mot · GP02Ju450 · 2001-10-05 00:00:00 — Vi menar att brottsoffrens, i detta fall alltså de ursprungliga ägarna av det gods som stulits, ställning bör stärkas. Det bör innebära att polisen inte återlämnar gods som tagits i beslag till någon annan än den ursprungliga ägaren utan att hon eller han fått möjligheter att ta sin rätt tillvara genom att lösa godset (dvs. köpa tillbaka det) eller väcka talan om s.k. bättre rätt. Stöd brottsoffren Att utsättas för brott utgör en grov och allvarlig kränkning av den personliga integriteten. När en individ utsätts för brott rubbas förtroendet för samhället. Denna känsla förstärks om personen bemöts negativt eller med ointresse av de rättsvårdande myndigheterna. Bemöts man å andra sidan med respekt, erkännande och intresse förstärks känslan av tillit och samhörighet i samhället. Skydd mot att samhället genom sitt agerande mot brottsoffret gör detta till ett offer även i förhållandet till samhället, är lika viktigt som skydd mot det ursprungliga brottet. Brottsoffer ska ha samhällets reservationslösa uppmärksamhet och stöd. Samhällets åtgärder och insatser för att erkänna och stärka brottsoffrens rättigheter är grundläggande för upplevelsen av rättvisa och trygghet i samhället. Den viktigaste samhällsinsatsen för brottsoffer är naturligtvis att se till att brott inte begås. När brott har begåtts ska två grundläggande principer gälla i brottmålsprocessen: Brottsoffrets rättigheter ska ges samma prioritet som den misstänktes. Processen får inte medföra att brottsoffrets problem på något sätt ökar, s.k. sekundär viktimisering. Brottsoffren ska ha rätt till: Respekt och erkännande på alla nivåer i brottsmålsprocessen. Att få information om och förklaring till hur deras fall utvecklar sig. Skydd både för sin personliga integritet och den rent fysiska tryggheten. Tillgång till rättshjälp. Ekonomisk kompensation från både brottslingen och samhället. Rätt att ge och inhämta information från de personer som fattar beslut beträffande brottslingen. Medling och familjerådslag Medling mellan brottsoffer och gärningsman bör införas i hela landet och användas när brottsoffret så önskar. Medling ger offret möjlighet att ställa direkta frågor till gärningsmannen, och förklara vilka konsekvenser och känslor brottet har medfört. Syftet är att någon form av uppgörelse ska nås t.ex. i form av skadestånd eller ursäkt. Speciellt viktigt är det att unga lagöverträdare konfronteras med sina offer på detta sätt. Medling via tredje man är också en bra möjligthet. Offret slipper då möta gärningsmannen och kan istället utse eller acceptera en person som fullgör medlingen i offrets ställe. Familjerådslag är viktigt som en del av åtgärderna för alla omyndiga lagöverträdare. Familjerådslaget innebär att förövare och deras familjer träffar offret tillsamman med polis och representanter för skola och sociala myndigheter. Rådslaget syftar till att för gärningsmannen tydliggöra konsekvenserna av gärningen, att en ursäkt framförs till offret samt att en handlingsplan för återanpassningen av gärningsmannen till ett laglydigt liv utarbetas. Ersättningsfrågor De svenska skadeståndsreglerna bör kompletteras med en rätt till ersättning för sorg och saknad. Ersättningen kan utgå med ett schablonmässigt belopp utan någon mera tidsödande och omfattande utredning. Personer som får fingerade personuppgifter, får sekretessmarkering i folkbokföringen eller kvarskrivning, ska ha rätt till ekonomisk ersättning för de kostnader som uppkommer. Starkare rättshjälp En grundläggande rättighet är att alla, oavsett ekonomisk situation, ska kunna ta tillvara sin rätt. Den nya rättshjälpslagstiftningen innebär i korthet att den som har en rättsskyddsförsäkring som täcker den aktuella angelägenheten inte ska få rättshjälp. Inte heller den som med hänsyn till sitt försäkringsskydd i övrigt, sina ekonomiska eller personliga förhållanden borde ha haft en rättsskyddsförsäkring ska kunna få rättshjälp. Detta kan stå i strid med den europeiska