansiell samordning i hela landet skulle fattas . Det förslag som finns i årets budgetproposition uppfyller inte överenskommelsen. I denna motion fortsätter vi att föra fram krav som om de genomförs kraftigt kan förbättra svensk vård och omsorg. Behovsstyrd sjukvård Sjukvården ska ges efter behov och vara gemensamt finansierad, det vill säga via skatter. Patientens viktiga val gäller valet av vårdgivare och behandlingar inte finansieringsformen. En behovsbaserad sjukvård är den enda modell som lever upp till en jämlik behandling av patienterna. Från en del håll har det föreslagits att också införa valfrihet mellan olika finansiärer av sjukvård. För detta har olika modeller figurerat i debatten. Den vanligaste är någon typ av obligatorisk sjukvårdsförsäkring, med konkurrens mellan försäkringsbolagen, men under statlig kontroll. Vi tror inte på den lösningen. Vi menar att en sammanhållen finansiering av sjukvården är bäst av flera skäl. Främst är det oacceptabelt att tänka sig att patienter skulle få olika bra vård beroende på att man valt olika försäkringsnivå varken allmänhet eller vårdpersonal skulle acceptera att patienter skulle nekas vissa behandlingar bara för att de valt en billig försäkring. Det går därför inte att ha olika innehåll i olika sjukvårdsförsäkringar, till skillnad från de valfria olikheter i självrisker m.m. som är naturliga i sakförsäkringar. Några debattörer har då hävdat att staten regleringsvägen kan förhindra en sådan ojämlik vård. Även försäkringspremien kunde vara fixerad av staten. I det läget frågar man vad det blir kvar av valfriheten mellan försäkringsbolagen, när staten standardiserat både premie och övriga villkor. En viktigare invändning är dock att erfarenhet från försäkringsbaserad sjukvård är att den aktivt inskränker patienternas valfrihet. Dels hänvisar försäkringsbolagen normalt patienterna till ett fåtal vårdgivare som försäkringsbolaget har avtal med. Dels använder försäkringsbolagen en rad metoder att slippa de kostsamma patienterna. I normal näringsverksamhet försöker företagen slå vakt om sina trogna kunder och bygga ut sin kundkrets. För en sjukvårdsförsäkrare gäller det motsatta: stamkunderna, de ständigt återkommande och dyra patienterna, är ett direkt hot mot försäkringsbolagets ekonomi. Om man erbjuder personer med kroniska sjukdomar en mindre bra vård, kan försäkringsgivaren hoppas att de söker sig till ett annat försäkringsbolag. En del menar att staten kan reglera bort sådana negativa konsekvenser av försäkringsmodellen. Men det är inte särskilt troligt. I har det reglerats mycket men utan större framgång angående en liknande försäkringsverksamhet som bedrivs av s k HMO (). Kostnaderna är de högsta i världen (12,av BNP mot i EU och också i ) som valfriheten är begränsad. För det andra är det föga vunnet med att förstatliga landstingen, att i praktiken behålla en politisk detaljstyrning av vården men från statlig nivå i stället för regional. I den gemensamt finansierade och behovsstyrda vården är det av största vikt att de prioriteringar man tvingas göra sker efter det prioriteringsbeslut som är antaget av och att kunskapen om riktlinjerna kring prioriteringar finns i alla landsting och i hela sjukvårdssystemet. På det sättet säkras patientens rätt till en jämlik vård. Husläkare för en fast läkarkontakt av motstånd har Socialdemokraterna nu kommit fram till att en fast läkarkontakt är något mycket bra. I den nationella handlingsplanen för hälso- och sjukvården skrev regeringen : Alla invånare som så önskar bör få tillgång till och kunna välja en egen läkare, en familjeläkare. Familjeläkaren och distriktssköterskan svarar tillsammans med andra yrkeskategorier i primärvården genom en långsiktig relation för invånarnas grundläggande vård- och rehabiliteringsbehov och fungerar som patientens rådgivare och samordnare av olika vårdinsatser. Märkligt nog försvarade regeringen sitt avskaffande av husläkarlagen . Dock erkände man att husläkarlagens huvudingrediens om en långvarig relation mellan patient och läkare var motivet till att regeringen föreslog bibehållandet av skyldigheten för landstingen att behålla en fast läkarkontakt i primärvården. Regeringen räknade också upp ett flertal skäl för den fasta läkarrelationen. Detta var en vällovlig om än en mycket sen insikt om behovet av en fast läkarkontakt och de krav det behovet ställer för att kunna bli verklighet, men det räcker inte för att garantera en fast läkarkontakt och för att öka läkartätheten. Problemen i primärvården är många och omfattande. får patienter vänta för ett läkarbesök eller för en telefontid. Vi tycker det är rimligt att en vårdgaranti, med rätt till att träffa husläkaren , införs inom primärvården. Vårt krav på husläkare har mött mycket politiskt motstånd. föreslog husläkare och drev frågan i valet och därefter mot bland annat hårt socialdemokratiskt motstånd. 1979 lade Folkpartiregeringen fram en proposition om husläkare, som avslogs av en riksdagsmajoritet. Som ett resultat av den borgerliga valsegern 1991 började Husläkarreformen genomföras . Socialdemokraterna avskaffade efter regeringsskiftet reformen . med husläkarlagen avskaffades också den fria etableringsrätten för bl a allmänläkare och sjukgymnaster. Regeringen har dock anslutit sig till målsättning att antalet specialister i allmänmedicin i genomsnitt ska bli en på 1 500 invånare. Det målet kan dock aldrig nås inom rimlig tid med den takt som regeringen föreslår. Ska målet uppnås som ambitionerna höjs för primärvården så krävs det en husläkarlag och en lag om etableringsfrihet för fler privata allmänläkare. ökade antalet verksamma husläkare snabbt. Det tillkom i genomsnitt över 450 allmänläkare . Därmed sjönk, enligt revisorer, antalet invånare per husläkare från ca 3 450 till ca 2 250. stannade utvecklingen upp helt och hållet. Utan en ordentlig husläkarreform kommer allmänläkarbristen och de långa väntetiderna i primärvården att bestå. Målsättningen om en läkare per 1500 invånare bör ha uppnåtts före utgången av 2005. Vårdgaranti och vårdpeng anser att en nationell vårdgaranti omfattande alla diagnoser och behandlingar ska införas . Patienten ska, om han eller hon inte får behandling , ha rätt att söka annan vårdgivare, privat eller offentlig, på hemlandstingets bekostnad. Förhandlingar mellan staten och måste inledas. I det första steget skall den ursprungliga vårdgarantin, med vissa kompletteringar, återinföras för att därefter skyndsamt utvidgas till att omfatta i princip alla medicinskt motiverade behandlingar och diagnoser. Det faktum att patienterna inte ges rätten att välja en privat vårdgivare riskerar att pressen på att klara av de tidsgränser som stipuleras i garantin inte blir tillräckligt stor om inte möjligheten att söka icke-landstingsdriven vård finns som ett verkligt alternativ. med socialdemokratiska regeringar är tillståndet för svensk sjukvårdspolitik kritiskt. Svensk sjukvård är också i enormt behov av förnyelse. Problemen är mycket stora. Nästan alla som kommit i kontakt med vården, eller med personal inom vården, har själva märkt det. Köer, personalbrist, för lite tid för omvårdnad och ständig stress är några mycket vanliga företeelser. vi liberaler hade ansvar för sjukvården genomförde vi en rad av reformer som bidrog till bättre vård och bättre tillgänglighet för patienterna. Ädelreformen, vårdgarantin, husläkarlagen, vidgad etableringsfrihet och bättre villkor för privata vårdgivare samt psykiatrireformen är exempel på några reformer och reformområden. Men Socialdemokraternas valseger innebar ett reformstopp: stoppades den fria etableringsrätten för läkare och sjukgymnaster. lades förslag om att avskaffa husläkarna och att hindra privata vårdgivare över 65 att fortsätta sin verksamhet. ingicks en s.k. Dagmaröverenskommelse som innebar att vårdgarantin avskaffades. fick regeringen med sig och på