mot · GP02A324 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:A324av m.fl. (v)Lönenivåer i offentlig sektor 1 Innehållsförteckning 1 Innehållsförteckning 30 2 Förslag till riksdagsbeslut 31 3 Inledning 31 4 Tillsätt en ny jämställdhetsutredning 32 5 Deltidsjobb 32 6 Tillfälliga anställningar 33 7 Direkt lönediskriminering 33 8 Skatteuttaget 34 9 Privatisering 35 10 Demokratisering 36 11 Avslutning 36 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en utredning om lönenivåerna i den offentliga sektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en statlig jämställdhetsmärkning. 3 Inledning Enligt UNDP:s statistik tjänar kvinnor i fortfarande av männens löner. against Women kritiserade senast för att löneklyftorna mellan män och kvinnor inte har minskat . Särskild vikt läggs vid den könssegregerade arbetsmarknaden som orsak till orättvisorna. I har vi i huvudsak gått ifrån den uppdelning där män står för det avlönade arbetet i yrkeslivet och kvinnor för det oavlönade arbetet i hemmet, men problemen med arbetsdelningen har långt ifrån försvunnit. av de förvärvsarbetande kvinnorna och av männen arbetar i jämställda yrken. En av de huvudsakliga uppdelningarna är i offentlig och privat sektor: Kvinnor arbetar till lika stor del i offentlig som i privat sektor medan män till största delen arbetar i privat sektor. I denna motion berör vi lönenivåerna i offentliga sektorn, framför allt kommunerna och landstingen. Vi är medvetna om att löneskillnaderna mellan män och kvinnor är större inom det privata sektorn. Vi väljer dock lönenivåerna i offentliga sektorn därför att den är demokratiskt styrd, och därför borde både intresset och ansvaret vara större för att belysa orsakerna till skillnaderna och få en ändring till stånd genom initiativ i . De nedskärningar som präglade underlättades förmodligen av det faktum att av alla anställda inom den kommunala barnomsorgen är kvinnor. Av de ca 275 000 personer som är anställda inom äldreomsorgen, både och privat, är kvinnor. Totalt sett utgör kvinnor av de anställda i landsting och kommuner, och det mönstret verkar inte vara på väg att brytas. av alla som examinerades från en högskoleutbildning inom undervisningsområdet 1998/99 var kvinnor och av alla som examinerades inom vård och omsorg. minskade antalet kommunalanställda med cirka 150 000 personer. Inom sjukvården och äldreomsorgen har personalen minskats med ca 75 000 personer , varav merparten inom sjukvården. På förskolorna har antalet barn per helårsanställd ökat , och inom fritidsverksamheten har antalet barn per vuxen mer än fördubblats. Nedskärningar i den gemensamma sektorn är ett dubbelt slag mot kvinnors ekonomiska ställning: Dels är det framför allt kvinnors arbetsmiljö och möjligheter till löneökningar som försämras, dels försvårar det alla kvinnors möjligheter att förvärvsarbeta. En väl utbyggd och fungerande social infrastruktur är en förutsättning för att kvinnor skall kunna förvärvsarbeta och därmed kunna ha ett rimligt ekonomiskt oberoende. utförs nära två tredjedelar av det obetalda arbetet av kvinnor. Det upptar för kvinnor och för män. Totalt sett arbetar kvinnor och män lika mycket, men skillnaden är att kvinnor arbetar mer obetalt och män mer betalt. Det är kvinnor som fått ta huvuddelen av det dagliga ansvaret för barnen, för de för gamla föräldrarna, för den funktionshindrade familjemedlemmen eller de sjuka i den närmaste omgivningen. En strategi för att avlöna en större del av det oavlönade arbetet måste fokusera på en långsiktig utveckling och utvidgning av den offentliga sektorn. 