ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02MJ216 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ216av och ()Kastrering av gris Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kastrering av smågrisar. Bakgrund I kastreras cirka en och en halv miljon hangrisar. Det sker innan den lille grisen blivit , helt utan bedövning. Grisen riskerar att få infektioner och bråck av ingreppet. Att den känner smärta är säkert, eftersom nervsystemet är fullt utvecklat även hos en liten gris. Kastreringen görs för att av hangrisarna utvecklar ämnen (skatol, androstenon m fl) som ger ett illaluktande kött. Det hävdas också att okastrerade grisar kan vara besvärliga att ha i täta flockar då de börjar bli könsmogna. Alla länder kastrerar inte Det finns länder där kastrering inte förekommer. Så är det i , , och . Även i övervägs ett förbud. Man anser där att det är så lätt för slaktaren att känna på doften vid slakt om grisen smakar orne, det vill säga har skatol i köttet, att det inte är nödvändigt. Kastreringen leder nämligen till att man får ett fetare, mindre köttigt griskött och det vill man inte riskera. Eftersom det är så få grisar som utvecklar denna bilukt och -smak anser man att det är ekonomiskt mer lönsamt att inte kastrera. De få som luktar och smakar illa tas helt enkelt undan efter slakten. I slaktas grisar vid ca . De är då . Många länder slaktar vid en högre ålder, andra vid lägre. Det borde betyda att problem med skatol kan hanteras genom val av ålder vid slakten. Ju yngre grisen är, ju mindre risk finns för problemet. Dessutom borde denna egenskap, som så många andra, vara möjlig att minska med selektiv avel. Så har man gjort med gott resultat vad gäller stressegenskaper som gav dåligt kött. Ur djurskyddssynpunkt är kastreringen naturligtvis inte acceptabel. Det gör ont på grisen att bli skuren i utan bedövning! Den skriker inte alls på grund av ingreppet, säger svinproducenter, utan för att den hålls fast. Det finns dock vetenskapliga undersökningar som visar att skriken har en annan magnitud och frekvens just när man skär. Och frågan är om inte stressen vid fasthållningen är skäl nog att förbjuda kastreringen. Med avel har man i så gott som eliminerat problemen med stressgrisar. Det gäller förekomst av den sk. halotangenen. Grisar med den genen klarade inte stressen före slakt, vilket påverkade köttet till att bli antingen ljust och blött eller hårt och torrt. Genom medveten avel har detta problem eliminerats. Det borde vara möjligt att genom selektiv avel påverka förekomst av skatol i köttet också, eftersom inte alla grisar får detta. Kan andra länder så kan . Här har vi länge slagit oss för bröstet för den svenska djurskyddslagen. Men den antogs 1988 och börjar bli . Andra länder har hunnit ikapp och i flera fall om oss. Om ska vara föregångare vad gäller djurskyddet gäller det att inse att tiden ändras och att djurskyddslagen måste förändras med den. Det är dags att förbjuda kastrering utan bedövning av smågrisar i detta land! () ()
