mot · GO02Ju24 · 2001-04-17 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju24av , ()med anledning av skr. 2000/01:112 Reformeringen av domstolsväsendet - information och uppföljning av handlingsplanen1 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om domstolarnas särställning inom rättsväsendet.2. begär att regeringen återkommer med lagförslag omupprättande av en ny fristående domstolsadministration.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om forumregler för ärenden om skuldsanering,företagsrekonstruktion och felparkering.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en utvärdering av redan genomförda och beslutadeförändringar i domstolsorganisationen.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om inriktningen och formerna för utvärderingen av genomfördaoch fattade beslut.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen i avvaktan på en utvärdering av redan fattadebeslut inte skall fatta några nya beslut rörande reformeringen avdomstolarnas organisation.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om närmandet av de allmänna domstolarna och de allmännaförvaltningsdomstolarna.2 SammanfattningDet svenska domstolsväsendet genomgår enomfattande omorganisation. Reformarbetet består främst i att regeringen,efter rekommendationer av , lägger ner tingsrätter.Successivt, en efter en, läggs de mindre tingsrätterna ner och dendömande verksamheten koncentreras till större tingsrätter med länsvisadomkretsar.Hittills har regeringen lagt ner 17 tingsrätter. I föreliggande skrivelse,2000/01:112 Reformeringen av domstolsväsendet - information ochuppföljning av handlingsplanen, informeras om regeringens planeratt lägga ner ytterligare sju tingsrätter, , , ,, , och , varav och Örnsköldsviksom kansliorter får behålla dömande verksamhet men upphör somsjälvständiga domstolar.Enligt Moderata Samlingspartiets uppfattning är det i och för signödvändigt att reformera domstolsväsendet. Men regeringen bör inte beslutanu om ytterligare nedläggningar förrän de redan tagna besluten verkställts ochutvärderats. Som vi tidigare framhållit brister regeringens reformarbete iförutsägbarhet, och man saknar en klart formulerad övergripande modell förden framtida domstolsorganisationen. För att fokusera det fortsatta arbetet bördärför fattade beslut nu utvärderas i syfte att klargöra om de nya domstolarnauppfyller verksamhetsmålen.Mot bakgrund av regeringsformens krav på att huvuddragen idomstolarnas organisation läggs fast i lag, bör roll förstärkas i denfortsatta reformeringsprocessen. Avslutningsvis vill vi att regeringen inlederen reformering av i syfte att skapa en ny, från regeringenfristående, Domstolsstyrelse.3 Domstolarnas konstitutionella ställning3.1 Oavhängiga och opartiskaRättsstatens kärna utgörs av oberoende och oavhängiga domstolar. Dendömande makten skall utövas under lagarna och präglas av opartiskhet,förutsägbarhet och likabehandling. Domstolar har härigenom ensärställning jämfört med andra samhällsorgan. Varken i den rättsskipandeverksamheten eller i övrigt kan domstolar likställas med myndigheter somdirekt lyder under regeringen. Domstolarnas verksamhet är därför i höggrad reglerad i lag, exempelvis när det gäller målhanteringen och övriginre organisation.Den något olyckliga sammanblandningen av myndigheter och domstolar iregeringsformens (RF) 11 kap har fyllts ut med ett betydligt mer långtgåendeskydd för domstolarnas oberoende i och med införlivandet avEuropakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. Genom art 6 iEuropakonventionen har domstolarnas särställning fått ett betydligt starkarelagstöd . Där stadgas bland annat att man som medborgare har rättatt få sin sak prövad inför en "oavhängig och opartisk domstol, som upprättatsenligt lag".Baserat på art 6 har sedan antagit en rekommendation rörandedomarnas självständighet. Enligt den skall staten ta alla nödvändiga steg föratt respektera, försvara och befrämja domares självständighet.Det finns alltså en omfattande internationell lagstiftning att ta