ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02K276 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K276av ()Minoritetsspråken Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fortsätta reformarbetet med att stärka minoritetsspråkens ställning i hela landet. Motivering antog propositionen 1998/99:143 Nationella minoriteter i . Beslutet innebar att nationella minoriteter och deras språk erkändes. Enskilda har rätt att använda samiska, finska, meänkieli hos domstolar och förvaltningsmyndigheter med verksamhet i de geografiska områden där språken används av hävd och fortfarande används i tillräcklig utsträckning. Det har också införts en rätt att i dessa områden få förskoleverksamhet och äldreomsorg helt eller delvis på dessa språk. Det är viktigt att en syn på människan som en unik person, fri, jämlik och ansvarig, styr synen på nationella minoriteter och de olika minoritetsspråken. Ursprungliga och naturaliserade svenskar liksom språkliga och etniska minoriteter ska ha samma samhälleliga rättigheter och skyldigheter. Det är viktigt att fortsätta stärka minoritetsspråkens ställning även utanför de förvaltningsområden som börjat arbeta i enlighet med beslut. Reformarbetet måste fortsätta så att det blir en positiv utveckling för minoritetsspråken i hela landet. Speciellt kommuner med stor invandrartäthet har ett ansvar för den utvecklingen. och bör särskilt uppmärksammas eftersom stora grupper sverigefinländare bor i dessa områden.
mot · GP02K277 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K277av ()Budgetprocessens andra steg Förslag till riksdagsbeslut begär av riksdagsstyrelsen en utredning kring budgetprocessens andra steg med syfte att underlätta justeringar inom beslutad ram enligt vad i motionen anförs. Budgetprocessens andra steg När för fastnade för rambudgetmodellen var tanken att det andra steget i budgetprocess skulle vara fyllt av flexibilitet och vitalitet. I stället har vi fått ett system som innebär låsning och rigiditet. De goda föresatserna räckte inte. Problemen finns i detaljerna. Och så är det verkligen i det här fallet. Detta med att både anslag och anslagsvillkor för ett helt utgiftsområde skall tas i ett enda klubbslag är förstås gefundenes Fressen för en regering och speciellt för en minoritetsregering. Men det här rigida systemet minskar makt och innebär en nedgradering av det andra steget i budgetprocessen. Varje parti varje oppositionsparti vill ju i budgetbesluten visa upp sina helhetsbilder. Det borde ju varje politisk bedömare förstå. Men skulle man i någon fråga stor eller liten faktiskt kunna hitta en majoritet för en viss justering inom utgiftsområdesramen så är den enda möjligheten att i alla andra frågor ställa upp bakom regeringsförslaget. Så i praktiken är därmed majoritetsbesluten i sådana frågor borta ur bilden. Systemet som sådant innebär alltså att budgetprocessens andra steg för många ledamöter och speciellt oppositionen framstår som relativt meningslöst. och dess referensgrupp på området hade uppdraget att begrunda dessa frågeställningar, men av olika anledningar togs inga förslag till lösningar fram på det här området. Efter det att en viss reformering av budgetprocessen som helhet nu vidtagits är det att ta itu med frågan om budgetprocessens andra steg. bör besluta att ge riksdagsstyrelsen i uppdrag att utreda lösningar för att åstadkomma en mer relevant och flexibel möjlighet att göra justeringar inom ett utgiftsområdes ram. Gotab, 2001 ()
mot · GP02K278 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K278av och ()Äganderätten Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka äganderätten med tydliga ersättningsregler vid inskränkning av nyttjanderätten. Motivering Demokrati handlar både om gemensamt agerande och om att värna såväl minoriteters som enskildas rättigheter. För att fri- och rättigheter ska bli mer än ord på papper, måste de ha både ett starkt formellt skydd och ett starkt skydd genom ett rättsväsende som förmår hantera dem. Det förutsätter en stark rättsstat som kan hävda dessa rättigheter gentemot tillfälliga majoriteter i såväl som i regioner som kommuner. Fri- och rättigheter är på