mot · GP02U328 · 2001-10-05 00:00:00 — Journalistutbildning är ett av flera exempel. Insatser för uppbyggnad av ett oberoende rättsväsende och stöd till organisationer på detta område är av strategisk betydelse både för att främja demokrati och för att åstadkomma det som går under benämningen good governance. Effektiva rättssäkra förvaltningar som styrs av regler och präglas av öppenhet i stället för av traditionella lojaliteter, egenintressen och korruption måste utvecklas. Utveckling av ekonomisk revision, offentlighet och andra opartiska kontrollrutiner är områden där bistånd bör kunna göra god nytta. På detta sätt kan framväxten av mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstat och marknadsekonomi främjas. Satsningar på skuldavskrivning Skuldfrågan har hamnat i fokus som ett av hindren till utveckling för fattiga länder. liberalerna anser att betydligt större satsningar än vad som görs bör göras för att skriva av de allra fattigaste ländernas skulder. Skuldavskrivningar måste förses med villkor för ekonomiska och demokratiska reformer. liberalerna kan t ex inte acceptera att skulder avskrivs till icke demokratiska länder som är ovilliga att genomföra demokratiska och ekonomiska reformer. Det skulle enbart gynna eliten och korruption. Utan reformer kommer länder aldrig att kunna ta sig ur den skuldfälla de hamnat i. Demokrati och marknadsekonomi går hand i hand. I ett nära samspel utgör de tillsammans en av de allra viktigaste förutsättningarna till utveckling. Trots att flera nya demokratier gör framsteg inom det som rör grundläggande mänskliga rättigheter så är ett vanligt hinder för en ny demokrati tidigare, och allt som oftast ej demokratiskt valda, regimers ekonomiska politik. ser vi i en majoritet av de nya demokratierna en komplex situation som hindrar den av folket valda regimen att kunna leverera och uppvisa resultat för medborgarna inom en rad, främst sociala sektorer som utbildning och hälsovård. Flera av de bakslag vi kommer att se för demokratiseringsprocesser på flera håll i världen kommer till viss del att bero på den ekonomiska bakbundenhet som de nya demokratierna hamnar i. Det är nödvändigt med ekonomiska reformprogram i majoriteten av de länder där svenskt bistånd är verksamt och detta sker också i högre eller mindre grad . ser det som en prioriterad uppgift för det svenska biståndet att stödja ekologiskt och socialt uthålliga ekonomiska reformprocesser. Förutom att understryker vikten av att mer kraftfullt stödja ekonomiska reformer i de nya demokratierna, vill vi också påtala vikten av att insatser stöds för att länderna själva skall besitta mer kapacitet och kompetens om skuldfrågor och ekonomiska reformer. Detta för att bl.a. erhålla en bättre nationell skuldanalys och förhandlingsposition i t.ex. Paris- och . Denna form av kompletterande stöd bör ges högre uppmärksamhet. Enskilda organisationer Enskilda människor och enskilda organisationer utgör själva basen för biståndsviljan. Utredningar som gjorts rörande biståndet visar också att internationellt solidaritetsarbete genom enskilda organisationer är effektivt och vilar på stor erfarenhet. Korta beslutsvägar och obyråkratiskt sätt att arbeta gör att hjälpen genom frivilligorganisationer är kostnadseffektiv och når fram. Arbetet sker ofta i små lokalt förankrade projekt, med en mycket nära kontakt mellan de engagerade människorna i och deras samarbetspartner i syd eller öst. Andra delar av folkrörelsebiståndet sker i större skala, speciellt inom de områden där organisationerna har extra stor kompetens, som exempelvis demokratifrågor och speciella humanitära insatser. Den solida biståndsvilja som finns bland de människor som arbetar inom olika enskilda organisationer måste tas tillvara och på olika sätt stödjas och uppmuntras. Utan den långa biståndserfarenhet som finns bland alla dessa enskilda organisationer såsom kyrkor och samfund av olika slag, solidaritetsgrupper, fackföreningar, idrottsföreningar, politiska partier etc skulle det