mot · GP02N23 · 2001-10-17 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:N23av m.fl. (fp)med anledning av prop. 2001/02:4 En politik för tillväxt och livskraft i hela landet Innehållsförteckning Innehållsförteckning 5 Förslag till riksdagsbeslut 6 Inledning 6 Uppmuntra människors rörlighet 7 Öka egenmakten i regionalpolitiken 7 Lokal mobilisering istället för statlig lokalisering 8 Propositionen 9 Tydliggör ansvarsfördelningen mellan olika nivåer 9 Regionala tillväxtprogram 9 Bra kommunikationer för starkare regioner och kommuner 10 Gotlandstrafiken 11 Inrätta ett persontransportstöd 12 Det kommunala skatteutjämningssystemet 12 Åtgärder för att stärka kommuner och landsting med befolkningsminskning 13 Insatser för att stödja omstruktureringen av kommunala bostadsföretag 13 Delegationer för starkare regioner 14 Utökat pendlingsbidrag 14 Kulturens betydelse för regionalpolitiken 14 Utbildningsområdet 15 Nedsättningen av sociala avgifter 16 Minska regelkrånglet 17 Öka tillgången på riskkapital genom mikrolån 18 Informationsteknik och turism framtidsnäringar inom regionalpolitiken 18 Trygga grundservicen 19 Samverkan för lokal utveckling och tryggad grundservice 19 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad egenmakt i regionalpolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en lokal mobilisering inom regionalpolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en fortsatt avveckling av de selektiva företagsstöden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ansvarsfördelningen mellan olika beslutsnivåer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de regionala tillväxtprogrammen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för en bättre företagspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av bra kommunikationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av ett kraftfullt IT-nät i hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det kommunala skatteutjämningssystemet. avslår förslaget om åtgärder för att stärka kommuner och landsting med befolkningsminskningar i enlighet med vad i motionen anförs. avslår förslaget om inrättandet av en organisation för fortsatt statligt stöd till en omstrukturering av kommunala bostadsföretag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kulturens betydelse för regionalpolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utbildningspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sänkta socialavgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regelförenklingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om turism. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den grundläggande samhällsservicen skall tryggas i lag. Inledning I denna motion presenteras svar på regeringens proposition om regionalpolitik. lämnade redan i samband med den allmänna motionstiden in en omfattande motion om regionalpolitiken. I denna motion redogör vi mer kortfattat för våra grundläggande ståndpunkter när det gäller regionalpolitiken som vi kommenterar regeringens förslag. Uppmuntra människors rörlighet Människan är till sin natur nyfiken och vill ständigt prova på nya saker och upptäcka nya platser. Därför är den fria rörligheten en grundbult i den liberala ideologin. Det kvittar om det gäller rörlighet inom EU, inom eller inom län och kommun. Vi kan aldrig tvinga människor att bo på ett visst ställe. Människans möjlighet till rörlighet är ett väsentligt inslag för god livskvalitet och en grundförutsättning för att vardagslivet skall kunna fungera. Tillgång till bra kommunikationer är en av de viktigaste förutsättningarna för att underlätta människors rörlighet. Ett bra utbyggt infrastrukturnät i är därför ett måste för att man skall kunna bo där man vill och jobba där det finns jobb och etablera företag där man vill. Dålig infrastruktur i form av t.ex. avstängda vägar får inte vara hinder när det gäller företagsetableringar och människors möjlighet att bo där