ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02Ju352 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju352av ()Antalet poliser i Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av fler poliser till . Motivering Polisen saknar resurser för att ge medborgarna den rättstrygghet som de har rätt att kräva. Utredningar läggs på hög, och polisen har inte möjlighet att göra de utryckningar som behövs. Listan över vad som inte fungerar kan göras lång. På kort sikt drabbar detta de människor som inte får sitt villainbrott utrett, eller den som drabbas av överfall där utredningen läggs ner i brist på resurser. Likaså drabbas de poliser och civilanställda som arbetar inom polisen. De har inte möjlighet att uppfylla de arbetsuppgifter de utbildats för. De tvingas göra flera människors arbete, vilket ger ökad stress och sjukskrivningar. På får det konsekvenser för hela rättssamhället. Om den nuvarande utvecklingen inte vänds riskerar människor att tappa förtroendet för hela rättsväsendet. Man kan se hur privata bevakningsfirmor ökar sin verksamhet beroende på att polisen inte klarar att fullgöra sina arbetsuppgifter. Risken finns även att människor inte uppfattar det som meningsfullt att kontakta polisen vid behov och att man i stället inte gör någonting alls åt brottslighet. Eller än värre, att de tar saken i egna händer. Det största problemet är polisbristen. Regeringen säger sig ha löst det problemet med att satsa extra på polisen. Dessa medel räcker dock inte på långa vägar. I själva verket räcker de inte för att täcka årets underskott. Någon storsatsning kan man alltså knappast tala om. Vad som behövs är alltså åtgärder av en helt annan dignitet. För del handlar det om att 500 nya poliser bör tillföras organisationen. Polisen skall sättas in där de behövs bäst. Därför behövs det fler uniformerade poliser, såväl i stad som på landsbygden. I väntan på att nya poliser utbildas behövs fler civilanställda, för att på så sätt frigöra resurser som kan överföras till uppgifter där poliser inte kan ersättas. Fler civila utredare behöver också anställas för att minska de utredningshögar som vuxit sig oacceptabelt höga.
mot · GP02Ju353 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju353av och ()Ordningsvakters befogenheter Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utökade befogenheter för förordnade ordningsvakter. Motivering Butikssnatterier är ett stort ordningsproblem . När en snattare omhändertas i en butik måste alltid polis tillkallas för identifiering av förövaren. Detta kan innebära en avsevärd tidsspillan för såväl polis som butiksanställda, ordningsvakten och gärningsmannen. utbildar ordningsvakter och har ett nära samarbete med dessa. Vi anser att nuvarande regler för ordningsvakters befogenheter bör utökas till att även omfatta identifiering av misstänkta butikstjuvar. () ()
mot · GP02Ju354 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju354av ()Privata fängelser Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om privata fängelser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en försöksverksamhet med två till tre privatiserade anstalter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning avseende kriminalvårdens inriktning. Motivering Vid en studieresa till besökte jag HMP Blakenhurst. Detta fängelse drivs helt i privat regi. Det visade sig att såväl personal som intagna trivdes betydligt bättre än vad som var fallet i vanliga, statligt drivna, fängelser. I , likväl som i vissa amerikanska delstater, är erfarenheterna så goda att flera privatdrivna fängelser planeras. I är kriminalvården en organisation stadd i förfall. Narkotikamissbruket inne på fängelserna är omfattande. Hot och våld för såväl intagna som personal hör till vardagen. Gängkriminaliteten har fått ordentligt fäste innanför murarna. Den vård och behandling som meddelas de intagna är ofta av tvivelaktig kvalitet. Meningsfulla utvärderingar av verksamheten saknas ofta. En av de få behandlingar som kan mätas efter frigivningen är tandvården, men har även den verksamheten minskat till att omfatta nästan enbart akutbehandlingar. Det är alltså hög tid att prova något nytt. En tänkbar modell skulle vara att lägga ut driften av två eller tre anstalter med olika inriktning och säkerhetsnivå till privata utförare. Privatiseringen måste givetvis föregås av en ordentlig upphandling. Vid en sådan upphandling tvingas och regeringen taga ställning till vilka mål verksamheten skall ha och vilket innehållet skall vara. En omedelbar försöksverksamhet avseende två eller tre anstalter följd av en utredning om den framtida kriminalvården torde ge större tillfredsställelse för såväl intagna som anställda, samt inte minst för väljarna, vilka har rätt att kräva en fungerande kriminalvård.