svenska biståndet inte vara så effektivt och så väl förankrat i det svenska samhället som det är . Folkrörelserna har en central roll när det gäller att mobilisera folkligt stöd för utvecklingsarbete. Informationsarbetet hos enskilda organisationer i utgör en allt större del av deras verksamhet. Genom seminarier, debatter, utbyte mellan utvecklingsländerna och väcker man intresset och ökar medvetenheten hos inte minst den yngre generationen för globala frågor. I dagens kommunikationsvärld är det oerhört viktigt att de fattiga länderna inte isoleras. Folkrörelserna har en viktig roll i det arbetet. De stora biståndsorganisationerna har haft en särställning bland de enskilda organisationerna i det att de blivit s k ramorganisationer. Gruppen av ramorganisationer måste kunna förändras och fler organisationer bör kunna tillkomma. föreslår i det följande ökade anslag till enskilda organisationer i förhållande till regeringens förslag. Hälsa med fokus på insatser mot hiv/aids Att förebygga ohälsa och bekämpa sjukdomar är en viktig uppgift för biståndet. Det absolut största hotet mot hälsa och välfärd i den fattiga delen av världen utgörs av aidsepidemin. Hiv/aids utgör ett dödligt hot mot en hel kontinent. Många drabbas av hiv och framför allt i utvecklingsländerna ökar antalet drabbade lavinartat. För är hiv/aids den enskilt viktigaste överlevnadsfrågan. Sedan aidsepidemin började har över 20 miljoner människor dött av aidsrelaterade sjukdomar. Vid slutet av detta år beräknas ca 4050 miljoner vara smittade av hiv. Två tredjedelar av dessa finns i södra . Hälften av alla hivinfekterade är unga människor, . Dödstalen beräknas fortsätta öka och aidskatastrofen i kan, om ingenting görs, leda till att ett flertal afrikanska stater någonsin kan komma att uppleva en befolkningsminskning. Aidsepidemin drabbar inte bara dem som insjuknar utan också deras närmaste omgivning. Miljontals barn blir föräldralösa. Hela samhällen och nationer förlorar en eller flera generationer av människor. Detta stoppar upp utvecklingen i de drabbade länderna på ett mycket allvarligt och svåråtgärdat sätt. Hiv/aidsepidimin är därför även ett avgörande hot mot möjligheterna till ekonomisk utveckling och är det största hotet mot fattigdomsbekämpningen. har definierat hiv/aids som ett säkerhetspolitiskt hot. Vi måste göra allt som står i vår makt för att minska spridningen. Sexualitet är ett stort tabu i många fattiga länder. Ett måste, om vi ska lyckas förebygga oönskade fall och givetvis även oönskade graviditeter och sexuellt överförbara sjukdomar, är att detta tabu bryts ned. Det politiska engagemanget och ansvaret är allt för svagt i utvecklingsländerna. I är det än så länge väldigt få ledare som tydligt och klart för en kamp mot hiv/aids. I utvecklingssamarbetet är det därför viktigt att svenska representanter, även på högsta nivå, i utvecklingssamarbetet lyfter fram frågor om hiv/aids, sexualitet, makt och rättigheter på ett öppet sätt. Den industrialiserade världen måste satsa betydligt mer än vad som görs på insatser för att förebygga hiv/aids, genom exempelvis sexualundervisning i skolorna och så kallad måste i snabbare takt än nu integreras i hälsosystemen. Det behövs information om spridningssätt och rekommendation om kondomanvändning. Det behövs även stora insatser för att hjälpa de redan drabbade, exempelvis genom att erbjuda gratis eller mycket billiga bromsmediciner till alla de miljoner som smittats. anser att regeringen bör göra ytterligare satsningar än vad som görs. Av den anledningen anslår vi ytterligare medel i förhållande till regeringens förslag till arbetet med att förebygga hiv/aids. Kvinnor en extra utsatt grupp Hälsosituationen för kvinnor, inte minst i tredje världen, är på flera sätt ytterst allvarlig. Kvinnor är i många situationer betydligt mer utsatta och sårbara än vad män är. Ett exempel är att utförs olagliga och medicinskt farliga aborter som resulterar i att kvinnor får allvarliga medicinska följder eller dör. I länder där abort