konventionen till skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, eftersom det där slås fast att staten ska ha det finansiella ansvaret för medborgarnas rättshjälp. Inskränkningen av rättshjälpen drabbar framförallt lågavlönade kvinnor. Rättshjälpen bör därför restaureras. Det får aldrig vara en ekonomisk fråga om man ska ha möjlighet att hävda sin rätt i domstol. Särskilt i de s.k. familjemålen har effekterna av den försämrade eller uteblivna rättshjälpen påverkat utvecklingen negativt. Föräldrar kan inte få rättshjälp utan att föra en tvist till domstol. Härigenom uppmuntras parter att driva vårdnadsprocesser i domstol i stället för att hitta samförståndslösningar! Visserligen har våra familjerättssekreterare getts utökade möjligheter att erbjuda föräldrar samarbetssamtal och upprätta avtal om vårdnad, barnens boende och umgänget med barnen, men ofta hindras de i sitt arbete av att föräldrarna uppehåller sig vid sina ekonomiska mellanhavanden i stället för vid sina barn. De ekonomiska frågorna vet inte familjerättssekreteraren svaren på. Föräldrarna har inte råd att anlita juridiskt ombud eftersom de inte får rättshjälp och möjligheterna till samförståndslösning uteblir. Resultatet blir ofta en vårdnadstvist i domstolen för att föräldrarna skall få rättshjälp och med barnen som stora förlorare. liberalerna anser att bör upphäva beslutet om en ny rättshjälpslag och anslår därför ytterligare medel till rättshjälpen. Kvinnofrid och barnens trygghet Hot, förföljelse och våld mot kvinnor är tyvärr ett utbrett problem i . Det civila samhället spelar en viktig roll för att bidra till att uppmärksamma och reagera mot kvinnomisshandeln. Det är allas vårt ansvar att fråga när vi ser blåmärken, som uppenbarligen inte tillkommit för att kvinnan har gått in i en dörr eller ramlat ner för en trappa. De psykiska följderna av misshandeln är oändligt svårare att läka än de fysiska. Många misshandlade kvinnor undrar om det de blivit utsatta för är normalt och något de själva provocerat fram. Vi menar att alla män liksom kvinnor ska vara fullt medvetna om att det aldrig är deras fel att de blivit utsatta för våld. Förövaren ofta en närstående Enligt siffror från , , anmäldes 20 517 misshandelsbrott mot kvinnor. Mörkertalet kan vara stort då anmälningsgraden ofta är lägre om kvinnan är bekant med gärningsmannen. Många av de brott kvinnor utsätts för syns därför inte i statistiken. Statistik visar också att det är vanligare att kvinnor utsätts för våld i inomhusmiljöer jämfört med män som i högre utsträckning utsätts för våld i utomhusmiljöer. Nästan 8 av 10 kvinnor har utsatts för av våld av en gärningsman som tidigare är känd för kvinnan. Inte sällan hänger familjevåldet ihop med missbruksproblem och alkoholförtäring. Därför är det förebyggande arbetet, med syfte att minska alkoholkonsumtionen genom priskontroll och försäljningsmonopol, avgörande för brottsutvecklingen inom detta område. Ge kvinnan tillbaka hennes rörelsefrihet Kvinnor som utsätts för trakasserier och hot om våld, lever i en ständig otrygghet och måste därför ges största möjliga stöd av polis, rättsväsende och vårdpersonal. menar att lagstiftningen måste utformas med kvinnan, brottsoffret, i centrum. Den som lever under hot eller förföljs måste få tillbaka sin frihet med hjälp av det offentliga. Det är gärningsmännens rörelsefrihet som skall inskränkas, inte kvinnans. Vi är inte främmande för att utvidga det område som åklagaren har möjlighet att låta omfattas av besöksförbudet. En sådan utvidgning kunde exempelvis ske genom en ändring i 2 § lagen om besöksförbud på så sätt att orden närheten av ersätts med lydelsen del av kommun som innefattar. En man kan i princip överträda besöksförbudet som han sitter i rätten och försäkrar att han aldrig ska kontakta kvinnan mer. kan de hot mannen i fråga utsätter kvinnan för vara så subtila att de är svåra att förstå för en utomstående och därmed svåra att bevisa. Dessa hot kan till exempel vara brev, telefonsamtal till arbetsplatsen, SMS eller meddelande i snön. Vi menar att detta problem snabbt måste åtgärdas. Den som bryter mot besöksförbudet bör kunna anhållas. Frågan om besöksförbud bör dessutom automatiskt prövas då tingsrätten tar ställning i brottmålet. Utöver geografisk begränsning kan system för förvarning införas. Män som inte har respekterat ett besöksförbud när de är på fri fot skall förses med en elektronisk fotboja. Regeringen har gett i uppdrag att göra en förstudie om huruvida den teknik som finns är tillförlitlig och om övervakningen är praktiskt genomförbar. 