mot · GP02N366 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:N366av m.fl. (mp)Energipolitiken Innehållsförteckning Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 energipolitik i sammanfattning 4 Energipolitik med grön skatteväxling 5 Skatteväxling 2001 5 Höjda miljö- och energiskatter 5 Sänkta skatter på arbete, m.m. 6 kommentar till skatteväxlingen 2001 6 Skatteväxlingen 2002 7 Höjda miljö- och energiskatter 7 Sänkta skatter på arbete 7 kommentar 7 Fortsatt skatteväxling inom ramen 8 Slutmål ett enhetligt system 8 Stegvis anpassning klart 8 Behov av flexibilitet 9 Höjd skatt på koldioxid sänkt och enhetlig energiskatt 10 Energiskatten på elektricitet höjs 10 Omläggning av energiskatt för fjärrvärme 11 Begränsning av undantagen för industrin 11 Enhetlig beskattning av kraft- och värmeproduktion 12 Nya styrmedel för förnybar elproduktion 12 Full energiskatt för fjärrvärme och biobränslen 13 Successivt höjda skattesatser 14 Beredskap för nya styrmedel 14 Vår grundsyn 14 Riktlinjer för energipolitiken 16 Energipolitikens mål 16 Fullt risk- och miljökostnadsansvar införs i energisektorn 16 Precisera och skärp säkerhetskraven på kärnkraften 17 Kärnkraften avvecklas 18 Avveckling av kärnkraften 18 Utgångspunkter 18 Ekonomiska styrmedel för att avveckla kärnkraften 20 Lagstiftning om kärnkraftens avveckling 21 Skadeståndsansvar vid en reaktorolycka 22 Steg 1: Obegränsat och strikt skadeståndsansvar 22 Steg 2: Riskdelning inom landet 22 Steg 3: Riskdelning genom bilaterala avtal 23 Vad kostar en reaktorolycka? 23 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fortsatt skatteväxling inom ramen 30 miljarder kronor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om energipolitikens mål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fullt risk- och miljökostnadsansvar införs i energisektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att precisera och skärpa kärntekniklagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utgångspunkter för kärnkraftsavvecklingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ekonomiska styrmedel för kärnkraftsavvecklingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagstiftning om kärnkraftens avveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att krav på det egna kapitalets storlek och/eller på motsvarande ekonomiska garantier uttrycks i lag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett ömsesidigt nationellt skadeståndsansvar för kärnkraftsindustrin i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bilaterala riskdelningsavtal för att täcka kärnkraftsindustrins skadeståndsansvar vid atomolyckor. begär att regeringen utreder en svensk reaktorolyckas totala kostnader i enlighet med vad som anförs i motionen. 1 Yrkande 1 hänvisat till FiU. energipolitik i sammanfattning Regeringens energipolitik, som sedan det energipolitiska beslutet också är energipolitik, är inte en politik för omställning av energisystemet, utan en politik som i bästa fall kan leda till stängning av två kärnkraftsreaktorer med bibehållen eller förstärkt elbalans till priset av ökade koldioxidutsläpp. Det är för övrigt något missvisande att kalla regeringens politik på energiområdet för energipolitik, en bättre benämning är elpolitik. de grönas energipolitik innebär till skillnad från den av regeringen drivna politiken en total omställning av energisystemet till elproduktion med förnybara energislag och en slutgiltig avveckling av kärnkraften . Vi har i vår energipolitiska motion (1996/97:N27) visat hur minst tre kärnkraftsreaktorer avvecklas som koldioxidutsläppen från energisektorn minskar. Det innebär att vi utöver regeringens förslag vill avveckla ytterligare minst en reaktor. Detta måste betraktas som helt i enighet med vad Linje 2 lovade inför folkomröstningen och borde därför kunna få majoritetens stöd i . Lägre ambitionsnivå än så kan inte vara rimlig! Den strategi de gröna föreslår för kärnkraftsavvecklingen skiljer sig