mot · GO02Fi20 · 2001-05-02 00:00:00 — När folk planerar sinframtid är det viktigt att de känner trygghet och vet vad som gäller om deskulle bli sjuka, arbetsskadade eller arbetslösa. Därför är det viktigt attförtroendet för socialförsäkringarna återupprättas. Detta krav drev Folkpartieti valrörelsen . Vi gör nu liksom då bedömningen att det vore önskvärtmed en bred uppgörelse, ungefär av samma dignitet som den som träffadesom stora pensionsreformen. Den skulle alltså ingås mellan partier som slårvakt om försäkringsprincipen i välfärdspolitiken.En ny trygghetsförsäkringEn ny trygghetsförsäkring, byggd på tydliga principer, börbyggas upp. föreslår att dagenssocialförsäkringar utformas som tre riktiga försäkringar:- en allmän pensionsförsäkring (nya pensionssystemet),- en allmän sjukförsäkring (inklusive förtidspensionen) och- en allmän arbetslöshetsförsäkring.Alla tre blir obligatoriska, men fristående från statensbudget. Det blir raka rör mellan avgifter och förmåner.Försäkringarnas oberoende tryggas genom fonder.Finansinspektionen kontrollerar försäkringsmässigheten.Ändringar av avgifter eller förmåner ska bara kunna ske närdet är försäkringsmässigt motiverat, inte för att statenbehöver pengar. Reglerna utformas så att det alltid finnsincitament att återgå till arbete, delta i rehabilitering etc.En bred uppgörelse bör enligt vår mening innehålla följandedelar:De tre systemen inom den allmänna trygghetsförsäkringen ärdefinitionsmässigt offentliga, bland annat genom att de ärobligatoriska, men de ges inom den ramen en så friståendeställning som möjligt gentemot statsmakterna. De redovisasinte som delar av statens budget. Administrationen överlåtstill autonoma styrelser. Även om behåller rättenatt fastställa ramarna för avgifter och förmånerna skastyrelsen - som bör ha längre mandatperiod än riksdagenoch inte bestå av riksdagsledamöter - ha det operativaansvaret för att försäkringens buffertfondering varken gårunder eller över fastställda ramar. För att möjliggöra enfinansiering som till den dominerande delen utgörs avegenavgifter krävs sannolikt någon form av löneväxling därnuvarande arbetsgivaravgifter sänks och lönerna höjs.Finansinspektionen ska ges rätt att granska också de tre försäkringarna iden allmänna trygghetsförsäkringen.Även om försäkringarna bygger på riskspridning - och många alltså får utmindre från försäkringen än de betalat in - bör ansträngningar göras att"individualisera" systemen. Det viktigaste är att återupprätta ett tydligtsamband mellan avgifter och förmåner. Det innebär att en samlad reform börinnebära att inga avgifter tas ut där inga förmåner finns, d v s att avgifterförinkomstdelar ovanför förmånstaket tas bort. Sådana "avgifter" är inte avgifterutan dolda skatter. En annan väg att "individualisera" systemet är att förseindividen med regelbunden information om avgifter och rättigheter.Arbetslöshetsförsäkringen ska också vara allmän och obligatorisk. Allainkomsttagare som har en fast anknytning till arbetsmarknaden ska ha eninkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring. Men det är också viktigt att betonaatt arbetslöshetsförsäkringen ska vara en omställningsförsäkring för personermed relativt lång anknytning till arbetsmarknaden.Arbetslöshetsförsäkringen, som ska vara tidsbegränsad, bör kompletterasmed ett nytt skydd för utförsäkrade. Detta skydd ska inte - som socialbidrag -prövas mot innehav av bil, egen bostad, sommarstuga etc. Ett villkor för stödär självfallet att individen står till arbetsmarknadens förfogande.Vår syn på en sjukförsäkring som även innefattar förtidspensionering ocharbetssjukdomsdelen i arbetsskadeförsäkringen liknar det som utredarenGerhard har kommit fram till i Rehabilitering till arbete (SOU2000:78). Även om han benämner sitt förslag till en samlad försäkring förRehabiliteringsförsäkring, så är grundtanken detsamma: en sammanslagningger överblick, en bättre fungerande rehabiliteringskedja och effektivareanvändning av resurserna till gagn för den enskilde sjukskrivne.Höj taket i sjuk- och föräldraförsäkringenredan till år 2002!