mot · GP02Kr419 · 2001-10-05 00:00:00 — En viktig sådan skulle sponsring kunna vara. Det är nödvändigt att får mer aktiva medborgare och företag vad gäller att långsiktigt stödja kulturlivet. motverkar regeringens politik att sponsringen ökas och blir stabilare för såväl dem som sponsrar som för dem som blir sponsrade. Speciellt allvarligt är detta paradoxalt nog för statens egna institutioner som är beroende av sponsring p.g.a. snål medelstilldelning från riksdagsmajoriteten. Statens institutioner bör få medel så att de klarar sin verksamhet men sponsring bör också uppmuntras. är rättsläget osäkert när det gäller sponsring för kultur. Vi behöver tydliga regler, så att ett företag i förväg kan avgöra vilken kostnad sponsringen kommer att medföra. Annars kommer företagen att i stället satsa på marknadsföringsåtgärder som garanterat är avdragsgilla t.ex. inom sportens värld. Att det är lättare att sponsra sport beror på regeln att indirekta motprestationer (som rätten att utnyttja namn eller image) bara är avdragsgill om det finns en direkt koppling mellan sponsorns verksamhet och den som blir sponsrad. I kultursammanhang fungerar inte direkta motprestationer (som reklamskyltar) lika väl som i idrottssammanhang. En undersökning som Föreningen och näringsliv genomfört, visar att andra länder inte tillämpar denna regel och över huvud taget är generösare mot kultursponsring. föreslår att skatteavdrag ska medges till vid kultursponsring och att kravet på direkt koppling mellan sponsorns och sponsormottagarens verksamhet avskaffas. 15 Kultur som vapen mot intolerans Kulturen kan skapa bryggor mellan människor. Ett kulturliv med mångfald är också ett effektivt vapen mot intolerans och fördomar. Det kan öka förståelsen och minska rädslan för människors olikheter. I ett rikt kulturliv ges också många människor möjlighet att uttrycka sig. Allt detta är mycket viktigt i det mångkulturella land är . Inom kulturlivet måste finnas en stor medvetenhet om att även det icke-traditionellt svenska ska få utrymme. 16 Kultur för alla Kulturen ska vara tillgänglig för alla människor. Detta kräver en bredd i kulturutbudet som tillfredsställer människors olika behov. Kulturlokaler ska vara tillgängliga för funktionshindrade. Uttrycksformer som människor med olika funktionshinder kan tillgodogöra sig ska stödjas. Informationstekniken kan utnyttjas mer för att göra kulturutbudet tillgängligt för fler. Kultur kan läka och stärka. Äldre och funktionshindrade måste också ha rätt till kulturella upplevelser. T.ex. böcker och musik medför aktivering och god livskvalitet. Därför måste uppsökande verksamhet ha en stark ställning inom kulturpolitiken. Det kan ske både genom direkta insatser och genom att vård- och omsorgspersonal blir förmedlare. har också i en särskild motion om en offensiv för bättre villkor för funktionshindrade föreslagit en engångssatsning på , för att kunna genomföra en omfattande tillgänglighetsreform. Kulturens lokaler är bland de viktigaste mötesplatserna och måste vara öppna för alla. 17 Kultur på nätet Tillgängligheten till kulturlivet gynnas av de nya medierna. Internet är en mycket viktig informationsväg för att få efterfrågan och utbud att mötas. Därför är det positivt att Kulturnät har permanentats. Att denna ingångssida på nätet fyller en samhällsfunktion är oomtvistat. Detta är dock inget skäl till att den finansieras av offentliga medel. I förra årets kulturmotion föreslog att Kulturnät skulle få en annan finansiering och vi anser att det fortfarande finns skäl som talar för en alternativ finansiering till statliga medel. Av detta skäl kan anslaget till minskas med . En ny företeelse på Internet är de periodiska tidskrifter, som börjar komma och som är av mycket skiftande kvalitet. Än så länge tycks de ges ut av idealitet och med stor entusiasm. Något statsstöd är inte aktuellt men regeringen bör ge i uppgift att följa utvecklingen och möjligen komma med en plan för hur utgivningen kan stimuleras och kvaliteten höjas. 