1999 presenterade BRÅ rapporten vid besöksförbud. Teknikens möjligheter och begränsningar. Enligt vår uppfattning är den förstudien i det närmaste onödig. Sådana larmanordningar på män med besöksförbud som varnar om de närmar sig kvinnornas hem används redan i en del delstater i . bör därför nu hos regeringen begära lagförslag innebärande att män som överträder besöksförbud kan förses med elektronisk fotboja. För den som återkommande överträder ett besöksförbud kan ytterligare inskränkningar i rörelsefriheten eller indraget körkort bli aktuellt. Hotade kvinnor måste få fullgott skydd som är anpassat efter kvinnans önskemål och behov. Det kan tillgodoses av livvakt eller en stödperson som bor tillsammans med kvinnan. För en del kvinnor kan en hund ge den trygghet hon behöver. Kvinnor ska ha rätt till vapenlicens för tårgasspray. Jämkad bodelning Misshandel slutar ofta med separation eller att makarna tar ut skilsmässa. När äktenskapet upplöses skall bodelning göras. För att inte ett eventuellt skadestånd som kvinnan erhållit från mannen som misshandlat henne skall ingå i bodelningen och således gynna mannens ekonomiska situation, bör regler utformas så att en jämkning blir möjlig. Bodelningen bör genomföras skyndsamt, så att mannen inte förbrukar de gemensamma tillgångarna. Traditioner legitimerar inte kvinnovåld I ett mångkulturellt samhälle respekterar vi varandras tro och traditioner. Fördomar får inte hindra människor från att utöva sin religion eller utestänga människor från vår samhällsgemenskap. För de allra flesta människor med invandrarbakgrund är det naturligt att se sig själv som en person med två språk och två tillhörigheter. Men det finns också exempel på invandrargrupper där kvinnor behandlas på ett sätt som strider mot såväl svensk lagstiftning som internationell rätt. Det som ligger närmast att nämna är kvinnors begränsade rörelsefrihet och förföljelse av den egna familjen i fall en ung kvinna inte följer familjens förväntningar i frågan om val av livspartner och umgängesformer. En annan allvarlig fråga är den kvinnliga könsstympningen som trots att denna handling är kriminaliserad i genomförs till och med på flickor som är svenska medborgare. kom den första fällande domen angående s.k. hedersmord på en flicka som var svensk medborgare med utländsk bakgrund. Enligt advokater och kvinnojourer finns det uppgifter om att flera flickor lever i ständig rädsla för att dödas av någon närstående p.g.a. hennes val av livsstil. Det får inte råda någon som helst tvekan om att polisen måste stå till dessa kvinnors förfogande och alla former av skyddsåtgärder måste vidtas på största allvar. Det kan handla om livvaktsskydd, kvarskrivning m.m. I kollisionen mellan dessa s.k. traditioner och svensk lagstiftning får det inte råda någon tvekan om att det är svensk lag som gäller. Övergrepp mot enskilda får aldrig ursäktas eller bagatelliseras bara för att de sker i någon speciell religions eller traditions tecken. Myndigheter, rättsväsendet, hälso- och sjukvården och skolan måste stå på kvinnans sida. När det gäller invandrarkvinnor är det extra angeläget att försöka sprida information via myndigheter och inte minst via invandrarorganisationerna, om kvinnors rättigheter och möjligheterna att få hjälp i det svenska samhället. Ett viktigt krav som vi anför är att det måste finnas information på kvinnornas hemspråk, till exempel på sfi (svenska för invandrare) och