hänsyn till,jämte de nationella regleringarna i grundlag och lag. Det är vår uppfattning attdet svenska domstolsväsendets ställning i konstitutionellt hänseendet behöverstärkas ytterligare och på så sätt närma sig den självständighet som präglardomstolar i andra med jämförbara länder.Regeringens benägenhet att behandla domstolarna som en länk i en s.k.rättskedja är mot denna bakgrund ytterst olycklig. Domstolarna har enväsentligt annan funktion att fylla, jämfört med polis- och åklagarväsendetsamt kriminalvården.Ett långtgående samarbete mellan exempelvis åklagare och domstol skullekunna komma att undergräva förtroendet för domstolens opartiskhet. Det kanmycket väl vara önskvärt med gemensamma rutiner och fördjupat samarbetemellan exempelvis åklagare och domstolarna. Men varken ur etträttssäkerhetsperspektiv eller ur den misstänktes perspektiv framstår ettlångtgående samarbete som särskilt tilltalande.Regeringens ambitioner vad gäller en långtgående samverkan mellanrättsväsendets myndigheter bör därför, enligt vår uppfattning, endast med storförsiktighet omfatta samarbete mellan domstolar och andra myndigheter.Värnandet om domstolarnas roll som opartiska och självständiga rättsskiparemåste sättas framför eventuella "synergieffekter". Regeringensrättskedjetänkande får därför inte drivas för långt och domstolarnassärställning bör tydligare markeras. Detta bör ges regeringen till känna.För att tydliggöra domstolsväsendets särskilda ställning i konstitutionellthänseende avser vi verka för att domstolsfrågorna i fortsättningen skallbehandlas av konstitutionsutskott.3.2 Tillsynen över domstolarnaDen pågående reformeringen av domstolarna utgör dock ett av någraexempel där regeringen inte, enligt vår uppfattning, tar nödvändig hänsyntill domstolarnas särskilda roll, något som har lett till enuppseendeväckande debatt på dagspressens debattsidor. En olyckligkonflikt mellan domare och , men även domare emellan,har kunnat skönjas. agerande vad gällerdomstolsadministrationen, och även dess pådrivande roll ireformarbetet, har tagit sig sådana uttryck att det av delar av domarkårenuppfattats som om verket inkräktar på domstolarnas självständighet.Särskilt anmärkningsvärt måste det anses vara när Högsta domstolensordförande, , riktar skarp kritik mot Domstolsverketsagerande. Detta skedde i en debattartikel (DN debatt, 26 mars2000). Landets högst uppsatte domare menade att drev enaktiv politik och lade sig i domstolarnas verksamhet på ett sätt som hotadedomstolarnas självständighet. HD:s ordförande ifrågasatte inte baraDomstolsverkets agerande utan menade även att regeringens och riksdagenstillsyn över domstolarna är alltför omfattande genom Justitiekanslerns (JK)respektive ombudsmäns (JO) verksamhet.Vi kan i stora delar instämma i denna kritik. Det är enligt vår mening inteacceptabelt att landets högsta juridiska instanser står under tillsyn avregeringoch riksdag på det sätt som sker . Mot bakgrund av den europerisering avjuridiken som ägt rum vore det rimligt att de svenskadomstolarna erhåller samma grad av självständighet som tillkommerdomstolar i andra jämförbara länder. Som ett led i det pågåendereformeringsarbetet bör därför regeringen även se över JK:s och JO:stillsynsverksamhet över domstolarna.3.3 DomstolsverketPå samma sätt bör roll grundligt utredas. Ur ettinternationellt perspektiv framstår den svenska domstolsadministrationensom unik. är inrättat av regeringen utan särskild lag.Instruktionen är given i en förordning utfärdad av regeringen.Generaldirektören utses av regeringen och även han ärsålunda underställd regeringen. Generaldirektören avgör ensam allaväsentliga frågor rörande domstolsväsendets ekonomi, organisation,administration och fördelning och användning av beviljade anslag.Domstolsverket får vidare utfärda allmänna råd om utformningen avarbetsordningen vid tingsrätt.Genom kan regeringen således utöva betydandeinflytande över domstolarna. För att skapa ett oavhängigt och oberoendedomstolsväsende är det nödvändigt att formerna för den