mot · GP02U323 · 2001-10-05 00:00:00 — Sedan nationalkommittén avslutat sitt arbete har regeringen tillsatt en nationell samordnare för lokalt Agenda 21-arbete. Till sin hjälp får samordnaren för ekologisk omställning. Vid FN:s generalförsamlings extra möte gjordes en utvärdering av hur det gått med Agenda 21-arbetet runtom i världen. Jämfört med många länder har kommit ganska långt i sitt Agenda 21-arbete. På uppföljningsmötet antogs ett nytt fem- årsprogram inom FN, Program för det fortsatta genomförandet av . Två frågor har lyfts fram som särskilt viktiga för framtiden: Att bekämpa fattigdomen och att förändra produktions- och konsumtionsmönstren. 7.1 Vad ska hända med i ? Vi har samlat på oss en massa erfarenheter via det lokala Agenda 21-arbetet i . Vid uppföljningsmötet som äger rum i gäller det därför att blicka bakåt för att på ett framgångsrikt sätt kunna komma vidare. anser att ska vara en plattform för att utvärdera och uppfölja Agenda 21-arbetet globalt. En nationell uppföljning av det svenska Agenda 21-arbetet måste också omfatta en redovisning av alla problem som uppstod. Alla länder borde lägga fram en nationell handlingsplan för hur man vill gå vidare med , för att ställa om samhället i en mer konsumtionssnål riktning, baserad på principen om rättvist miljöutrymme (se även eget kapitel nedan). Det är också viktigt att följer upp hur kan bli integrerat i de lokala investeringsprogrammen (LIP) och deras efterföljande program. De länder som kan betecknas som föregångare, , och , har förlorat mark . Andra länder som exempelvis börjar närma sig. Positivt eller negativt? Kanske inte enbart positivt. Det kan vara så att entusiasmen gått förlorad och engagemanget övergått till att bli mera medelmåttigt i takt med att eldsjälar mattas ut. Frågan hur vi kan uppmuntra folk att ändra sina livsvanor och konsumtionsmönster för att kunna uppnå en hållbar utveckling är fortfarande högaktuell. Konkurrerande behov och motstridiga intressen, sociala, ekonomiska och politiska, framträder på den lokala och globala arenan och måste beaktas. Dessutom skiljer sig de nödvändiga förutsättningarna åt länder emellan och det tas oftast inte tillräcklig hänsyn till detta. Vi måste globalt sträva efter en win/win-situation. Det är en komplex förändring som behövs och den måste genomsyra alla stadier i samhällsutvecklingen. Pengar utgör en verksam faktor, dels kan fler aktiviteter startas, dels ger det en viktig signal utåt om hur betydelsefullt arbetet är. Inför måste samla in och sammanställa erfarenheterna som har gjorts med det nationella Agenda 21-arbetet. Hindren måste identifieras och undanröjas. Alla nödvändiga led från beslutsfattare till individ måste integreras. måste ta lärdom av sammanhangen mellan det lokala och det globala Agenda 21-arbetet, men man måste också ta hänsyn till olikheterna. 8 Biologisk mångfald Sedan seklets början har utslagningen av den biologiska mångfalden accelererat i skrämmande omfattning. Enligt beräkningar är det möjligt att det försvinner 100 arter per dag! Inte sedan den katastrof då dinosaurierna dog ut har antalet arter minskat lika snabbt. Enligt uppskattningar av FAO har vi sedan seklets början förlorat av den genetiska variationen i de odlade växtsorterna världen över. Ett exempel är världens skogar som skövlas snabbare än . huggs eller bränns . Det är en yta stor som en tredjedel av . I världshaven har av den kommersiellt tillgängliga mängden fisk utnyttjats. Förutom att ta upp för mycket fisk tar vi också upp närmare s k bifångster, dvs sådant som följer med av misstag. Hit hör t ex sköldpaddor, delfiner och sjöfåglar samt fiskar som är så små att de egentligen borde vara kvar i havet. Genom att släppa ut drygt koldioxid, främst i samband med förbränning av kol, olja och gas, höjer vi temperaturen på jorden genom den växthuseffekt detta skapar. Detta hotar såväl hela ekosystem som växt- och djurarter, inklusive människor i många länder. Att bevara djur- och växtarter är av speciell