är tillåtet är antalet illegala aborter högt. WHO har beräknat att det görs mellan 10 och 20 miljoner illegala aborter i världen . avlider också en halv miljon kvinnor i samband med graviditet och förlossning. är dessa dödsfall ett resultat av illegala och osäkra aborter. Ett grundläggande mål för att förbättra kvinnors hälsa i världen är därför att söka reducera sjuklighet och dödlighet som beror på abort. I första hand sker det naturligtvis genom att arbeta för att minska antalet aborter genom tydlig upplysning och rådgivning kring sexualfrågor samt genom bättre tillgång på preventivmedel. bör aktivt arbeta för att minska sjuklighet och dödlighet som beror på aborter. Hivspridningen slår särskilt hårt mot kvinnor. Enligt statistiska uppgifter är det en procentuellt större risk för kvinnor jämfört med män att smittas av hivviruset. Det beror på såväl medicinska aspekter som på kvinnors utsatthet. Många av världens kvinnor har inte möjlighet att bestämma över sin egen sexualitet. Många kvinnor har heller ingen möjlighet att kräva att deras partner ska använda kondom. Få kvinnor har någon möjlighet att medicinskt kontrollera om de blivit smittade av någon könssjukdom, då de inte har någon tillgång till fungerande sjukvård. liberalerna ser arbetet för att stärka människors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter såsom ytterst viktigt. Därför väljer vi att satsa ytterligare , utöver regeringens anslag, på , . Samspelet mellan bistånds- och flyktingpolitiken Bistånds- och flyktingpolitiken bör vara nära sammankopplade främst i tre avseenden. För att förebygga flyktbehov är en ökad satsning på demokratifrämjande insatser mest angelägen. I akuta massflyktssituationer krävs omfattande hjälpinsatser i närområdet. Även vid repatriering och återuppbyggnad är bistånd av stor betydelse. Vi bör satsa mycket på olika former av humanitärt bistånd såsom katastrofhjälp och insatser för flyktingar i konflikthärdarnas närhet även i ett läge när resurserna för biståndet totalt sett har krympt. måste även i fortsättningen vara berett att göra mycket omfattande humanitära insatser var än tragedierna inträffar. Biståndspolitiska insatser som främjar ekonomisk och social utveckling kan minska migrationstrycket. Det gäller både förmågan att försörja sig och ländernas möjligheter att få kontroll på sin befolkningsutveckling. Det handlar i dessa sammanhang emellertid om utvecklingstendenser på mycket lång sikt, varför sådana insatser inte kan ställas mot en fortsatt generös mottagning av asylsökande i vårt eget land. Demokratibistånd torde kunna medverka till att flyktsituationer för människor i utvecklingsländerna förhindras. Den satsning på bistånd som främjar demokrati och respekt för mänskliga rättigheter och för minoriteters rättigheter som förordas i denna motion är alltså motiverad även i ett flyktingpolitiskt perspektiv. När flyktsituationer äger rum i större omfattning är behovet av biståndsinsatser mer uppenbart. I de flesta fall i utvecklingsländerna tar flyktingar sin tillflykt till grannländer. Sådana massflyktsituationer ställer oerhört stora anspråk på mottagarländerna, som ofta också tillhör gruppen av fattigare . Detta kan dessutom ha en direkt destabiliserande inverkan på dessa länder. har en rad långvariga massflyktssituationer kunnat upplösas genom att människor kunnat återvända till sina hemländer. Såväl det fysiska repatrieringsarbetet som de enorma insatser för återuppbyggnad som erfordras för att flyktingarna skall ha något att återvända till kräver stora biståndsinsatser. En samordnad politik för att bidra till att förebygga och/eller undanröja orsaker till flykt och påtvingad migration skall vara ett viktigt inslag i internationella agerande såväl bilateralt som multilateralt. Här bör inte minst olika FN-organ som t ex UNHCR få ett kraftfullt stöd. UNHCR spelar en mycket viktig roll i arbetet med att hjälpa flyktingar runt om i världen. Dessvärre är det en organisation som har svårt att få de reguljära resurser