från regeringens och omfattar hela avvecklingen, inte bara inledningen. Vår strategi innebär ett aktivt utnyttjande av marknadsekonomiska styrmedel för huvuddelen av kärnkraftsavvecklingen utifrån grunduppfattningen att alla energislag skall betala sina fulla kostnader. Detta borde vara självklart även för gamla partier vars ideologi bygger på traditionell marknadsekonomi. En avvecklingslag utnyttjas, även i vårt förslag, i inledningen av avvecklingen och som komplement till de ekonomiska styrmedlen. Vårt förslag innebär att kärnkraftselen kompenseras med minskad elanvändning genom såväl konvertering från eluppvärmning som effektivisering och hushållning samt genom utbyggnad av ny elproduktion med förnybara energislag. Vi hävdar att den svenska atomansvarighetslagstiftningen i grunden skall revideras med inriktning mot att kärnkraftsproducenterna skall betala sina egna riskkostnader och ta ett fullt skadeståndsansvar i händelse av en reaktorolycka. Det är orimligt att de som investerar i solvärme, vindkraft eller biobränslen skall bekosta sina egna försäkringar fullt ut, medan ägare av kärnkraftverk skall undantas från denna skyldighet. Marknaden, som påstås försvara kärnkraften, bör själv få bedöma det verkliga marknadsmässiga priset på el från kärnkraften. internationella åtaganden på klimatområdet skall ligga fast. skall driva en nationell politik som gör att dessa åtaganden uppfylls. Ursäkter av typen men dom andra gör ju inte, kan inte utgöra grund för att svika internationellt givna löften. Vi accepterar således inte satsningar på fossilgas. Vi anser att den biologiska mångfalden skall skyddas i enlighet med de konventioner som skrivit under. I linje med detta motsätter vi oss utbyggd vattenkraft på det sätt som regeringen drivit igenom, tvärtom vill vi grundlagsskydda de sista orörda älvarna. Vi ser, vilket redovisas detaljerat i vår energipolitiska motion (1996/97:N27), en god utvecklingspotential för hushållning, effektivisering, biobränslen, stor- och småskalig vindkraft samt även modern solvärme- och solcellsteknik. Energipolitik med grön skatteväxling Höjda energiskatter inom ramen för en skatteväxling är det viktigaste enskilda styrmedlet för att främja en omställning av energisystemet. Skatteväxlingen förskjuter, i vissa fall på ett radikalt sätt, konkurrenskraften mellan olika energislag, som den allmänt gör energiförbrukning dyrare och därmed ger incitament till energibesparing och -effektivisering. Som komplement till skatteväxlingen behövs också andra styrmedel i form av lagstiftning och statliga bidrag till investeringar, forskning, m.m. Ända sedan skattereformen 1991 har inte mycket hänt för att fortsätta den då inledda miljörelateringen av skattesystemet, inte mycket mer än utredningar och diskussioner. har länge drivit kravet på en grön skatteväxling omfattande . Detta är en mycket viktig komponent i vår politik för omställning av till ett hållbart samhälle. I budgetsamarbetet med regeringen har skatteväxling varit ett av våra allra viktigaste krav. Därför tar vi åt oss äran av det definitiva genombrottet för grön skatteväxling som budgetpropositionen innebär. Utformningen följer till stor del den uppläggning som länge verkat för. Budgeten innehåller dels ett konkret förslag till skatteväxling , dels en strategi för grön skatteväxling med . Vi har fått nöja oss med en ambitionsnivå som är långt lägre än den som egentligen behövs, men har å andra sidan brutit ett dödläge och skapat ett genombrott för skatteväxlingen. Skatteväxling 2001 Den gröna skatteväxlingen 2001 omfattar ca i höjda miljö- och energiskatter och lika mycket i sänkta skatter på arbete. Höjda miljö- och energiskatter De totala energi- och miljöskatterna får en ökad miljörelatering genom en miniväxling där koldioxidskatten höjs och den allmänna energiskatten sänks. Därutöver görs en extra höjning av koldioxidskatten. Totalt höjs koldioxidskatten från per kg CO2 till . Dessa omläggningar innebär att