mot · GP02Sf399 · 2001-10-05 00:00:00 — 5.2.1 Uppehållstillstånd för adopterade Dagens regler innebär att en domstol i ett adoptionsärende först prövar om ett verkligt förälderbarn-förhållande föreligger. Därefter prövar utlänningsmyndigheterna om utlänningslagstiftningen medger att uppehållstillstånd skall beviljas. Ett av motiven till att denna prövning sker är bl.a. att adoptivbarn och biologiska barn skall vara likställda i rättsliga hänseenden. 2000/01:66 Uppehållstillstånd för adopterade skulle ett förfarande som innebar att adoptivbarn utan förbehåll erhöll uppehållstillstånd vara olämpligt. delar inte den uppfattningen utan anser, till skillnad från regeringen, att det bör räcka med att svensk domstol för prövning av en adoption som avser barn mellan inhämtar yttrande från . Detta innebär att förordar en förändring av regelverket som de facto är en anpassning till den praxis som domstolarna har. Det måste anses bättre för samtliga parter att man vid samma tillfälle som adoptionen prövas även väger in de delar som kan handla om att kringgå utlänningslagstiftningen. Det vore oerhört olyckligt om adoptionen beviljas av svensk domstol och att man sedan nekas uppehållstillstånd. Om ansökan om uppehållstillstånd avslås, kan ändå adoptivföräldrarnas föräldraansvar finnas kvar som barnets rättsliga förhållande till sina biologiska föräldrar upphört. ifrågasätter således nödvändigheten av en prövning av uppehållstillstånd för adoptivbarn mellan . En utredning visar att det inte finns något fall där adopterade i åldern har nekats uppehållstillstånd i efter att adoption beviljats av svensk domstol. Att skall pröva varje fall innebär således onödig administrativ belastning för den totala handläggningskostnaden samt en längre väntan för adoptivbarnet och adoptanterna. Det är helt orimligt att handlägger ca 800 adopterades uppehållstillstånd som handläggningstiden har förlängts från 6 . 5.3 Tolk Tillgången på auktoriserade tolkar är varierande beroende på vilket språk tolkningen gäller och var i man bor. Men ett krav måste vara att myndigheter och institutioner i första hand efterfrågar auktoriserade tolkar. Enligt en rapport från använder sig svenska myndigheter av icke-auktoriserade tolkar eller anlitar invandrares anhöriga som tolkar i av fallen. Vid av alla tolkuppdrag använder kommunerna barn som tolkar i skola och förskola gäller det av alla uppdrag. Detta är helt oacceptabelt. Rättssäkerheten hotas, och känslig information kan komma i fel händer och skada den asylsökande. Den asylsökande måste kunna lita på tolkens kunnighet och integritet. Därför skall barn inte fungera som tolkar. Till asylsökande kvinnor som varit utsatta för sexuella övergrepp eller som på grund av det våld de utsatts för är rädda för män, skall det utses kvinnliga offentliga biträden och tolkar. Det är även viktigt när barn skall förhöras att de kan få en tolk av samma kön. Företrädesvis skall det vara tolkar som är vana vid barn och barnens sätt att uttrycka sig. 5.4 Språktest De asylsökande som saknar handlingar eller som på annat sätt inte kan bevisa sitt ursprung kallas till språktester av . Konkret innebär det att man spelar in det asylsökande säger och detta skickas till en språkexpert. I många fall har denna språkexpert visat sig vara en vanlig tolk eller en person från något annat land. Det arabiska språket är ett exempel på språk som talas i flera länder men ändå skiljer sig åt. Bedömningen kan således bli felaktig och beslut oriktiga. Detta är givetvis otillfredsställande. kräver en översyn av bruk av språktester. Regeringen bör därför i sitt regleringsbrev ålägga att upphöra med språktesterna medan översynen pågår. finns det även tester som utförs för att kunna fastställa ett barns ålder. De har inte visat sig tillförlitliga, och vi anser att det behövs nya mer säkra metoder för detta. 