mot · GP02MJ218 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ218av ()Lokalt förankrad djurskyddstillsyn Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ansvaret för djurskyddstillsynen i kommunerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om straffskärpning för djurskyddsbrott.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regelverket för mobila slakterier och/eller gårdsslakterier. 1 Yrkande 2 hänvisat till JuU. Motivering I har ett uppmärksammat fall av vanvård av djur tydliggjort behovet av en modern djurskyddslagstiftning samt en effektiv djurskyddstillsyn. Även i andra delar av landet har fall med svår vanvård av djur inträffat. Det har understrukit behovet av att det även för framtiden måste finnas en nära, lokalt förankrad djurskyddstillsyn som grundas på en helhetssyn på tillsynen enligt och livsmedelstillsynen. En överföring av djurskyddstillsynen till staten föreslås i utredningen 2000:108. Ett förbättrat djurskydd skulle, enligt min mening, minska möjligheterna till denna effektiva samordnade tillsyn. Det skulle innebära att kommunernas miljökontor ändå skulle få besöka en stor del av djurhållarna för att kontrollera att regler uppfylls. Kommunerna måste därmed även fortsättningsvis ha kompetens inom jordbruksområdet, trots att man inte har ansvar för helhetsbedömningen. Dessutom är det en fördel med lokalkännedom vid tillsyn. Något som skulle försämras om ansvaret lades någon annanstans än på kommunerna. En annan fördel med att tillsyn enligt både djurskydds- och miljölagstiftningen kan ske är att det minskar antalet besök och därmed även risken för smittspridning. Slutsatsen blir därmed att regeringen inte bör gå vidare med förslaget i ovan nämnda utredning och flytta djurskyddstillsynen från kommunerna. Detta bör ges regeringen till känna. För att tydliggöra allvaret i brott som innebär vanvård av djur bör djurskyddslagstiftningen skärpas. En möjlighet är att en ny straffsats, grovt djurplågeri, införs i med ett betydligt strängare straff än vad som är maximistraffet för djurplågeri enligt . Därmed skulle straffmätningen i djurplågerimål komma att bättre återspegla brottets allvar. De milda domar som utdöms i djurskyddsmål motverkar myndigheternas arbete med att få en större efterlevnad av djurskyddslagen. Vad som ovan sagts om straffskärpning av djurskyddsbrott bör ges regeringen till känna. Viktigt för ett bättre djurskydd är att komma till rätta med de långa djurtransporterna till allt mer centraliserade slakterier. Ett sätt att minska behovet av dessa långa transporter är att underlätta för mobila slakterier och/eller så kallade gårdsslakterier. Här bör regelverket ses över så att det underlättas för dessa, som givetvis inte kraven på djurskydd i samband med slakt vid dessa skall vara lägre än vid större slakterier. Vad som ovan sagts om regelverket för mobila slakterier och/eller gårdsslakterier bör ges regeringen till känna.
mot · GP02MJ222 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ222av ()Produktionsbortfall i jordbruket på grund av översvämningar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda möjligheterna till katastrofersättning för jordbrukare som drabbas av översvämningar. Motivering Många jordbrukare har, genom skördebortfall, drabbats ekonomiskt svårt av förra sommarens översvämningar. I exempelvis norra delen av kommun har en inventering gjorts som visar att ett tiotal jordbrukare förlorat betydande belopp. För de värst drabbade handlar det om förluster upp emot . Det har inte framkommit någon möjlighet att ersätta skördebortfallet för de drabbade jordbrukarna. Översvämningsproblemen för jordbruket i finns även på andra orter, exempelvis i Vansbro- och Hedemoraområdet. Jag anser att staten, i de fall inte försäkringar täcker förluster, tillsammans med jordbrukets företrädare måste finna en lösning som ersätter enskilda jordbrukare för produktionsbortfall på grund av översvämningar. Åtgärder för att i möjligaste mån förhindra att problemen över huvud taget uppstår är självfallet viktigast av allt.