mot · GP02Ju355 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju355av och ()En polismyndighet till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att omorganisera polisen så att den samlas i en enda myndighet. Motivering Polisens organisation bör ändras. Systemet med 21 självständiga polismyndigheter skapar stora hinder för synkronisering av verksamheter och ekonomi. Exempel på detta är samordning kring stora polisinsatser, inköp av nya kommunikationssystem, behov av tekniska hjälpmedel med mera. Dessutom innebär den nuvarande organisationsformen en omfattande byråkrati. En icke oväsentlig detalj är alla de politiska styrelser som följer med varje enskild myndighet. Vi anser att svensk polis skall omorganiseras och samlas i en enda myndighet. Denna önskan har även . Det kan förutsättas att det finns många fördelar med en sådan förändring. () ()
mot · GP02Ju356 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju356av ()Arvoden och redovisning i samband med rättegångskostnader Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om kostnader och redovisning av kostnader i samband med rättegångar. Motivering Det har förekommit ett antal uppmärksammade ärenden där enskilda advokater haft mycket höga anspråk på arvoden för sina insatser som offentliga biträden. I samband med detta har det förts en debatt om kostnadernas skälighet i vissa fall. En person som behöver ett försvar i en rättegång har rätt att begära den försvarare han anser sig vilja ha. Det är viktigt att den anklagade kan känna förtroende för det försvar som han har rätt till. Frågan är dock om det bör sättas några gränser för val av försvarare. En känd advokat har ofta många fall och hans kalender styr tider för rättegången. För att undvika förseningar kan då domstolarna vara tvungna att godkänna kraftigt ökade omkostnader. Det finns anledning att ifrågasätta om ett sådant system är bra, både sett ur en allmän kostnadssynpunkt och ur ett klientperspektiv. Kostnaderna som en advokat har redovisas utan tydliga specifikationer och ska skälighetsbedömas av domstolen. Av sekretesskäl är det viktigt att advokaternas arbete inte granskas i detaljerna, men granskningen måste ändå ske med den noggrannhet som saken kräver. Det kan finnas skäl att se över de rutiner domstolarna tillämpar för att analysera och värdera olika anspråk från offentliga biträden. Gotab, 2001 ()
mot · GP02Ju357 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju357av ()Försvunna personer Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bättre statistikuppföljning hos polisen när det gäller försvunna personer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om användandet av blodhundar vid eftersök av försvunna personer. Motivering misslyckas eftersök av försvunna människor på grund av att polismyndigheterna saknar de bästa eftersökningsmetoder som står till buds. är hunden ofta det bästa verktyget för att söka efter försvunna människor. Tyvärr har inte polisen någon statistik över vilka eftersökningsmetoder som fungerar bäst. Det förefaller som om man oftast gör som man alltid gjort eller introducerar nya metoder utan att ha en aning om vilka resultat som uppnås. Jag har upprepade gånger försökt få fram statistik när det gäller antalet försvunna personer, hur många som återfinns med hjälp av polis och räddningtjänst och hur många som hittar hem på egen hand. Statistiken förefaller minst sagt bristfällig. Denna brist på uppföljning och utvärdering är knappast ett framåtsyftande arbetssätt. Det bidrar till att metodutveckling inom polis och räddningstjänst hamnar på undantag. Detta är inte mindre än en skandal och medverkar knappast till att skattebetalarnas pengar används på bästa sätt eller att de personer som av olika anledningar försvinner eftersöks med de bästa metoderna som står till buds. Jag har föreslagit att polisen bör göra försök med blodhundar vid eftersök av försvunna personer. Erfarenheten talar för att en blodhund är helt överlägsen en traditionell polishund av modellen när det gäller att hitta försvunna personer. Mina förslag har knappast fallit i god jord. Den svenska polisen har varit märkbart ointresserad av att ta intryck av de erfarenheter som gjorts i andra länder, bland annat och . Förutom i och finns nu goda erfarenheter av eftersök med blodhundar och moderna träningsmetoder från Northampton, , och Cornwall. I tidigare utskottsbehandlingar har utskottet avslagit mina motioner med hänvisning till att det är polismyndigheterna som bedöms vara bäst lämpade att avgöra vilka eftersökningsmetoder som skall användas. Det finns starka skäl att invända mot denna uppfattning, mot bakgrund av den bristfälliga hantering polisen visat när det gäller implementeringen av hundar i eftersökandet av försvunna människor. Polismyndigheterna har visat på en vilja att fortsätta i samma hjulspår snarare än att förutsättningslöst pröva nya eftersökningsmetoder. Jag vill därför föreslå att polisen genomför försök med blodhundar när det gäller eftersök av försvunna personer. Jag vill också att polisen på ett bättre sätt än förbättrar sin statistik och uppföljning när det gäller försvunna personer.