många sätt avgörande för det demokratiska samhället. Ett antal händelser har aktualiserat innehållet i de grundläggande fri- och rättigheterna och pekat på behovet av förstärkningar på några områden. Förutom yttrandefriheten och offentligheten, som det också förts en offentlig debatt om, anser vi att det är viktigt att se över ägandets rättsliga ställning. Inte minst införandet av den nya har bidragit till att problematisera äganderätten. Medan t.ex. jordägare har upplevt att ägande- och nyttjanderätten inskränkts utan rätt till ersättning har naturvårdsintressen menat att äganderätten inte får gå före viktiga gemensamma intressen. Det finns självfallet viktiga poänger i båda synsätten. ser vi en fara i att ensidigt hävda de gemensamma intressena framför den enskildes äganderätt. Inte minst riskerar det att leda till en ökad misstro mot rättsstaten och till att människor i allt mindre utsträckning känner det personliga ansvaret för sin egendom och den egna miljöpåverkan. De möjligheter som finns, inte bara till att expropriera egendom utan också till att inskränka nyttjanderätten, måste därför vara förenade med tydliga ersättningsregler. Sådana inskränkningar som inte drabbar generellt, utan inom ett bestämt geografiskt område eller enskilda individer, ska som huvudregel medföra rätt till ersättning. Enligt vår mening är det inte ett oberättigat krav. Om de gemensamma intressena är så tungt vägande att de motiverar inskränkningar i äganderätten bör också alla vara med och betala för kostnaden, som annars övervältras på ett fåtal enskilda. Om lagstiftningen däremot blir generellt tillämplig, som t.ex. varit fallet ifråga om utsläpp av kväve och svavel eller ifråga om bekämpningsmedel, uppstår naturligtvis inte denna situation. () ()
mot · GP02K279 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K279av ()Personvalet Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta bort spärrarna för personval till riksdag och kommunfullmäktige. Motivering All makt utgår från folket, står det i inledningen till våra grundlagar. Vi förtroendevalda är satta av svenska folket att besluta i deras ställe. Det är ett stort förtroende och det är det finaste uppdrag en svensk kan få att representera folk i riksdag. Det förtroendet är allt mer naggat i kanten och allt färre röstar i allmänna val; därmed är hela den representativa demokratin i fara. Utan förtroende har vi inga förtroendevalda, bara politiker som sköter sina uppdrag mer eller mindre väl. Detta är en mycket farlig utveckling som måste hejdas. Förtroendet mellan väljare och valda måste återupprättas. Jag tror att en stor del i den restaureringen och vitaliseringen ligger i personvalet. I personvalet tillåts människor själva välja vem som skall företräda dem som deras ombud. För att detta skall fungera krävs då ett par saker: dels att politikerna träder fram tydligare både som personer och som beslutsfattare, dels att väljarna själva mer aktivt följer den politiska debatten. Detta förutsätter också att de politiska partierna verkligen ställer upp på personvalssystemet och inte låter det bli enbart en läpparnas bekännelse. Ett utökat personval medför att väljarna ges en närhet till den demokratiska processen, en närhet som jag inte tycker har funnits . Det tvingar även oss politiker att ta människor på allvar, att möta dem ansikte mot ansikte istället för att gömma oss bakom ett partiprogram. Men det blir också en uppmaning till väljarna att lyssna på vad politikerna egentligen säger. Ett utvecklat personvalssystem kan vara den vitamininjektion som demokratin så väl behöver. Gör det därför lättare att bli personvald till . Ta bort spärren som innebär att det krävs kryss från av ett partis väljare för att ta sig till med egen kraft. Detsamma bör även gälla för valet till kommunfullmäktige. Det handlar om en delvis ny politikerroll, där engagemang, öppenhet och tillgänglighet är nyckelord. Jag tror att vi som tillhör den yngre generationen politiker får gå före i den utvecklingen, men därmed inte sagt att de lite äldre nödvändigtvis skulle streta emot. De största bakåtsträvarna är snarare de som inte vågar lita på väljarnas eget omdöme.