t.ex. skatten på eldningsolja för hushållen höjs med per kubikmeter (inklusive moms blir höjningen /m3). Tillverkningsindustrin undantas från höjningen av koldioxidskatten och får därför oförändrad skattebelastning. Bensinen blir inte heller dyrare, genom att det görs en extra sänkning av energiskatten som tar ut höjningen av koldioxidskatten. Energiskatten på dieselolja anpassas så att den totala skattebelastningen ökar med per liter (11,inkl den årliga indexuppräkning som görs av punktskatterna). Energiskatten på elektricitet höjs med /kWh (dessutom tillkommer i indexuppräkning). Inklusive indexuppräkning blir elskatten 2001 därmed /kWh. Även momsen på el-skatten ökar genom höjningen med /kWh. Sänkta skatter på arbete, m.m. Hushållen får sänkt skatt på arbete genom att grundavdraget höjs med . Det innebär en skattelättnad för alla som betalar inkomstskatt med mellan ca 360 och . Några grupper, som inte betalar inkomstskatt, främst pensionärer med ingen eller låg ATP, får dock inte del av denna skattesänkning. De kompenseras i stället genom att höjda energiskatter för hushållen höjer konsumentprisindex, som i sin tur höjer basbeloppet som styr pensionerna.1 Företag och offentlig sektor får sänkt skatt genom att arbetsgivaravgifterna sänks eller . Detta kommer alla företag till del från storföretaget till den lilla egenföretagaren. kommentar till skatteväxlingen 2001 Den principiella uppläggningen av skatteväxlingen 2001 är till stor del den förordat. Dock hade vi önskat att även bensinskatten och effektskatten på kärnkraftsel skulle höjas, vilket inte var möjligt att få gehör för i förhandlingarna. I budgetöverens-kommelsen höjdes dock skatten på kärnkraftsel med ca , vilket motsvarade / kWh producerad el. De ekonomiska marginalerna för kärnkraftverken minskade därmed. är det inte möjligt att helt eller delvis undanta drivmedlen, då dessa hör till de värsta miljöbovarna. Det är också viktigt att undantagen för industrin begränsas (se vidare nedan). Vad som är mycket positivt inför framtida skatteväxlingar är att de allra flesta företag och hushåll får någon form av kompensation för de höjda energikostnaderna. Beroende på hur mycket energi man förbrukar, blir kompensationen i vissa fall högre och i andra lägre än energiskattehöjningarna. Det är också i enlighet med skatteväxlingens idé om mer miljöstyrande inslag i skattesystemet. Skatteväxlingen 2002 Den gröna skatteväxlingen 2002 omfattar ca i höjda miljö- och energiskatter och lika mycket i sänkta skatter på arbete genom höjt grundavdrag. Höjda miljö- och energiskatter Energiskatten på elektricitet höjs med per kWh till totalt (inkl indexering). Industrin är undantagen genom att den inte betalar någon energiskatt. Koldioxidskatten höjs till totalt ca per kg koldioxid (inkl indexering). Den andel industrin betalar av koldioxidskatten sänks från till . En statlig utredning ser över om och hur undantagen för industrin kan begränsas. Bensin och dieselolja undantas från effekterna av skattehöjningen på koldioxid genom att energiskatten sänks i motsvarande mån. Avfallsskatten höjs med per ton avfall till . Utöver dessa höjningar kommer också energiskatterna att stiga på grund av indexering. Indexeringen handlar om att värdesäkra olika punktskatter mot inflationen. Sänkta skatter på arbete Inkomstskatten sänks för hushållen genom att grundavdraget höjs med . Det betyder för en person som bara betalar kommunalskatt en skattesänkning med ca . Den som också betalar statlig skatt får en skattesänkning med . Genom att industrin och transportsektorn undantas från de höjda energiskatterna har det varit mindre aktuellt att kompensera företagen genom sänkt arbetsgivaravgift. Avsikten är att skatteväxlingen för genomsnittshushållet ska gå jämt ut eftersom skatten på arbete totalt sett sänks lika mycket som den höjs på energi. För enskilda hushåll kan det dock bli både plus och minus i plånboken beroende på vilken slags och hur mycket energi man