4 Tillsätt en ny jämställdhetsutredning Den feministiska läxan måste vara att inte heller den offentliga sektorn kommer att ta några steg framåt utan en medveten process. När kvinnors situation försvinner från dagordningen kommer kvinnors villkor snart att försämras. vill därför att det tillsätts en utredning som analyserar den gemensamma sektorns förhållande till könsmaktsordningen, med särskilt fokus på löneskillnaderna mellan kvinnor och män. I uppdraget bör också ingå att utreda den gemensamma sektorns långsiktiga möjligheter att bryta könssegregationen, stärka kvinnors möjligheter att förvärvsarbeta och gå från låglönesektor till en spjutspets för jämlika villkor. Nedan tas ett antal faktorer upp som särskilt bör beaktas i utredningen. 5 Deltidsjobb Av dem som deltidsarbetar inom vård och omsorg är kvinnor. av medlemmar arbetar deltid betydligt fler än för de andra förbunden. Av förbundets deltidsanställda kvinnor är det som skulle vilja arbeta mer än de gör. Bland LO-kvinnor är den siffran . Totalt är det 175 000 kvinnor och 65 000 män som skulle vilja arbeta mer än de gör. har länge drivit på för att stärka arbetsrätten så att heltid blir regel och deltid en möjlighet. I motionen Kvinnor och arbetsmarknad kräver vi också att den översyn av arbetsrätten som pågår skall ha ett könsperspektiv i sina analyser och förslag. Med det som grund är det närmast omöjligt att komma till någon annan slutsats än att lagstiftningen behöver skärpas till de anställdas fördel. LO-ekonomen menar att deltidsarbetslösheten motsvarar ett arbetsutbud på cirka 42 000 personer, och utöver det finns det ett outnyttjat arbetsutbud från dem med tillfällig timanställning som motsvarar omkring 48 000 personer. Hans slutsats är att staten genom a-kassan betalar i vad som i praktiken utgör ett stöd till kommuner och privata arbetsgivare som vill ha flexibel arbetskraft. Med tanke på hur lite som skiljer mellan statens kostnader för människors arbetslöshet och nettokostnaderna för att anställa i den offentliga sektorn är det en oacceptabel situation. Utredningen bör därför komma med förslag på hur staten kan begränsa det höga antalet ofrivilliga deltidsanställningar i den gemensamma sektorn och omstrukturera sina kostnader från arbetslöshetsunderstöd till anställningar. 6 Tillfälliga anställningar Kommunerna har en hög andel av sina LO-medlemmar visstidsanställda . Problemet är särskilt stort bland kvinnor och ungdomar: av alla kommunalt anställda LO-kvinnor har tidsbegränsade anställningar. har antalet korttidsvikarier ökat i kommunerna. Det generella sambandet mellan små arbetsplatser och visstidsanställningar är tydligt också i kommunsektorn. Två undersökningar som genomförts av tidskriften , med mellanrum, visar att praktiskt taget alla visstidsanställda skulle föredra en fast anställning. Liknande resultat finns från en mängd studier. Det finns goda anledningar till det. Tidsbegränsad eller oregelbunden anställning innebär normalt lägre inkomst, vilket också påverkar ersättningen från socialförsäkringarna, bland annat pensionen. Det blir svårare att kvalificera sig för a-kassa, hyra en lägenhet eller låna pengar från banken. Den som har en kort visstidsanställning har i de flesta fall inte rätt till sjuklön från arbetsgivaren och riskerar också att gå miste om sjukpenning från , och på vissa avtalsområden är korta visstidsanställningar inte pensionsgrundande för avtalspension. Det finns med andra ord goda skäl att se de tillfälliga anställningarna som en av de mekanismer som upprätthåller löneskillnaderna mellan män och kvinnor. Utredningen bör ha som uppdrag att analysera hur de tillfälliga anställningarna i den gemensamma sektorn förhåller sig till könsmaktsordningen och komma med förslag på hur problemen kan åtgärdas. 