18 Stiftelsen skapades som ett självständigt organ för att uppmuntra förnyelse av kulturlivet. Delar av stiftelsens syfte har förfelats, då stiftelsens pengar blivit en integrerad del av den statliga bidragsgivningen. Det kan inte vara avsikten att Stiftelsen ska vara en del av det statliga etablissemanget för bl.a. komplementerande bidrag till nationalscenerna så som delvis blivit fallet . Stiftelsen ursprungliga syfte och självständiga ställning måste återupprättas. 19 Vårda kulturarvet Att vårda kulturarvet innebär att bevara kunskap, idéer, föremål och miljöer som speglar äldre tiders livs- och samhällsformer. Kulturarvet ger perspektiv på vår samtid, nya idéer om hur vi kan forma vår framtid samt styrka att kunna möta det nya och främmande. har länge brustit i vården av detta arv. Sådana försummelser är oåterkalleliga. Därför måste en förbättring ske. Det finns ett stort behov av kompetent personal för att inventera, vårda och göra samlingar tillgängliga. Regeringen bör lägga fram en plan för hur samlingarnas eftersatta underhåll ska åtgärdas och för hur de ska vårdas . Detta bör vara en del av kulturpolitiken, ej en regleringspost i arbetsmarknadsbudgeten. I avvaktan på att så blir fallet måste dock konsekvenserna av de nya reglerna för rätt till a-kassa noga följas. Bygdegårdarna bidrar till att kulturarvet hålls levande och utgör viktiga samlingspunkter på många orter i . Det är viktigt att de görs tillgängliga för personer med funktionshinder. Väsentliga delar av kulturarvet ska göras tillgängliga på elektroniska nätverk. läggs nya delar till vårt gemensamma kulturarv. Den allt snabbare datoriseringen kan dock vara ett hot. Skriftlig information försvinner och hamnar i stället i datorer via e-post som sedan raderas. Ett tomrum i kulturarvet uppstår. Ett handlingsprogram för att minimera riskerna måste tas fram. Detta bör ges regeringen till känna. Den nya tekniken gör att invånare som är intresserade av arkivmaterial, t.ex. för släktforskning, på ett helt nytt sätt själva kan arbeta med materialet. Mot den bakgrunden bör regeringen se över personalsammansättning, både till antal och kompetens, inom de statliga myndigheter som ansvarar för olika arkiv. vill avsätta till minoritetsgruppers arkiv. Arkiven kan vara avgörande för en minoritetsgrupps vardag och för utvecklingen av den egna kulturen. Sverigefinländarnas riksarkiv är ett sådant positivt exempel. Åsiktsstormen mot flytten av visar hur ömtåliga arkivinstitutionerna är. Det räcker med en hyreshöjning för att göra ett allvarligt avbräck i en mångårig och rik verksamhet. tvingas nu flytta från specialinredda och ändamålsenliga lokaler i en sådan hast att de nya lokalerna inte har hunnit planeras i förväg. Därför måste arkivet hållas stängt , kanske upp emot , vilket innebär att många, såväl professionella som amatörer, inte kan få svar på sina frågor eller få fram underlag för konserter, skivutgivning, artiklar, undervisningsmaterial, radioprogram m.m. föreslår att tilldelas 1,5 miljoner extra för att lösa sina akuta problem. 20 Satsning på museer Museerna är en del av vårt gemensamma minne. Museerna utvecklar och förmedlar kunskap, bjuder upplevelser för alla sinnen och levandegör historien. De måste medverka i samhällsutvecklingen och debatten. Vid sidan av biblioteken är museerna den vanligaste kulturinstitutionen i kommunerna. Denna skatt måste bli mera synlig och utvecklingsmöjligheterna förbättras. föreslår därför mer än regeringen till de centrala museerna i landet. Riksutställningars uppdrag att producera utställningar bör kunna överföras på de större kommunala och regionala museerna. Riksutställningar ska istället koncentrera sig på att bistå övriga delar av museiväsendet genom att aktivt medverka till att produktioner från andra museer når så långt ut i landet som möjligt. En annan viktig uppgift är att hjälpa till med internationella kontakter och att få verksamhet in i och ut ur landet. Uppdrag och resurser för produktion av utställningar överförs till