förbrukar, hur många man är i hushållet, etc. Personer som har sin försörjning genom offentliga transfereringar och inte betalar skatt, exempelvis pensionärer med låg pension, studenter och socialbidragstagare, kompenseras för prishöjningar till följd av skatteväxlingen genom att basbeloppet, som dessa bidrag är baserade på, räknas upp med konsumentprisindex i efterskott. kommer dock även pensionärer med låg pension att betala skatt och kommer då även att kompenseras genom höjda grundavdrag. kommentar Syftet med skatteväxlingen är att öka de miljöstyrande inslagen i skattesystemet utan att det totalt sett leder till ett ökat skattetryck. Den långsiktiga ramen som överenskommits är 30 miljarder . Den relativt låga siffran beror främst på att både bensin och dieselolja undantas, vilket inte var något som förordades från . Vi anser detta olyckligt, eftersom det är just motortrafiken som svarar för de största utsläppsökningarna av koldioxid. Positivt är dock att partierna istället enats om andra åtgärder, som kommer att gynna introduktionen av alternativa bränslen. Relativt höga världsmarknadspriser, hög dollarkurs och indexering av energiskatterna gör också att priserna på bensin och dieselolja hålls uppe . Fortsatt skatteväxling inom ramen Skatteväxlingen 2001 och 2002 är en början. Men fortfarande finns det stora problem med bland annat den nuvarande energibeskattningen, som behöver åtgärdas för att miljöstyrningen skall bli så bra som möjligt. Arbetet med detta kommer att inledas i de energibeskattningsutredningar som är en följd av budgetuppgörelsen. Vi kommer i det följande att redovisa våra utgångspunkter i detta arbete. Slutmål ett enhetligt system Energiskatterna skall bidra till att miljömålen nås. En reformering bör leda till ett heltäckande energiskattesystem som rymmer alla former av energianvändning med så långt möjligt samma skattesatser för alla kategorier av förbrukare. Undantag eller nedsättning av beskattningen skall begränsas till ett fåtal områden, där de är nödvändiga med hänsyn till den internationella konkurrensen, främst den energiintensiva industrin. Härigenom uppnås bredast möjliga skattebaser. På undantagna områden skall andra medel för miljöstyrning tillämpas. Energibeskattningen skall främst omfatta följande skatteslag: En allmän energiskatt var syfte är dels fiskalt, dels syftar till att allmänt hushålla med energi som är en knapp resurs. Energiskatten relateras till energiinnehållet och skall i princip vara lika för alla energislag. En högre energiskatt måste dock tas ut för el, av skäl som närmare utvecklas . Energiskatten tas ut i konsumentledet. Miljöstyrande skatter, till exempel koldioxidskatt och effektskatt på kärnkraft, som tas ut i produktionsledet. Drivmedel belastas dessutom med en trafikskatt för att ta hänsyn till trafikens samhällsekonomiska kostnader, t.ex. kostnader för vägväsendet, särskilda miljöeffekter, trängsel och trafikolyckor. Stegvis anpassning klart Anpassningen till en reformerad energibeskattning enligt ovan bör ske successivt på ett sådant sätt att marknadens aktörer får en rimlig omställningstid och så att den åsyftade miljöstyrningen upprätthålls och förstärks. Målet bör vara att alla bitar fallit på plats . En ungefärlig tidtabell i reformeringen kan se ut enligt följande: 20012002. Koldioxidskatten höjs som energiskatten för fossila bränslen sänks och görs enhetlig för olika bränsleslag. Energiskatten för el höjs. Energiskatten på fjärrvärme läggs om till att tas ut i konsumentledet, inledningsvis med reducerad skattesats. Trafikskatten bryts ut från energiskatten för drivmedel. Undantagen från energiskatt samt lägre koldioxidskatt för industrin begränsas till fem till sju särskilt energiintensiva branscher och tas bort för övriga industribranscher och för jordbruket. Undantagen från koldioxidskatt för elproduktion tas bort. Kvotsystem och handel med gröna certifikat för förnybar el införs. Trafikskatten för dieselolja anpassas