betydelse för nu levande och för kommande generationer. anser att vi måste bevara naturens mångfald för att naturen och arterna har ett egenvärde, för dess nyttjade och vilande ekonomiska värde, för att den höjer människans livskvalitet och för att det är troligt att ekosystemen blir känsligare om de innehåller färre arter. Den biologiska mångfalden måste bevaras. Med biologisk mångfald menas arter, ekosystem och den genetiska variationen inom arterna. minskar denna mångfald vilket är ett av de största miljöhoten vi står inför. måste aktivt följa upp arbetet med konventionen om biologisk mångfald både nationellt och internationellt. De rika länderna måste täcka huvudkostnaderna vid skyddandet av den globala artrikedomen eftersom dessa länders aktiviteter utgör det största hotet mot den biologiska mångfalden. skall implementera och tillämpa samtliga konventioner om biologisk mångfald som skrivit under. Det är nödvändigt att skydda alla arter och deras livsmiljöer från utrotning, både globalt och lokalt. är medlem i den internationella naturvårdsunionen IUCN, som föreslagit att av alla representativa naturtyper skall bevaras för att säkerställa biologisk mångfald. Detta mål är accepterat bl.a. av och håller där på att genomföras. Vi anser att borde ansluta sig till denna internationella överenskommelse och tillämpa den. 8.1 Konventionen om biologisk mångfald (CBD) Konventionen om biologisk mångfald (CBD) antogs under , och har hitintills undertecknats av 170 stater. Dess syfte är att säkra förutsättningarna för en fortsatt rik biologisk mångfald på jorden. CBD tar fasta på att de lokala samhällen som utvecklat de genetiska resurserna och vidmakthåller kunskapen om dessa är oumbärliga för deras bevarande. De och deras länder har därför enligt CBD en självklar rättighet till kontroll och inflytande över hur de används. Länderna som undertecknat CBD förbinder sig att säkerställa att lagstiftning som berör uppfinningar inom bioteknologi garanterar en rättvis fördelning av förbättringar och vinster från de produkter som utvecklas på basis av biodiversitet, särskilt med hänsyn till länderna i syd. Ingen lagstiftning kring intellektuell äganderätt får införas som står i konflikt med bevarande och uthållig användning av genetiska resurser. Vidare ska inget land kunna få tillgång till genetiska resurser i andra länder utan respektive lands godkännande, och länderna i syd ska garanteras överföring av viktig teknologi inom området från nord. Den tydliga ambitionen är att utjämna det orättvisa utbytet av genetiska resurser mellan länder i nord och syd. Bakgrunden är att av världens genetiska resurser är knutna till biotoper i syd. Det är också dit världens bioprospektörer söker sig för att finna kommersiellt värdefulla genetiska och biokemiska resurser för jordbruks-, läkemedels- och övrig bioteknologisk industri. Bioprospektörernas råmaterial är den mångfald av växter, djur och mikroorganismer som tagit naturen årmiljoner att utveckla och som vi människor efter hand lärt oss ta tillvara. Det gäller kunskap om vilka plantor som botar sjukdomar och hur man extraherar och bevarar de läkande beståndsdelarna ur dem, om vilka sorter som är särskilt värdefulla ur näringssynpunkt eller har bra fibrer. För de odlade växterna och husdjuren har vi selekterat fram egenskaper som härdighet och anpassning till det lokala klimatet. , , bildades trädde i kraft. Samtliga WTO:s 130 medlemsstater är således skyldiga att följa det. Avtalet reglerar skydd av immaterialrätt, det vill säga äganderätt på kunskap, exempelvis copywright, varumärken och patent. Enligt artikel 27 i åläggs samtliga WTO:s medlemsländer att införa patentlagstiftning på alla områden inklusive växter och djur. Trots att artikeln innehåller en passus om att dessa ska kunna undantas, innebär andra formuleringar att det i praktiken blir omöjligt. Den transnationella livsindustrin med i spetsen var starkt pådrivande för avtalets formuleringar beträffade ländernas skyldigheter