mot · GP02Ju359 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju359av ()Drogfria fängelser Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av drogfria fängelser. Motivering Svensk kriminalvård fungerar ej. Kriminalvården har alltför länge präglats av inkompetens och allmänt tyckande. Exempelvis flödar narkotikan ohejdad på landets anstalter. Våld mellan intagna, samt mellan intagna och kriminalvårdens personal, är ofta förekommande. Just narkotika på fängelser är ett av de största problemen. För att komma till rätta med det vill jag föreslå inrättandet av så kallade trevliga fängelser. De intagna skall ges rätten att välja fängelseform. Låt var och en bestämma om han eller hon vill låta sig drogtestas , i så fall på en trevlig anstalt, där permissioner och besök är tillåtna. Den som tycker att drogtestet är integritetskränkande placeras på en anstalt med noll permissioner och besök bakom glasruta. Effekten torde bli drogfrihet på båda anstaltstyperna.
mot · GP02Ju361 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju361av ()En brottsofferombudsman till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta en tjänst som brottsofferombudsman. Motivering De kriminella övergreppen blir allt vanligare, och därmed ökas även antalet brottsoffer. Det finns en stor enighet om att brottsoffers lidande skall minimeras, och en diskussion förs om hur detta kan ske. är brottsoffren så svårt sargade både fysiskt och psykiskt av det som de utsatts för att de inte klarar av att ta alla de kontakter som skulle behövas med olika myndigheter. Många brottsoffer har också negativa erfarenheter av möten med rättssamhällets representanter, och dessa möten tenderar att förlänga det psykiska lidandet som har uppstått till följd av det kriminella övergreppets konsekvenser. Brottsoffrens behov av skydd och stöd har varit föremål för en mängd utredningar och förslag. Många av dem har också lett till att samhällets skydd och stöd till brottsoffren förbättrats avsevärt. Utifrån regeringens proposition 2000/01:79 har bland annat skyldigheter ökat. Det finns ett stort antal lokala brottsofferjourer (totalt 108 stycken) i . Den första brottsofferjouren startade i . Dessa jourer gör ett bra arbete med att ge medmänskligt stöd, rådgivning, ge hjälp och upplysning inför rättegång samt försäkringsanmälan. Deras främsta uppgift är att ta till vara brottsoffrets önskemål och intressen. Att bli föremål för ett kriminellt övergrepp är en traumatisk upplevelse. Enligt boken och deras reaktioner (kriscentrum 2000 ) kan följande emotionella tillstånd inträffa: känsla av övergivenhet svårigheter med koncentration samt att tänka klart overklighetskänsla svårighet med att förstå och tolka information förvirringstillstånd blandade känslor av gråt, vrede och även allmän upprymdhet förlorad självsäkerhet behov av isolering otrygghetskänsla allmän panikkänsla ökad misstänksamhet behov av närhet och omtanke. Ovanstående utgör enbart exempel på några av reaktionerna som återfinns hos brottsoffer. Reaktionerna är naturliga och inte onormala. Varje individ är unik med en egen psykologisk bakgrund. Hos vissa individer återfinns enbart några av de här ovan angivna exemplen medan hos andra kan en mångfald reaktioner uppträda. Det finns dock många exempel på situationer där brottsoffren skulle behöva hjälp av en ombudsman som för deras talan och hjälper dem med alla kontakter. har brottsoffer rätt till kostnadsfri rådgivning från polismyndigheten, försäkringsbolag och med hänvisning till socialtjänstlagens § 6, den så kallade biståndsparagrafen och § 8 a, hjälp till brottsoffer. På vissa platser finns också tillgång till en lokal brottsofferjour. Mot ersättning kan brottsoffer även vända sig till en advokat. Vad som saknas är någon som skulle kunna se till helheten och företräda brottsoffren som grupp i alla dessa kontakter med myndigheter, åklagare, försäkringsbolag med mera och vara ett stöd under hela upprättelseprocessen. En brottsofferombudsman med denna funktion bör därför inrättas.