kommunala och regionala museer. För detta ändamål bör anslaget till Riksutställningar minskas med och med ytterligare . Medlen ska i stället komma de regionala museerna till godo. ökar de regionala museernas anslag med ytterligare . med omnejd har varit och är ett stark textilt centrum i och där har samlingar och en dokumentationsverksamhet som är unik. har samarbetet med Textilhögskolan i givit stora möjligheter till utveckling av både kunskaper om historien och framtidsmöjligheter. Textilhögskolan har bl.a. kompetens inom området historiska textilier (handvävnad) vid och reproduktioner av historiska textilier. Mot denna bakgrund bör i få nationellt uppdrag att ytterligare utveckla verksamheten i den riktning de redan har. är en gemensam satsning av den ideella organisationen , och Tjörns kommun. Projektet har rönt stort intresse i hela . Museet, som är det första i sitt slag i , har stor kulturpolitisk betydelse och invigdes . har museet etablerat sig som en betydelsefull konstinstitution. Det bedriver ett kraftfullt utvecklingsarbete inom det konstpedagogiska fältet och tar här ett ansvar som närmar sig det man förväntar sig av de statliga museerna. Det är viktigt att markerar sin positiva inställning till både museet och den övriga verksamheten genom att staten medverkar till driften av verksamheten via statsbidrag direkt från statsbudgeten. föreslår därför att erhåller i statsbidrag . vill uppmärksamma de stora problem som står inför. Det drivs parallellt med , men ryms inte museiverksamheten inom de statliga och kommunala bidragen till teatern. Det innebär att museet nu är nedläggningshotat. Teaterfigurer från Marionetteaterns egna produktioner samt från andra svenska konstnärer måste avyttras och splittras. Den exceptionellt höga kvaliteten på samlingen och integrationen med teaterverksamheten har gjort internationellt känt. anser därför att framtid måste utredas och att en sådan utredning skulle se på möjligheterna att inlemma museet under myndigheten för Statens museer för världskultur och etablera samverkan med dess museer. Ansvarsmuseerna måste tydligare leva upp till sitt uppdrag att ge stöd och hjälp till regionala och kommunala museer. Inte minst gäller det rimliga villkor vid lån av föremål till tillfälliga utställningar. Samarbetet mellan museer och universitet på forskningsområdet ska uppmuntras också vad gäller läns- och kommunala museer. Internationella kontakter berikar och förnyar kulturen. Vi erbjuds ständigt nya uttryck, möjligheter till nytänkande och utveckling genom impulser från andra länder och genom den etniska mångfald som finns i . Detta måste vi ta tillvara genom ett aktivt internationellt samarbete. 21 Nationella uppdrag beslutade /97 att inrätta nationella uppdrag som ett led i att utnyttja den utvecklings- och förnyelsekompetens som finns i olika delar av landet. Idéer och kunskaper, som kan ge vitalitet åt kulturlivet i stort skulle tas till vara. De hittillsvarande erfarenheterna tycks vara goda och det kommer av och till förslag till nya nationella uppdrag. I samband med införandet av uppdragen motionerade om att de borde vara femåriga i stället för treåriga, men riksdagsmajoriteten avslog förslaget. En kommande utvärdering bör givetvis bl.a. ta upp aspekten kring tiden för uppdraget. Man bör också överväga om antalet ska begränsas till åtta. anser att antalet kan utökas och föreslås därför en utökning av anslaget med ytterligare jämfört med regeringens budgetproposition. 