de vill. vill också uppmuntra människor som vill flytta att göra det. Att flytta dit man vill för att få ett jobb man trivs bättre med, för att få en utbildning med hög kvalitet eller för att få tillgång till en varierad kultur eller unika naturupplevelser som är av den digniteten att de bara kan ges på vissa platser i landet. Denna typ av flyttrörelser kommer alltid att finnas och skall inte ses som något problem utan snarare som något berikande som vi måste bejaka. En viss given befolkningsfördelning kan aldrig vara ett liberalt mål. Vad regionalpolitiken istället bör sträva efter är att skapa förutsättningar för dem som vill bo på landsbygden eller i en mindre tätort att kunna bo kvar där, återvända eller flytta dit. För att det skall kunna bli möjligt måste de som vill bo kvar ha möjlighet att få jobb i sitt närområde. Regionalpolitiken skall inte skapa jobb utan den skall skapa förutsättningar för att företag etableras och därmed för att nya jobb skapas även i Landsbygds-/. Regionalpolitiken skall stödja den enskilda människan och hans/hennes möjligheter till att skapa en god livsutveckling och inte lägga ner all kraft på att kommendera fram arbetsplatser genom kortsiktiga statliga stöd. Öka egenmakten i regionalpolitiken Som liberaler anser vi att det är den enskilda människan som skall ha rätten och makten till beslut över sin vardag. Ett allt för centralistiskt beslutsfattande och planering uppifrån är det som allra minst gagnar en god regionalpolitik. Det är därför regionalpolitik genomsyras av ett underifrånperspektiv som tar sin utgångspunkt i den enskilde individen. Vi kan gärna kalla denna del av regionalpolitiken för den djupa regionalpolitiken som bygger på människors känslor och tro. Detta till skillnad från den lilla (direkt regionalpolitiskt stöd) och den stora regionalpolitiken (övrigt som påverkar regionalpolitiken som t ex trafik, utbildning m.m.) som mer tar sin utgångspunkt i centraliserat överifrånperspektiv. Lokal mobilisering istället för statlig lokalisering Från liberalernas sida har vi talat om behovet av en allmän och genomgripande förändring av regionalpolitiken. Av tradition handlade den förda politiken om lokalisering. Detta innebar att regional balans skulle åstadkommas genom att centralt placerade beslutsfattare identifierade vilka investeringar som var på gång och såg till att dessa förlades till problemdrabbade regioner utan att man förde någon direkt dialog med de boende i området. Grundtanken var att sysselsättning kunde planeras genom myndighetsbeslut och ett enkelt handslag mellan beslutsfattare. tror inte på denna typ av regionalpolitik, med beslut uppifrån. Vi måste istället gå över till en lokal mobiliseringspolitik från ett underifrånperspektiv där regionalpolitikens mål uppnås genom att vi satsar på den enskilda människan och hennes förmåga till skapande. Varje region har sina styrkor, sina unika möjligheter. Dessa kan endast tas tillvara genom lokala initiativ. Tyngdpunkten ligger i decentralisering, nyetableringar, småföretagens villkor, tillgång till riskkapital och lokal samverkan med den enskilda människan i centrum. Det känns därför positivt att regeringen öppnar för ett tänkande som mer inriktas på att stödja lokala initiativ och lokal utveckling. Mobilisering av lokala resurser kan aldrig kommenderas fram genom politiska beslut. Regionalpolitiken kan istället på olika sätt stödja, underlätta och stimulera utveckling. Denna ambition innebär att en lång rad områden som inte i snäv mening brukar kategoriseras som regionalpolitik blir viktigare. Skapande förutsätter kontakter och utbyte, därför är kommunikationer väsentliga. Utbildning och forskning, liksom ett vitalt kulturutbud, blir viktiga ingredienser. En allmän politik som underlättar för små- och nyföretagande är av central betydelse. liberalernas politik för att förverkliga målet att öka den enskildes möjligheter att fritt välja arbete och bostadsort