mot · GP02Sf348 · 2001-10-05 00:00:00 — Vi anser därtill att rättvisan och effektiviten blir störst om vi tillåter kommunikation och flöden mellan de olika ekonomiska trygghetssystemen på nationell nivå. Vi vill därmed behålla nuvarande organisering av systemen; ett samordnat socialförsäkringssystem under statsbudgetens utgiftstak, en organisering som kännetecknas av starka inslag av solidaritet och demokratiskt inflytande. Ett uttalat syfte med budgetlagen är att få ökad kontroll över statsutgifterna. Det stämmer väl överens med strävan efter balans mellan inkomster och utgifter. ser vi dock nackdelar med rådande budgetprocess. Budgetprocessen måste på ett effektivare sätt kunna ta hänsyn till statens inkomster och stimulera ekonomin för att vi skall kunna uppnå målen om ökad sysselsättning, välfärd och rättvisa. Vad gäller socialförsäkringssystemen och budgetprocessen krävs en förändring så att statens inkomster kan användas på ett effektivare sätt i syfte att stimulera prevention och rehabilitering. Detta bör ge regeringen till känna. 8 EU:s inverkan på det ekonomiska trygghetssystemet 8.1 Den sociala agendan slår fast att de sociala frågorna är en nationell angelägenhet. Varje medlemsstat ansvarar själv för att utforma och finansiera det egna sociala trygghetssystemet. uppger emellertid även EU att införandet av EMU innebär att den sociala tryggheten allt mer blir en gemensam fråga för medlemsstaterna (kom (1999) 247 slutligt). Detta tar sig uttryck i ett intensivt samarbete enligt den öppna samordningens metod i syfte att finna en gemensam metod för modernisering av de sociala trygghetssystemen. Man uppger att reformeringen av de sociala trygghetssystemen är ett måste till följd av gemensamma utmaningar i form av färre barn, fler äldre och ökad internationalisering. Samarbetet skall ge medlemsstaterna en bättre grund för det egna reformarbetet genom erfarenhetsutbyte. Samarbetet utgår från en fastlagd social dagordning som innehåller gemensamma målsättningar, ett gemensamt förfarande för informationsutbyte och bevakning av utvecklingen med hjälp av indikatorer. Målsättningarna är att göra det lönsamt att arbeta och att arbete skall ge en säker inkomst, att göra pensionerna säkra och pensionssystemen hållbara, att främja social integration, att garantera en hållbar hälso- och sjukvård av hög kvalitet. Inom ramen för samarbetet jämförs de olika länderna. Både bra och dåliga exempel pekas ut. I slutsatserna från slår dessutom fast att det finns en europeisk social modell. Den uppges kännetecknas av bland annat sociala trygghetssystem på hög nivå, av vikten av den sociala dialogen och på en gemensam grund för värderingar. Vidare sägs den europeiska sociala modellen omfatta olika grundläggande bestämmelser på många områden, som till exempel fri rörlighet för arbetstagare. har givetvis ingenting emot informations- och erfarenhetsutbyte mellan olika länder inom något politikområde. Det är dock uppenbart att EU får alltmer att säga till om även på det sociala området. I teorin är den sociala tryggheten en nationell angelägenhet, men i praktiken pågår en harmonisering på området. Det är en harmonisering som drivs på av EMU och som döljs i den öppna samordningens metod samt i vaga formuleringar i de officiella dokumenten. EU förespråkar nationell beslutanderätt inom det sociala området, som man gärna talar om en europeisk social modell. Motsättningen mellan den nationella beslutanderätten och önskan om en europeisk social modell försöker man lösa genom att påstå att den europeiska sociala modellen är uppbyggd på mångfalden av de olika medlemsstaternas socialsystem. Frågan blir då om det över huvud taget går att tala om en europeisk social modell? Det kan också ifrågasättas om de gemensamma värderingar som redovisas på det sociala området utgör ett tillräckligt underlag för en europeisk social modell. Inte heller ges någon uttömmande uppräkning av vilka områden som skall omfattas av grundläggande bestämmelser på europeisk nivå. Det som ovan anförts visar att det finns en uppenbar risk att samarbetet på EUnivå kommer att motverka den i motionen föreslagna inriktningen på socialpolitiken. För att stärka nationella beslutanderätt inom detta område krävs en regering som främst lyssnar till den nationella opinionen och inte strävar efter att bli bäst i klassen på den europeiska arenan. bör därför