7 Direkt lönediskriminering Även efter att hänsyn tagits till att kvinnor och män har olika ålder, utbildning, finns på olika sektorer och tillhör olika yrkesgrupper, kvarstår att de landstingsanställda kvinnornas löner bara är av männens. Det är visserligen högre än för den privata sektorn, där siffran är , men fortfarande helt oacceptabelt. En av del av skillnaderna är det s.k. glastaket, att kvinnor inte släpps upp i organisationerna. I kommunerna är av cheferna kvinnor och män, och i är chefsposterna delade lika. Det är betydligt bättre siffror än den privata sektorn, där är män och kvinnor, men med tanke på könsfördelningen bland de anställda i stort är det ändå inte imponerande. Inom landstingen och kommunerna är 80 respektive av de anställda kvinnor, jämfört i näringslivet. Utredningen bör belysa hur olika delar av den gemensamma sektorn har uppfattat och försökt åtgärda den direkta lönediskrimineringen och lyfta fram exempel på fungerande metoder. 8 Skatteuttaget av skatterna tas ut av män. De senaste tio årens skattesänkningar, kombinerade med nedskärningar inom kommuner och landsting, kan därför beskrivas som en allvarlig backlash, som friställt hundratusentals kvinnor för att frigöra pengar åt framför allt män. Den barn- och äldreomsorg som inte utförs av kommunerna försvinner inte utan skjuts från avlönat till oavlönat kvinnoarbete. För att bryta det mönster där kvinnodominerade sektorer också betalar låga löner krävs ett långsiktigt större utrymme för offentlig konsumtion. I den senaste antas tillväxten fram vara i stort sett lika stor som . Fördelningen av produktionsökningen sägs däremot komma att skilja sig markant från den tidigare: Den privata konsumtionen antas öka per person som konsumtionen av offentliga tjänster bara ökar . Ur synvinkel skulle det vara en högst problematisk utveckling. Dagens skatteintäkter räcker inte till de verkliga kostnaderna för den service och de rättigheter samhället skall erbjuda medborgarna utan de delfinansieras genom att de anställda i den offentliga sektorn hålls underbetalda. Ifrågasättandet av könsmaktsordningen måste därmed också innehålla en kritik av inriktningen på den förda ekonomiska politiken. Det är förstås inte alls självklart att skatteintäkterna används på ett jämlikt sätt. Professor och kvinnoforskaren , , granskade till exempel medelsfördelningen hos fem olika departement ur ett könsperspektiv . Hennes slutsats var att statens betydelse för män kan vara väl så stor som för kvinnor och att dominansen av kvinnoinriktade insatser från samhällets sida är mindre än man brukar hävda. Utredningen bör analysera skatteuttaget och dess användning och särskilt granska hur nedskärningarna förändrade resursfördelningen mellan könen. 9 Privatisering är det i princip tre stora börsnoterade företag som dominerar den privata äldreomsorgen. Ett av företagen har köpt ett stort antal mindre vårdgivare och dessutom gått in på flera marknader inom vårdsektorn. Valfriheten har uteblivit, och vårdbolagen kan nu i allt högre utsträckning styra prisutvecklingen med allt högre kostnader som resultat. Privatiseringsivrarna påstår ibland att konkurrensutsättningen skulle leda till högre kvinnolöner. Statistiken talar ett annat språk. En del yrkesgrupper som det för tillfället finns hög efterfrågan på har visserligen kunnat dra fördelar av detta, till exempel genom att bemanningsföretag för läkare och sjuksköterskor kunnat pressa fram löneökningar. Men vi kan se hur löneökningarna har visat sig högst tillfälliga för de breda grupperna av tidigare offentliganställda kvinnor. För många av dem har den enda bestående effekten varit minskad personaltäthet i syfte att öka vinstmarginalerna och stängda avdelningar till följd av de kostnadsökningar privatiseringarna har fört med sig. Skillnaderna mellan kvinnor och män med samma utbildning är dessutom större inom privat än inom offentlig sektor, även inom samma yrken. I den kommunala förvaltningen tjänar de män som är ekonomer av lönen för dem som är kvinnor, och i den statliga är siffran , men i den privata sektorn är den . Socialsekreterare tjänar lika mycket oberoende av kön, men de män som arbetar som socionomer i den privata sektorn tjänar mer än de kolleger som är kvinnor. Problemet är med andra ord inte den offentliga sektorn utan kvinnors arbetsmarknad i sin helhet. Andelen