Även om det ter sig rimligt att det finns en inkomstgräns, ett"tak", i försäkringen över vilket inkomstbortfall inte ersättshar vi länge haft uppfattningen att det är viktigt att detövervägande antalet inkomsttagare helt omfattas avförsäkringen. Därför har det varit ett växandebekymmer att fler och fler hamnar över det tak på sju och etthalvt basbelopp som gäller i sjuk- och föräldraförsäkringarnaoch som är . Även ombasbeloppssystemet är ett indexsystem täcker det bara förinflationen, inte reallönehöjningar. Efter de senaste årensreallöneökningar har över en miljon människor inkomsteröver förmånstaket. Det innebär att de inte får de iersättning när de är sjuka eller föräldralediga, som vi ochandra har bedömt vara en rimlig avvägning mellan trygghetoch uppmuntran att arbeta.Det var regeringens uttalade önskan att höja taket i sjuk- ochföräldraförsäkringen. stoppade emellertid det förslaget. Våruppfattning är densamma som regeringens och vi anser att taket bör höjas tilltio basbelopp, . Vi välkomnarförslaget att höja det ännu lägre taket i arbetslöshetsförsäkringen.Regeringen skriver i vårpropositionen att den avser att återkomma itakfrågan i höstbudgeten. Med tanke på den politiska låsning som uppståttmellan regeringen och ett av stödpartierna vore det önskvärt att den majoritetsom finns i för höjda tak kom till uttryck i ett riksdagsbeslut. Om viinte får gehör för vårt ramyrkande som innebär en takhöjning i ett tillkännagivande till regeringen uttala sig för en takhöjning isjuk- och föräldraförsäkringen . Ett sådant beslut skulle innebära attfrågan var avgjord före valet och kunna medverka till att den politiska låsningsom skapats löses upp.Ett samlat program mot denökande långtidsfrånvaronPå de följande sidorna redogör vi för ett brett program förfärre långtidssjukskrivningar och färre förtidspensioneringar.Programmet omfattar åtgärder av vitt skilda slag från fleraolika politikområden och är ett uttryck för vår bestämdaambition att hejda de ökande mänskliga och ekonomiskakostnader som ligger i de skenande sjuktalen.1. Egenmaktsprogram för att stärka människor i arbetslivet i fråga omarbetstider, den egna arbetsmiljön, den egna kompetensutvecklingen ochmöjligheterna att köpa hushållstjänster för att minska vardagsstressen.2. i offentliga sektorn för att bryta upp hierarkiskaorganisationer och ersätta dem med decentraliserade, självstyrandeenheter, bland annat genom att tillåta avknoppningar och nya driftformer.3. Jobbgaranti för långtidsarbetslösa.4. Privata arbetsförmedlingar och bemanningsföretag istället för AMSfaktiska monopol.5. Storsatsning på vardagssjukvården, alltså husläkarna och övrigprimärvård.6. Vårdgaranti och vidsträckt etableringsfrihet för nya aktörer påvårdområdet för att säkra att patienter får snabb behandling utanvårdköer.7. Beslutet att avveckla allt offentligtekonomisk engagemang i företagshälsovården sedanmåste omprövas i ljuset av de senaste årens utveckling. Vi är inte redo attföreslå ett återinfört generellt statsbidrag, men skakunna överenskomma med arbetsplatser med många långa sjukfall att deska köpa in medicinsk expertis (företagshälsovård) eller förstärka dennaoch också ge ekonomiskt stöd till verksamheten.8. Storsatsning på rehabilitering. har arbetat ilandstingen för större resurser till rehabiliteringsverksamheten. Vi harockså länge kritiserat kassornas alltför låga anslag till denna verksamhet.Vi föreslår nu förutom kraftigt höjda anslag till kassornas inköp avrehabiliteringstjänster att försäkringspengar ska få användas ännu friareän som diskuterats, till exempel till projekt medföretagshälsovården och delfinansiering (tillsammans med landsting,kommuner och stora arbetsgivare) av särskilda utredningscentra försnabb hantering av rehabiliteringsfall.9. Rehabiliteringsgaranti - ingen ska behöva vänta på enrehabiliteringsutredning efter det att behovet konstaterats.10. Skyldighet att delta i