som arbetet kräver. Vi föreslår därför en större höjning av UNHCR:s anslag i förhållande till regeringens förslag. I och runt har läget förvärrats för de miljontals flyktingar som finns i området. En ny omfattande flyktingvåg har dessutom uppstått på grund av rädslan för en eventuell militär attack mot landet. måste därför ytterligare öka anslaget till UNHCR. måste även vara berett att kunna ta emot ett betydande antal flyktingar från i fall UNHCR begär det. Utvecklingssamarbete med samarbete med länderna i handlar, som liberalerna framhållit, inte om samma saker som samarbetet med utvecklingsländerna. Det grundläggande i är att bryta den förlamning som decenniers kommunistiskt styre inneburit och återknyta band mellan olika delar som brutits mot medborgarnas vilja. Det viktigaste är att länderna i så fullständigt som möjligt kommer med i det demokratiska olika institutioner och integreras i det normala ekonomiska utbytet mellan olika europeiska länder. EU bör vara öppet för alla demokratiska länder som helt eller delvis ligger i . Även om det kan ta innan länder som , och är fullvärdiga medlemmar är det viktigt att denna princip, med sin grund i , hålls levande. Ett demokratiskt I ett antal av de gamla kommunistiska staterna har övergången till demokrati och marknadsekonomi genomförts och en positiv ekonomisk utveckling har inletts som de demokratiska landvinningarna stabiliserats. De tydligaste exemplen är , , , , och . Dessa länder är även de som ligger närmast till hands för medlemskap i . Även och befinner sig på rätt väg även om oklarheter och problem återstår. I har demokratin dock på inga sätt funnit sina former. Yttrande- och pressfrihet existerar ej. är i praktiken en ny diktatur. Andra länder, såsom , och , befinner sig någonstans mellan dessa två grupper. Några har delvis lyckats med ekonomiska reformer, men någon verkligt fungerande demokrati har inte uppstått. För alla de central- och östeuropeiska länder som genomfört de viktigaste delarna av systemskiftet mot demokrati och marknadsekonomi är den viktiga frågan inte hur de skall komma ut ur den kommunistiska återvändsgränden utan hur de skall återfå sin naturliga plats som fullvärdiga delar av det demokratiska . Dessa länder kommer i allt större utsträckning att finna att de delar både problem och möjligheter med de mer etablerade demokratierna i väst. Detta ställer politiska kultur inför en ny utmaning, nämligen att dels kunna behandla de nya demokratiernas företrädare som jämlikar, dels att visa att man själv tar de demokratiska idealen på allvar. Det var tron på dessa ideal som gav de östeuropeiska staternas ledare och folk kraft att tvinga bort det gamla systemets anhängare och genomdriva den ofta smärtsamma omställningen av ekonomi och samhällsliv. har demokratier ett gemensamt ansvar för länder på båda sidor om den gamla skiljelinjen mellan väst och öst. För vissa av de gamla östländerna kvarstår behovet av grundläggande insatser för att bidra till att de grundläggande elementen i ett normalt europeiskt samhälle kan återskapas rättssäkerhet, privat ägande, fri prisbildning, kommunalt självstyre, fria massmedier och partier etc. I framför allt är förhållandena sådana att de enda insatser som förefaller meningsfulla är att stödja en demokratisk opposition mot härskare som försöker bevara ett totalitärt system. Omformulera målen Svensk utrikes- och biståndspolitik bör, som framgått ovan, mer konsekvent än inriktas på att stärka demokratins krafter runt om i världen. Det säger sig självt att denna inriktning av vår utrikes- och biståndspolitik har särskild relevans i vårt omedelbara närområde. Som framgår av vår argumentering är fred och säkerhet direkt beroende av demokratins öde i olika länder. bör därför formulera om de mål för östsamarbetet (att främja en hållbar utveckling, fördjupad integration och partnerskap i och dess omgivningar, utifrån behoven i samarbetsländerna och med utnyttjande av den svenska resursbasen) som regeringen beskrev i sin proposition 