centraladomstolsadministrationen ses över. roll i förhållande tilldomstolarna och till regering och riksdag bör därför utredas.Vi vill här särskilt fästa regeringens uppmärksamhet på den danskamodellen som infördes . Motsvarigheten till kallas iDanmark domstyrelse och är inrättad med stöd av lag. Även instruktionen ärmeddelad genom lag. Domstyrelsen är därför direkt underställd ,inte regeringen. Regeringen utser inte den direktör som ansvarar för dendagliga ledningen och justitieministern har ingen instruktionsrätt överdomstyrelsen. Även i har en liknande modell fördomstolsadministrationen arbetats fram och legat till grund för ettregeringsförslag.Vi förordar inrättandet av en svensk domstolsstyrelse liknande den sominförts i . Det skulle innebära en betydande förstärkning avdomstolarnas självständighet gentemot regering och Justitiedepartementet.Mot bakgrund av den förtroendespricka som uppstått mellan delar avdomarkåren och finns det ett starkt behov av att se överdomstolsadministrationen. Regeringen bör därför återkomma med förslag pålagstiftning för en ny fristående domstolsadministration.3.4 Åtgärder mot inställda huvudförhandlingar m.m.Regeringen redovisar i skrivelsen även andra förslag vilka utgör led i denpågående reformeringen av domstolsväsendet. Regeringen redogör bl.a.för förslaget att vissa ärenden genom en av regeringen utfärdadförordning skall bestämma vilken domstol som skall handlägga ärendenom skuldsanering, företagsrekonstruktion och felparkering (sid. 34).Frågan om till vilken domstol ett mål eller ärende hör regleras förnärvarande i lag. De förslag regeringen nu redogör för innebär att en delav lagregleringen delegeras till regeringen. Härmed bryter regeringen ensedan länge gällande princip, och domstolarnas självständighet urholkasytterligare. utgör det ytterligare ett steg mot länsdomstolar, dåregeringen nu ges befogenhet att som ett led i reformeringsprocessen avdomstolsväsendet fördela mål till de tingsrätter den anser bör vara kvar.Det outtalade syftet tycks vara att, på bekostnad av gällandeprinciper, ge regeringen största möjliga svängrum att forma ettcentraliserat domstolsväsende, genom att reglera forumfrågor iförordningsform. Förslaget utgör ytterligare ett steg ut på ett sluttandeplan.Genom dessa lagändringar gör regeringen ytterligare insteg i domstolarnasjurisdiktion. Som vi redogör för nedan bör domstolarnas självständighet enligtvår uppfattning markeras tydligare, bland annat genom att verksamheten sålångt det är möjligt regleras genom lag. Men regeringen går åt motsatt håll.Enligt vår uppfattning går den nu för långt.Regeringens förslag skall behandlas av . Enligt vår uppfattningbör avslå de lagändringar som regeringen redogör för i skrivelsen.Om så inte sker bör regeringen återkomma med förslag om att återställaforumreglerna för berörda ärendetyper genom lagstiftning. Detta bör gesregeringen tillkänna.4 Domstolarnas organisation4.1 Behovet av moderniseringSamhällsutvecklingen har inneburit att förändradeoch ökade krav ställts på våra domstolar. Den ökadeinternationaliseringen har vid några domstolar inneburit både en ökadmåltillströmning, och dessutom allt större och mer komplicerade mål.Sveriges medlemskap i och införlivande isvensk rätt har ändrat domstolarnas arbete och betydelse i samhället.Domstolarna har en större roll att spela i både konstitutionellthänseende och generellt i samhällslivet.Rättssäkerheten är alltså beroende av att vi har ett starkt domstolsväsende.Den allt snabbare samhällsutvecklingen gör dock att det finns behov av att seöver dess organisation. Den särskilda roll som domstolarna spelar i samhälletställer krav på att inte minst tingsrätterna ges en organisationsform som harförutsättningar att bestå över tiden.Vi delar alltså regeringens bedömning att domstolsorganisationen behöverses över för att bättre vara anpassad till dagens samhälle och de krav pådomstolarna det för med sig.4.2 Det pågående reformarbetetÅrets skrivelse följer upp fjolårets skrivelse - skr. 1999/2000:106Reformeringen av domstolsväsendet - en handlingsplan - där många avde nu fattade besluten redovisades för första gången.Förtydligandet av de övergripande målen och metoderna är ett välkommetinslag i årets skrivelse. Men även om dessa principer nu konkretiserats ochspaltats upp på ett bättre sätt så saknas fortfarande en övergripande vision fördomstolsväsendet. sammanställning (SOU 1998:135)presenterade ett antal klara och tydliga alternativ för domstolsorganisationen.Men regeringen och har uppenbarligen inte velat binda uppsig för någon av dessa modeller. Det är enligt vår uppfattningotillfredsställande att och medborgarna fortfarande inte fått entydlig bild av hur den framtida domstolsorganisationen slutligen kommer attse ut.En utvecklingslinje som går att skönja är att utanför storstadsregionernatycks regeringen sträva efter att koncentrera den dömande verksamheten tillnågot som liknar länsdomstolar, med visst dömande utlokaliserat till mindreorter.Regeringen anger några begrepp som grundläggande för det pågåendereformarbetet. Bland annat lyfts aspekter fram som tillgänglighet, fungerandeberedningsorganisation, möjlighet till specialisering och kompetensutvecklingsamt en geografisk samordning med andra myndigheter.För att uppnå detta avser regeringen reformera domstolsorganisationengenom att lägga samman tingsrätter och bedriva verksamhet i störredomkretsar med permanent verksamhet på flera orter eller tingsställen.Reformarbetet kan sägas befinna sig på fyra olika stadier:- Genomförda förändringar- Beslutade förändringar- Planerade förändringar- Det fortsatta reformarbetetSyftet med skrivelsen är nu att informera innan formellt besluttas av regeringen rörande de planerade förändringarna. skriverregeringen att man avser att utvärdera de förändringar som genomförtsinnan ytterligare beslut fattas rörande tingsrätterna i ,, och . Detta är i och för sig ettvälkommet besked.En utvärdering är absolut nödvändig för det fortsatta reformarbetet. Enligtvår uppfattning finns det behov av en allsidig utvärdering av de redangenomförda och beslutade förändringarna, innan man beslutar att gå vidaremed de planerade förändringarna. Detta bör ges regeringen till känna.En sådan utvärdering, som lämpligen bör göras sedan de beslutadeförändringarna tillåtits verka , bör inte utföras av , somär den myndighet som varit delaktig i utformandet av de genomfördaförändringarna. I stället bör regeringen ge en oberoende utredning ellerkommitté i uppdrag att utvärdera de genomförda reformerna. Vad somanförts ovan angående inriktningen och formerna för utvärderingen bör gesregeringen till känna.Det är av stor betydelse att de ovan nämnda principer för reformarbetetvad gäller tingsrätternas domkretsar som regeringen angivit i skrivelsen ocksåblir styrande i utvärderingsarbetet. Även de principer som regeringen angivitsom styrande för reformeringen av domstolsväsendet i dess helhet bör vägasin. Dessa är bland annat:- Medborgarperspektivet och kraven på snabbhet, kvalitet ochtillgänglighet- Renodling av domarnas arbete och domstolarnas verksamhet- Tyngdpunkten skall ligga i första instans- Dömande verksamhet i hela landet och nära medborgarna- Domstolar skall vara attraktiva arbetsplatser och utformas för högkompetens i allt dömandeNär denna utvärdering är genomförd bör regeringen återkomma tillriksdagen med de förslag på förändringar som är planerade, och en merdetaljerad redogörelse för hur reformarbetet skall utvecklas. På så sättriskerar man inte att gå vidare i ett reformarbete som möjligen inteuppfyller de mål och principer som regeringen angivit.Det framstår också som allt mer nödvändigt att legitimiteten ireformarbetet förbättras genom att får en tydligare roll i arbetet.Domstolarnas särskilda ställning i konstitutionellt hänseende kräver attriksdagens roll tydliggörs och lyfts fram på ett helt annat sätt än vad som skernu.Enligt vår mening skall regeringen därför, i avvaktan på en utvärdering avredan genomförda och beslutade förändringar, inte fatta några nya beslut vadgäller domstolarnas organisation och