MVC (Mödravårdscentralen) om vilken hjälp det finns för kvinnor som utsatts för våld. Stoppa handeln med kvinnor Handeln med kvinnor är ett växande problem. Denna verksamhet, där fattiga kvinnor och mycket unga flickor är offer, väcker stark avsky. Kvinnorna kommer ofta från fattiga förhållanden i öst. De lockas med löften om välbetalda jobb i men fråntas ofta sina pass, drogas, säljs som slavar och tvingas till prostitution. vet inte kvinnorna var de befinner sig. De kan säljas i ett land för att därefter fraktas till ett annat land. Kvinnohandeln eller trafficking, som är den internationella termen, är vår tids slavhandel. Kvinnohandel beräknas omsätta mer pengar än narkotikahandel. De som handlar med människor tjänar stora summor pengar och riskerar mycket låga, om några straffpåföljder alls. Kvinnorna måste ges ökat stöd och skydd. Vi liberaler vill att det ska bli lättare för de berörda kvinnorna att få tillfälliga uppehållstillstånd så att de ska kunna vittna mot en eller flera inblandade i det land de illegalt befinner sig. Likaså måste kvinnorna ges ett starkare vittnesskydd så att kvinnor vågar vittna i en rättegång. De länder kvinnorna kommer ifrån har ofta ett bristfälligt socialt skyddsnät. Därför måste insatser sättas in även här så att kvinnorna får stöd och hjälp när de återvänder till sina hemländer. En rad olika organisationer, såsom Kvinna till Kvinna, , , arbetar aktivt för att bekämpa sexhandeln. För att kunna motverka sexhandeln måste även insatser mot prostitution sättas in. Kan vi få kvinnor att ta sig ur prostitution riskerar färre flickor och kvinnor att dras in i sexhandeln. De försök som görs inom EU för att gemensamt bekämpa sexhandeln måste intensifieras och lagstiftningen i de olika medlemsländerna skärpas. Barnen som brottsoffer Kommittén mot barnmisshandel (SOU 2001:72) som kom med sitt slutbetänkande definierar barnmisshandel som när en vuxen person utsätter ett barn (under ) för fysiskt eller psykiskt våld, sexuella övergrepp, kränkningar eller försummar att tillgodose barnens grundläggande behov. Flera av kommitténs förslag framstår överlag som genomtänkta. Det handlar bland annat om att nya paragrafer om samverkan förs in i socialtjänstlagen, hälso- och sjukvårdslagen, lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område och skollagen, för att minska risken att misshandlade faller mellan stolarna. Vidare framstår förslagen om särskilda tidsgränser för polisen och åklagarna när det gäller utredningar som nödvändiga. Det samma gäller behovet av särskild barnkompetens hos polis och åklagare som sköter utredningen. Slå vakt om rättssäkerheten Samhället skall skydda medborgarna mot brott och myndighetsövergrepp. För polis, myndigheter och domstolar måste den enskildes rättssäkerhet och allas likhet inför lagen vara ledstjärnor i det dagliga praktiska arbetet. och samordning har det förts en diskussion om en strömlinjeformning av det svenska domstolssystemet. Bland de tankar som då kommit fram återfinns bland annat en idé om att slå samman de allmänna domstolarna med förvaltningsdomstolarna och att inskränka antalet domstolar i första instans kraftigt. Ett enhetligt allmänt domstolssystem har onekligen vissa fördelar. En sådan omfattande förändring medför emellertid också ofrånkomligen betydande kostnader och konvulsioner som i vart fall innebär minskad effektivitet i rättsvården. De fördelar som en enhetlig domstolsorganisation skulle medföra är inte så stora att de motiverar de kostnader och svårigheter som hänger samman med en så omfattande förändring. Däremot bör det endast finnas en högsta domstolsinstans i landet. Det förhållandet att det finns två och Regeringsrätten har lett och kan leda till kompetenskonflikter. En enda högsta domstolsinstans leder till större stringens och säkerhet i utformandet av praxis. All den rättsvård som ankommer på domstolar bör handläggas inom ramen för de allmänna domstolssystemen, vilket inte hindrar att olika kategorier av mål och ärenden