22 Öka stödet till fria grupper och regionala teatrar De fria grupperna är en stor tillgång för svenskt teaterliv. De har länge levt under stark ekonomisk press och vill därför stärka deras anslag med mer än regeringen. Fördelningen av resurser mellan de fria grupperna bör göras med såväl kvalitetsmässiga som geografiska hänsyn. Det är också viktigt att stärka de regionala teatrarna. De resurser och det uppdrag som har vad avser egen teaterproduktion skulle med fördel kunna föras över till regionteatrarna och de större stadsteatrarna. skulle ha kvar rollen som samordnare av teatrarnas turnéverksamhet och andra uppdrag som staten givit den samt svara för , Tyst Teater och Unga Riks. föreslår att anslaget minskas med . Tillsammans med neddragningen på Rikskonserter, frigörs härigenom medel som ska fördelas till de regionala teatrarna och till länsmusiken. Detta bör ges regeringen till känna. Teatersamlingar (förutvarande ) har ett ovärderligt förråd av teaterhistoriska föremål och dokument som saknar motsvarighet i andra länder. Trots detta har museet aldrig fått resurser för att bli ett museum som är aktivt och öppet för allmänheten. Registrering av dokument och vård av gamla föremål är eftersatta i brist på professionell arbetskraft. Museet har äntligen fått tag på lokaler som klarar att lagra exempelvis 1700-talsdräkter utan att dessa skadas. För att klara att visa samlingarna för allmänheten och vårda dem behöver det stöd som har varit tillfälligt permanentas. föreslår därför 1.500.000 kr i stöd till Teatersamlingar. 23 Stöd till de nationella institutionerna Det är viktigt att de nationella scenerna och Kungl. Operan kan fungera i enlighet med de uppdrag de har fått. De har, liksom , ett ansvar långt utanför gränser genom att utveckla sina respektive verksamheter, stå för många internationella kontakter och också vara inspiratörer till andra teatrar, musikteatrar och konstmuseer i och utanför . Rapporter om ekonomiska bekymmer kommer av och till och föreslår att ytterligare avsätts till respektive institution. Den verksamhet och det ansvar de centrala scenerna och museerna har är av mycket stor vikt och behöver utvecklas, inte avvecklas. 24 Stärk musiken och dansen Länsmusiken svarar för den största delen av det professionella konsertutbudet i respektive region. Det är en angelägen verksamhet som möjliggör för människor i hela landet att ta del av konserter. Länsmusiken utgör också motorn i det regionala kulturlivet. majoritet minskade anslaget avsevärt och länsmusiken har på flera håll fortsatta ekonomiska problem och har också fått sänka kvaliteten. För att garantera att en fortsatt hög ambition kan upprätthållas inom länsmusiken föreslår vi att anslagen till länsmusiken ökas. Anslaget 28:6 tillförs jämfört med regeringens budgetproposition. Av dessa avsätts till , och resterande delas mellan länsmusiken och de regionala teatrarna. Ett exempel på vad en sådan omfördelning av resurser skulle kunna innebära, ges om man ser på situationen för . Deras försök att rikta in sig på en ny publik och göra genreöverskridningar, riskeras av den alltför snäva budget de har att inordna sin verksamhet i. För ett tiotal år sedan, kunde de presentera fyra fem produktioner . klarar de inte mer än två. Urholkningen av anslagen innebär också merkostnader. På grund av den osäkra situationen vågar inte fastanställa personal, och tvingas därför i stället ge ut stora utgifter i reseersättningar och traktamenten. Det självklara stödet till musikteatrar, symfoniorkestrar och kammarensembler bör kompletteras med stöd till andra musikformer såsom jazz- och folkmusik. har flera internationellt kända jazzartister och jazzen är en musikform som förtjänar ökad uppmärksamhet. Det är glädjande att musikteatern och dansen utvecklats positivt i . Båda konstformerna samlar växande publikskaror. Musikteater är dock kostnadskrävande och både och föreslog att ytterligare statliga resurser skulle tillföras musikteatrarna utanför . I Statens kulturråds utredning Från till Duvemåla belyses detta ytterligare och rapporten lyfter särskilt fram behov av utökat statligt bidrag. självfinansieringsgrad är , att jämföra med . Även besöksfrekvensen är större i än i . Det är därför inte realistiskt att räkna med att verksamheten kan få ökade intäkter via biljettförsäljning. Mot bakgrund av ovanstående vill i ett första steg öka driftsanslaget med till . Dansen har fått en allt större uppmärksamhet. Svensk dans är av hög kvalitet. Dansen är internationell som konstart i den meningen att