rehabilitering - reducerad ersättning för personersom inte deltar.11. Begränsning av sjukskrivningsperioden till för att framtvinga ochpåskynda rehabiliteringsinsatser.12. Fortsatt utredning av vad som kan göras för att uppmuntra redanförtidspensionerade att återgå till arbetslivet - när den av regeringenprövade modellen i stort sett misslyckats måste andra metoder prövas.Fokus på de långa sjukfallenEtt tillkommande skäl för en socialförsäkringsreform är desenaste årens skenande sjukförsäkringskostnader. Vi ärmycket förvånade över regeringens passivitet på dettaområde. Enligt vår mening kan den utveckling somprognostiseras av långtidssjukskrivningar ochförtidspensioneringar helt enkelt inte accepteras. Detta måstevara ett reformområde av mycket hög prioritet. Förändringarinom socialförsäkringen bör ingå i en samlad stategi för atthejda sjuktalens ökning och pressa ned dem.Vi vill understryka att problemen nu i allt väsentligt består av långasjukfall. Det finns inga skäl att tro att någon större del av den nuvarandefrånvaron består av okynnesfrånvaro av det slag som förekom före införandetav karensdagen. Vi tror därför knappast att en ökning av självrisken eller enförsämring av sjukförmånerna är någon framkomlig väg. I en proposition somjust nu behandlas i föreslås vissa anpassningar avförtidspensionerna till det nya pensionssystemet. Vi stöder förslagen ipropositionen, bland annat att förtidspensionering av unga personer inte skaförekomma.Sjukskrivningarna ökar alltså dramatiskt och det finns just nu inga teckenpå att ökningen tenderar att avta. Många människor mår dåligt ochkänner att de inte har full kontroll över sina liv. En strategi för att stoppadennuvarande utvecklingen på sjukskrivningsfronten måste vara dubbel - delsmåste den ta sin utgångspunkt i det förebyggande arbetet som först på siktkommer att visa resultat, dels måste den inrikta sig på åtgärder somomedelbart bidrar till att minska sjukskrivningarna.Egen makt mot negativa stressenPå läkarintygen som skrivs lyder diagnosen oftadepression, utbrändhet eller ångest. De psykosocialasjukdomarna håller på att bli den enskilt största hälsoriskenpå våra arbetsplatser. Det finns inget enkelt svar på fråganvarför sjukskrivningarna ökar som de gör. Men depsykosociala sjukdomarna förklarar en relativt stor del avden totala ökningen. "Egen makt ger friskare sköterskor" löd en rubrik i en tidning för en tidsedan. Faktum är att statistiken innehåller mycket tankeväckande. Enskrämmande information är att den offentliga vården ger upphov till flervårdfall än nästan alla andra arbetsplatser. Många landsting förefaller varausla arbetsgivare. Även andra kommunala arbetsplatser blir allt "sjukare". Detgäller till exempel skolan, som förr utmärktes av låg personalfrånvaro mensom nu drabbas av många långtidssjukskrivningar.Men variationerna är stora. Och privata vårdgivare tycks vara bättre på attse till att personalen inte blir utbränd. Det understryker att problemen medstress och utbrändhet till stor del ligger på ett annat plan än vård ochrehabilitering. Först och främst gäller det att enskilda människor känner att dehar kontroll över tillvaron. Vissa forskare anser att begreppet "stress" ledertanken fel eftersom det också finns en positiv stress. Vi människor klararväldigt mycket så länge vi känner att vi har en rimlig chans att klara vad somkrävs. Frustrationen, den negativa stressen, uppstår då det blir uppenbart föross att vi aldrig kan leva upp till kraven, att vi inte förfogar över deverktygvi skulle behöva för att lyckas.Därför ligger lösningen först och främst i en förändrad arbetsorganisationoch förändrad arbetsmiljö. Där har vi talat för mer decentralisering,attbryta upp de hierarkiska offentliga monopolpyramiderna och ersätta dem medmindre, självstyrande enheter. Vårt ställningstagande för privata alternativoch avknoppningar har till stor del dikterats av vår övertygelse att sådanaförändringar leder till att personalens kompetens tas bättre till vara.När problemen