att införa patent på dessa områden. krav på patentlagstiftning för genetiska resurser innebär att avsikten med konventionen om biologisk mångfald helt nonchaleras. Denna motsättning har ännu knappast uppmärksammats på officiell nivå av det internationella samfundet. Men organisationer världen över som arbetar för bevarande av biologisk och kulturell mångfald, ursprungsbefolkningars rättigheter, för de 1,4 miljarder människor som får sin försörjning från småjordbruk och för en uthållig utveckling har med bestörtning tagit del av innehållet i . odlas av hela risareal med ett fåtal högavkastande men extremt känsliga sorter som kräver ett uniformt odlingssystem med bevattning och höga insatser av bekämpningsmedel och handelsgödsel. Förutom miljöproblem i form av exempelvis vattenbrist och resistens hos skadeinsekter och sociala problem i form av utslagning av bönder som inte har råd med dyra insatsvaror leder detta till en accelererande utarmning av den genetiska resursbasen. Traditionellt omfattas våra kulturväxter av rättighet för jordbrukare att fritt ta utsäde för eget behov. Växtförädlare får använda andra växtförädlares sorter i det vidare förädlingsarbetet. Om däremot patent beviljas inom växtområdet saknas dessa rättigheter. Skulle en växt innehålla flera skyddade gener blir bonden skyldig att betala ersättning till var och en av patentinnehavarna. I värsta fall kan alltså de traditionella användarna tvingas betala för att använda samma genetiska material som de själva över generationerna varit med om att utveckla. finns åtskilliga exempel på hur bioprospektörer tagit patent på kunskaper och genetiskt material som utvecklats och därmed rättmätigen bör kontrolleras av lokala samhällen, eller på processer med traditionell användning. Denna företeelse brukar gå under benämning biopiracy. Det finns inget internationellt regelverk för skydd av kollektiv kunskap om genetiska resurser. CBD innehåller grundstenarna till sådana, men genom hotas detta banbrytande arbete att helt köras över. Livsmedelsindustrin hävdar att utvecklingen av nya supersorter och bioteknologi enbart är deras bidrag till att rädda mänskligheten undan svält. Att föda världen är en bra slogan, men tyvärr inte särskilt vinstgivande eftersom de fattiga inte har råd att betala dyrt superutsäde. Hitintills har resultaten också varit nedslående vad beträffar genteknologins bidrag till att säkra världens livsmedelsförsörjning. Egenskaper hos de sorter som hitintills tagits fram handlar främst om resistens mot ett visst bekämpningsmedel som givetvis också tillhandahålls av samma företag. Det senaste tekniska genombrottet på området är terminatortekniken, en metod för att ta fram utsäde som inte gror om det sås i nästa generation. På så vis hoppas företagen slutgiltigt komma tillrätta med problemet med böndernas traditionella rätt att fritt ta utsäde. Hitintills har forskarna endast lyckats använda tekniken på tobak och bomull, men förhoppningarna sträcker sig betydligt längre. Metoden uppges vara särskilt intressant för länderna i syd. Det är inte svårt att inse vad som blir följden av en lyckad etablering av utsäde med terminatorgenen på marknaden hos dåligt utvecklade länder i syd. Vad händer det år då distributionen av utsädet misslyckats, och bönderna inte längre har något eget sparat utsäde de kan så av? Det är inte särskilt förvånande att företagen drivs av eget vinstintresse då de tar patent på liv och andra kulturers traditionella kunskap. Det internationella samfundet bör däremot ha vidare ambitioner för mänskligheten. CBD tar en grundläggande ansats i arbetet för att säkra rik kulturell och biologisk diversitet. Men trots att CBD liksom TRIPS är legalt bindande saknar mångfaldskonventionen de effektiva mekanismer för konfliktlösning, dvs sanktion, som TRIPS har. På så vis riskerar CBD, trots höga ambitioner, att bli ett tandlöst instrument. Det yttersta syftet med internationella avtal är att garantera världens befolkning en tryggad framtid. Det är regeringarnas och det internationella samfundets skyldighet att ställa upp regler som inte bara ger företagen rättigheter och regeringarna och det civila samhället skyldigheter, utan också tvärtom. Därför anser att i enlighet med dess uttalade ambitioner om att främja en uthållig utveckling klargör sin position i konflikten mellan avsikterna med CBD- och TRIPS-avtalen. Konventionen om biologisk mångfald ska väga tyngst. Vi anser att internationella handelsavtal skall underställas om biologisk mångfald. 