5.5 Ta professionellas uttalande på större allvar Flyktingars och asylsökandes hälsoproblem, såväl fysiska som psykiska, måste uppmärksammas mer och i ett tidigare skede än vad som är fallet. I de fall det är en psykolog eller en kurator inblandad, så måste man ta större hänsyn till deras intyg, utlåtanden m.m. finns det en tendens hos och att underskatta sådana uttalanden. 5.6 rättssäkerhetens svaga punkt Artikel 3 i FN:s konvention mot tortyr förbjuder en stat att sända en person till ett land där han eller hon riskerar att utsättas för tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. har åtagit sig att följa konventionen men är trots detta det land som har flest fällande domar hos mot tortyr. En granskning av 6 500 fall visar att skillnader i antalet avslag varierar kraftigt beroende på vem som vid tillfället är ordförande. Det är bl.a. mot bakgrund av detta uppenbart att rättssäkerheten för asylsökande är helt undermålig. Kommittén om ny instans- och processordning i utlänningsärenden (NIPU) har i sitt slutbetänkande (SOU 1999:16) föreslagit åtgärder som krävs för att skall kunna anses rättssäkert för asylsökande. Förslaget från kommittén innebar att läggs ned och att blir första instans med tre utlänningsdomstolar, knutna till var sin länsrätt, som överinstanser. skapas en utlänningsöverdomstol vid en kammarrätt. m.fl. reserverade sig mot detta förslag och föreslog istället följande; läggs ned och blir första instans som bara tar beslut som är positiva. Om vill avvisa en utlänning skall ärendet automatiskt överlämnas till en länsrätt som då istället blir första instans. Sedan skall ärendet, utan prövningstillstånd, kunna gå vidare till kammarrätten som andra instans. Det skall finnas fem länsrätter som behandlar utlänningsärenden och det skall vara ordinarie sådana, inte speciella utlänningsdomstolar. Trots att betänkandet från NIPU överlämnades har regeringen inte lagt fram någon proposition. Man har istället låtit en internutredning se över möjligheten att upprätta en specialdomstol för asylärenden. Vi vidhåller att skall läggas ner och att en tvåpartsprocess införs i enlighet med den modell som reservanterna vid NIPU förespråkat. 5.7 Skyddsbehövande Personer som enligt utlänningslagen inte definieras som flyktingar men ändå är skyddsbehövande kan få uppehållstillstånd i . Skyddsbehövande är enligt 3 kap. 3 §, tredje stycket utlänningslagen t.ex. en person som på grund av sitt kön eller homosexualitet känner välgrundad fruktan för förföljelse i sitt hemland. UNHCR och Amnesty har starkt kritiserat beslut att neka en iransk homosexuell man asyl i . Detta är ett i raden av fall där man beslutat utvisa homosexuella till länder i vilka man på grund av sin sexuella läggning riskerar förföljelse. Vid en bedömning av om man har skyddsbehov ingår det att se till den sökandes egna berättelse och upplevelser. Därutöver behöver man ha kunskap om dennes hemland, hur lagstiftningen ser ut och hur situationen i praktiken är för homosexuella i hemlandet. Enligt såväl Amnesty, UNHCR och RFSL är den landinformation som invandringsmyndigheterna har bristfällig, och man saknar kunskap om homosexuella. Det händer att man t.ex. avslagit en ansökan för att personen ifråga dröjt för länge med att lämna in ansökan och därmed inte ansetts trovärdig eller att man först i visat sig öppet homosexuell. Detta visar således brist på förståelse när det gäller hur en homosexuell som flyr ett land där detta kan vara straffbart beter sig. På grund av egna skamkänslor och rädsla för repressalier kan det vara svårt att berätta för utomstående och särskilt myndighetspersoner om sin homosexualitet. anser att kompetensen vid invandringsmyndigheterna om homosexuella och beslutsunderlaget om situationen i hemländerna för homosexuella genast måste ses över. Även när det gäller förföljelse på grund av kön finns det liknande problem. redovisade en rapport om praxis för asylsökande kvinnor. Utredningen visar att kvinnors könsrelaterade asylskäl kommer fram sent i processen. Kvinnor kan ha andra asylskäl som de för fram hellre än de