mot · GP02MJ223 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ223av ()Utsläppsmål och avgasfria bilar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda att mål sätts upp för införandet av avgasfria bilar i , med en nollvision som slutmål. Hårda avgaskrav i bör ta lärdom av USA-delstaten beslut om avgasfria bilar, och följa efter med beslut om hårdare avgaskrav. ska det finnas minst 22 000 elbilar i . Efter ett årtionde av kompromisser slår delstatens luftvårdsbyrå () enhälligt fast att de största biltillverkarna måste sälja avgasfria bilar års modeller. Redan nu rullar 2 300 elbilar på de kaliforniska vägarna, bland dem modell. Utrustad med nickelmetallhydridbatterier har den en räckvidd på . Det är lagstiftningen klubbades första gången. Ursprungligen skulle av alla nya bilar som såldes vara avgasfria. Efter en intensiv kampanj från olje- och bilindustrin gick myndigheten med på att inte införa några krav om elbilar . Ett beslut ger bilindustrin viss möjlighet att byta ut elbilar mot vad som kallas super ultra lågemitterande fordon (). Det är vanliga bensin- eller naturgasdrivna bilar som ska ha renare avgaser än medelbilen av årsmodell . Programmet, som kallats världens mest ambitiösa för att bli av med luftföroreningar, har också stor betydelse för fyra andra amerikanska delstater: , , och , som alla förbundit sig att följa exempel. hårda krav för en bättre luftmiljö har gjort att stora biltillverkare i satsar stort på miljöbilar, som sägs vara s.k. muskelbilar som skall motsvara kraven på snabbhet och komfort. Bilarna drivs med bränsleceller, som tillverkar vätgas ur metanol, de har naturgasdrift och syntetiska oljor med lågt kväveutsläpp och inga sotpartiklar. Dessutom finns hybridbilar med både bensin och el. I borde vi sätta upp mål för att få avgasfria bilar, liksom i . En utredning bör få i uppgift att ta fram olika delmål för när de stora tillverkarna i bilbranschen skall kunna leverera bilar som är bränslesnåla och inte släpper ut avgaser. Strävan bör vara att nå en nollvision inom t.ex. , med stopp däremellan med delmål i procent av bilparken. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GP02MJ224 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ224av ()Ansvar för återtagande av aluminiumburkar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening att producenter av aluminiumburkar genom producentansvaret åläggs att återta deformerade burkar. tillkännager för regeringen som sin mening att ett parallellt returburkssystem upprättas för aluminiumburkar utan svenskt ursprung. tillkännager för regeringen som sin mening att producentansvaret även skall gälla återtagande av aluminiumburkar, som blivit oräknade på grund av att returburksautomat saknas. Producentansvar bör också gälla deformerade aluminiumburkar Producentansvar har införts för att minska vårt växande sopberg och för att minska spridningen av ämnen som är skadliga för vår miljö. Dessa ämnen skall där så är möjligt ingå i ett kretslopp med bl.a. återanvändning av material. Generellt ger användning av återvunnet material i tillverkningsprocesser mindre energiåtgång och mindre påverkan på miljön i form av utsläpp. När det gäller aluminium så sparas av energiåtgången genom att använda återvunnet material för att tillverka produkter jämfört med att använda jungfrulig råvara. Producentansvaret gäller också återtagande av aluminiumburkar. Aluminiumburkar ingår i ett retursystem, där producenten har fått tillbaka pantpengar för att återta burken. I dagens läge gäller inte detta återtagande om burken har blivit deformerad och tillplattad, och jag hoppas nu med denna motion äntligen få en lösning på detta problem. Tillplattade och deformerade burkar tas inte emot Returburksautomater tar inte emot skadade och deformerade burkar. Tillplattade burkar blir liggande ute i naturen där ingen tar vara på dem, och de bidrar på så sätt till en förstörd miljö, vad gäller både spridning av aluminium i naturen och risken för att djur skall skadas. Producenter måste därför åläggas att ta tillbaka även skadade burkar. Panten för burken har ju producenten redan erhållit och även det är ett skäl för att ta tillbaka burkar. Utländska aluminiumburkar Returburksautomater tar heller inte emot utländska burkar på grund av att streckkoden, EAN-koden, inte går att avläsa i automaten. Vissa affärer tar dock nu tillbaka danska burkar. Ett parallellsystem bör införas för att kunna ta hand om icke svensktillverkade burkar. En tredje anledning till att burkar inte tas om hand är att mindre affärer inte har råd eller möjlighet att skaffa en returburksautomat. För att man ska kunna lämna tillbaka burkar till producenten måste burkarna ha blivit räknade i en automat. Kan detta inte ske återtas inte heller burkarna. Även här måste en ändring till stånd, så att även dessa oräknade burkar kommer in i returburkssystemet.