successivt till samma nivå som för bensin. Eventuellt ersätts en del av trafikskatten med kilometerskatt. Fordonsskatterna på dieseldrivna bilar sänks. Beskattningen för traktorer och arbetsredskap ses över. Miljöstyrande vägavgifter i större städer introduceras. Full energiskatt introduceras successivt för leveranser av fjärrvärme samt för biobränslen på ett sätt så att inte konkurrenskraften försämras. Skattesatserna för energiskatten, energiskatten för el, koldioxidskatten och effektskatten på kärnkraftsel höjs kontinuerligt för att öka hushållnings- och miljöstyrande effekter. Koldioxidskatten ersätts eller kompletteras eventuellt med handel med utsläppsrätter. Behov av flexibilitet Det viktigaste syftet med skatteväxlingen är att uppnå en ökad hushållning och miljöstyrning genom att använda priset som styrinstrument. Priset på en energiresurs bestäms både av produktionskostnader, marknadsförhållanden och av skattenivån. De senaste årens utveckling har visat att fluktuationer i produktionskostnader och marknadsförhållanden har lett till mycket stora prisvariationer på viktiga energislag. Exempel är de kraftigt fallande och därefter stigande elpriserna och likaså kraftiga prisökningar för fossila bränslen. Dessa variationer har lett till störningar av två slag. De sjunkande elpriserna har lett till att effektivare elanvändning, konvertering till fjärrvärme och utbyggnad av biobränslebaserad kraftvärme blivit mindre lönsamt. Härmed minskar inte behovet av kärnkraftsel i den takt som förväntats, vilket försvårar avvecklingen, som kärnkraftverken också fått en försämrad lönsamhet. De höjda priserna på fossila bränslen har bland annat lett till att priset på bensin nått rekordnivåer, snabbare än vad som skulle skett med någon skatteväxling. Möjligheten är stor att denna typ av stora prisfluktuationer kommer att fortsätta framöver. Det gör att det är nödvändigt att ha beredskap för att från tid till annan kunna anpassa omställningen och takten i skatteväxlingen till större fluktuationer i marknadspriserna på fossila bränslen och el. Det skulle kunna ske genom att takten i ökningen av de olika skatterna kan behöva varieras över åren beroende på marknadsutvecklingen. Någon automatisk indexkoppling bör dock inte finnas, av flera skäl. Höjd skatt på koldioxid sänkt och enhetlig energiskatt För att genomföra förslaget om en enhetlig energiskatt som omfattar alla bränslen, även biobränslen, är det viktigt att koldioxidskatten är tillräckligt hög så att biobränslenas konkurrenskraft kan upprätthållas. Koldioxidskatten bör också vara hög för att uppnå en ökad klimatstyrande effekt. För att inte de totala skattenivåerna skall öka för kraftigt, kan energiskatten sänkas. Den bör göras enhetlig, i första hand för alla fossila bränslen. Därmed motverkas den effekt som finns där olika energiskattesatser på kol och naturgas upphäver respektive förstärker effekten av koldioxidskatten gentemot olja på ett ologiskt sätt. Omläggningen kombineras med att koldioxidskatten höjs utöver vad som behövs för att kompensera den sänkta energiskatten. I samband med omläggningen sänks den del av koldioxidskatten som industrin skall betala från . Energiskatten på elektricitet höjs Energiskatten på elektricitet bör av flera skäl särbehandlas och vara högre än energiskatten på bränslen: För att kompensera för bristande miljöstyrande skatter. Ur strikt systemsynpunkt är det egentligen motiverat att ha större miljöstyrande skatter i införsel-/produktionsledet på viss elproduktion. Det gäller dels på import av el, som ofta baseras på kolkraft som är dåligt miljöbeskattad i produktionslandet, dels på kärnkraftsel där inte alla miljökostnader är integrerade i den nuvarande produktionsskatten/effektskatten. Enligt är det svårt att skattebelägga elimporten på grund av EU-regler och de nya systemen för elhandel. Som alternativ/komplement bör därför även skatten på elektricitet i konsumtionsledet höjas, vilket dock förutsätter