mot · GP02K281 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K281av ()Automatisk lagavveckling Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om automatisk lagavveckling. Motivering När lagar stiftats i gäller de tills de ändras eller upphävs genom aktiva beslut. Detta leder till att lagar hinner bli obsoleta innan de försvinner ur lagboken. Sålunda fanns i rikes lag ända in lagar kvar som i varje fall hade formell giltighet. har det förekommit en viss gallring, men i olika delar blir lagar otillämpbara allteftersom tiden löper ifrån dem. Ett bra sätt att undvika att lagar blir föråldrade, att tillse att deras tillämpning får en löpande utvärdering och att de vid behov nyskrivs är att ingen lag tillåts att vara giltig längre än en viss begränsad period, t.ex. . Det bör ankomma på regeringen att i samverkan med utarbeta ett förslag till sådana lagstiftnings- och lagavvecklingsprinciper.
mot · GP02K282 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K282av ()Lagstiftning utifrån generella principer Förslag till riksdagsbeslut beslutar att utvärdera lagstiftningens principer så som de tagit sig uttryck under . Motivering Lagstiftningen måste ha generella utgångspunkter och generell utformning. Avviker man från de principerna finns det en risk att grupper med egenintresse men med starka påtryckningsmöjligheter kan påverka lagstiftningen i en icke-generell inriktning. Lagstiftningen får aldrig leda till diskriminering i negativ riktning, men det måste anses lika felaktigt att man genom lagreglerna positivt särbehandlar en grupp utifrån för sakfrågan i lagstiftningen icke relevanta och generellt verkande principer. Under debatten har olika förslag framskymtat om lagskyddade särregler beroende på tradition, kultur etc. i fråga om lagbestämmelser om familj och äktenskap. Ett antal fall med kollision mellan svensk rättsuppfattning och traditioner från andra delar av världen har dessvärre lett till tragiska händelser. Det vill i dessa sammanhang till att sätta ner foten och för alla i boende klargöra våra regler. Särskild och positiv särlagstiftning kan lätt påverkas av det för tillfället politiskt korrekta, för tillfälliga tendenser i tiden. Det har av representanter för invandrare påpekats att antagit lagar inom familjelagstiftningens område som inte baserats främst på familjen som sådan utan på en liten grupp individers sexuella preferenser, och man hävdar då att det finns grupper med annorlunda kulturuppfattning inom detta område som omfattar minst lika många individer. Vi kan självfallet inte ha olika lagstiftning för olika grupper i samhället. Staten kan bara hålla sig till en norm. Lagstiftning där detta inte är klart och tydligt manifesterat försvårar när det gäller respekt för våra samhällsregler. Lagar måste bygga på fasta principer, vara lättförståeliga och så långt som möjligt accepterade. Lagar skall fylla ett behov och vara till nytta och stöd i fysiska och juridiska personers umgänge. måste tillse att tidsprovinsiella lagar inte stiftas och att en genomgång och uppföljning av de senaste decenniernas lagstiftning med detta för ögonen genomförs.