8.2 De tropiska skogarna Tropikskogarna är jordens artrikaste ekosystem. Här finns de flesta av jordens växt- och djurarter, skapade under miljontals år. På en stor yta i har forskare identifierat olika dagfjärilsarter. Av dessa är drygt 300 nya för vetenskapen. Det är lika många fjärilsarter som det finns i hela ! På en yta i en tropisk regnskog finns uppemot 100 olika trädarter. I hela finns ett trettiotal naturligt förekommande trädarter. tropikskog försvinner , vilket motsvarar en dryg tredjedel av yta. Miljontals år av evolutionens utvecklade arter brinner upp eller huggs ner. Trots allt naturvårdsarbete som bedrivs och trots alla larm och vackra ord är detta mer aktuellt . Med avskogningen följer ofta många allvarliga miljöeffekter, som t ex klimatförändringar, jorderosion, översvämningar och torka. Regnskogsavverkningarna medför också svåra sociala och kulturella problem då ursprungsbefolkningar och lokala samhällen berövas sin hemvist och möjlighet till försörjning. En av de starkaste drivkrafterna bakom att den tropiska skogen försvinner är vår konsumtion av tropiska skogsprodukter. I många länder sker en planerad omställning från mångfald till enfald, d v s från en tropisk skog med stor artrikedom av växter och djur till plantager med bara en gröda t.ex. massaved, palmolja och gummi. Bakgrunden till detta är att man vill omvandla regnskogen till något som är mer produktivt för företagen och kan generera exportinkomster för landet. En viktig strategi i att bevara de tropiska skogarna är att stärka lokalsamhällenas och ursprungsbefolkningarnas rättigheter till kontroll över sina egna naturresurser, t ex via (). FSC håller på att utarbeta ett internationellt system för märkning av timmer som producerats på ett miljömässigt och socialt ansvarsfullt sätt. Genom märkning ges vi som konsumenter en möjlighet att välja och att välja rätt. tillhör de länder i världen där skogsnäringen intar en viktig position. Därför skulle det vara naturligt att agerar energiskt internationellt mot en skogsavverkning som inte tar hänsyn till en långsiktig ekologisk utveckling. anser att bör ta en ledande roll internationellt för att stoppa den pågående globala skogsskövlingen. bör också under verka för att FSC:s certifieringssystem (se nedan) förankras i den internationella skogskonventionen. 8.3 () är en oberoende, internationell medlemsorganisation som har sitt säte i , . FSC ska uppmuntra till miljöanpassat, samhällsnyttigt och ekonomiskt livskraftigt bruk av världens skogar. FSC verkar för ett frivilligt ackrediteringsprogram för organisationer och företag som certifierar skogsbruk. Nedan redovisas en sammanfattning av FSC:s tio principer. Under respektive princip finns ett antal kriterier vilka ej anges i denna sammanfattning. Överensstämmelser med lagar och FSC:s principer: Skogsbruket ska respektera alla tillämpliga lagar i landet där det äger rum, internationella avtal och överenskommelser som landet förbundit sig att följa samt överensstämma med alla FSC:s principer och kriterier. Ansvar beträffande ägande- och nyttjanderätter: Långsiktiga ägande- och nyttjanderätter till mark- och skogsresurser ska vara klart definierade, dokumenterade och lagligt fastställda. Urbefolkningars rättigheter: Urbefolkningars lagliga eller hävdvunna rättigheter att äga, nyttja och sköta sina marker, territorier och resurser ska erkännas och respekteras. Förankring i samhället och arbetarnas rättigheter: Skogsbruket ska bibehålla eller