förslaget att stoppa den så kallade Finsam-samverkan mellan och sjukvården. /2000 vill socialministern stoppa privata sjukhus. Vi är övertygade om att människor vill och kan bestämma mera själva. För vårdens del kan det förverkligas på tre sätt: Genom att patienten kan välja. Genom att patientens val får ekonomiska konsekvenser för vårdgivarna. Genom att patienten är garanterad vård och därmed enkelt och obyråkratiskt kan kräva sin rätt. För att uppnå detta behövs: Vårdalternativ. En utvidgad etableringsfrihet på vårdområdet. Husläkarreformen ändras så att full etableringsfrihet och lika villkor för olika husläkare gäller. Det kräver bland annat rättvisa ersättningssystem för privata entreprenörer. Vårdpeng betyder en rätt för patienter att välja vårdgivare då ett behov av behandling eller operation fastställts. I praktiken är ett system där patienterna har stor makt över vårdens ekonomiska resurser en förutsättning för framväxten av fler alternativa vårdgivare. Å andra sidan visar erfarenheter från hela världen att alla kollektivt finansierade vårdsystem har behov av en inbyggd kostnadskontroll. Rätten att fritt välja vårdgivare måste därför gälla, i fråga om mera kostnadskrävande ingrepp eller behandlingar, när behovet fastställts av en landstingsläkare. Vårdgaranti är ett system för att enkelt och obyråkratiskt få den rätt som enligt politiska beslut ska tillkomma medborgarna. Genom dessa reformer ökar den enskilde patientens självbestämmande till fördel för både patienten och vården. Bättre möjligheter för personalen kommer, om ingenting görs, att få en skriande brist på vårdpersonal. duggar larmrapporterna om personalbrist tätt. På en del sjukhus stängs hela avdelningar och på andra skickas patienter hem. blir den personal som arbetar i vården alltmer belastad. På grund av att vi lever allt längre och att 40-talisterna utgör en befolkningspuckel kommer vård- och omsorgsbehoven dessutom att öka. Därför behöver vårdsektorn bli mer attraktiv för att fler ska söka sig dit. För att attraktionskraften ska bli stark måste lönerna blir konkurrenskraftiga och att arbetsvillkoren förbättras. En av de tydligaste signalerna på att någonting är fel med personalens arbetsmiljö i vården är ökningen av sjukskrivningar och utbrändhet. I utredningen konstaterades att av samtliga sysselsatta män och av alla sysselsatta kvinnor anser sig ha ett psykiskt påfrestande arbete. Bland kvinnliga sjuksköterskor och verksamma inom psykiatrisk vård var motsvarande andel nästan dubbelt så hög, eller mer. Kvinnor drabbas oftare än män av utbrändhet på jobbet. har diagnosen utbrändhet ökat för dem som jobbar i kommuner och landsting. Kvinnor drabbas mest. av kvinnornas sjukskrivningar beror på utbrändhet, mot av männens. 1997 gällde av alla sjukskrivningar i kommuner och landsting utbrändhet. En orsak är alla omorganisationer. Hälsan är sämre bland anställda i den offentliga sektorn än i den privata. I den offentliga är det dessutom vanligare med långa sjukskrivningar till följd av stress och utbrändhet. Det viktigaste vapnet mot de dåliga arbetsmiljöerna är att stärka de anställda själva. En lösning ligger i makten över arbetstiden. Lagstiftningen om arbetstiden måste ge människor makt över sin arbetstid, både när det gäller att påverka när och hur länge man arbetar. Annars får människor inte livspusslet att gå ihop. Reformering av arbetstiden tar sin utgångspunkt i att det är arbetsmarknadens parter, anställda och arbetsgivare, som i första hand måste göra de avvägningar som krävs när det gäller takten och formen för att förkorta arbetstiderna. Många människor känner att de vill förändra sin situation, vilket förutsätter att de kan påverka arbetstiden på ett sätt som de saknar . Önskemålen om förändringar skiljer sig kraftigt mellan olika individer. Somliga vill minska sin arbetstid för att de vill ha mer fri tid, till exempel med barnen. Rätt många, ofta kvinnor i offentlig