mot · GP02Ju362 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju362av ()Polisens maktmedel Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka polisens befogenheter vid kravaller. Motivering Det är med sorg och förfäran som vi göteborgare bevittnade vad som hände i vår stad under sommarens . förvandlades till en barrikerad stad med hundratals containrar utplacerade för att om möjligt hålla borta vandalerna och därmed förhindra ytterligare skadegörelse. Vanliga göteborgare flydde de centrala delarna av staden medan poliserna utkämpade en heroisk kamp emot ligister och marodörer. som stad fick uppleva några av sina värsta dygn. Ordningsstörningar och våld av det slag som förekom vid mötet i utgör ett angrepp mot vår demokrati, inte minst mot demonstrationsfriheten. Med facit i hand är det alltid lättare att säga vad som skulle kunna ha gjorts för att förhindra det inträffade. I det här fallet torde få ha trott att det som har inträffat verkligen skulle hända. I efterhand har det dock framkommit brister när det gäller polisens resurser, utrustning och befogenheter vid den typ av insatser som krävdes. Många har förvånats över den svenska polisens brist på möjlighet att använda exempelvis vattenkanoner, tårgas och gummikulor. Likaså har det ifrågasatts varför polisen inte har möjlighet att omhänderta deltagare i upplopp längre än . Polisen har en viktig uppgift i att upprätthålla allmän ordning och säkerhet i samband med demonstrationer. Hur svår den uppgiften kan vara framgick vid . Det måste därför vidtas åtgärder för att öka polisens möjlighet att förebygga och ingripa effektivt och säkert mot den typ av kriminella handlingar som begicks på i samband med . Det har också tydligt visat sig att polisens planering, förberedelser och organisation inför större evenemang måste stärkas. Regeringen har tillkallat en kommitté med uppgift att se över polisens arbete för att säkra ordningen, värna demonstrationsfriheten och stärka den enskildes rättstrygghet i samband med större evenemang. Resultatet av den är mycket väsentligt i det långsiktiga arbetet. Med utgångspunkt i händelserna i måste dock regeringen med kortare varsel föreslå åtgärder som förbättrar polisens möjligheter att genom ytterligare maktmedel förebygga och bekämpa allvarliga ordningsstörningar utan att demonstrationsfriheten äventyras. Det krävs vidare en översyn av polislagens bestämmelser om tillfälliga omhändertaganden liksom andra regler som syftar till att upprätthålla ordningen och förebygga brott.
mot · GP02Ju366 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju366av och ()Polisen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att följa utvecklingen inom det brottsförebyggande arbetet. Motivering Att minska brottsligheten och skapa ökad trygghet är polismyndighetens mål och därmed dess främsta arbetsuppgift. Polisen är de som gör det direkta gripandet vid ett brott, men deras brottsförebyggande arbete i samverkan med kommunerna, landstingen och ideella organisationer är ett viktig arbete och ett instrument för att uppnå ett säkrare och tryggare samhälle. Vi lever i där ständigt nya influenser påverkar oss, vilket även gäller områden som har anknytning till brottsligheten. För att förhindra och förebygga att de nya influenserna, den nya brottsligheten, tar fäste måste bl.a. polisen återkommande få utbildning och kompetensutveckling. Det behövs kunskap för att möta det nya och effektivt motverka att det får fäste samt för att utveckla samarbetsformer med andra för att förebygga att ny brott begås. I den nationella handlingsplanen Allas vårt ansvar betonades det brottsförebyggande arbetet som en grundläggande faktor för ett tryggare samhälle med stor delaktighet av både samhälle och befolkning. I dess anda har två tredjedelar av landets alla kommuner bildat lokala brottsförebyggande råd. Att polisen har en avgörande roll i det lokala arbetet är oomtvistligt. Det behövs ett nav med god kompetens för att föra utvecklingen framåt, vilket flertalet närpolisområden har bevisat. Tyvärr finns det av olika skäl fortfarande svårigheter inom många närpolisområden, näpo, att prioritera det brottsförebyggande arbetet. är skälen personalbrist, kompetensbrist eller intressebrist. Det sistnämnda skälet är inte i enlighet med de intentioner och instruktioner som utfärdar. Att det brottsförebyggande arbetet inte är högprioriterat inom alla näpo är inte tillfredsställande och måste åtgärdas. Att jobba med brottsförebyggande verksamhet har fortfarande alldeles för låg status inom poliskåren. Regeringen bör följa utvecklingen nogsamt och lämna en redovisning till . () ()