mot · GP02K285 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K285av ()Utlandssvenskars möjlighet att delta i allmänna val Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utlandssvenskar, via Internet, skall ges möjlighet att deltaga i de allmänna svenska valen . Motivering Det finns tusentals utlandssvenskar som gör viktiga arbetsinsatser som vi har stor anledning att vara mycket stolta över och tacksamma för. Det gäller exempelvis hjälparbetare utsända av svenska statens myndigheter, Röda korset, och frikyrkornas olika hjälporganisationer och många andra institutioner som representerar svenska folket. Det kan också gälla tillfälliga utlandsresenärer och utlandsboende pensionärer. Samtliga är svenska medborgare och har sin medborgerliga och juridiska rätt att deltaga i de svenska allmänna valen, men alltför många har så lång resväg till närmsta svenska beskickning, där valproceduren är arrangerad, att det i praktiken innebär att varken tid eller pengar räcker till för att kunna deltaga i det svenska valet. Det finns nu tekniska system, på Internet, som medger tillräckligt säker kontroll på personligt valdeltagande, genom att man uppger personlig identifikation med röstkortskod och personnummer. Valhemligheten bör också kunna säkras genom att registrerad röst inte kan härledas bakåt till den avlämnade personens ID. Även om säkerheten inte kan bli exakt lika hög som i svensk vallokal och på svensk poststation bör reformen genomföras, eftersom ev. felkällas storlek blir försumbar. Att med hjälp av dator, uppkopplad mot Internet, och röstkortet kunna deltaga i de svenska allmänna valen skulle öka möjligheten till valdeltagande för alla utlandssvenskar som vill rösta men tidigare inte haft praktiska möjligheter. Reformen bör införas med början till valet . En åtgärd/möjlighet som denna skulle väsentligt förbättra den demokratiska processen och öka delaktigheten i det svenska politiska livet samt utgöra en markering av den uppskattning för utlandssvenskarnas insatser som vi alla känner.
mot · GP02K286 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K286av ()Myndigheters svar till medborgare till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av förvaltningslagen med syfte att sätta en tydlig tidsgräns för myndigheters svar till medborgare. Motivering Medborgares förtroende för myndigheter är avgörande för ekonomisk utveckling och för en fungerande demokrati. För att ett förtroende ska kunna byggas upp måste former för ömsesidigt ansvar finnas. När en medborgare kommunicerar med myndighet i form av skriftväxling finns ofta på myndighetens brev angivet inom vilken tid svar ska skickas in. kräver till exempel ofta svar vilket bör anses orimligt då en veckas bortavaro från hemmet kan riskera att man får ekonomiska sanktioner. Förvaltningslagen reglerar bara myndigheters ansvar att besvara brev till inom rimlig tid. Det är inte alldeles ovanligt att en medborgare får vänta upp till på svar. Detta är naturligtvis helt oacceptabelt. En rimlig tidsgräns är att medborgare skall få svar från statlig myndighet . Ett svar kan då i vissa fall innehålla besked om att svar i sakfrågan dröjer ytterligare samt orsak till detta. Samma regel bör omfatta alla myndigheter på såväl nationell som regional och lokal nivå. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GP02K288 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K288av ()Regeringens verkställande av riksdagsbeslut Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tydligare tidsreglering av regeringens verkställande av riksdagsbeslut. Tidsreglering av regeringens verkställande av riksdagsbeslut I regeringsformens 8 kapitel 19 § står följande om regeringens befogenhet att utfärda lagar: Beslutad lag skall utfärdas av regeringen utan dröjsmål. Lag med sådana föreskrifter om eller dess myndigheter som ej skall intagas i grundlag eller riksdagsordningen kan dock utfärdas av . Lagar skall kungöras så snart det kan ske. Detsamma gäller förordningar, om ej annat föreskrivs i lag. Lag (1976:870). Som framgår av lagtexten anges ingen tidsgräns för regeringen att utfärda en lag beslutad av . Praxis har varit att regeringen har ca en månad på sig att utfärda en lag ifrån det datum då beslutade om lagen. Man kan dock tänka sig situationer när regeringen av ovilja att snabbt verkställa ett riksdagsbeslut som är i konflikt med vad regeringen önskat av politiska skäl drar ut . På motsvarande sätt kan regeringen av politisk ovilja exempelvis dröja med verkställande av av beslutade riktlinjer för ändringar i förordningar eller tillsättande av utredningar, om dessa beslut inte ligger i regeringens intresse. För att undanröja misstankar om att regeringen kan obstruera riksdagsbeslut bör det tydligare regleras vilken tidsgräns regeringen har att följa när det gäller verkställandet av vad de folkvalda i beslutar om. Huruvida det kräver en lagändring eller kan regleras på annat sätt bör regeringen låta utreda för att sedan återkomma till med förslag.
