mot · GP02Ub458 · 2001-10-05 00:00:00 — Deltagande i internationella forskningsprojekt av direkt intresse för högskolans långsiktiga utveckling i kompetenshöjande syfte. Anordnande av internationella konferenser vid högskolan inom områden av speciellt intresse för utveckling av högskolans framtida forskning. Fonden kunde lämpligen handhas av . Samordning och effektivisering av forskningsresurser I anslutning till övergripande ansvar för svensk forskning får rådet också enligt regeringens förslag ansvar för att tillgodose gränsöverskridande forskning och tvärvetenskaplig forskning. Den samverkan som redan finns mellan råd och mellan ämnesgrupper inom vissa råd skall utvecklas ytterligare. De tre ämnesråden får möjlighet att fokusera på utveckling av grundforskningen inom sina respektive områden. Den nya myndigheten för stöd till produktutveckling inom näringslivet och forskning rörande infrastruktur mm skall samla och samordna en rad olika forsknings- och utvecklingsprojekt inom verksamhetsområden. Uppbyggnaden av denna nya organisation innebär en förstärkning av grundforskningen och en rationalisering och kvalitetshöjning i den tillämpade forskningen inom dessa områden. Med initiativ från bör också forskning som är splittrad på små och relativt ineffektiva forskargrupper vid spridda institutioner kunna föras samman till kraftfullare enheter med en större internationell slagkraft och med betydligt bättre miljöer för forskarutbildning. Genom att förstärka grundforskningen via kan också skapas goda möjligheter att genom flexibilitet och konkurrens skapa nya kreativa forskningsmiljöer och avveckla forskning som tappar i kvalitet och utvecklingspotential. har också ett övergripande ansvar för att vissa forskningsområden prioriteras, bl.a. miljöforskning, och kan därigenom styra utvecklingen så att t ex miljöforskningen beaktas inom ett brett forskningsfält med samverkan mellan de tre ämnesråden. Stora samordningsvinster kan också erhållas genom rätt utnyttjande av svensk forsknings samverkan med internationell forskning t ex via EU-projekt eller forskningssamverkan direkt med forskningsinstitutioner i andra länder. En viktig part för samordning av forskningsresurser till gagn för svensk industri och produktion inom areella näringar är de . Deras plats i forskningsorganisationen skall ses över. Industriforskningsinstituten är en mycket heterogen grupp forskningsinstitut med mycket olika bakgrund, storlek och forskningsstandard. Regeringens arbete att i samverkan med instituten finna goda verksamhetsformer och framtida uppgifter för industriforskningsinstituten i den svenska forskningsorganisationen är viktigt. Ett första steg tas i den proposition som regeringen i samverkan med och nu lagt fram för , FoU och samverkan i innovationssystemet, 2001/02:2, i vilken en organisatorisk stomme för arbetet presenteras. Ansvaret för utvecklingsarbetet läggs på IRECO och , och särskilda medel för dessa verksamheter har anslagits i årets budget. Propositionen innebär i huvudsak att statens ansvar för utvecklingen fastlagts. Det faktiska innehållet i utvecklingen av denna del av svensk forskning är alltså ännu ej behandlat, och det är angeläget att utvecklingen följs och utvärderas och att förslag rörande de forskningspolitiska riktlinjerna återkommer till för nya ställningstaganden. Stärk sektorsforskningen inom miljöskydd, miljövänlig produktion och varuhantering samt miljöbetingade hälsorisker De miljöproblem som det moderna samhället står inför kräver stora forskningsinsatser . Satsningarna på forskning inom miljöskydd, miljövänlig produktion och varuhantering samt miljöbetingade hälsorisker är välkomna och viktiga för en god samhällsutveckling. Innevarande mandatperiod kan noteras en tydlig förstärkning av miljöforskning inte minst genom kraftsamling och inrättande av ett särskilt forskningsråd för miljö, areella näringar och samhällsplanering med som huvudansvarigt samt förstärkningar av olika punktinsatser inom miljöforskning och forskning