skapas i vardagen, så är det också där de måste redas ut ochlösas. Det är genom att utveckla arbetsplatserna, genom att medarbetarna fårbättre grepp om uppgifter och prioriteringar, genom att de får chansen attbredda och fördjupa sitt kunnande och sina erfarenheter, som vi kan motverkautbrändhet och vantrivsel.Tillsammans med TCO har vi pekat ut fyra områden som behöverreformeras för att människors självbestämmande ska öka:- Ökad makt över den egna arbetstiden- Ökad makt över den egna kompetensutvecklingen- Ökad makt över familjens totala tid och bättre möjligheter att köpahemtjänster- Ökad makt över den egna arbetsmiljönStorsatsning på rehabiliteringUtredaren visar senast i en rapport (S 2000:07) attfrånvaro på arbetsplatsen på grund av ohälsa i fjolmotsvarade cirka 700 000 årsarbetare vilket var cirka 13,5procent av befolkningen i åldern (1997 varmotsvarande tal ). kan bortfallet ha vuxittill 820 000 och till 850 000 årsarbetare. Det betyderatt av befolkningen i åldern 20-64 årskulle vara frånvarande från arbetet på grund av ohälsa, omvi inte förmår bryta den nuvarande trenden.Aktiva rehabiliteringsinsatser är motiverade av samhällsekonomiska skäl. Iexempelvis utredningen i Centrum (S 1999:08) visar utredarenGerhard på de samhällsekonomiska vinsterna av en förbättradrehabilitering. De samhällsekonomiska vinsterna är tämligen säkra efterutredningens egen studie att döma. Den visar att om drygt en procent avdagens långtidssjuka och förtidspensionärer rehabiliteras med en ny fördjupadrehabilitering så blir den årliga kostnaden . Efter första årengår det emellertid jämnt ut. Därefter ökar vinsten år för år för att sedanstabiliseras runt . Varje satsad krona från detoffentliga ger alltså tillbaka till landsting, kommuner, statensarbetsförmedling och socialförsäkringssystemet.Folkpartiet har arbetat i landstingen för större resurser tillrehabiliteringsverksamheten. Vi har också länge kritiserat kassornas lågaanslag till denna verksamhet. Vi föreslår nu såväl ett kraftigt utökatstatsbidrag som att försäkringspengar ska få användas ännu friare än somhittills diskuterats, exempelvis till projekt med företagshälsovården ochdelfinansiering (tillsammans med landsting, kommuner och storaarbetsgivare) av särskilda utredningscentra för snabb hantering avrehabiliteringsfall.Resurserna som tillförs ska användas för att handla upprehabiliteringsinsatser och för att påskynda försäkringskassornas utredningar.Samverkan mellan aktörerna genom FinsamEn viktig del i strategin är att förbättra samarbetet mellanolika aktörer. Det är bakgrunden till det förslag till finansiellsamordning som vi drivit . Vi betraktar det som framgång för vårt opinionsarbete att vi kundeträffa en uppgörelse om dessa så kallade Finsam-regler medregeringen, och . Det är med vissförvåning vi konstaterar att regeringen i vårbudgeten intetycks räkna med några ekonomiska effekter av Finsam.Eftersom detta enligt vår uppfattning är en så viktig del istrategin vill vi än en gång något uppehålla oss vidbakgrunden till vårt förord för Finsam-systemet.Finsam pågick som ett försöksprojekt med finansiell samordning mellansjukförsäkring och hälso- och sjukvård 1993 och 1997. Inom femförsöksområden hade man gemensamt ansvar för kostnaden för sjukpenningoch rehabiliteringsersättning och möjlighet att disponera delar av dessa tillolika åtgärder.Riksförsäkringsverkets och gemensamma utvärdering frånvåren 1997 visade på en sammanlagd besparing på isocialförsäkringen (1993-95). Detta ekonomiskaresultat är alltså skillnaden mellan de faktiska kostnaderna för sjukpenningoch rehabiliteringsersättning i försöksområdena, och de beräknadekostnaderna som skulle ha uppstått om försöket inte bedrivits. Effektenberäknades för det tredje försöksåret motsvara en besparing på nästan 9procent av kostnaderna för sjukpenningen. För det fjärde försöksåret ökadebesparingarna ytterligare.Utvärderingen visade att det s k ohälsotalet minskat med 2,5 procentmellan 1992 och 1995. ökade ohälsotalet