förstärka de lokala samhällenas och de anställdas sociala och ekonomiska välfärd. Skogens nytta: Skogsbruket ska uppmuntra effektivt nyttjande av skogens mångfald av produkter och värden för att säkerställa ekonomisk livskraft och ett vitt spektrum av miljömässiga och sociala nyttigheter. Påverkan på miljön: Skogsbruket ska bevara biologisk mångfald och därmed förbundna värden, vattenresurser, jordar samt unika och känsliga ekosystem och genom detta upprätthålla skogens ekologiska funktioner och integritet. Skötselplaner: En plan avpassad efter brukningsåtgärdernas omfattning och intensitet, ska upprättas följas och ajourhållas. De långsiktiga skogsbruksmålen, och hur de nås, ska finnas klart angivna. Uppföljning och utvärdering: Skogstillstånd, avkastning av skogsprodukter, leveransvägar och skötselåtgärder, och därvid förbundna sociala och miljömässiga konsekvenser, ska följas upp och utvärderas i former som anpassas efter brukningsåtgärdernas omfattning och intensitet. Bevarande av naturskogar: Urskogar, skogar av naturskogskaraktär och områden av stor miljömässig, social eller kulturell betydelse ska bevaras. Sådana områden får inte ersättas med trädplanteringar eller övergå i annan användning. Plantageskogsbruk: Plantager ska planeras och skötas i överenskommelse med principerna och kriterierna 19 samt i enlighet med kriterierna under princip 10. Plantagerna kan bidra till att tillfredsställa världens behov av skogsprodukter och medföra social och ekonomisk nytta i olika avseenden, och de ska vara ett komplement till skötsel av naturliga skogar, och minska trycket mot dessa. 9 Vatten en säkerhetspolitisk fråga Rent vatten, vårt viktigaste livsmedel, är en bristvara på många håll i världen. Enligt FN saknar en miljard människor tillgång till rent dricksvatten. dör upp till femtontusen människor på grund av vattenbrist eller förorenat vatten. Beräkningar visar att tre miljarder människor eller två tredjedelar av jordens befolkning kommer att bo i områden med vattenbrist . Om nuvarande trend håller i sig kommer efterfrågan på rent vatten ha ökat mer än vad som finns tillgängligt. Orsakerna till att de användbara vattenresurserna minskar dramatiskt är bland annat ineffektiv användning, utsläpp av orenat avloppsvatten och ökat befolkningstryck. Därmed ökar också risken för konflikter om vattenresurserna, vattenfrågan betraktas redan på många håll som del av säkerhetspolitiken. T ex hotade som står för hälften av vattenförsörjning att avbryta leveranserna sedan kritiserat regeringspolitik. Mycket har skrivits om de potentiella vattenkonflikterna i , där vattenresurser är knappa. På som föregick millennieförsamlingen vädjade FN:s generalsekreterare om att medlemsstaterna skulle anta målet att halvera det antal människor som saknar säker tillgång till vatten till ett rimligt pris. FN försöker skapa globala regler för vattenhantering och har för det ändamålet skapat en konvention. Denna har dock endast undertecknats av 16 länder och ratificerats av 9 medlemsländer. Som en utväg från den rådande vattenkrisen menar många regeringar, under tryck från multinationella företag, att vatten kan transporteras från det ena området till det andra. Detta öppnar också för en privatisering av vattendistributionssystemen och en expansion för mer förpackningar och kan knappast betraktas som en hållbar väg. Den miljön är hotad av okontrollerat fiske, av föroreningar och av direkt fysisk förstörelse. Mellan en och två miljarder människor får sitt primära proteinintag från de kustnära ekosystemen. En stor del av världens människor bor redan i kustområdena och den växande befolkningen med storstadens livsstil utgör en stor påfrestning på redan ansträngda kustmiljöer. Mangroveskogar och korallrev hör till de särskilt hotade kustmiljöerna. spelar dessa en nyckelroll i de näringskedjor som förser befolkningen med fisk och skaldjur. Haven och kustområdena är oftast de slutgiltiga mottagarna av föroreningar, och den ökade miljöbelastningen innebär att mänsklighetens ekologiska påverkan blir allt större från en nivå som är ohållbar. anser att under särskilt bör uppmärksamma tillgång till rent vatten som det mest akuta miljöproblemet. 