inom ekologiskt jordbruk. vill i detta sammanhang peka på framtida behov av statligt engagemang vad gäller stöd till utveckling av miljöanpassade produkter inom industrin. Genom inrättande av den nya bl a för utvecklingsinsatser för svenskt näringsliv har vi fått en naturlig huvudman för en verksamhet med denna inriktning. föreslår att regeringen tillsätter en arbetsgrupp med uppgift att planera för ett institut med inriktning på forskning och utveckling av miljöanpassad teknik och produkter. Ett sådant miljöteknikinstitut kan bildas i samverkan mellan , , och ett eller flera universitet. Verksamhetens samordning med företagens intressen skall ske genom medverkan av och företag eller branschorganisationer. föreslås få ansvaret för ledning av planeringsarbetet som bör ske i samarbete mellan deltagande parter och för miljö, areella näringar och samhällsplanering. Den organisatoriska strukturen kan med fördel i relevanta delar utformas som VTT i , dvs. med laboratorie- och verkstadsresurser disponibla vid institutet, vilket skulle täcka ett stort behov hos mindre företag som ej själva kan hålla sådana resurser. Möjligheterna till samordning med existerande laboratorier vid KTH eller någon universitetsinstitution skall utnyttjas. Sådan verksamhet i mindre skala har startats på eget initiativ av KTH. Det miljötekniska institutet kan utöver forskning och utveckling av miljöanpassad teknik också fungera som referensorgan för övriga utvecklingsinstitut och produktutvecklande företag. I kraft av sin kompetens kan institutet ha en rådgivande funktion vid extern produktutveckling så att man på ett tidigt stadium i utvecklingsarbetet kan upptäcka miljömässiga nackdelar med en produkt och välja alternativ som är mer miljöanpassade. Genom att miljöanpassade produkter kommer att ha ett konkurrensförsteg så bör detta vid sidan av de positiva effekterna på miljön också generera konkurrensfördelar för svensk industri. Verksamheten kan finansieras genom medel från tre parter, nämligen från staten via enskilt anslag i statsbudgeten direkt till institutet, från forskningsråd, stiftelser och fonder genom anslag efter ansökan från institutet och från deltagande företag genom kostnadsersättning till institutet. plats i den internationella forskningen Svensk forskning är i förhållande till landets storlek väl representerat i den internationella forskningen inom en rad olika vetenskaper. Denna position är viktig att bevaka och förstärka. har en omfattande samverkan med andra forskargrupper i framför allt europeiska länder och men också med länder från samtliga andra världsdelar. Deltagande i EU:s forskningsprojekt har varit framgångsrikt så till vida som svensk forskning fått avsevärda forskningsanslag via EU. Styrningen av det svenska engagemanget i utländska projekt kan bli effektivare, särskilt vad gäller möjligheterna att disponera EU-medel så att de på ett bra sätt kompletterar helheten i svensk forskningspolitik. har i den nya organisationen ett speciellt uppdrag att bevaka svensk forsknings deltagande i internationella sammanhang, vilket bör kunna ytterligare förstärka kvaliteten i det internationella arbetet. är emellertid fortfarande inte ett land dit internationellt framstående forskare söker sig, med undantag för några få speciella vetenskapsgrenar. Inrättande av ett svenskt forskningscentrum med rätt profil skulle kunna placera tydligare på den internationella kartan. har skisserat på ett sådant förslag med arbetsnamnet . Huvuduppgiften för centret skulle vara att samla vetenskapsmän inom frontforskningen inom områden som är under stark utveckling till kortare och längre symposier för diskussion och uppsummering med tonvikt på analys av den framtida utvecklingen. Ett genomgående tema för arbetet vid centret skulle vara att analysera effekterna av de nya forskningsrönen på möjligheterna till utveckling av ett socialt och ekologiskt långsiktigt hållbart samhälle. Centret skulle utformas så att det blev ett av världens större, ledande