i riket somhelhet . Ohälsotalet beräknas som summan av antalet ersattadagar med sjukpenning, rehabiliteringspenning, förebyggande sjukpenning,sjukbidrag och förtidspension jämfört med antalet försäkrade.Finsam-försöken ledde till en minskning med perperson och och 1996 - en minskning och 26procent jämfört med kontrollkommunerna. Det fanns före försöken ingasignifikanta skillnader mellan dessa och Finsam-områdena. Iförsöksområdena har det också kunnat konstaterats en större minskning avantalet nybeviljade förtidspensioner och sjukbidrag äni riket som helhet.I försöken fick sjukvården och ta ett avsevärt störreansvar för sjukpenning och andra socialförsäkringskostnader än enligthittillsvarande regler. Aktiv rehabilitering och tidiga vårdinsatser leder tillattfärre människor behövde förtidspensioneras, vilket särskilt siktgav betydande mänskliga och ekonomiska vinster. De totala besparingarna påbåde minskade kostnader för sjukpenning och rehabilitering samt färreförtidspensionärer var betydande, särskilt sikt.I den överenskommelse om en nationell handlingsplan för hälso- ochsjukvården, som regeringen, , och harkommit överens om utlovar regeringen att återkomma till medförslag om finansiell samordning till så attriksdagsbeslut kan tas . Äntligen kan då Finsam-regler i helariket bli verklighet.Förstärkt företagshälsovårdArbetsgivaransvar måste betonas för att förebygga sjukdom,arbetsskada och för rehabilitering av den sjukskrivne. Härvidbehöver företagshälsovården spela en större roll än idag.Beslutet att avveckla allt offentligt ekonomiskt engagemang iföretagshälsovården måste omprövas i ljuset av densenaste utvecklingen. Vi är inte redo att föreslå ett generellt statsbidrag, menvi anser att ska kunna överenskomma med arbetsplatsermed många långa sjukfall att köpa in medicinsk expertis (företagshälsovård)och att kassan i vissa fall också ska kunna ge ekonomiskt stöd tillverksamheten.Vi är övertygade om att den finansiella samordningsmodellen kan drivaslängre än vad regeringen har accepterat. Vi föreslår här exempelvis attförsäkringskassan ska kunna etablera samarbete också med arbetsgivare medhög sjukfrånvaro eller många förtidspensioneringsfall och träffaöverenskommelse om särskilda åtgärdsprogram.Rehabiliteringsgaranti och kortaresjukperiod för att påskynda processenVi förespråkar att en rehabiliteringsgaranti införs. efter sjukskrivning ska den sjukskrivne få enrehabiliteringsutredning av . Den enskildeska bli skyldig att delta i rehabiliteringsaktiviteterna, annarsreduceras ersättningen.Vi vill också begränsa sjukskrivningsperioden till . Syftet är attpåskynda rehabiliteringsarbete. I de fall då arbetsförmåganinte bedöms som möjlig ska förtidspension utgå. I , ochNederländerna finns redan en sådan begränsning.Inrätta utredningscentraVi vill inrätta så kallade utredningscentra. Här ska finnasresurser och kompetens motsvarande deförsäkringsmedicinska centra som redan finns, men medkompletterande kompetens för arbetslivsområdet. Här kansamtliga sjukskrivna genomgå en utredning så snart behovetkonstaterats. Därmed får den enskilde sjukskrivne en snabbbedömning av sin eventuella funktionsnedsättning ochmöjligheter att få en snabb eller långsam återkomst tillarbetslivet.Jobbgaranti och en utökad roll för privataaktörerDe åtgärder vi förespråkar inom arbetsmarknadspolitiken harockså en betydelse i detta sammanhang. Ett exempel:Arbetsoförmåga är inte alltid ett entydigt begrepp. Ommänniskor, som utreds för att få förtidspension, fårerbjudande om ett arbete kommer vissa att föredra att arbetaistället för att få pension. En effektivare arbetsförmedling ändagens - som är föga effektiv - kan alltså bidra till attminska antalet förtidspensioneringar.Dessa åtgärder beskrivs närmare i avsnittet om en arbetsmarknads- ochintegrationsreform.Grundtanken är jobb istället för bidrag. Friska långtidsarbetslösa har intepå socialkontoren att göra. De ska garanteras ett arbete. Den uppgiften börupphandlas av privata bemanningsföretag. Även