könsrelaterade. Under 19972000 har endast 29 kvinnor fått uppehållstillstånd på grund av kön, och i samtliga fall har det handlat om risk för könsstympning. I övrigt har paragrafen inte använts. Författarna menar att svensk lagstiftning leder till att kvinnor diskrimineras om de får skydd enligt könsbestämmelsen, eftersom tortyrbestämmelsen ger ett starkare skydd och flyktingparagrafen bättre rättigheter. Beviskraven är dock lika oavsett vilken paragraf som används. I de nya riktlinjerna till påpekar man att asylprövningen utgått från manliga utgångspunkter och värderingar och att en kvinna kan ha goda skäl för att inte ha anmält ett övergrepp till myndigheterna eller att inte ha fått ett övergrepp dokumenterat. Vidare påpekar man att den allmänna landrapporteringen kan sakna analyser om kvinnors situation. Det sistnämnda måste enligt vår mening genast åtgärdas. begär att regeringen ser över tillämpningen av 3 kap. 3 §, tredje stycket utlänningslagen för dem som på grund av sitt kön eller homosexualitet känner välgrundad fruktan för förföljelse, så att lagen stämmer överens med de ursprungliga intentionerna. 5.8 Humanitära skäl Enligt utlänningslagen kan uppehållstillstånd ges till utlänning som av humanitära skäl bör få bosätta sig i . Det kan vara fråga om sådana humanitära skäl som hänförs till den sökandes personliga förhållanden t.ex. sjukdom, psykiskt eller fysiskt handikapp. Uppehållstillstånd kan också ges när förhållandena i hemlandet är sådana att det vore inhumant att tvinga utlänningen att återvända dit. Enligt många kritiska röster har bedömningen av vad som är humanitära skäl blivit alltmer restriktiv. anses inte allvarliga sjukdomar eller som t.ex. i kosovoflyktingarnas fall psykiska trauman, avsaknad av vård och bostad i hemlandet samt risk för konflikter ha varit tillräckligt för att behandlas som humanitära skäl. Mot bakgrund av detta anser att tillämpningen av 2 kap. 4 § första stycket 5 utlänningslagen bör ses över och att man redogör för vad som i huvudsak kan anses vara humanitära skäl. 5.9 Verkställighetshinder I de fall verkställighet av utvisningen inte kan ske med anledning av att ursprungslandet inte tar emot sin medborgare måste det finnas en tidsgräns då uppehållstillstånd ändå skall ges. Det är inhumant att, som det ser ut , låta människor som inte kan utvisas, leva . Regeringen bör återkomma till med ett förslag på tidsgräns när det gäller verkställighetshinder i utvisningsärenden. 5.10 Anhöriginvandring motsätter sig en migrationspolitik som leder till att familjemedlemmar avlägsnas från varandra och förordar därför att utvisnings- och avvisningsbeslut som leder till familjesplittring skall inhiberas, såvida inte synnerliga skäl föreligger. Den förändring av anhörigbegreppet som gjordes 1996 innebär en inskränkning i jämförelse med tidigare bestämmelser. Den så kallade sista länken-bestämmelsen togs bort, vilket vi kristdemokrater motsatte oss. Den gav t ex gamla föräldrar med barn i möjlighet att återförenas. Vi anser att sista länken-bestämmelsen bör återinföras, vilket kan ske utan att invänta anhörigutredningen. kan man endast få uppehållstillstånd som anhörig om man ingått i samma hushållsgemenskap och bott tillsammans till dess att barnet/barnen lämnade hemlandet. Vidare får det inte gå från det att barnet fick uppehållstillstånd, och det bör ha funnits ett beroendeförhållande mellan barn och föräldrar under den tiden. Vi anser att det ligger i sakens natur att om vuxna barn har flyttat eller flytt till är det ingen självklarhet att deras föräldrar har anledning eller möjlighet att göra detsamma. Med stigande ålder och tilltagande oförmåga eller sjukdom ökar behovet av närhet till anhöriga. Att uppfylla alla de nämnda kraven är i de flesta fall omöjligt, alltså är det praktiskt taget omöjligt för nya svenskar att få ett närmare umgänge med eller ta hand om gamla, sjuka föräldrar. Familjen är i många kulturer inte begränsad till kärnfamiljen utan det är brukligt att man tar ansvar för sina föräldrar . utgångspunkt är att reglerna om anhöriginvandring måste ändras. 