2000/01:119 i omvandling utvecklingssamarbete med så att det tydligt framgår att målet om att skapa en demokratisk kultur är avgörande för möjligheterna att uppnå de övriga. Åtgärder för ökad kärnsäkerhet Kärnsäkerheten i utgör ett viktigt mål för EU:s biståndsinsatser. Den bristande säkerheten i kärnkraftverken där är ett allvarligt miljöhot mot hela vår kontinent, likväl som det utgör en direkt och påtaglig fara för människorna i den omkringliggande regionen. Målen måste vara att främja energihushållning och effektivare energidistribution, så att det totala energianvändandet kan hållas tillbaka, och bidra till de direkt berörda individernas omedelbara säkerhet. bör vara pådrivande i arbetet med att främja kärnsäkerhet i . Bistånd nödvändigt ännu Bistånd kommer att vara nödvändigt ännu framöver, i första hand för att möjliggöra en snar integrering av länderna i i det europeiska samarbetet. Skillnaden i demokratisk och ekonomisk utveckling mellan länderna i är stor. Stöd till länder som , och kommer att behövas. anser det därför inte vara motiverat att skära så kraftigt i biståndet till som regeringen föreslår. I takt med att fler länder i integreras djupare i det europeiska samarbetet blir det emellertid naturligt att stödet till dessa fasas ut helt eller delvis. Målet måste vara att helt och hållet normalisera relationerna med länderna i och att bistånd därmed ej längre skall behövas. EU och För oss liberaler är det viktigt att EU:s internationella ansvar inte stannar vid gränserna. Som ett av de rikaste områdena på vårt klot har ett ansvar för att minska klyftorna mellan rika och fattiga. Den europeiska gemenskapen är inte bara en ekonomisk förening utan en union som bygger på gemensamma värderingar. Kampen för demokrati, rättsstatens principer och försvaret för mänskliga rättigheter är grundläggande värden för det europeiska samarbetet. Detta måste tydligt prägla även biståndspolitiken. måste EU-institutionerna arbeta med dessa frågor enligt en mer sammanhållen, konsekvent och tydlig strategi. Det gäller det interna såväl som det externa arbetet. liberalerna är starkt kritiskt till en hel del av det arbete som sker inom EU gentemot tredje världen. Det förefaller inte alltid vara utvecklingsambitionerna som styr utan ofta lyser andra, exempelvis koloniala eller ekonomiska, intressen igenom. De mänskliga rättigheterna måste bli en viktig del inom EU:s utvecklingspolitik. EU:s utvecklingspolitik måste också präglas av högre kompetens och en större närvaro i de länder man samarbetar med. Fortsatta reformer nödvändigt EU-biståndet har kritiserats för en alltför ogenomtränglig byråkrati. Denna försvårar på flera sätt genomförande av biståndsinsatser. menar att bör verka för att EU:s bistånd i ökande utsträckning sker i form av programstöd istället för projektstöd. Arbetet med att reformera EU:s biståndspolitik pågår. Bland annat kommer administrationen av biståndet att koncentreras till mottagarländerna i högre grad . Det är positivt. Administrationen har i alltför hög utsträckning varit centrerad till och pengar har bokstavligen pumpats in i mottagarländerna utan fullständig kontroll och utvärdering. Biståndsutbetalningar har kraftigt försenats, vilket givetvis har lett till svåra negativa konsekvenser för mottagarländerna. Den byråkratiska hanteringen och centraliseringen av EU:s bistånd har lett till att fusk och oegentligheter uppstått. Arbetet med att reformera EU:s biståndspolitik måste fortgå och påskyndas. undertecknades det nya partnerskapsavtalet det s k mellan EU, medlemsstaterna och de 77 AVS-länderna i , och . Avtalet kommer att ersätta , som reglerat samarbetet . liberalerna välkomnar det nya partnerskapsavtalet. Detta innebär att en ökad tonvikt nu läggs på demokrati, respekt för mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen och god samhällsstyrning i utvecklingssamarbetet med AVS-länderna och att en fördjupad dialog mellan parterna skall utgöra ett viktigt instrument för att uppnå avtalets mål. Demokrati