sammanfaller därför med huvudinriktningen på vår politik en politik för mänsklig växt. En avgörande faktor för möjligheterna till god samhällsservice och utveckling runt om i utgör det kommunala skatteutjämningssystemet. Dagens system präglas av allt för många brister oavsett om det gäller en landsbygdskommun eller en storstadskommun. Det kommunala skatteutjämningssystemet måste därför förändras på en rad punkter. Propositionen Som grund för regeringens proposition ligger Regionalpolitiska utredningens slutbetänkande (SOU 2000:87). Propositionen tar enligt vår mening vissa steg i rätt riktning i och med att en del av de selektiva stöden försvinner eller minskar. Men det är inte tillräckliga förslag som läggs fram. Det gäller t ex sysselsättningsbidraget som regeringen vill utvärdera. anser att det istället borde avvecklas. Vi instämmer i stort med regeringens syn när det gäller att det regionala utvecklingsansvaret finns inom flera politikområden. Dessa är om man bortser från den regionala utvecklingspolitiken näringspolitik, arbetsmarknadspolitik, utbildningspolitik, kulturpolitik, transportpolitik samt de delar av forskningspolitiken som berör regionalpolitiken. Tydliggör ansvarsfördelningen mellan olika nivåer I propositionen skriver regeringen att ansvarsfördelningen mellan stat och kommun måste tydliggöras. instämmer i detta, men då måste också staten uppmuntra och stödja det kommunala självstyret. Alltför ofta inskränks det kommunala självstyret av regler med specialdestinerade bidrag från statsmakterna. anser att kommunerna är de som är bäst skickade att fatta beslut på den lokala nivån. Mer lokalt beslutsfattande är en nyckelfaktor för att åstadkomma lokal mobilisering inom regionalpolitiken. Den kommunala självstyrelsen bör ges ett starkare skydd i grundlagen. Medborgarnas inflytande på den regionala nivån bör stärkas genom nya direktvalda regionfullmäktige. De skall ersätta landstingen och dessutom överta betydande delar av länsstyrelsernas och andra statliga organs uppgifter. Vi motsätter oss därför alla former av förslag om att försöken med direktvalda regionala fullmäktige skall ersättas med kommunalförbund. Beslut om t.ex. strandskydd och snöskoterleder bör fattas på lägsta möjliga nivå. Regionerna bör också ha makten över de medel som kommer från . Regionala tillväxtprogram De lokala tillväxtavtalen infördes i samband med senaste beslut om regionalpolitiken . linje när det gäller dessa avtal har varit att de visst kan vara värda att prövas, men tror vi inte som regeringen att avtalen är kungsvägen för att lösa i stort sett alla regionalpolitiska problem. Positivt är att det runt om i landet har upplevts att avtalen har inneburit att många olika parter har kunnat träffas under nya former och diskutera problemen. föreslås avtalen ersättas med något som kallas för regionala tillväxtprogram. Det positiva med dem är att regeringen trycker hårt på att en hel rad politikområdens roller skall tydliggöras. Tillväxtprogrammen får inte bli ytterligare ett forum för enbart diskussioner som inte leder till några konkreta åtgärder eller förslag. Dessutom måste hela företagspolitiken i läggas om i en riktning som är i linje med de förslag som presenterat bl.a. i våra näringspolitiska motioner i . En sådan politik innehåller följande delar: Lägre skatter för fler jobb. Minskat krångel och enklare regler för företagarna. En reformering av arbetsmarknadens funktionssätt och av arbetsrätten. Bättre konkurrens och rent spel på marknaden. Skapa möjligheter för att fler kvinnor och invandrare skall kunna bli företagare. En offensiv i utbildningspolitiken i syfte att skapa bättre förutsättningar för företagsamhet. En stark och uthållig energipolitik. En hållbar infrastrukturpolitik. Ett tryggt rättssamhälle också för företagaren. En bostadspolitik som gör det möjligt att bo och arbeta var man vill. Sammantaget skulle en sådan politik leda till att den grundläggande strukturen