inom den behöriga domstolen kan till särskilda enheter. har länge krävt att , som är en specialdomstol för utlänningsärenden, skall läggas ner. Alla specialdomstolar bör dock avskaffas. I första hand bör de så kallade partssammansatta domstolarna avvecklas. Systemet med specialdomstolar är ytterst tveksamt med hänsyn till kravet enligt artikel 6 i på att alla domstolar skall vara fria och obundna. Många upplever också att de inte får en rättvis rättegång när de skall dömas av domare som utses av intresseorganisationer som ofta har gemensamma intressen att försvara. har också blivit fällt av för systemet med intresseledamöter. Det är inte rimligt att som rättsstat ständigt skall balansera på gränsen till vad som är godtagbart enligt . En dömande instans i går under benämningen . Hela asylprocessen måste överföras till det ordinarie domstolsssytemet. Det är nödvändigt med en samordning mellan tingsrätternas, åklagarmyndigheternas och polisens geografiska ansvarsområden. En sådan samordning hindrar inte att en åklagarmyndighets eller polismyndighets geografiska kompetens kan omfatta flera tingsrätters domsagor. Regeringen och har i flera omgångar sett över organisationen för de svenska tingsrätterna. Tanken har varit att effektivisera verksamheten genom att antingen lägga ner de minsta domstolarna alternativt slå samman dem med en större tingsrätt. I skrivande stund kommer besked om att regeringen backar från tidigare förslag och väljer att tills vidare inte ändra i domstolsorganisationen. tillskriver 20 tingsrätter om att de tills vidare får fortsätta som självständiga enheter. Medborgarnas närhet till domstolen är viktigt inte minst med tanke på att lekmannasystemet med nämndemän delvis bygger på att det skall finns en stark medborgerlig förankring i själva dömandet. Vidare måste påstådda effektivitetsvinster reduceras av effektivitetsförluster som ökade transporter för försvarare, vittnen, målsägande och andra som kan tänkas medverka vid en rättegång. Vittnesbiträden Rättssamhället är beroende av att det finns människor som kan, vill och vågar vittna vid en rättegång. Många vittnen och målsägande är dock rädda att fullfölja skyldigheten att vittna. Ett vittnesbiträde ska stötta vittnet inför framträdandet i rättegången. Alltför många som vittnat säger att de aldrig mer sätter sin fot i en domstol eftersom de känner sig kränkta eller blivit skrämda av förhöret och brottsmålsprocessens uppläggning. Behovet av ett förbättrat bemötande av såväl vittnen som målsägande är stort. Systemet med vittnesbiträden måste därför utvecklas över hela landet. Rätt till prövning i två instanser Alla har i i princip rätt till prövning av sin sak i två instanser. Under en följd av år har dock denna rätt successivt kommit att inskränkas. Detta har skett dels genom att allt fler avgöranden inte kan överklagas, dels genom att prövningstillstånd för prövning i andra instans har tillförts i allt fler situationer. med denna utveckling har förenklingar i underrättsförfarandet införts. Delgivningsförfarandet har förenklats och blivit mer summariskt. Möjligheten att avgöra mål med ensamdomare eller utan förhandling har ökat. Sammantaget kan om detta sägas att rättssäkerheten inte främjas av att prövningen i första instans blir enklare och mer summarisk som möjligheten att få till stånd en andra prövning minskar. Vid rationaliseringar i domstolsförfarandet kan en av dessa vägar väljas men inte båda. De förenklingar i underrättsförfarandet som skett är trots allt godtagbara, förutsatt att några ytterligare hinder mot prövning i andra instans inte införts och att de hinder som finns ses över i syfte att utöka möjligheten till en överprövning. Det demokratiska rättssamhället En grundläggande princip i ett demokratiskt rättssamhälle är rättsväsendets och domstolarnas oberoende ställning gentemot politiska organ och myndigheter. Det finns skäl att på flera punkter ifrågasätta om så är fallet i . Drygt etthundra av de högsta domartjänsterna i utses