forskningscentrum, med möjlighet att ta emot forskargrupper för symposier men också lämpat för grupper av forskare som gemensamt penetrerar något för framtidsutvecklingen angeläget problem. Verksamheten skulle knytas till vetenskapsområden där har egen forskning av hög kvalitet. Ett sådant centrum skulle gagna såväl den nya kunskapens användning för en positiv utveckling av samhället i ett globalt perspektiv som den inhemska forskningen och samhällsutvecklingen och bidra till ett ökat intresse från utländska forskare att arbeta i . EU-samverkan, det största hotet mot svensk forsknings frihet I värnar vi om forskningens frihet. Regering och riksdag anslår medel till vetenskapsområden och lämnar till forskarna själva att inom de olika vetenskapsgrenarna bedöma vilka projekt som i kraft av kvalitet och utvecklingspotential skall få anslag. Kravet på balans mellan möjlighet att styra medel till olika vetenskapsområden och forskningens frihet är väl tillgodosedda. EU avsätter en stor del av sina resurser, d v s medlemsländernas avgifter, på forskning. EU bestämmer vilka forskningsområden som skall stödjas, i s k ramprogram, och delar ut anslag enligt ett förfarande som ingalunda uppfyller de krav vi i har på forskarnas frihet att själva avgöra vilka ämnesområden och vetenskapliga projekt som skall beviljas anslag. Summan som på detta sätt rinner förbi den svenska hanteringen av skattemedel för forskning är mycket stor, i genomsnitt ca 3,5 miljarder per treårsperiod för de senaste ramprogrammen, att jämföra med t ex de 1,7 miljarder som anslås till av . Det finns de som utropar som vinnare i kampen om EU:s forskningsmedel, då vi hör till de länder som i stort sett får tillbaka forskningspengar i proportion till vår medlemsavgift. I själva verket är det en förlust att en så stor del av skattefinansierad svensk forskning till sitt innehåll styrs av EU. Vid ett närmare skärskådande av EU:s makt över svensk forskningspolitik mörknar dessutom bilden avsevärt. EU har ett krav på motprestation från den som får ett forskningsanslag. Mottagaren skall själv skjuta till en lika stor summa som anslaget från EU. Det betyder i klartext att EU inom ett ramprogram har makten att bestämma över, inte 3,5 miljarder, utan över 7 miljarder av svenska skattemedel för forskning. Dessutom ställer inte EU upp på att betala mer än en mycket liten del av det påslag för administrativa kostnader som varje universitet skall ta ut från externa forskningsanslag. Dessa utgör av anslaget. Därmed beslutar EU om upp emot 8 miljarder av den svenska forskningsbudgeten, dvs. svenska skattemedel som undandras från riksdags forskningspolitik och de svenska forskningsrådens handhavande. EU bestämmer alltså över mer forskningsmedel än hela årsanslaget till svensk grundforskning via den svenska statsbudgeten anslaget till med ämnesråden för humanistisk-samhällsvetenskaplig, naturvetenskaplig-teknisk och medicinsk forskning. Till detta kommer även andra åtgärder som gagnar EU:s ekonomi på medlemsländernas bekostnad. EU tar t ex hem mycket stora räntevinster genom att konsekvent betala ut beviljade anslag i efterhand och undgår vissa administrativa kostnader genom att lägga ansvar för information och utvärdering på medlemsländerna. EU:s metod att ta över stora delar av medlemsländernas forskningspolitik genom att ta makten över forskningsmedlen förstärks ytterligare genom att EU binder upp de mest framstående forskarna. är ett litet land och har ett litet antal högt kvalificerade forskare. Genom att i första hand anslå medel till denna grupp binder EU upp många av de svenska spetsforskarna för arbete i sina projekt medan de svenska universiteten får betala deras lön, sociala avgifter, etc. Därmed minskar också resurserna i form av tillgång på kvalificerade forskare för den fria forskning som finansieras via de svenska forskningsråden. Mot denna bakgrund hävdar att regeringen i EU bör agera för att EU:s medel anslagna för forskning drastiskt minskar. Helst bör de återgå direkt