i övrigt bör privata aktörerges ett långt större utrymme på arbetsförmedlingsområdet än hittills.Uppmuntra förtidspensionärer att återgå tillarbetslivetDet finns behov av att utreda vissa frågor på detta områdevidare. En viktig fråga är om och i så fall på vilka villkor enbeviljad förtidspension ska kunna omprövas. Den tanke somfanns hos regeringen att förtidspensionerade på goda villkorskulle kunna pröva att återgå till arbetslivet har inte slagit såväl ut som regeringen och vi hoppades. Vi anser att dentanke som regeringen var inne på, att diskussionen inte börbegränsas till tillkommande pensioner utan också beröra helastocken av redan beviljade, är riktig. Att regeringens idé istort sett misslyckades får inte innebära att ambitionen gesupp.Fler vårdgivare - bra för patienterna, braför personalenFolkpartiet vill ha en valfrihetsrevolution inom svensksjukvård. Tillgängligheten i vården måste bli bättre. Köernatill operationer och behandlingar måste försvinna.Patienterna ska slippa vänta som för attkomma i kontakt med sin husläkare eller distriktssköterska iprimärvården. De privata vårdgivarna såväl som husläkarnamåste bli fler. Bristerna i psykiatrin måste avhjälpas. Alltäldreboende måste ha en fast läkarkontakt.Sverige kommer att få en skriande brist på vårdpersonal om ingentinggörs. På grund av att vi lever allt längre och att 40-talisterna utgör enbefolkningspuckel kommer vård- och omsorgsbehoven att öka.Därför behöver vårdsektorn bli mer attraktiv för att fler ska söka sig dit.Viktiga faktorer för att attraktionskraften ska bli stark är att lönerna blirkonkurrenskraftiga och att arbetsvillkoren förbättras.Folkpartiet anser att man bör se hur karriärvägarna inom vårdyrkena kanutvecklas. Man bör också ta fram förslag om hur man skall kunna stimuleradem som lämnat yrket att återvända.Under årtionden har vårdens viktigaste resurs - de vårdanställda - fått alltmindre att säga till om. Inflytandet över den egna arbetssituationen harminskat som politiska beslut urholkat de vårdanställdasprofessionella yrkesstolthet. De allra flesta vårdanställda har därtillförmenatsmöjligheten att gå över till andra arbetsgivare eller rent av testa om vingarnabär på egen hand. Ty i praktiken har vården bedrivits i monopolform.Folkpartiet anser att en konkurrensutsättning av all primärvård ochuppmuntrandet av privata alternativ och ökat inflytande för de anställda ioffentlig sektor skulle skapa möjligheter för anställda att förverkliga sinkreativitet.VårdgarantiRiksdagen beslöt efter en fp-motion om hundradagarsregel ivården att införa en vårdgaranti för fleraangelägna operationer och behandlingar. Det innebar attingen patient med någon av dessa diagnoser skulle behövavänta mer än hundra dagar för att få behandling. Efterregeringsskiftet tecknades ett avtalmellan staten och om en vårdgarantisom började gälla . Avtalet innebär attingen patient ofrivilligt skulle behöva vänta mer än tremånader för operation eller behandling. Klarade intesjukhuset eller hemlandstinget av att erbjuda vård inomdenna tid var de skyldiga att betala för vården hos en annanvårdgivare.Effekterna av vårdgarantin visade sig mycket snabbt. Vid vårdgarantinsstart stod omkring 52 000 människor i kö till de behandlingar som omfattadesav vårdgarantin. med vårdgarantin hade kötiderna och antaletpatienter som stod i kö till behandlingar som täcktes av garantin minskatkraftigt. De allra flesta kliniker kunde leva upp till vårdgarantins målsättningatt alla som köade skulle få en behandling inom tre månader.Vårdgarantin innebar att alla parter fick incitament att koncentrera sig påatt kapa vårdköerna. Det mest konkreta uttrycket för detta var de ekonomiskakonsekvenserna av olika prioriteringar. Med traditionell budgetstyrning fickden verksamhet som uppvisar störst problem, t ex långa patientköer, lättstörre anslag. Detta gav naturligtvis en felaktig signal. Med vårdgarantin brötsdetta olyckliga mönster. Istället uppmuntrades de verksamheter som nåddegoda resultat.