mot · GO02Ju7 · 2001-02-16 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju7av , ()med anledning av skr. 2000/01:62 Brott kan förebyggas! Utvecklingen av det brottsförebyggande arbetetFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen förstärker och konkretiserarbeskrivningen av hur det brottsförebyggande arbetet skall utvecklas.MotiveringSkrivelsen Brott kan förebyggas! som regeringen presenteratför är ett tomt dokument över en tomkriminalpolitik. På nästan sjuttio sidor lyckas regeringen medkonststycket att foga ord efter ord, stycke efter stycke utan attfå någonting sagt.I sammanfattningen skriver regeringen att skrivelsen kommit till för att"det finns anledning att beskriva hur arbetet att förebygga brotten utvecklatspå ett antal områden och nivåer sedan programmet beslutades".70 sidor senare är man som läsare inte mycket klokare. Abstraktioner som"åtgärder som avser stödja och främja det lokala brottsförebyggande arbetet"staplas på varandra utan att leda till någon beskrivning av vad dessafrämjande och stödjande åtgärder består i. Pengar betalas ut, men vad görs?Har det haft något resultat? Regeringen har inget svar.Det mest frapperande förutom den totala bristen på resultat i form avmätbar minskad brottslighet med redogörelsen är myndighetsperspektivet.Samarbete mellan myndigheter är en av hörnstenarna, vad samarbetet skallbestå av nämns inte. När medborgarna kopplas in så är det som gratisarbetskraft för att sköta det som var polisens uppgifter.Att förebygga brottRegeringens handlingsplan vilar på en mycket bräckligteoretisk grund. De forskare som nämns i skrivelsen ärkriminologerna . Men stora delar av derasteorier går regeringen förbi. Och man kan ju förstå varför,eftersom några av deras teorier knappast passar in iregeringens retorik.Den modell som regeringen grundar sitt brottsförebyggande arbete på ärden s.k. rutinaktivitetsteorin. För att brott skall äga rum enligt den härmodellen krävs att det finns en motiverad gärningsman, ett lämpligtoffer eller brottsobjekt samt frånvaro av s.k. kapabla väktare.Med en skrivbordsprodukt som denna har och förklarat denökade brottsligheten i under 1960-och 1970-talen. De fann att inbrottenökade på grund av att kvinnorna i allt högre utsträckning lämnathushållsarbetet och börjat förvärvsarbeta. Följden av detta blev att husen ialltstörre utsträckning lämnades obevakade (frånvaro av kapablaväktare).Detta är inte en bild av brottslighetens orsaker som passar in i regeringensskrivelse, och den tas givetvis inte upp i skrivelsen. Cohens och Felsonsförklaringsmodeller är avsedda för universiteten - och som teori är deeleganta - men det är omöjligt att lägga dem till grund för en praktisktinriktad kriminalpolitik. Vad är lösningen på kvinnornas uttåg i arbetslivet?Man kan väl knappast i brottsförebyggande syften tvinga dem tillbaka tillspisen, bara för att vaka över sina hem.Det naturliga för en modern rättsstat är ju i stället att anpassa debrottsbekämpande insatserna efter de samhällsmönster som råder. Näregendom med alltmer stöldbegärligt gods lämnas utan bevakning ,så är det helt enkelt samhällets skyldighet att tillhandahålla de kapablaväktare som krävs för att förhindra brott. Det är innebörden av detsamhällskontrakt som alla medborgare slutit med statsmakten.Alternativet är att inrätta s.k. gated communities där medborgarna genomprivata medel löser bristen på kapabla väktare. Den rättstrygghet som bordeomfatta alla, kommer då att bli ett privilegium för de resursstarkamedborgarna.De flesta bedömare i anser nog att regeringen bör undvika ensådan utveckling. I stället bör brottsligheten bekämpas med fler "kapablaväktare" i form av poliser.Nu är inte fler poliser en lösning som regeringen tar upp, troligtvis avekonomiska skäl. I stället för poliser får vi ord som "primär, sekundär ochtertiär brottsprevention". Exakt vad denna brottsprevention består av angesinte, bara att den kan riktas till hela befolkningen, städer eller de enskildabrottslingarna.Påverkarbrottsförebyggande insatserbrottsutvecklingen?Regeringens ambition med handlingsprogrammet är att införa en kriminalpolitisk helhetssyn ochfrämja och anlägga ett brottsförebyggande perspektiv. Dettaär enligt regeringen "den mest effektiva metoden för attminska brottsligheten och öka tryggheten".Regeringens helhetsperspektiv borde ju därmed rimligen ha fått synligaeffekter i brottsstatistiken. Men avsnittet om hur brottsförebyggande insatserpåverkar brottsutvecklingen är förvånansvärt kort. Av skrivelsens 70 sidorägnas knappt en halv sida åt att svara på frågan: "Påverkarbrottsförebyggande insatser brottsutvecklingen. "Några svar ges inte, och, skriver regeringen, att göra sådana mätningar ärmycket komplicerat. Det går helt enkelt inte att veta om denbrottsförebyggande insatsen har någon effekt. Sedan hänvisar man tillpågående utvärderingar som möjligen kan ge en bild över insatsernaseffektivitet. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte kanprestera en redovisning över de åtgärder som skall utgöra "de mest effektivametoderna" för att bekämpa brott.Sammanfattningsvis kan man konstatera att regeringen inte under sex årfunnit något stöd för att brottsförebyggande åtgärder påverkar brottsligheten.Regeringens övertygelse är helt baserad på förhoppningar. Det är, för attutrycka det milt, i högsta grad anmärkningsvärt.Jämför vår brottsutveckling där inte minst våldsbrotten ökat och gjortSverige till ett våldsamt land, även med internationella mått mätt med den iUSA . Brottsligheten har där minskat . Receptet?Satsa på att få ut fler poliser på gatorna, och öka andelen brottslingar somgrips och lagförs.Inte ens den pågående högkonjunkturen och den minskandearbetslösheten i har gjort att brottsligheten i sjunkitmärkbart.Det är Moderata Samlingspartiets uppfattning att det kriminalpolitiska vägvalregeringen gjorde i och med "Allas vårt ansvar", är orsaken till dettamisslyckande.Stängningen av har lett till enpolisbrist som gör det i praktiken omöjligt att få ner brottsligheten. Meduppklarandeprocent på har regeringen skapat utrymme för flermotiverade gärningsmän att hitta fler miljöer utan kapabla väktare.Om brottsligheten med detta nationella handlingsprogram intevisar några tecken på att minska på grund av den förda politiken, är det dåinte dags att slå in på en annan väg och överge handlingsprogrammet? Ja, pågrundval av den aktuella skrivelsen går det inte att ge ett entydigt besked påden frågan. Luckorna i redogörelsen är alltför stora, inte minst vad avserresultaten. Effekten av en alternativ inriktning, där polisen och dessuppklarandeprocent får en annan vikt, bör också utredas.Moderata Samlingspartiet anser att regeringens skrivelse är så passbristfällig i sin redogörelse av de insatser som gjorts och deras effekt påbrottsligheten, att vi begär att bör som sin mening ge regeringen tillkänna att den skall förstärka och konkretisera beskrivningen av hurdet brottsförebyggande arbetet utvecklats och vilka resultat dessa har haft påden anmälda brottsligheten.Det finns skäl att anta att det är dags att överge det nationellahandlingsprogrammet Allas vårt ansvar. Handlingsplanen är ett misslyckandeså här långt. Hur länge skall detta misslyckande drivas vidare?Både brottsbekämpning och brottsförebyggande är regeringens ansvar.Moderata Samlingspartiet efterlyser ett nationellt handlingsprogram därregeringen återigen påtar sig rollen som den yttersta garanten förrättstryggheten i . medborgare har väntat på enminskande brottslighet. Regeringen kan inte låta dem vänta till.Moderata Samlingspartiet har länge engagerat sig i detbrottsförebyggande arbetet. Detta har bl.a. resulterat i ett antal förslag tillförändringar. Glädjande nog fick vi uppleva att ett av våra mångårigakrav, nämligen införandet av familjerådslag, fick stöd av riksdagen.Emellertid återstår många av våra förslag, vilka lämpligen regeringen börstudera närmare i samband med sitt utarbetande av ett brottsförebyggandeprogram.Familjen är grunden i det brottsförebyggande arbetet. Föräldrarnas rollsom normöverförare kan inte underskattas. Det är därför påkallat att göra enanalys av familjepolitiken och de hinder för föräldrarna att leva upp till sinviktiga brottsförebyggande roll, som dagens politik kan innebära. Det är idetta sammanhang också viktigt att se på hur regler kan ändras för att stärkaföräldrarollen vad gäller rättigheter och skyldigheter.Närpolisen var tänkt att fungera som det allmännas nav i detbrottsförebyggande arbetet. års utveckling inom polisen har snarastresulterat i att denna funktion undergrävts. Det är därför nödvändigt attförstärka närpolisen och tydligare markera vikten av dess arbete sombrottsförebyggare.Moderata Samlingspartiet har också återkommande föreslagitförändringar i påföljdssystemet för unga. Ledstjärnor bör vara snabbhet ochtydlighet. Även här bör regeringen i sitt handlingsprogram redovisa på vilketsätt dessa, av alla omfattade, principer kan genomföras.Stockholm den 20 februari 2001Gun ()(m)()()()()()()