10 Den globala befolkningstillväxten Världsbefolkningen har det senaste seklet tredubblats vi är nu 6 miljarder. har energi- och råvaruförbrukningen tiodubblats. Enligt FN:s prognoser kan vi räkna med ytterligare 4 miljarder världsmedborgare nästa sekel. De flesta kommer att bo i tredje världens storstäder. Alla strävar efter västerländsk standard som våra gemensamma resursbaser håller på att ta slut. Att tillfredsställa dagens 6 miljarder människor och de ytterligare 4 miljarder som tillkommer nästa sekel är omöjligt inom ramarna för dagens ekonomiska system. Vi som lever nu är på väg att gemensamt överskrida världens bärkraft. Fortsätter konsumtionen att växa, på det sätt som sker, räcker inte jordens resurser till; det skulle behövas två jordklot till om varje människa skulle ges samma rätt som vi i den redan materiellt rika delen av världen tagit oss. kan inte acceptera att ekonomiska teorier väger tyngre än ekologiska realiteter. Vi, den här generationen i den rika världen, lever på en nivå som är långt ifrån hållbar. utnyttjar av jordens befolkning av resurserna. Det enda världens regeringschefer var överens om i på uppföljningskonferensen efter var att man inte lyckats vända de negativa trenderna och att miljöproblemen istället ökat. Många har försökt att beräkna hur mycket resurser vi kan utnyttja per person i ett långsiktigt hållbart samhälle. Om hela jordens befolkning skulle anamma västvärldens livsstil anser man att jorden långsiktigt kan föda 500 miljoner människor. 11 Fattigdom, global rättvisa och social utveckling Fattigdom är ett globalt problem: De ekonomiska klyftorna ökar i alla länder och mellan länderna. Avskaffandet av fattigdomen har blivit den övergripande inriktningen inom FN-systemet, i utvecklingsbankerna och i bilaterala biståndsorganisationer. går nettoflödet av ekonomiska resurser från fattiga länder till rika. betalar mer i amorteringar och räntor på lånen från de rika länderna än vad de får tillbaka i bistånd. Denna skuldfälla förvärras genom och Internationella valutafondens omfattande strukturanpassningsprogram som länderna måste följa för att få fortsatta lån. Programmen går ut på att anpassa ekonomier till den export- och importinriktade världsekonomin. Följden blir minskad självtillit och ett ökat beroende av i-länderna. medför strukturanpassningen att budgeten för socialvård, hälsovård och skola ofta måste skäras ned. anser att aktivt skall föregå med gott exempel genom att skriva av de fattiga ländernas skuldbörda. Dessutom bör under arbeta för en allmän avskrivning av utvecklingsländernas offentliga skulder till stater, och . Ett krav som förts fram är även att det måste anställas fler ekonomer i som har kunskap om de specifika problem som finns i tredje världen. anser att och andra sk Bretton Woods-institutioner spelar en central roll i det internationella utvecklingssamarbetet. De utgör en del av FN-systemet. Praktiskt taget hela det svenska multilaterala stödet () kanaliseras genom för ekonomisk och social utveckling, inklusive Bretton Woods-institutionerna. Härtill kommer stöd till de regionala utvecklingsbankerna i , och , Internationella jordbruksfonden, , och Nordiska utvecklingsfonden, NDF. För att det svenska agerandet i FN skall ha ett så brett stöd och en så bred förankring som möjligt deltar varje höst representanter för riksdagspartier och folkrörelser i FN-delegationen i generalförsamlingen i . Till stora FN-konferenser inbjuds på samma sätt partier och folkrörelser till samråd och deltagande. Detta bidrar till att tar upp frågor som har brett folkligt stöd. Inför samarbetet med Bretton Woods-institutionerna äger ett visst informellt samråd, framför allt i fråga om skuldfrågorna, rum med vissa enskilda organisationer. Däremot saknas helt parlamentariskt inflytande.