mot · GP02MJ226 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ226av ()Ansvarsgenombrott Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen lägger fram förslag om ansvarsgenombrott på område i enlighet med vad som anförs i motionen. framlade i sitt slutbetänkande SOU 2001:1 bl.a. ett förslag om så kallat ansvarsgenombrott på område. finns det inte någon lagregel som innebär ett generellt undantag från den grundläggande principen i 1 kap.1 § första stycket ABL om att aktieägarna inte svarar för bolagets förpliktelser. I rättspraxis har det däremot förekommit att en domstol bortsett från denna princip och ålagt aktieägarna ett generellt ansvar för bolagets samtliga förpliktelser ansvarsgenombrott när ett fasthållande av principen om aktieägarnas ansvarsfrihet har ansetts leda till icke godtagbart resultat (se NJA 1947 s. 647). Bestämmelserna i 10 kap. skall tillämpas på mark- och vattenområden samt byggnader och anläggningar som är så förorenade att det kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön (1 §). Sådana områden, byggnader och anläggningar skall i vissa fall efterbehandlas. Ansvarig för att så sker är verksamhetsutövaren. Verksamhetsutövare är den som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller som har vidtagit en åtgärd som har bidragit till föroreningen (2 §). pekade på den relativt vaga definitionen, och ansåg att det förmodligen skulle underlätta rättstillämpningen om begreppet preciserades ytterligare. Kommittén uttalade: Vad som däremot faller i ögonen är att bestämmelsen, om den tillämpas snävt, fritar juridiska och fysiska personer som medverkat till att det behövs återställningsåtgärder eller till att verksamhetsutövaren saknar medel till sådana åtgärder. Kommittén föreslog att det i 2 § införs ett andra stycke som utsträcker det ansvar för återställningsåtgärder m.m. som enligt första stycket åvilar verksamhetutövaren till en krets av fysiska och juridiska personer som har stått eller står verksamhetsutövaren nära och har påverkat hans möjligheter att sörja för de återställningsåtgärder som föreskriver. Det är synnerligen angeläget att precisera det ansvar som utövare av miljöfarlig verksamhet måste ha för att återställa skadade miljöer. Mot denna bakgrund bör regeringen möjligt återkomma till med förslag om införande av ansvarsgenombrott på område.
mot · GP02MJ227 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ227av ()Vargstammen i Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om antalet vargar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att sprida vargstammen över hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ersättning till drabbade djurägare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lokala analyser av livskvaliteten i vargtäta områden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skydds- och licensjakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om beslutsnivån. Motivering Antalet vargar i landet ökar oroväckande fort. Antalet bör inte överstiga 100 djur med nuvarande koncentration till västra , samt södra dalagränsen. Vargstammen måste spridas över hela landet, inga landsdelar ska alltså vara befriade från vargstammen p.g.a. riksdagsbeslut. Staten ska ersätta drabbade tamdjurägare eller andra fullt ut för vargens skadegörelser. Det är mycket viktigt med lokala analyser av de fast boendes livskvalitet i vargtäta områden, detta för att kunna avläsa deras syn på vargstammens närvaro i området samt vargstammens eventuellt negativa påverkan på annan för livskvaliteten viktig verksamhet som t.ex. fritidsliv, näringsliv och rekrytering av arbetskraft samt etableringsviljan hos företagare. Skyddsjakt och licensjakt måste tillåtas när behovet anses påkallat. Såsom när angrepp kan förhindras eller när stammen anses för stor inom ett specifikt område. Beslutsfattandet om vargstammens reglering bör flyttas ner så nära de berörda (fast boende) som möjligt, till som central myndighet, men delegeras till nivå i så många fall som möjligt. Vargstammen kan behandlas lika som t.ex. älg, rådjur eller hare. Jägarkåren har visat att livskraftiga stammar blir resultatet av lokalt ansvarstagande. Ovanifrånperspektivet är alltid av ondo för både människor och djur.