att förnybar elproduktion garanteras lönsamhet på annat sätt (se avsnittet om nya styrmedel för förnybar elproduktion). För att stimulera till elsparande. Dagens låga elpriser har försämrat lönsamheten för eleffektivisering och -konvertering. Det har i sin tur lett till att kärnkraftsavvecklingen försvåras. För att upprätthålla tempot i omvandlingen är det därför viktigt att skatten på elektricitet höjs. Som framhållits ovan bör det finnas en flexibilitet i hur skatten på el utvecklas så att tillräckliga hushållningseffekter uppnås oberoende av hur priset på el utvecklas på marknaden. För att neutralisera energiskatt på fjärrvärme. Föreslagen omläggning av energiskatten på fjärrvärme (följande avsnitt), kan leda till ökade fjärrvärmekostnader även från de fjärrvärmebolag som i huvudsak baserar sin produktion på biobränslen. Detta bör inte leda till att denna fjärrvärmeproduktion får försämrad konkurrenskraft i förhållande till eluppvärmning. Omläggning av energiskatt för fjärrvärme För att upprätthålla principen att energibeskattningen skall tas ut i konsumentledet, bör skatten på fjärrvärme tas ut vid leverans av värme till slutkund och inte som i producentledet. Härigenom förenklas också undantagsförfarandet vid leverans av fjärrvärme till kunder som skall ha undantag. Vidare blir beskattningen enhetlig vid kraftvärmeproduktion, när koldioxidskatt tas ut även på det bränsle som används till elproduktionen (se avsnittet om successivt höjda skattesatser). Inledningsvis bör halv energiskatt tas ut för fjärrvärmeleveranser för att inte försämra konkurrenskraften gentemot eluppvärmning. Fjärrvärme som i huvudsak produceras med olja kommer att få ungefär oförändrad kostnad, på grund av att hela energiskatten tas bort i produktionsledet medan inledningsvis bara halva skatten återläggs i konsumtionsledet. Mellanskillnaden kompenseras av den höjda koldioxidskatten. Att priset på biobränslebaserad fjärrvärme tillfälligt stiger något snabbare än för fossilbaserad bedöms inte vara något problem eftersom det i fjärrvärmeverk, där båda produktionssätten är möjliga, ändå finns en klar prisfördel för biobränslena. Verk som står i begrepp att investera i anläggningar för biobränslen kan också räkna med att dessas konkurrenskraft före fossila bränslen kommer att fortsätta att vara tillräckligt stor tack vare fortsatta höjningar av koldioxidskatten framöver. Begränsning av undantagen för industrin gäller att hela tillverkningsindustrin slipper betala energiskatt och bara behöver betala halv koldioxidskatt. Undantagen föreslås begränsas till att bara gälla i vissa energiintensiva branscher, i första hand massa och papper, stål och metallverk, gruvor och mineralutvinning, stenkol, petroleumraffinaderier m.m. samt jord- och stenvaruindustri. Eventuellt kan också trä-, trävaru- och möbelindustrin samt den kemiska industrin undantas. De senare är gränsfall som bör studeras vidare. Sannolikt bör fortsatt undantag också gälla för växthusnäringen. Det allmänna undantaget för jordbruket som införs 2000 och är kopplat till industriundantaget bör logiskt sett försvinna, utom möjligen för särskild verksamhet som kan visas vara särskilt energiintensiv. Motivet för förändringen är att undantagen endast bör omfatta branscher där undantag är helt nödvändiga med hänsyn till den internationella konkurrensen, dvs att motsvarande beskattning ännu inte tas ut i andra länder. De undantagna branscherna omfattar av industrins totala energiförbrukning, men av antalet företag, antal anställda och förädlingsvärde i industrin. I den övriga delen av industrin, som omfattar av företagen, de anställda och förädlingsvärdet finns inte samma motiv för undantag. Här är det tvärtom viktigt och möjligt att samma miljöstyrande incitamentseffekter kan uppnås genom energibeskattningen som inom övriga sektorer i samhället. En fortsatt grön skatteväxling kan också omfatta denna del av industrin utan att de totala kostnaderna väsentligt höjs.