5.11 Undantag från tvåårsregeln i anknytningsärenden Antalet kvinnor som kommer med anknytning till en man i och blir misshandlade har ökat kraftigt. Den s.k. tvåårsregeln som innebär att invandringsprövningen skjuts upp, har tidigare kritiserats för att den försätter kvinnor i en tvångssituation. I ett lagförslag föreslogs det följaktligen att de personer som utsatts för våld eller annan allvarlig kränkning under förhållandet, och av det skälet lämnat detsamma, ändå skulle kunna beviljas fortsatt uppehållstillstånd. Enligt uppgift har det dock visat sig att lagen inte har inneburit någon förändring i praktiken för de kvinnor som har misshandlats eller på något annat sätt blivit allvarligt kränkta. har i detta sammanhang valt två praxisfall som vägledande. I båda fallen har kvinnorna blivit utsatta för grov misshandel respektive våldtäkt men har trots detta inte ansett att övergreppen varit tillräckligt allvarliga. menar att det är direkt stötande om den ändrade lagtexten tolkas på detta sätt. Dessutom är det anmärkningsvärt att inte tar dessa kvinnors situation på allvar. Lagtexten i 2 kap. 4 e §, tredje stycket 2 utlänningslagen med lydelsen förhållandet har upphört främst på grund av att i förhållandet utlänningen, eller utlänningens barn, har utsatts för våld eller för annan allvarligt kränkning av sin frihet eller frid, genast måste korrigeras genom att ordet främst helt tas bort. Vidare anser att man, när ett förhållande upphör innan tvåårstiden för den uppskjutna invandringsprövningen gått ut, bör beakta om det i hemlandet anses stigmatiserat att vara frånskild kvinna. Det vore beklagligt om kvinnan ifråga måste återvända till ett land där skilsmässor bryter mot en stark samhällelig norm. 5.11.1 Kontroll och information i anknytningsärenden För att kunna utreda om det finns skäl att misstänka att referenspersonen kan komma att förgripa sig på sökanden , eller för att fastställa att han tidigare förgripit sig på sambo eller maka, bör en kontroll göras genom registerutdrag. Utdrag från brottsregistret avseende följande brott i ; om brott mot liv och hälsa 3 kap., om brott mot frihet och frid 4 kap., om frid och sexualbrott 6 kap., skall hämtas in för samtliga referenspersoner när det gäller denna typ av anknytningsärenden. Även meddelande om besöksförbud skall hämtas in. Referenspersonen skall tillfrågas om ett skriftligt medgivande av registersökning. Om denne nekar till ett sådant förfarande skall ansökan om uppehållstillstånd avslås. Utöver ovannämnda utdrag ur brottsregistret skall en kontroll utifrån folkbokföringsregistret samt register om tidigare anknytningsförfrågningar alltid utföras. Härigenom får man en bättre bild av om referenspersonen varit gift tidigare samt om någon tidigare ansökt om uppehållstillstånd p.g.a. anknytning till personen ifråga. På detta sätt kan ingen sätta i system att inleda ett förhållande med en utländsk kvinna och sedan överge henne före tvåårsperiodens utgång. I de fall det genom den grundliga utredningen framkommer att referenspersonen tidigare dömts för misshandel eller övergrepp mot tidigare sambo eller maka/make, skall uppehållstillstånd nekas sökanden. Hänsyn bör dock tas till den tidsrymd som förflutit sedan dom fallit och eventuellt andra beaktansvärda omständigheter. Här anser vi att har ett ansvar att, mot bakgrund av dessa uppgifter, skydda sökanden. Även om detta innebär ett ingrepp i varje människans rätt att välja så anser vi att det i dessa specifika fall åvilar staten att se till sökandens intresse. Om referenspersonen ej har dömts för misshandel eller övergrepp av tidigare sammanboende eller maka/make, men ändå har dömts för brott mot 3, 4 och 6 kap. i eller meddelats besöksförbud bör sökanden alltid informeras om detta. Informationen delges muntligen vid det svenska konsulatet eller ambassaden med hjälp av en auktoriserad tolk av samma kön. Även referenspersonen skall få ta del av uppgifterna. Det behöver inte nödvändigtvis innebära att sökandens väl hotas p.g.a. dessa domar. Efter att informationen delgetts sökanden måste vi kunna förlita oss på att sökanden själv kan fatta ett för denne riktigt beslut. Härigenom respekterar vi varje människas rätt till att själv välja och ta ansvar. 