mot · GP02MJ228 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ228av m.fl. (c)Allmän jakt på skarv Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reducera skarvbeståndet. Motivering Skarvproblemet breder ut sig, nu i allt större delar av vårt land. Såväl vid våra kuster som invid sjöar i inlandet har skarvgisslet ökat markant . Från tid till annan blir en ny ö ödelagd och steril av skarvar. Skarvarna tar inte hänsyn till att områden är naturreservat. De tar inte hänsyn till något. Bit för bit och undan för undan tillåts skarven breda ut sig, ödelägga öar och utradera fisket. Såväl i vårt land som i övriga har utbredningen av mellanskarv ökat explosionsartat. I har ökningen varit störst i län, men den geografiska expansionen är nu stor även i övriga delar av landet, också vid sjöar i inlandet som t ex sjön . Så kan det inte få fortsätta. Allmän jakt på mellanskarv bör införas. Det svenska beståndet av skarv uppgår nu till 20.00030.000 häckande par. De beräknas konsumera 3.0004.000 ton fisk . Det europeiska beståndet uppskattas till storleksordningen 200.000 par. Ökningstakten i har varit extremt snabb . Denna ökning av skarv i har lett till ett stort antal klagomål om att skarvarna gör skada på fiskbestånden, skapar andra olägenheter för fisket och förstör skogen på de öar där de häckar. Friluftslivet, turismen samt inte minst de skyddsvärda naturområden som ofta finns invid vatten påverkas dessutom på ett påtagligt negativt sätt. Inom stora delar av den svenska skärgården är skarven numera en av de vanligaste fågelarterna. Det är synnerligen svårförståeligt att allmän jakttid inte medges för en fågel som förekommer i mycket stort och ständigt ökande antal. När bestämmelser inom det jordnära område som jakt och viltvård utgör inte kan förstås och inte heller har någon verklighetsbakgrund är risken påtaglig att respekten för lagstiftningen på det jaktliga området urholkas. En allmän jakttid bör därför medges på skarv. Detta måste anses fullt berättigat då fågeln aldrig varit talrikare än den är . Det är angeläget att åtgärder nu snabbt vidtas för att reducera . Detta bör ges regeringen till känna. () () ()
mot · GP02MJ234 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ234av ()Utsläpp av kväveoxider från entreprenadmaskiner Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en begränsning av avgasutsläpp från entreprenadmaskiner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utfärda tomgångsregler för entreprenadmaskiner. Motivering Kväveoxidutsläpp orsakar stora mängder nedfall av kväveföreningar. Kväveoxider, s.k. NOx, bildas vid förbränning. Nedfallet bidrar till försurningen av mark och vatten samt till övergödningen av våra omgivande hav. Kväveoxider ger också direkta skador på växtligheten. S.k. fotokemiska oxidanter bildas med hjälp av kväveoxider, bl.a. marknära ozon, som ger skador på växter. På människor ger de fotokemiska oxidanterna irritationer i ögon, näsa och hals, ökar infektionskänsligheten och kan ge lungsjukdomar. Kvävedioxid kan dessutom påverka andningssystemet, och misstanken finns om en cancerrisk. Totalt ökade kväveoxidutsläppen i till . Ökningen berodde nästan helt på trafiksektorn. har vägtrafikens kvävedioxidutsläpp minskat , men står för av de totala utsläppen i . Entreprenadmaskiner eller arbetsmaskiner, som de också kallas, har däremot ökat sin andel av kväveutsläppen. Entreprenadmaskiner står för av de totala utsläppen i . Entreprenadmaskiner är igång på den arbetsplats där de är verksamma. Maskinerna startas för det mesta och går , även om de inte används de går. Det finns inga regler för hur länge en entreprenadmaskin får gå på tomgång. För att minska utsläppen av bl.a. kväveoxider från entreprenadmaskiner vore det önskvärt att införa något slag av tomgångsregler, vilket bör ges regeringen till känna. Andra önskemål är att få fram och använda miljöbättre drivmedel, vilket även branschen, förutom miljön, skulle vinna på, och att entreprenadmaskinbranschen åläggs att minska sina utsläpp av kväveoxider.