mot · GP02Ju371 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju371av () och ()Nolltolerans mot nazism Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utforma ett handlingsprogram för att skapa en nolltolerans mot nazism. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge ökade resurser till polisväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att renodla polisens arbetsuppgifter. Inför en nolltolerans Nazistiska organisationer har börjat få fotfäste i . Detta gäller inte minst län som t.ex. och . har nazistiska incidenter med våldsam utgång ökat. Vi kan se detta i t.ex. där nazistiska aktiviteter bl.a. fått dödlig utgång. Det har även genomförts olagliga demonstrationer av nazister i . Många län har som policy att inte tillåta demonstrationer av nazistiska och rasistiska organisationer. Problemet är dock att inte det inte finns en nationell policy gemensamt över länsgränserna i dessa frågor. När de aktuella organisationerna inte har fått tillstånd i t.ex. har det visat sig att man sökt sig i detta fall till där man fått tillstånd. Detsamma gäller lokaler för fester och s.k. vit maktkonserter. Detta skulle kunna motverkas genom en nationell handlingsplan för nolltolerans mot nazism. Genom en nationell länsövergripande nolltoleranspolicy kan polisen motverka att de nazistiska organisationerna spelar ut de olika länen mot varandra. Detta kräver naturligtvis ökade resurser till polisen. Det bör dels ges mer resurser till rikspolisen för att samordna insatserna på länsplanen, men framför allt bör det ges mer resurser till närpolisen för att öka insatserna mot nazism och främlingsfientlighet detta för att kunna realisera nolltolerans mot nazism. Polis och trygghet Så länge det finns människor med bristande respekt för människovärdet, ägodelar och för samhället är det statens uppgift att se till att det finns en fungerande trygghet. I då våldet och otryggheten ökar måste tillräckliga resurser finnas för att motverka detsamma. Trygghet får inte bli en bristvara. Polisväsendet har en självklar roll i arbetet för att motverka otryggheten i samhället. För att detta skall vara möjligt måste det finnas tillgång till polis i alla kommuner. Närpolisen är nödvändig och möjliggör att polisens arbete i högre grad kan utformas efter lokala behov och förutsättningar. har polisorganisationerna i länen förändrats, så även i län. I tider av neddragningar är det ofta landsbygden och småorterna som kommer i skymundan. Närpolisen står för den lokala förändring som gör det lättare att ha goda kommunikationer med allmänheten. För att närpolisen skall ha förutsättningar att lyckas med sitt uppdrag krävs framför allt mer resurser. Det är också viktigt att polisens arbetsuppgifter renodlas. Polisen skall ägna sig åt polisiära uppgifter, medan civilanställda skall sköta den dagliga praktiska och administrativa delen av polisens uppgifter. har antalet civilanställda rejält minskat, vilket medfört att poliserna har fått ta över mycket av det administrativa arbetet. () ()
mot · GP02Ju372 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju372av ()Illegala vapen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs angående ett åtgärdsprogram mot illegala vapen. Motivering är ett av världens mest vapentäta länder. Vi har ett stort innehav av jaktvapen som omfattas av en rigorös och bra vapenlagstiftning för att motverka att dessa vapen hamnar i orätta händer. har vi sett en ökande förekomst av illegala vapen i samband med brottsliga aktiviteter. Det totala antalet illegala vapen är av naturliga skäl svårt att beräkna. I en rapport från Försvarsdepartementet beräknades antalet illegala vapen uppgå till 27 000. De flesta som följer utvecklingen anser att antalet illegala vapen är väsentligt mycket högre. betonas att mindretalet av dessa vapen har sitt ursprung i . De flesta torde ha införts illegalt i landet. Ett högt antal illegala vapen utanför vårt kontrollsystem blir lätt orsak till att brottslighet blir grövre, tryggheten blir mindre med vardagsbeväpning som följd, och tilltron till polisväsendet minskar. Det är därför väsentligt att regeringen initierar ett åtgärdsprogram för att minska antalet illegala vapen i landet.