av regeringen. Det är betecknande att domarna i och Regeringsrätten besitter en mycket större samlad erfarenhet av arbete i än som domare eller praktiserande jurister. Domarkarriären ska göras öppnare. Den ensidiga rekryteringen av domare till och Regeringsrätten från måste brytas. Även dessa domare bör tillsättas efter ett öppet ansökningsförfarande genom att en tjänsteförslagsnämnd bereder och regeringen tillsätter. Nytt system för nämndemän Det svenska systemet med nämndemän som utses av de politiska partierna måste anses som världsunikt. De svenska nämndemännen är lekmannadomare. De har alltså att ta ställning till allt som ska prövas av domstolen, och inte som i t.ex. det anglosaxiska jurysystemet enbart skuldfrågan. Att låta dessa domare utses av de politiska partierna är inte förenligt med synen på domstolarnas oberoende från det politiska systemet. är det viktigt att behålla det folkliga inflytande nämndemän utgör för att balansera den juridiska expertisen. anser att det är angeläget att nämndemännen representerar hela befolkningen, därför är det önskvärt med fler nämndemän, t.ex. yngre personer och personer med invandrarbakgrund. Ett system kan vara att nämndemän i princip utses slumpmässigt bland den myndiga befolkningen, ett annat sätt är att låta människor som vill ställa upp frivilligt anmäla sig till domstolarna. Frågan utreds och det finns anledning att återkomma till den. Den svenska rättsordningen och EU 1995 blev medlem i EU. EG-rätten blev då en integrerad del av svensk lagstiftning. gjordes den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter till svensk lag. Detta har kommit och kommer att påverka den svenska rättsordningen och det svenska juridiska tänkandet i grunden. Genom EG-rättens införlivande med den svenska rättsordningen har den svenska rätten europeiserats. EG-rättens införlivande i svensk rättsordning innebär att domstolarnas ställning och oberoende förstärks i förhållande till den politiska makten. Vidare förstärks den enskildes rättsskydd med utökade möjligheter att tillvarata sin rätt gentemot myndigheter och politiker. I har historiskt sett grundlagarna en svag ställning. Att lagar kan överprövas, dvs. att domstolar har en rättighet och skyldighet att pröva om lag eller annan författning strider mot lagar av högre valör, är en självklarhet i ett flertal europeiska länder, men torde inte ha inträffat i . Att ska ha rätt att i princip lagstifta om vad som helst är självklart, men det ska ske med respekt för de regler som själv stiftat i form av t.ex. grundlagar. Inom EG-rätten och i är detta grundläggande. Detta säkerställs bland annat genom en effektiv lagprövningskontroll, befriad från begränsande uppenbarhetsrekvisit (se nedan). Det finns starka skäl till att se EG-rättens inflytande på den svenska rättsordningen som positiva förändringar till gagn för de enskilda medborgarna på myndigheternas och de politiska organens bekostnad. Utformningen av förarbeten har en unikt stark ställning i svensk rättstillämpning. Vad en politisk tjänsteman i skrivit i förarbetena kan lite tillspetsat sägas väga tyngre än ett samlat domarkollegiums uppfattning i högsta instans. Med den svenska synen på förarbeten är risken också stor att noggrannheten och eftertänksamheten med själva lagtexten minskar. Rättsbildningen inom EU får till följd att en eventuell lagstifningsprocess på motsvarande områden framstår som ogörlig. Detta har bland annat exemplifierats när det gäller frågan om det s.k. transportöransvaret. som regeringen förhandlade för svensk räkning med de andra medlemsstaterna om innehållet i ett direktiv pågick i en statlig utredning om frågan. Innan utredningen var färdig med sitt betänkande hade regeringen redan bundit vid ett slutligt direktivinnehåll. På detta sätt blir utredningens innehåll världelöst. Den kan inte ens utgöra det traditionella förarbetet för senare lagtolkning som vi enligt den svenska rättstraditionen är vana vid. förenlighet med grundlagen prövas i på två sätt.