ge regeringen till känna att den nationella beslutanderätten på det sociala området måste försvaras på ett mer offensivt sätt inom EU. 8.2 Indirekt diskriminering av människor med utländsk bakgrund För att underlätta rörligheten på arbetsmarknaden finns speciella EUregler (förordning 1408/71) som skyddar individens sociala trygghet. Dessa regler gäller för anställda och egenföretagare vilka flyttar mellan EUländerna och som är medborgare i något av dessa länder samt för statslösa eller flyktingar som är bosatta i ett EUland. Bestämmelserna gäller också familjemedlemmar och efterlevande. Det finns särskilda bestämmelser för pensionärer, arbetslösa, studerande och personer som vistats utomlands tillfälligt. EUreglerna innebär bland annat att om en person genom bosättningstid eller arbete kvalificerar sig för en förmån i ett EUland får han eller hon behålla förmånen även om personen bosätter sig i ett annat EUland. Detta gäller till exempel pensionsförmåner. I samband med att rådets förordning (EEG) nr 1408/71 införlivades i svensk rätt oroade sig majoriteten i för att utgifterna för folkpensionen skulle öka högst väsentligt. Den som en gång beviljats folkpension skulle nu få rätt att exportera hela pensionen vid flytt till annat land inom EU, och enligt tidigare bestämmelser krävdes endast kortare bosättningstid för kvalificering till folkpension. Mot bakgrund av detta ändrades systemet. För rätt till oavkortad folkpension krävs antingen 40 bosättningsår eller med pensionspoäng. Personer som erhåller uppehållstillstånd som flykting eller annan särskilt skyddsbehövande enligt 3 kap. 2 § eller 3 § utlänningslagen får tillgodoräkna sig kvalifikationstid i hemlandet. Kvalifikationstid kan dock endast tillgodoräknas , vilket innebär att dessa personer riskerar att sakna svensk pension om de kommer till efter . Dessutom omfattas inte den stora gruppen av personer som erhåller uppehållstillstånd till följd av humanitära skäl eller på grund av familjeåterförening. Denna förändring har medfört att fler invandrade personer än tidigare blivit hänvisade till för att få sin försörjning tryggad. Med andra ord medförde inträdet i EU en social dumpning som tog sig uttryck i en försämring av socialförsäkringens täckningsgrad. Det är en försämring som dessutom särskilt drabbade människor med utländsk härkomst. välkomnar därför att regeringen , i proposition 2000/01:136 från , presenterar förbättringar för denna grupp genom förslag om att införa ett särskilt äldreförsörjningsstöd. har också samarbetat med regeringen om propositionen. anser dock att det finns anledning att gå vidare och utveckla stödet. Äldreförsörjningsstödet skall garantera personer som är bosatta i och som är eller äldre en viss lägsta levnadsnivå. Stödet ligger på en lägre nivå än folkpensionen. Det blir inkomstprövat, skattefritt och det skall finansieras av statsmedel. Stödet har utformats i syfte att säkerställa att förmånen inte blir exportabel enligt 1408/71 detta eftersom regeringen antar att kostnaden annars blir för stor. Denna ordning bygger på föreställningen att människor, om denna möjlighet fanns, skulle söka sig till för att sedan, när de kvalificerat sig till äldreförsörjningsstödet, flytta till något annat land. Människor flyr dock inte till vårt land till följd av att de jämfört olika länders ekonomiska trygghetssystem. Det handlar inte om människor som planerar för sin ekonomi efter pensioneringen. Överhuvudtaget har de ekonomiska trygghetssystemen endast en begränsad inverkan på hur människor lever sina liv. anser därför att det är en framkomlig väg att mjuka upp kvalificeringsreglerna till det generella försäkringssystemet i syfte att bättre möta behovet av ekonomisk trygghet hos gruppen äldre personer med utländsk bakgrund. Vi anser därmed att situationen kan lösas inom redan existerande försäkringssystem. anser att det är viktigt att aktivt motverka att människor med utländsk bakgrund indirekt diskrimineras inom rådande system för ekonomisk trygghet. För att kunna göra det krävs bättre kunskap på området. Ovanstående exempel angående pensionärer är endast ett exempel på en oacceptabel situation. bör därför begära att regeringen tillsätter en utredning som kartlägger vilka materiella regler inom ekonomiska trygghetssystem som indirekt diskriminerar människor med utländsk bakgrund. () () () () () () () () () () () ()