och respekt för mänskliga rättigheter kommer att utgöra själva grundsatserna i partnerskapsavtalet. liberalerna känner sympati för EU:s starka betoning av demokrati i sin biståndsgivning. kan ha mycket att lära av EU inom detta område. Avskaffa jordbruksprotektionismen öka handeln EU bör fortsätta att fördjupa sitt samarbete med länder i , och för att främja en demokratisk, ekonomisk och social utveckling för människorna där. Den viktigaste utvecklingshjälpen är frihandel. ska gå i spetsen i kampen för global frihandel. Genom EU:s handelsavtal med utvecklingsländerna har viktiga handelshinder avskaffats på många varor. Men fortfarande tillämpar EU handelshinder för teko- och jordbruksprodukter. EU har också möjlighet att begränsa importen då ett medlemsland bedömer det som ett hot. Detta är en paradox som måste göra sitt bästa för att bekämpa. Det är varor kan konkurrera som deras tillträde till marknaden är nödvändigt. EU måste möjligt avskaffa kvoterna inom bland annat tekoområdet och driva på så att världens tekohandel blir fri. Över hälften av EU:s budget används till jordbruksstöd, som jordbrukssektorn är väl skyddad från konkurrens från utländska importörer. Detta får en mycket snedvridande och destabiliserande effekt i världsekonomin. Speciellt allvarligt är detta för utvecklingsländerna. Jordbruket är nämligen ett område där är konkurrenskraftiga gentemot i-världens producenter. EU:s gemensamma jordbrukspolitik sätter här upp stora hinder, bland annat genom att detta jordbruk subventioneras och skyddas mot importkonkurrens. Den gemensamma jordbrukspolitiken är djupt osolidarisk och måste omgående reformeras. liberalerna vill se en snabb om avreglering av och jordbruksmarknader med slopade skyddstullar, fritt marknadstillträde för exportörer från fattiga länder och en minskning av jordbrukssubventionerna . EU:s handelsministrar kom visserligen överens om att successivt avskaffa tullhinder för import av varor från de 48 minst utvecklade länderna i världen. Men först skall importen för samtliga jordbruksvaror vara tullfri, och överenskommelsen innefattade inte alla , utan bara de minst utvecklade. Detta är enligt uppfattning inte tillräckligt, utan ett avskaffande av skyddstullar måste ske betydligt mer skyndsamt och innefatta fler länder. bör inom EU, såsom i alla andra internationella sammanhang, verka för att medlemsländerna i sina nationella budgetar fullföljer FN:s rekommendation om att av BNI skall avsättas till bistånd. Genom inträde i EU har vi fått en god möjlighet att påverka en av de allra största biståndsgivarna i världen. EU-samarbetet erbjuder stora möjligheter att tillsammans med de andra länderna åstadkomma konkreta resultat vad gäller globalt utvecklingssamarbete. Huvuddelen av biståndssamarbetet bör dock även omfattas av närhetsprincipen och beslutas och administreras av de enskilda medlemsländerna själva. Budgetanslagen liberalerna föreslår att biståndet höjs med totalt jämfört med regeringens förslag. Dessa medel anser vi bör fördelas på följande sätt: Multilateralt utvecklingssamarbete För det totala multilaterala utvecklingssamarbetet anslår ytterligare utöver regeringens anslag. spelar en central roll inom FN:s utvecklingsverksamhet. Vi föreslår att UNDP anslås ytterligare . Vi föreslår vidare att , , tilldelas ytterligare . har en betydelsefull roll i arbetet med att förbättra situationen för utsatta barn och att stärka barnens rättigheter. Arbetet med att främja jämställdhet mellan kvinnor och män skall spela en viktig roll i utvecklingssamarbete. För Unifem, för kvinnor, anslås ytterligare och för delposten Övriga multilaterala insatser, vilken bl a finansierar särskilda insatser för kvinnor och barn, anslås utöver regeringens förslag. International , vars syfte bland annat är att arbeta för fria val och underlätta när sådana genomförs, finansieras också av denna post. anser att den verksamhet som bedrivs vid International är mycket angelägen. Stödet till bör även i fortsättningen vara generöst.