i skulle förändras så att vi får många företag, och då speciellt små som vill och kan växa. Bra kommunikationer för starkare regioner och kommuner Utan fungerade kommunikationer kan aldrig hela få en positiv utveckling. Detta är en grundbult i regionalpolitiken. Därför måste satsningar göras på kommunikationssektorn. Det är främst satsningar på vägar och IT som måste göras, kompletterade med strategiska järnvägssatsningar i vissa landsdelar. Det är av yttersta vikt att hela landet har en sådan standard på vägnätet att råvaruförsörjningen till industrin kan tryggas och därmed rädda jobb på landsbygden. Det är därför viktigt att vägnätet tjälsäkras så att t ex inte skogsindustrin drabbas av avbrott i sin produktion på grund av dåliga vägar. anser att väganslaget måste höjas. Målsättningen i denna plan bör vara att samtliga allmänna vägar i hela landet ska kunna hållas öppna och farbara under alla delar av året. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är också viktigt att kommunerna på sina vägnät håller en sådan standard att inte en bygds utveckling hotas. Vägnätet är av stor betydelse också för att boende på lands- och glesbygd oftast inte har samma valfrihet vad gäller kommunikationssätt som de boende i större tätorter har. väntan har regeringen äntligen lagt fram en infrastrukturproposition (prop. 2001/02:20) och i denna ges det åtminstone i texten hopp om att förbättringar på vägsidan skall ske, främst genom tjälsäkring. Men vad som händer i praktiken återstå att se. På många håll har de regionala flygplatserna spelat en stor roll för mindre orters kontakt med övriga delar av landet. anser att dessa mindre flygplatser måste finnas kvar och att ett visst statligt stöd för att kunna överleva måste utgå. I propositionen nämns att Rikstrafiken föreslår att trafikplikt bör införas på vissa av de mindre flygplatserna. Någon förslag lägger dock regeringen inte fram, och är tveksamt till om detta är rätt väg att gå om man skall säkra trafiken på de mindre flygplatserna. IT-kommunikationer är framtiden för och dess landsbygd. Goda IT-kommunikationer kan vara ett bra verktyg för att skaffa fler jobb på landsbygden. Det är därför av största vikt att det finns ett väl utbyggt och kraftfullt IT-nät i alla delar av landet. Teknikutvecklingen går snabbt på området och det som är en bra teknik kanske är omodernt redan om . Därför skall vi inte lägga ner offentliga resurser på att bygga ut något som vi inte vet om det är hållbart om . uppfattning är därför att det i första hand är näringslivet som skall engagera sig i utbyggnaden av IT-nät. Stat och kommun bör endast gå in på denna marknad för att garantera att utbyggnaden når ut till samma kostnad och i rätt tid till dem i landsbygd/glesbygd som behöver den för att kunna etablera verksamhet. Det viktigaste är att se till att alla kan få tillgång till IT-uppkoppling till samma kostnad oavsett bostadsort. Debatten har i handlat mycket om just tillgången till en uppkoppling. Diskussionen om vilka tjänster m.m. som sedan skall finnas att tillgå i näten har nästan helt uteblivit. Gotlandstrafiken Vissa frågor kring Gotlandstrafiken tas upp i propositionen. Mot bakgrund av att ett utredningsförslag presenterats så avser regeringen att återkomma till med förslag om Gotlandstrafiken. accepterar detta men vill ändå anföra sin principiella inställning till Gotlandstrafiken. Det är viktigt med bra färjekommunikationer till och från . Staten har huvudansvaret för att en god bastrafik kan upprätthållas. Vi anser att ansvaret för denna färjetrafik bör flyttas från till för att tydligare peka på färjelinjens betydelse som väg. Färjetrafiken ska även fortsättningsvis gå till två hamnar på fastlandet. kan dock inte se några skäl till att på flytta trafiken från till . är den naturliga hamnen för många Gotlandsresenärer från . Dessutom skulle en lokalisering till kunna leda till att det bara blir en fastlandshamn . Inrätta ett