till medlemsländerna i form av minskade medlemsavgifter. Med tanke på att flera tidigare svenska motfinansiärer upphör med sitt EU-engagemang bör man också överväga att minska det svenska deltagandet i EU-projekt för att inte med nuvarande budgetramar tvingas nedprioritera svensk grundforskning. Ett annat sätt att återta en del av kontrollen över forskningspolitiken är att skapa inhemska rutiner för styrning av den EU-finansierade forskningen, t ex genom att samordna forskningsansökningar till EU och forskningsrådens medelsstyrning. Därmed skulle delar av den EU-finansierade forskningen kunna ingå som en del i den svenska forskningspolitiken och forskningsrådens verksamhet. Detta är en angelägen uppgift för och forskningsråden . Om EU:s hantering av våra forskningsmedel och vår forskningskompetens skulle medföra högre kvalitet i forskningen eller skulle innebära en värdefull internationell solidaritetshandling skulle man kunna diskutera om inte nackdelarna delvis kunde uppvägas av viktiga fördelar. Situationen är emellertid den motsatta. EU:s hantering av forskningsmedlen är byråkratiskt tillkrånglad med mycket hemlighetsmakeri och tvivelaktiga rutiner och med målet att stärka det överstatliga greppet och öka konkurrenskraften gentemot länder utanför EU. Deltagande i EU:s forskningsverksamhet innebär sannolikt också en risk för att svensk forsknings samverkan med forskare från nationer utanför EU försvåras. Om deltagande i EU:s forskningsverksamhet skulle kunna inskränkas till för medlemsländernas särskilda gemensamma uppgifter och samgående för finansiering av större forskningsenheter, vars storlek överstiger ett enskilt lands kapacitet (t ex ), skulle med ett enda drag anslagen till kunna fördubblas, . Det skulle också innebära en betydande vinst för svensk forskning i stort genom minskade kostnader för administration, ökad vetenskaplig kvalitet och en återgång till en ordning där självt beslutar om landets forskningspolitik. föreslår att regeringen aktivt verkar för en sådan utveckling. Försvarets forskning i civil verksamhet försvar har av tradition en mycket omfattande egen forsknings- och utvecklingsverksamhet. Försvaret är den organisation som vid sidan om universiteten har den största vetenskapliga kompetensen. Forskningen täcker stora delar av det vetenskapliga fältet från rent humanistiska och samhällsvetenskapliga områden till tekniska och medicinska. Denna resurs har redan utsatts för nedskärningar i samband med att försvarsbudgeten successivt minskats. Man tappar kompetens inom viktiga områden, och sannolikheten för att denna utveckling fortskrider är stor. En viktig del i anpassning av svenskt försvar till de nya omständigheterna är att successivt ställa om försvarets verksamhet till civil verksamhet. Detta kan ske på olika sätt. När det gäller forskningsresurser är det av vitalt intresse att en omställning görs inte bara för att det civila samhället därmed får värdefulla förstärkningar utan också för att försvaret skall kunna upprätthålla en kompetens som inte annars skulle vara möjlig under fredstid. Man kan inte lägga forskningskompetens i malpåse. Inte heller är det lätt att snabbt bygga upp sådan kompetens om detta skulle krävas . Den breddning av försvarets verksamhet som sker på grund av nya, föränderliga hotbilder och en utvidgning av försvarets uppdrag medför dessutom att behovet av forskning inom försvaret ökar. Internationell försvarsforskning har stora spin-off-effekter som vid en omställning av svensk försvarsforskning kan komma den civila forskningen tillgodo. Det är alltså av flera skäl intressant att behålla och utveckla FOI:s forskningsverksamhet som verksamheten inriktas så att den gagnar det civila samhället. FOI täcker många intressanta områden. Självfallet är man väl för olika direkt militära tillämpningsområden, t.ex. stridsledning, operationsanalys och strategiskt och psykologiskt försvar. Där finns också specialavdelningar och forskningsgrupper med inriktning på manmaskin-system, perception