med tidsbegränsade anställningar är till exempel lika hög inom Handels som inom , och ännu högre i Fastighets och är ojämförligt störst inom Hotell och Restaurang. Andelen ofrivilligt deltidsanställda är i Handels och Fastighets, i och i Hotell och Restaurang. Ett ytterligare problem är att den fortgående privatiseringen riskerar att bygga upp en omfattande byråkrati. I går en dubbelt så stor andel av BNP som i till sjukvården, trots att omkring 50 miljoner människor står utanför vårdsystemet. Den höga kostnaden till trots är spädbarnsdödligheten dubbelt så hög som i . Så länge de totala resurserna inte ökar är det de breda grupperna av offentliganställda kvinnor som på ett eller annat sätt får betala för den ökade byråkratin och löneökningarna i bristyrkena. Mindre löneutrymme, lägre personaltäthet och arbetslöshet till följd av stängda avdelningar det är det resultat vi kan vänta oss av privatiseringar som inte åtföljs av skattehöjningar. Utredningen bör analysera hur den ökande privatiseringen har påverkat löneläget och de könsmässiga löneskillnaderna i de berörda yrkesgrupperna. Erfarenheterna från bör jämföras med dem från andra länder som haft en liknande utveckling. Den svenska offentliga upphandlingen omsluter varor för och tjänster och entreprenader för cirka 200 miljarder. Utredningen bör analysera möjligheterna att använda den makten för att förändra könsdiskrimineringen och könssegregationen i delar av den privata sektorn. vill också redan nu se ett statligt initiativ om att ta fram en jämställdhetsmärkning av arbetsplatser som gör det möjligt för framför allt stat, kommuner och landsting att ställa sådana krav vid den offentliga upphandlingen. 10 Demokratisering alternativ till en fortsatt privatisering av välfärdstjänsterna är en verklig och djupgående demokratisering av den gemensamma sektorn som tar sin utgångspunkt i beslut fattade ute på arbetsplatserna. , efter ett halvt sekel av socialdemokratiska regeringar, präglas den offentliga sektorn av odemokratiska arbetsorganisationer. De ålderdomliga hierarkierna måste brytas ned och alla personalgrupper ges en aktiv roll i besluten över vårdens framtid. Andra intressen behöver också vägas in mer än : Patient- och handikapporganisationer bör till exempel få ett ökat inflytande i sjukvården. En demokratisering innebär naturligtvis ingen automatisk maktförskjutning från män till kvinnor, bortsett från att män är överrepresenterade bland cheferna. Däremot ökar möjligheterna att förändra sin arbetssituation och driva igenom krav som ökar jämlikheten. Utredningen bör därför sammanställa de erfarenheter som finns av att flytta makt till personalen i olika delar av den offentliga sektorn och särskilt belysa hur sådana förändringar har påverkat könshierarkierna på arbetsplatserna. 11 Avslutning Kvinnor som grupp har särskilt missgynnats av 1990-talets förändringar i lönestrukturen. Trots att kvinnor har tagit igen männens försprång i utbildningslängd och arbetslivserfarenhet har lönegapet varit i det närmaste . Problemen med stress har ökat inom särskilt de kvinnodominerade yrkena i såväl privat som offentlig sektor. Vård- och omsorgssektorn riskerar att få stora rekryteringsproblem framöver, vilket vore ett slag mot hela det svenska välfärdssystemet. Det saknas redan läkare, sjuksköterskor och undersköterskor på många håll i sjukvården. svar på det är rätt till lika lön för likvärdigt arbete, satsningar på att förbättra arbetsmiljön och en demokratisering av arbetsplatserna. En utredning av den offentliga sektorns roll för de könsmässiga löneskillnaderna skulle sätta även dessa frågor på dagordningen och visa att tar kritiken från FN på allvar. I grund och botten är problemen inte en fråga om ekonomiska eller arbetsmarknadspolitiska nödvändigheter utan om att i det här samhället underordnas kvinnor som grupp fortfarande män som grupp. () () () () () () () () () ()