mot · GP02MJ236 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ236av ()Begränsning av fågelarten skarv Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att antalet skarvar bör begränsas. Motivering Skarven som art växer mycket snabbt i antal. Vanliga balanserande naturliga faktorer saknar förmåga att hejda skarvens ökning framför allt utefter ostkusten. Skarvens ökning medför konsekvenser som innebär stora olägenheter för faunan och för friluftslivet. Hela öar ända upp till i höjd med har blivit sterila och täckta med skarvens avföring och lyser nu helt vita i landskapet. Detta bidrag till övergödningen av kringliggande vatten och inverkar menligt på nyrekrytering av fiskbeståndet. Skarvarnas stora antal ökar predationstrycket på vissa fiskarter och har enligt lika stort uttag av dessa fiskar som yrkesfiskarnas verksamhet. Modellsimuleringar har visat att predationstrycket kan komma att bestå även om fiskarternas nyrekrytering återgår till normala nivåer. Det finns uppenbarligen inte möjligheter att vid sidan om jakt och äggprickning bemästra de problem som skarvantalets tillväxt medför. I län, som är den del av landet som drabbades tidigast av skarvens antalsökning, har efter omfattande remissbehandling gjort den bedömningen att fortlöpande skyddsjakt är motiverad men begränsas av jaktförordningen och EU:s fågeldirektiv. Sålunda har inte allmän jakt på skarv kunnat införas eller vissa naturreservat undantagas från de tillstånd för skyddsjakt och äggprickning som meddelat enligt beslut . Skarven förökar sig nu norrut efter ostkusten med stor hastighet och omfattning. Det är viktigt att dess utbredning inte åstadkommer för stor skada på fauna, miljö och friluftsliv i våra kustområden och insjöar. Till detta krävs att åtgärder vidtas snabbt och effektivt. Dels bör riktlinjer tas fram som gör det lätt för länsstyrelserna i berörda områden att snabbt kunna utfärda tillstånd för att effektiv skyddsjakt på skarv och prickning av skarvägg skall kunna genomföras utan att andra naturvärden skadas. Det bör också undersökas om allmän jakt på skarv ändock inte kan införas inom ramen för EU:s olika direktiv.
mot · GP02MJ238 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ238av ()Jakten på Skarv Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av jakten på skarv. Motivering Allt fler, oavsett det är yrkesfiskare eller vanligt turistande eller friluftsälskande människor längs vår kust och i vår skärgård, har uppmärksammat de döende öarna. Det de ser är effekterna av den växande gruppen av skarv. En gång i tiden inplanterades skarven. har den förökat sig i den grad att den tagits bort från EU:s så kallade röda lista över utrotningshotade arter. Det karaktäristiska för skarvkolonierna är att fåglarna genom sin spillning förstör sin egen livsmiljö. Träden avlövas och dör. Spillningen gör att vissa grynnor och skär blir omöjliga att leva på för den övriga faunan och mycket svåra att gå iland på för människor. När ett område förstörts drar skarvflocken vidare till nästa. Ofta övertar skarvarna hägerkolonier. Man kan med fog hävda att den alltför stora skarvexpansionen hotar den biologiska mångfalden inom många områden. Även yrkesfiskarna märker tydligt av skarvens framfart. Detta talar för utökad skyddsjakt och möjligheter att skatta beståndet genom prickning. I den svenska jaktlagstiftningen har de båda raserna av storskarv (Phalacrocorax carbo sinensis och Phalacrocorax c. carbo) behandlats som en enhet. var det tillåtet att jaga skarv . Med tanke på att antalet skarvar ständigt ökar, och dess skador och negativa bieffekter likaså, bör allmän jakt återinföras.