mot · GP02K289 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K289av ()Den kommunala demokratin Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av att ändra 4 kap. 23 § kommunallagen med syfte att fördjupa och utveckla den kommunala demokratin. Utveckla den lokala demokratin För små partier med endast något eller några få mandat i kommunfullmäktige, vilket ej räcker för representation i kommunstyrelse eller övriga kommunala nämnder, är avsaknad av representation ett handikapp. Brist på eller sämre tillgång till information kan bli följden. Insynen är ringa och inskränker sig till vad som går att utläsa ur de offentliga protokollen, vilka oftast är ganska kortfattade. Undantag kan givetvis uppstå när mindre partier deltar i politisk samverkan med andra partier. I arbetet med kommunallagen uppmärksammades de mindre partiernas problem, vilket utmynnade i en hel paragraf, 4 kap. 23 §, som behandlar närvarorätt och som säger att fullmäktige får besluta att en förtroendevald som inte är ledamot eller ersättare i en viss nämnd skall få närvara vid nämndens sammanträde och deltaga i överläggningen men inte i besluten. Vidare får även beslutet innefatta att den förtroendevalde skall ha rätt att få sin mening antecknad i protokollet. Det ankommer alltså på fullmäktige att fatta beslut om att en förtroendevald i ett parti som ej av egen kraft får representation i en nämnd ändå får närvara vid nämndens sammanträden. Problemet är att stora partier, förespråkande parlamentariska principer, ej sällan är negativt inställda till denna möjlighet för mindre partier och därför röstar ner förslagen när de väcks i fullmäktige. Därför bör denna lagparagraf kompletteras med följande lydelse: En förtroendevald som inte är ledamot eller ersättare i en viss nämnd får efter anmälan till fullmäktige närvara vid nämndens sammanträde men inte deltaga i överläggningarna eller i besluten. En dylik ändring är ett steg i rätt riktning när det gäller att fördjupa och utveckla den lokala demokratin.
mot · GP02K290 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K290av ()Kommuners möjlighet att ge stöd till företag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs beträffande lagförtydligande om kommuners möjlighet att underlätta för företag i den egna kommunen (kommunallagen 1 kap. 1 § och 2 kap. 8 §). Kommunallagen om stöd till näringslivet För att få ett blomstrande näringsliv att dra till sig nya företag i kommunerna gör i princip alla kommuner sitt bästa för att bli attraktiva för både människor och företag. Tillgång på bostäder, god service, bra skolutbildning och barnomsorg samt attraktiva industri- och företagstomter är sådant som kommunerna är angelägna om att försöka tillhandahålla. Det förekommer också t ex byggnation av industrilokaler i regi för uthyrning eller försäljning till företagen. Ofta har kommunerna för sådana uppgifter bildat ett bolag som bedriver verksamheten enligt aktiebolagslagen. För kommuner utan denna typ av bolag, och som därför bedriver sådan verksamhet för främjande av näringslivet i kommunen direkt under kommunallagens regelverk, kan det ibland uppstå problem med att tolka vad lagtexten innebär i det konkreta fallet. Exempelvis kan det vara svårt att alltid veta vad som är tillåtet under begreppet stöd till enskilt företag. Vanligtvis förknippas nog detta begrepp med ekonomiskt stöd. Ett kommunalt inköp av en fastighet för uthyrning till en industri på marknadsmässiga villkor utan ekonomiska förluster för kommunen ifråga ser nog de flesta som ett tillåtet sätt att främja näringslivet, rädda arbetstillfällen, motverka utflyttning, motverka försämrad servicemöjlighet eller annat mer allmängiltigt skäl för nämnda aktivitet. De flesta av dessa typer av kommunala beslut och verkställande av främjande av näringslivet på en ort eller i en kommun passerar nog ganska odramatiskt i den kommunala processen, om inga överklaganden inkommer på besluten. Det förekommer dock ett och annat beslut som överklagas, och där länsrätten underkänner det kommunala beslutet. Detta leder då ibland till mycket svåra komplikationer i det kommunala maskineriet. De kommunala besluten i sådana frågor är därför lite av ett lotteri för kommunerna, där de flesta kommuner vinner men några förlorar. Kommunallagen bör därför ytterligare tydliggöra vad som ligger inom det kommunala kompetensområdet och var gränsen går för begreppet stödja enskilt företag. Det behövs också i förarbetena en tydligare definition av vad som i detta sammanhang menas med lagtextens synnerliga skäl.