5.12 Uppehållstillstånd efter inresa Regeringen föreslog i prop. 1999/2000:43 Uppehållstillstånd på grund av anknytning att uppehållstillstånd för andra än skyddsbehövande i princip skall beviljas före inresa i landet. I propositionen undantar man dock utlänningar som har stark anknytning till en i bosatt person eller om det skäligen inte kan krävas att utlänningen återvänder för att ge in ansökan där. Även om det är viktigt att vidmakthålla principen om att uppehållstillstånd skall beviljas före inresan anser att det bör finnas undantag från huvudregeln. Ett sådant skäl är när utlänningen har barn i eller kvinnan i förhållandet väntar barn. Vi anser inte heller att det är skäligt att kräva att man återvänder för att ge in ansökan i ett hemland där väntetiderna är . Uppehållstillstånd skall även kunna beviljas efter inresan om det står klart att sökanden skulle ha beviljats uppehållstillstånd om ansökan getts in i sökandens hemland. utvisades en underårig med vårdnadshavare i till sitt hemland för att där inge ansökan om uppehållstillstånd. Det är viktigt att undantagsreglerna i lagstiftningen verkligen tillämpas i ovannämnda och liknande fall för att lagstiftningen inte skall vara verkningslös. 5.13 Kvotflyktingar beslutar regeringen om en flyktingkvot. Kvoten är till för personer som befinner sig i en särskilt svår situation och vars situation bäst kan lösas genom överföring till tredje land. Dessa flyktingar har ett permanent skyddsbehov. Uttagningen och resan till organiseras av i samarbete med , . fick 1 501 personer uppehållstillstånd inom flyktingkvoten. har bestämt att kan ta emot 1 840 kvotflyktingar . Så många kvotflyktingar har, enligt uppgift, dock inte tagits emot under något av . Även 1999 fick regeringen kritik för att man inte uppfyllde sina åtaganden om att ta emot kvotflyktingar. I det fallet beslutade man att använda detta anslag till flyktingar från Kosovo. De planer på att ge 426 kurdiska kvotflyktingar en permanent genomfördes således aldrig. anser att det bör finnas resurser inom ramen för budgeten som medger mottagande av akuta flyktingströmmar utan att flyktingkvoten blir lidande. är det viktigt att tar emot det antal kvotflyktingar som man åtagit sig och beslutat om. Eventuella hinder som gör att platserna inte utnyttjas måste således undanröjas. 5.14 Återvandring Det är viktigt att seriös, generös och tidig information ges om möjligheterna till stöd vid frivillig återvandring. finns det många flyktingar med tillfälligt uppehållstillstånd i . För dessa kan återvandring komma att bli aktuell, men det är viktigt att påpeka att det inte är tal om påtvingad återvandring. Det är då av stor vikt att tiden i görs meningsfull, även med avseende på ett återvändande. Studier och praktik som underlättar återkomsten till hemlandet bör uppmuntras. 6 Barnens rättigheter och säkerhet ratificerades av . och barns rättigheter lyftes sedan fram i lagändringen av utlänningslagen som trädde i kraft . Bland annat infördes en portalparagraf som innebar att man i fall som rör ett barn särskilt skall beakta vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Detta gäller även i verkställighetsfrågor, då beslutade av- och utvisningar genomförs. har påpekat att denna portalparagraf är verkningslös. Barnperspektivet saknas vid många utvisningar och avvisningar. Man tänker inte på hur barnen far illa och skadas. För barn som kommer till som flyktingar/asylsökande måste speciell hänsyn tas. I all synnerhet de som kommer till utan sällskap av sina föräldrar och som hålls gömda, löper stor risk att ta skada. Även om det finns svårbedömda situationer måste grundförutsättningen alltid vara att barn i olika situationer behandlas med respekt för sina behov och rättigheter. har föreslagit att de bestämmelser som finns i rörande hämtning vid vårdnads- och umgängestvister bör införas i utlänningslagen. Denna förändring kan vara värd att genomföra för att vid avvisning i större mån leva upp till intentioner. 