persontransportstöd finns det ett godstransportstöd inom regionalpolitiken. Frågan om ett persontransportstöd har utretts ett flertal gånger, senast i Regionalpolitiska utredningen, som lade fram ett förslag om ett sådant stöd. Dessvärre har regeringen inte lagt något förslag om persontransportstöd i propositionen. anser att ett sådant stöd bör införas. Det kommunala skatteutjämningssystemet Regeringen föreslår att skall godkänna vad regeringen anför om det kommunala skatteutjämningssystemet i propositionen. kan inte göra detta då vi har en annan syn på skatteutjämningssystemet än vad regeringen har. Många av de viktigaste välfärdstjänsterna är finansierade och kontrollerade av kommuner och landsting och ska så vara. Tillgång till dessa tjänster ska inte vara beroende av den egna plånboken utan ska gemensamt skattefinansieras. Skillnaden i förutsättningar mellan olika kommuner beror inte bara på lokala avvägningar och skicklighet. De yttre omständigheterna för kärnverksamheterna varierar kraftigt beroende på geografiskt läge, befolkningssammansättning och ekonomisk utveckling. Människor ska ha samma möjligheter att kunna erhålla grundläggande kommunalt finansierad service oavsett var de råkar bo. Det är därför högst rimligt med ett system för utjämning av de kommunalekonomiska förutsättningarna. De utgångspunkter som bygger på av fastställda principer kräver att de kostnadsmått som den enskilda kommunens verksamhet ska jämföras med ska avse strukturella kostnader. Enligt vår uppfattning har det inte gjorts tillräckliga ansträngningar för att tillse att kostnadsutjämningen kompenserar för skillnader i servicenivå, kvalitet, avgiftssättning och effektivitet. Detta särskilt som man från socialdemokratiskt håll inte har förmåga att bortse från att olika kommuner gör olika val när det gäller skattesats, avgifter och servicenivåer. Man fokuserar ofta enbart på skattesats: hög betyder rätt till mera bidrag, låg betyder rätt att bli utsatt för långtgående omfördelning. En långtgående och felaktigt utformad utjämning undergräver den kommunala självstyrelsen och tar bort de ekonomiska incitamenten för kommunen att anstränga sig vad gäller förutsättningarna för människor och företag i kommunen. Kombinationen av långtgående utjämningsgrad och länsvisa skattesatser ger marginaleffekter för kommuner som kan vara , en s.k. pomperipossaeffekt. Vid en ökning av skatteunderlaget får kommunen betala en avgift som är större än skatteinkomstökningen. Det stora antalet utjämningsfaktorer medför att kommunerna ofta får avdrag för en faktor, bidrag för en annan etc. Det är således inte så att en kommun som får utjämningsbidrag får bidrag för alla de beaktade faktorerna, utan det resulterande bidraget kan vara en summa av både plus och minus. Systemet för kostnads- och inkomstutjämning är oöverskådligt och visar att slutresultatet för den enskilda kommunen kan bli starkt beroende av hur en viss enskild faktor faller ut. Det är därför ingen slump att det pågår en ständig politisk kamp om de ingående faktorerna. Det är dags att renodla systemet och minska antalet faktorer istället för att utveckla det genom att ytterligare inveckla systemet. Vi vill ha ett nytt system, där utjämningen grundas på strukturella faktorer för både kostnader och inkomster, vilket kan medföra att kommuner med större skattekraft men också höga strukturella kostnader i högre utsträckning kan klara dessa själva. Inriktning på utjämning kan då ge betydligt färre och mer renodlade och strukturella faktorer. Vi anser därför att det snabbt bör tillsättas en utredning för att lämna förslag till reformering av utjämningssystemet så att de fastställda målen närmare nås. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Åtgärder för att stärka kommuner och landsting med befolkningsminskning Regeringen lägger fram ett förslag om att ett särskilt statsbidrag införs för kommuner och landsting med befolkningsminskning. motsätter sig detta förslag av flera skäl. Dels för att vi, som ovan angetts, vill ha en annan form för utjämningssystemet. Dels för att dagens system redan kompenserar kommuner med befolkningsminskning. Insatser för att stödja omstruktureringen av kommunala bostadsföretag I propositionen föreslås att en organisation skall inrättas för att kunna ge medel för avveckling eller utveckling av tomma lägenheter. Detta skall ske genom att det statliga bolaget skall köpa tomma bostäder och omvandla dem till t ex företagslokaler. Detta skall kosta , men någon finansiering finns inte i propositionen. kan inte förstå hur 3 miljarder till de kommunala bostäderna ska fungera som tillväxtfaktor. Dessutom blir det litet märkligt att de kommuner som ansträngt sig och någorlunda klarat av att hantera sina lägenheter nu blir utan hjälp medan de som varit mindre restriktiva ska få stöd. För länge sedan borde man ha sålt ut lägenheterna som bostadsrätter. Med hänvisning till detta yrkar vi avslag på förslaget. Delegationer för starkare regioner Det är viktigt att de delar av landet som är mest regionalpolitiskt utsatta uppmärksammas. I propositionen föreslås att särskilda delegationer inrättas för norra inland och för delar av Bergslagen, och . tycker att det är bra att de mest utsatta regionerna i uppmärksammas och kan acceptera att sådana delegationer inrättas. Det är precis som när det gäller tillväxtprogrammen viktigt att dessa delegationer inte blir enbart pratorgan, utan de måste presentera konkreta resultat. Det gäller också att se till så att delegationerna och tillväxtprogrammen inte gör samma saker. Utökat pendlingsbidrag är för en ökad geografisk rörlighet på arbetsmarknaden och välkomnar därför regeringens förslag om ett utökat pendlingsbidrag för veckopendling. Vi är även positiva till att olika förslag till rörlighetsstimulanser skall utredas. Kulturens betydelse för regionalpolitiken Tillgång till kultur och bra fritidsaktiviteter är en mycket viktig förutsättning för att skapa utvecklingskraft och en anda av kreativitet i landsbygderna. Kultur är i sig en kreativ verksamhet, och skapande och utvecklingskraft inom detta område föder lätt samma tendenser på andra. Tillgång till kultur är också en viktig förutsättning för att kunna attrahera och behålla nya landsbygdsinnevånare. Kultur är därför ingen lyx som kan ges lägre prioritet än andra ansträngningar att utveckla landsbygden. De kommunala musik- och kulturskolorna samt biblioteken utgör ofta grundbulten i kulturen och måste värnas. Regionalpolitiska medel bör kunna användas för kulturella insatser i landsbygd. Vi vill dessutom lyfta fram problemet med den starka koncentrationen av de statliga kulturanslagen till . Det är angeläget att kulturkonsumtion kan spridas över hela landet, och därför bör kulturanslagen riktas på ett annat sätt . Bra fritidsaktiviteter är av stor betydelse för livet i landsbygden. I regioner där natur- och vildmarksliv samt turism är dominerande inslag i den dagliga verksamheten finns en rik uppsjö av aktiviteter även för de fastboende. Vettiga fritidsaktiviteter för ungdomar är av mycket stor betydelse, inte minst för ungdomars vilja att bo kvar i bygden. Här har kommunen ett stort ansvar att uppfylla genom att ordna bra fritidsaktiviteter som attraherar ungdomarna. Det får inte bli så att det enda som erbjuds i ett mindre samhälle är att hyra en videofilm på macken tillsammans med chips och . Utbildningsområdet Av speciell vikt för landsbygden är att universiteten/högskolorna tar sitt ansvar för distansundervisning. Att etablera en god distansundervisning, som kräver en egen metodik, är en krävande uppgift. Dessutom måste bristen på daglig direktkontakt med lärare kompenseras genom en hög kvalitet på den teknik man använder liksom läromedlen, veckoslutsmöten, snabba lärarreaktioner, resurser för resor m.m. En god distansundervisning kräver en stark basorganisation hos den högskola som anordnar den.