och inlärning, kognition, riskanalys, etc, men också tekniskt avancerade projekt kring datorkommunikation, processtyrning och teknisk utrustning. Frågan hur en omställning och inriktning av försvarsforskningen mot civil verksamhet skall genomföras kräver en särskild utredning, varvid frågan om vilka civila myndigheter och organ som är lämpliga samarbetspartners måste behandlas i särskild ordning. föreslår att verksamhet redan nu inleds i form av tre pilotprojekt inom angelägna områden. Erfarenheterna från dessa kan då också utgöra en grund för planeringen av det fortsatta arbetet. Den övergripande samordningen och ledningen av de föreslagna projekten kan lämpligen förläggas till den nyinrättade . Avdelningen för sensorteknik vid FOI har en internationellt framskjuten position på sitt område. Bland annat har framtagandet av det som populärt kallas elektronisk näsa uppmärksammats. Denna teknik syftar till att detektera låga koncentrationer av olika gaser i luft. Självfallet vore det av stort intresse att utveckla och använda tekniken inom civila områden, t.ex. för upptäckt och kvantifiering av utsläpp av luftföroreningar eller för larm vid oväntade utsläpp från energiverk eller industri ett arbete som för övrigt redan påbörjats. Det är inte svårt att finna tillämpningsområden, men självfallet bör en närmare utredning av olika alternativ ske under FOI:s ledning eller medverkan. Fördelen med tillämpningen inom just miljöarbetet är emellertid så uppenbar att ett pilotprojekt bör kunna startas i samverkan med t.ex. SNV, några universitetsinstitutioner och representanter för näringslivet. Organisatoriska och ekonomiska betingelser för detta arbete bör kunna utformas genom samverkan mellan FOI och t ex FAS och i den nya forskningsorganisationen. automatiseringen och utnyttjande av teknik i allt större sektorer av arbetslivet innebär ökade krav på kunskap om samspelet mellan människan och den maskin som hon hanterar. Det kan gälla operatörer vid kärnkraftverk eller i maskinhallar vid ett pappersbruk med komplicerade arbetsuppgifter eller den enskilda människan framför en dator i kontorsmiljö, kassorna i dagligvaruhandeln etc. Här har FOI bl a inom avdelningen för människasystem-interaktion en kompetens som är unik och som skulle kunna komma samhället till nytta även i avseenden som inte direkt berör försvaret. Det är gott om naturliga samarbetspartners, t.ex. för sociala frågor och arbetsliv, , Folkhälsan och något av industriforskningsinstituten. FOI kunde ges i uppdrag att snabbt ta fram ett eller två lämpliga pilotprojekt inom området och då välja områden som är av stort samhälleligt intresse och där naturliga samarbetspartners finns inom den civila sektorn. Riskanalys är ett av . Speciellt gäller detta kvantitativa, datorbaserade system för operationsanalys. Denna kompetens skulle med fördel kunna användas för civila riskbedömningar t ex i olika delar av samhällsplaneringen och inom sjukvården. Ett samarbetsprojekt inom detta område skulle sannolikt också gagna försvarets möjligheter att utveckla adekvata modeller för riskbedömningar i linje med den tyngdpunktsförskjutning som skett vad gäller hotbilden, från militära hot till miljöhot. föreslår ett pilotprojekt inom detta område i form av ett samarbete mellan FOI:s avdelning för försvarsanalys och det budgetkontor som inrättats vid . En komplettering med experter på riskbedömningar i budgetarbete är synnerligen önskvärd. Det skulle främja ett mer långsiktigt perspektiv i statens budget och ge ökat utrymme för konsekvensanalyser av föreslagna åtgärder. Beslut bör tas av , och formerna och omfattningen av samarbetet med FOI bör utvecklas av FOI och gemensamt. Stoppa onödiga djurförsök kräver att djurförsök som avser tester av generellt sett onödiga varor som t.ex. kosmetika ska förbjudas. I övrigt skall djurförsök minimeras och ersättas med andra metoder, exempelvis försök med cellodlingar. bör alla djurförsök som kan innebära plåga för djuren helt avskaffas. Användande