tingsrätternas domkretsar. Detta bör gesregeringen tillkänna.Domstolsverkets arbete avseende dessa frågor bör anpassas i avvaktan påresultatet av en sådan utvärdering.Regeringen bör därefter återkomma till med förslag därutvärderingens synpunkter redovisas och vägs in i de planerade och fortsattareformerna.Genom att nu göra en utvärdering riskerar man inte att gå för långt in i enny organisation som möjligen inte uppfyller de krav och de mål somregeringen satt upp för reformarbetet.Det är vidare vår uppfattning att inflytande över domstolarnasyttre organisation behöver förstärkas. De senare årens reform- ochförändringsarbete med som pådrivare understryker behovetav detta.Genom en klarare roll för skulle dessutom framtida beslut omförändringar av domstolsväsendets organisation få den legitimitet som denhär typen av förändringar kräver. Det finns också skäl att, mot bakgrund avregeringsformens krav på att huvuddragen i domstolarnas organisation skallföreskrivas i lag (RF 11:4), utreda om dagens reglering i rättegångsbalkenuppfyller grundlagens krav.Vi har vid ett antal tillfällen tidigare efterlyst förslag från regeringen meden samlad analys och förslag om domstolsväsendets yttre organisation.Regeringen har tyvärr i stället valt att för i skrivelsens formsuccessivt avrapportera vad som har gjorts och vad som planeras utan att geriksdagen tillfälle att ta ställning till helheten. Det finns fortfarande,enligt våruppfattning, ett betydande värde i att huvuddragen i den framtidadomstolsorganisationen slås fast i lag, i enlighet med regeringsformen.Regeringen bör därför återkomma med ett lagförslag rörande huvuddragen idomstolarnas yttre organisation såsom redan finns vad gäller den.5 En helhetssyn på domstolsväsendetEn ny domstolsorganisation bör även inkludera länsrätter idomkretsen. Framförallt bör det undersökas vilka förutsättningar somfinns för att flytta ut länsrättsdömande till de mindre tingsrätterna. I ettlängre perspektiv kan det bli aktuellt att lägga ner några av de allra minstatingsrätterna. Men ett närmande mellan de allmänna domstolarna ochförvaltningsdomstolarna, där visst länsrättsdömande flyttas över till desmå tingsrätterna, skulle kunna innebära att även de små tingsrätternasbetydelse ökar. Fördelarna med den lilla, nära domstolen kan i ökadutsträckning behållas och även omfatta förvaltningsmålen.Det finns enligt vår mening avgörande principiella fördelar med att på långsikt låta de bägge domstolsorganisationerna närma sig varandra. Förallmänheten kommer en enhetlig domstolsorganisation att verka mindreförvirrande. Från domstolspersonalens synvinkel skulle ett närmande skapaen mer flexibel organisation och attraktivare arbetsplatser.Många måltyper är av sådan art att de med fördel skulle kunna handläggasinom en sammanhållen domstolsorganisation. Vissa administrativafrihetsberövanden och verkställighetsmål, vilka handläggs vid en centraltplacerad länsrätt, skulle komma närmare de berörda parterna om man lätdessa måltyper avgöras vid en närmare tingsrätt. För personalen vidtingsrätten skulle tillskottet av dessa måltyper dessutom innebära en möjlighetatt bredda kompetensen och förstärka målunderlaget vid domstolen.1995 års domstolskommitté har i sin sammanställning av grundmaterialpekat på att de bägge organisationerna redan har närmat sig varandrasuccessivt. Införandet av ett tvåpartsförfarande i förvaltningsdomstolarna varhär ett viktigt steg som trädde i kraft . Härigenommarkerades förvaltningsdomstolarnas rättsskipande roll och likheterna med deallmänna domstolarna.Av Domstolskommitténs grundmaterial framgår vidare att ett närmandeäven för med sig en rad positiva effekter. Det kan leda till en bredarekompetens bland domarna, skapa en gemensam domarkultur, främjarättsutvecklingen och skapa moderna och attraktiva arbetsplatser med minskatinslag av rutinartade arbetsuppgifter.Regeringen bör därför skynda på närmandet av de bäggedomstolsorganisationerna. Detta bör ges regeringen tillkänna.Stockholm den 17 april 2001Fredrik ()(m)()()()()()()