mot · GP02K291 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K291av ()Antalet valkretsar i kommunerna 1 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen återkommer med förslag till ändring i vallagen som innebär att en kommun får delas in i högst två valkretsar. 2 Bakgrund Utgångspunkten i vallagen är att en kommun utgör en valkrets. Emellertid får en kommun som har fler än 6 000 personer som har rösträtt indelas i två eller flera valkretsar om det finns synnerliga skäl därtill. Finns det däremot fler än 24 000 röstberättigade i kommunen, eller om det för kommunen skall utses minst 51 fullmäktige, skall kommunen delas in i två eller flera valkretsar. 3 Motivering till ändring Systemet med möjlighet till flera valkretsar i en kommun må ha sin historiska förklaring, exempelvis geografiska, resultat av tidigare kommunsammanläggningar etc., men det innebär i praktiken en spärr för små partier. Ju fler valkretsar, desto svårare att ta ett mandat i kommunfullmäktige. Det kan också slå väldigt olika för större partier beroende på hur rösterna faller. Ett parti kan få fler röster än ett annat i kommunen, men däremot färre mandat p.g.a. många valkretsar. Problematiken med detta har utretts , men då utifrån krav på kommunala utjämningsmandat. Någon ny lagstiftning har dock inte föreslagits i denna riktning. Denna motion tänker inte upprepa kravet på kommunala utjämningsmandat. I stället föreslås en begränsning av kommunernas möjlighet att splittras upp i flera valkretsar. Genom att maximera till två valkretsar inom en kommun ökar åtminstone rättvisan för alla kandiderande partier överlag i landet jämfört med . Lagstiftningsmässigt är det enklast att behålla den uppdelning som finns enligt 2 kap. 6 § andra stycket, men med den ändringen att ... delas in i två eller flera valkretsar. ändras till ... delas in i två valkretsar. i de sammanhang detta tas upp. Således föreslås att ger regeringen i uppdrag att återkomma med ett lagförslag som skulle kunna träda i kraft inför valet enligt vad ovan anförts.
mot · GP02K292 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K292av ()Nationaldagen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra nationaldag, , till helgdag. Motivering Det finns många anledningar att fira nationaldag. Vårt land har en spännande historia, en fantastisk natur och mycket mer. Nationaldagen är då både gamla och nya svenskar kan fira sitt land. Men det är inte så lätt att fira när alla jobbar för fullt. Som bekant är vår nationaldag, , ännu inte helgdag. I har alla länder förutom helgdag på sin nationaldag. Samma sak gäller för bland andra: , , , , , , , , , , , , , , , och . är det hög tid att ändra på detta. Enligt uppgifter i massmedia verkar det till och med som om företrädare för regeringspartiet börjar öppna sig för tanken på nationaldagen som helgdag. Det är i så fall positivt. För att finansiera detta får man överväga om någon annan helgdag måste bort, till exempel trettondagen, eller första maj.