av djur för medicinska försök som innebär för djuren störande inskränkningar i deras möjligheter till naturligt beteende skall i väntan på alternativa metoder tillåtas endast för forskning som syftar till att finna botemedel mot sjukdomar som vållar mycket stort lidande för stora grupper av människor eller djur. Kraven på forskningens kvalitet skall vara exceptionellt höga och forskningsprojektets angelägenhetsgrad prövas av en kompetent grupp forskare och allmänrepresentanter med tillgång till internationell expertis. Mycket stor omsorg skall läggas på lämplig miljö i djurstallar så att djuren i görligaste mån får tillfälle att bete sig enligt natur. Djurskötare och forskare som arbetar med djuren skall ha god kunskap och erfarenhet av djurens naturliga beteende och vara väl förtrogna med språk eller kommunikation se vidare nästa avsnitt.Vi kräver också att studerande i utbildningar där djurförsök ingår skall erbjudas djurförsöksfria alternativ till det aktuella momentet där så är möjligt och att man möjligt ersätter alla djurförsök i utbildningar med djurförsöksfria alternativ där sådana finns att tillgå. Oinskränkt myndighetsansvar och etiska bedömningar vid vetenskapliga djurförsök I vissa vetenskapliga försök med djur utsätts djuren för olika grad av lidande. En särskild försöksdjursetisk nämnd bedömer för varje sådant försök om graden av lidande kan accepteras med hänsyn till försökets betydelse. Felbedömningar kan lätt uppstå, dels genom att nämnden saknar kompetens för säkra förutsägelser om faktiskt lidande, dels genom att oförutsedda komplikationer kan tillträda. Det är också viktigt att nämnderna tillåter djurförsök där försöksdjursfria alternativ finns att tillgå. Detta kräver att nämndens ledamöter hålls väl informerade om vilka försöksdjurfria alternativ som finns. Då djuren i ett försök utsätts för större lidande än det som nämnden förutsett vid den etiska bedömningen är det enligt gällande lagstiftning svårt att ställa krav från t.ex. ansvarig veterinär på att försöket ändras eller avbryts. Vi föreslår att djurskyddslagen skärps så att ansvarig veterinär eller myndighet får samma juridiska möjligheter att ingripa vid allt lidande som veterinär eller myndighet har vid andra fall av djurplågeri. Vid sådant överskridande av förutsatt lidande skall lidandet jämställas med djurplågeri i lagens mening. Ett särskilt problem vid bedömningen av djurs lidande under fångenskap eller vid fösöksingrepp är frågan om olika arters olika psykologiska mekanismer, t ex hur utvecklade sådana mekanismer som rädsla, ångest, smärta, längtan och minne är och hur beroende dessa är av djurets möjligheter till ett naturligt beteende. Även om vi ser en ökande kunskap och förståelse inom detta område måste man konstatera att kunskapen inte har nått den stora gruppen av forskare inom medicin som arbetar med djur. Frågan är mycket dåligt representerad i utbildningen. Det är därför viktigt att nämnderna i sin bedömning av tillstånd för djurförsök alltid utgår från försiktighetsprincipen och i de fall man känner sig osäker om djuret på grund av sin konstitution är kapabelt till lidande i den aktuella situationen alltid utgår från att djuret har kapaciteten. I detta perspektiv kan man också hävda att vissa s k högre djur har en kapacitet i detta avseende som är så utvecklad att de ej bör utsättas för de betingelser som råder vid medicinsk forskning och tillhörande djurhållning. har i detta perspektiv tagit principiell ställning mot användande av sådana djurförsök med apor. föreslår att en utredning tillsätts för att undersöka möjligheten att kräva totalförbud mot användandet av apor och eventuella andra arter i försöksdjursverksamhet. De djurförsöksetiska nämnderna vid universiteten granskar alla ansökningar om djurförsök för tillståndsgivning. Vi föreslår att anvisningarna för dessa nämnders arbetsrutiner ändras och specificeras så att de som deltagit vid godkännande av ett djurförsök också skall närvara vid minst ett av försökstillfällena.