den inte kräver några språkkunskaper. Den har lyckats nå en ny ung publik. Inrättandet av danskonsulenter i länen runt om i har varit ett bra att sätt höja intresset för svensk dans. har gett dansen den fasta scen den så väl behöver. Löne- och pensionskostnaderna har ökat , och därför föreslår att det statliga anslaget ökar med . Dansarnas situation förtjänar särskild uppmärksamhet. De pensioneras redan . För att stödja dansarna i ett eventuellt fortsatt yrkesliv krävs särskild kompetens. Det bör därför inrättas ett rådgivningscenter för dansares fortsatta yrkesliv. Detta bör ges regeringen till känna. 25 Det offentliga rummet Arkitektur och stadsbyggnad vittnar om olika epokers estetiska värderingar. Det är därför viktigt för varje generation att ställa krav på den offentliga arkitekturen, på stadsrummets gestaltning, på den estetiska utformningen av infrastrukturen och andra anläggningar. Ny arkitektur ska berika och förnya den befintliga miljön men utgå från den äldre bebyggelsens värden, de naturgivna förutsättningarna och helhetsmiljön. Kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer ska tas tillvara och förstärkas. Den konstnärliga utsmyckningen måste fortsätta att uppmärksammas vid offentligt byggande. Det är viktigt att den s.k. enprocentsregeln upprätthålls. Den funktionella konsten, d.v.s. design och utsmyckning av föremål i det offentliga rummet, såsom papperskorgar, teleskåp, trafikstolpar etc., förtjänar en större satsning. Dock är en hel del av dessa insatser inte statens direkta kostnadsansvar, utan landsting och kommuner har också ett stort ansvar. Mot den bakgrunden föreslår att anslaget minskas med . 26 Form- och designcentrum till Intresset för svensk form är mycket stort. Världens ögon vänds mot när det finns intresse av att se vad som ligger i framkant inom mode, design och stil. Detta ger en stor möjlighet såväl kulturellt som industriellt. Design är inte endast det estetiska yttre. Design är också utformningen av produktens funktioner ur användarens synvinkel. Detta blir ett allt viktigare konkurrensmedel för näringslivet. Ett program för hur ska exploatera denna uppmärksamhet bör tas fram. Ett formmuseum behövs som en nyskapande arena för form och design vid sidan av flera regionala designcentrum och måste förverkligas. I ett framtaget delbetänkande föreslås utveckling av ett form- och designcentrum i som sedan ska följas av flera. I budgetpropositionen föreslår regeringen att en Mötesplats för form och design förläggs till . Eftersom i redan har välrenommerad verksamhet inom området och samarbetar med högskolan för design och konsthantverk, föreslår dock att mötesplatsen ska placeras i anslutning till detta. Museet har ett nätverksuppdrag inom design och konsthantverk. Detta bör ges regeringen till känna. 27 Regionala kulturpengar ser det som avgörande att det finns ett livaktigt kulturliv på det lokala och regionala planet. 1974 tog staten, efter ett enigt riksdagsbeslut, ett samlat ansvar för utvecklingen av den regionala kulturen och i det beslutet fanns många bra intentioner, som det var en vidgning av statens ansvarsområde. Inte minst innebar det ett ökat stöd till regionerna, men styrningen var hård. Modellen var: satsar ni en krona, så satsar staten en krona eller något i den vägen och det stimulerade, för man ville ju få statens pengar till den egna regionen. kan man konstatera att regionernas kulturansvar utvecklats mycket positivt och det är en livaktig verksamhet på de flesta håll. Det innebär också att det inte behöver finnas samma styrning längre från statsmaktens sida och det pågår också försök med s.k. kulturpåse i två regioner. Det innebär att regionen själv får en större möjlighet att avgöra inom vilka områden kulturpengarna ska användas. Det är rimligt att denna utveckling fortsätter. Det innebär i sin tur att Statens kulturråds verksamhet bör minskas. föreslår att anslaget till minskas med utöver minskningen om i samband med Kulturnät . 