sektor, har hamnat i ofrivillig deltid och vill gå upp i arbetstid för att förbättra familjeekonomin. Ytterligare en grupp vill ha mera varierad tid så att de jobbar intensivare vissa perioder och mindre andra. Men också karriärvägarna inom vårdyrkena måste utvecklas. Vi måste göra det attraktivt för dem som lämnat yrket att återvända. En annan angelägen reform är att underlätta för personer med utländsk bakgrund som har vårdyrkesutbildning att arbeta inom vårdyrkena. Det krävs åtgärder för att få igång en fungerande vidareutbildning som är kompetenshöjande för personalen i vården och ger möjlighet för allmänläkare att forska som de tjänstgör som allmänläkare. undersökningar av distriktssköterskornas arbetssituation har visat att deras arbete förskjutits alltmer mot sjukvård på bekostnad av förebyggande arbete. Med de nya uppgifter som ålagts primärvården mer hemvård, patienter med större vårdtyngd o s v krävs en förändring av distriktssköterskornas grundutbildning samt fortbildning. Ytterst handlar det om att tillgodose en god patientsäkerhet. Med en bättre fortbildning skulle sjuksköterskorna kunna ta ett bättre ansvar för patienter med folksjukdomar som diabetes, astma, högt blodtryck m m. När fler sjuksköterskor har ansvaret för exempelvis diabetes- och astmamottagningar kan fler läkare avlastas för exempelvis hembesök till patienterna. Både personal och patienter vinner på ett ökat ansvar för sjuksköterskorna. Dagens regelverk om F-skattsedel är ett hinder för sjuksköterskor att starta eget. Det beror på att vid bedömningen om F-skattsedel skall hänsyn tas till hur många uppdragsgivare som finns för tjänsten. finns i detta fall endast två: landstingen och kommunen. Regelverket måste ändras. Fler vårdutbildade borde också få förverkliga sina visioner. har de vårdanställda fått allt mindre att säga till om. De allra flesta vårdanställda har därtill förmenats möjligheten att gå över till andra arbetsgivare eller rent av testa om vingarna bär på egen hand. I praktiken har vården bedrivits i monopolform. De vårdanställda måste få större inflytande över sin arbetssituation. Möjligheterna till inflytande över schemaläggning, arbetstider och andra frågor som rör arbetets organisering måste bli verklighet för alla dem som arbetar inom offentlig sektor. Traditionella hierarkier konserverar gamla yrkesroller inom vården och verkar hindrande för att utveckla arbetsorganisationen. Det är viktigt att makten över arbetsplatsen återfinns hos alla dem som arbetar inte ett fåtal. För att vårdanställda ska få möjlighet att förverkliga egna idéer om verksamhet i egen regi måste monopolet inom vården brytas upp. Det är genom att uppmuntra mindre företag i vården som vi kan motverka att några få stora vårdföretag alltmer dominerar den privata vårdmarknaden. För så får det inte fortsätta. Då riskerar vi att ersätta ett offentligt monopol med en privat oligopolsituation. Dagens monopol innebär också att lönerna hålls nere och svårigheten att starta eget i de sektorer där traditionellt kvinnor har erfarenhet och kompetens är ett gigantiskt resursslöseri med kvinnlig skaparkraft. Ska lönerna bli mer rättvisa krävs att anställda i vård och skola får fler arbetsgivare att välja mellan. Låga löner förklaras alltså inte bara av attityden på arbetsmarknaden gentemot kvinnor, utan på arbetsmarknadens funktionssätt. Detta är inget teoretiskt tankeexperiment, utan kan illustreras med sjuksköterskornas situation. Lönerna för privatanställda medlemmar är högre än för dem som är anställda av kommuner och landsting. Vid en jämförelse oavsett ålder och befattning var medellönen högre för dem som arbetade i privat sektor 1998. Lönespridningen är också större bland de privatanställda. Kvinnor måste ges möjligheten att själva kunna välja arbetsgivare och själva kunna bestämma arbetsformerna. Och sist men inte minst viktigt kunna konkurrera på en marknad för att nå upp till männens lönenivåer.