6.1 Barnens rätt att höras Kritik har tidigare framförts av både och när det gäller att underlåtit att genomföra samtal med asylsökande barn. I de 80-tal ärenden som har studerat hade man endast talat med 4 av 159 barn. avvisades flera asylsökande familjer trots att deras barn aldrig hade hörts. I minst ett av dessa fall har barnen själva velat berätta om sina upplevelser men inte tillåtits göra det. har påpekat att man måste se barnen som individer med egna rättigheter. Ett barns berättelse och upplevelser är lika viktiga som en vuxens och kan tillföra nya och intressanta uppgifter vid handläggningen av en asylansökan. 11 kap. 1 § utlänningslagen Utredning om barn m.m. lyder: Vid bedömningen av frågor om tillstånd enligt denna lag skall det, om det inte är olämpligt, klarläggas vad barn som berörs av ett beslut i ärendet har att anföra och det skall tas den hänsyn till det anförda som barnets ålder och mognad motiverar. Lagtexten är tvingande i den mening att den anger ordet skall. Det är därför anmärkningsvärt när ändå inte hör barn som uttryckligen framfört önskemål om att bli hörda. Enligt skall konventionsstaterna tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvid barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. För detta ändamål skall barnet särskilt beredas möjlighet att höras. Enligt är det utlänningslagen och dess förarbeten (prop. 1996/97:25) som är vägledande i dess bedömning. Utifrån detta har nämnden och dragit en annan slutsats än den att det är barnens absoluta rätt att uttrycka sina åsikter och bli hörda. anser att detta strider mot såväl utlänninglagens 11 kap. 1 § intentioner som de åtaganden har genom . I en skriftlig fråga om detta till svarade statsrådet att berört problemen och hänvisade till portalparagrafen om barnets bästa i utlänningslagen. Dessvärre visar det sig att man i flera avvisningsbeslut ändå bortser från portalparagrafen genom att hänvisa till följande: Enligt 1 kap. 1 § andra stycket utlänningslagen skall i fall som rör ett barn särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Förebilden för bestämmelsen är artikel 3 i . Kravet i artikel 3 i konventionen att barnets bästa skall beaktas är emellertid inte absolut. Hänsynen till andra viktiga intressen kan leda till att åtgärder som i för sig inte är förenligt med barnets bästa ändå måste vidtas. Samhällets intresse att reglera invandringen är ett sådant viktigt övergripande intresse som kan vägas mot barnets intresse att få vistas i . En avvisning eller utvisning av en familj med barn måste kunna beslutas och genomföras även om det finns omständigheter i det enskilda fallet som talar för att det hade varit bäst för barnet att få stanna här (SOU 1995:75 s. 232). 6.2 Ensamma flyktingbarn har antalet ensamma flyktingbarn som kommit till och sökt politisk asyl ökat. kom 30004000 barn till . Bara sökte omkring 240 ensamma barn asyl. De kommer från en rad olika länder. Barnen flyr sina hemländer av olika skäl såsom tortyr, övergrepp p.g.a. etnicitet, religion, politisk åsikt eller kön, väpnade konflikter, föräldrar har dödats eller fängslats. Barnen tar sig till på olika sätt, men i de flesta fall är det fråga om smuggling. Barn som kommer ensamma befinner sig i en utsatt situation. De är ensamma i en främmande del av världen. De har ofta mycket svåra upplevelser bakom sig från länder i krig och förtryck. Tyvärr har mottagandet i inte varit anpassat till deras behov. Många av barnen riskerar att fara illa i asylprocessen. Omhändertagandet av de ensamkommande barnen måste förbättras och utgå från barnets bästa.