28 Kultur- och språkstöd till invandrare och minoriteter Kulturpolitiken för de nationella minoritetsgrupperna och invandrarna, våra nya minoriteter, behöver utvecklas. Invandrare och minoriteter behöver få ett större utrymme i svenskt kulturliv och ska ges ökat stöd för att värna sina språkliga och kulturella identiteter. Stödet kan exempelvis gå till medier som särskilt riktar sig till invandrar- och minoritetsgrupper, inrättande av kulturcentrum, utgivning av litteratur på andra språk än svenska. En förstärkning av invandrares och minoriteters kulturer ger också ökade möjligheter till dialog och kommunikation mellan olika grupper i samhället. föreslår därför att ett nytt anslag på inrättas för att ge detta stöd till invandrargrupper. Dessutom stöder vi regeringens förslag om att ska få som ska tilldelas minoritetsgrupper. 29 Kultur på export Kulturens betydelse för tillväxt bör uppmärksammas ytterligare. Att ett rikt kulturliv bidrar till ett livaktigt näringsliv är ett känt faktum. Att satsa på kultur kan därför vara en rent affärsmässigt god investering som kan ge en god avkastning. Denna insikt bör vara vägledande för såväl staten som kommunerna, men också vid exempelvis exportinsatser gentemot utlandet. Ett program för hur kultur kan användas i exportsyfte bör tas fram. Musik har blivit en mycket stor exportvara för . Till allra största delen handlar det om populärmusik som klarar sig utan offentligt stöd. Det finns också annan svensk musik som borde ha förutsättningar att vinna uppskattning utomlands men för det behövs en medveten marknadsföring och ett långsiktigt stöd. En viktig förutsättning är också att den kommunala omfattning och kvalitet upprätthålls. Jazz skulle kunna bli den musikform som efter populärmusiken slår sig in på den svenska exportmarknaden. Kulturpolitiken bör stödja denna process. 30 Professionella och amatörer inom kulturpolitiken måste prioriteras. De professionella konstnärerna förtjänar stor uppmärksamhet och utrymme. Att dessa helt skulle kunna förlita sig på marknadens uppskattning av deras verk är en utopi. En stor del av kulturlivet kan, om man talar i ekonomiska termer, ses som en kollektiv nyttighet, museer är tydliga exempel på detta. Även om den nationella kulturpolitiken ska prioritera de professionella konstnärerna, ska inte amatörkulturen underskattas. Den medverkar i hög grad till ett stort kulturintresse oberoende av om den utövas i form av amatörteatersällskap, körer eller dylikt. Stödet till amatörkulturen bör dock i första hand ges på regional och lokal nivå. Det är också viktigt att samverkan mellan studieförbund, folkhögskolor och amatörorganisationer fungerar när det gäller utvecklingsarbetet inom amatörverksamheten. Det är positivt att anslaget till amatörkulturens riksorganisationer höjs för att återföra det stöd som tidigare utgick till , , via . är det också angeläget att amatörkulturernas organisationer kan sammanföra sig under en hatt på nationell nivå, men detta är en uppgift för organisationerna själva. Amatörkulturorganisationerna utgör ett viktigt led i kulturlivet, framför allt på lokal och regional nivå. 31 Ersättningar och bidrag Att fördela ersättning, stipendier m.m. till konstnärer är ett grannlaga arbete, som kräver känsla för etik och moral, liksom kunskap om vad som är kvalitet. finns det andra aspekter som också ska vägas in, som t.ex. främjande av jämställdhet och geografisk fördelning. Bidragsgivande myndigheter försöker värna en god kvalitet genom ett nära samarbete med olika konstnärsorganisationer. Det är av yppersta vikt att detta samarbete inte leder till ett gynnande av en speciell sammanslutning framför en annan. Speciellt viktigt är detta vad avser bildkonsten, där organisationerna synes verka under mycket olika villkor. Sammansättningen av styrelser som beviljar stöd och ger andra förmåner måste vara bredast möjligt, insynen måste garanteras, gränserna vara tydliga mellan särintressen och beslutsfattare och neutraliteten mellan olika organisationers medlemmar måste upprätthållas.