mot · GP02U304 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U304av m.fl. (c)Handel1 SammanfattningVår politik strävar efter att möjliggöra för enskilda människor, länder, grupper av länder, regioner och det globala samfundet att ta ansvar för sig själva, för andra och för vår gemensamma värld.Ett ökat medvetande om nödvändigheten av ett kraftfullt globalt samarbete för att lösa gemensamma och överhängande problem krävs. Enbart marknadskrafter kan inte lösa de grundläggande orättvisorna mellan rika och fattiga. Ett starkare internationellt, politiskt, ekonomiskt och etiskt ramverk som prioriterar både ekonomisk och mänsklig utveckling behövs.Behovet av att rimliga och rättvisa spelregler upprättas på den globala marknaden är av stor betydelse för små länder som , men också för majoriteten av världens utvecklingsländer. Handelspolitiken ska skapa förutsättningar för ökad handel och bistå att utnyttja handeln för en ekologiskt och socialt hållbar utveckling.2 Innehållsförteckning1 Sammanfattning 392 Innehållsförteckning 403 Förslag till riksdagsbeslut 414 Inledning 435 Varför fri handel? 436 Behovet av gemensamma spelregler 447 Sambandet handelmiljö 458 De handelspolitiska aktörerna 478.1 , WTO 478.1.1 i 478.2 EU 488.3 489 Jordbruket en nyckelfråga 489.1 Den globala livsmedelsförsörjningen 499.2 EU:s gemensamma jordbrukspolitik, CAP 499.3 Jordbruksområdets reformprocess 4910 Öppen och rättvis handel 5010.1 EU:s handelspolitik 5210.2 Ett förbättrat WTO 5310.2.1 livsmedel 5410.2.2 Ursprungsmärkning av livsmedel 5410.2.3 Immaterialrätten 553 Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det inte finns anledning för rika länder att upprätta handelshinder.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör arbeta för en fortsatt utveckling av Global Compact för världens företagsledare.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att handeln med mat inte får gå ut över rätten till mat för invånarna i fattiga länder.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet att vidta åtgärder för att säkra sin livsmedelsförsörjning.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka FN:s och FN-organens effektivitet och roll för att lösa de stora globala överlevnadsproblemen.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att policy skall vara koherent, sammanhållen och ömsesidigt stödjande i handels-, miljö-, jordbruks-, migrations- samt utrikes- och säkerhetspolitiken.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en ny världshandelsrunda måste garantera ett multilateralt, icke-diskriminerande handelssystem som främjar alla länders integration i världsekonomin.1Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa tull- och kvotfritt inträde för MUL-ländernas export till i-landsmarknader.1Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fattiga länders näringslivsutveckling.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att även fortsättningsvis bör påverka EU:s handelspolitik i en för positiv riktning.1Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra grön GSP (generellt system för preferenser) till en övergripande målsättning.1Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att arbetet i WTO skall bidra till tillväxt och sysselsättning, hållbar utveckling, ekonomisk utveckling i fattiga länder samt demokrati och säkerhet.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka kapacitet att delta i WTO genom utökat tekniskt bistånd.1Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett som ger utvecklingsländerna bättre förutsättningar att utveckla den nationella livsmedelsförsörjningen.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av klara regler för hur brott mot gemensamma miljööverenskommelser skall hanteras inom ramen för WTO.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att frågeställningen om handel och miljö belyses i den kommande WTO-rundan.1Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör driva frågor om livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet i alla tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att EU i WTO-förhandlingarna driver kravet på ursprungsmärkning av livsmedelsprodukter.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att undanta såväl enskilda gener som organismer från kravet på patentbarhet i TRIPS artikel 27 (3) b.2Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förlänga implementeringstiden för TRIPS artikel 27 (3) b till efter det att översynen av artikeln är avslutad.11 Yrkandena 7, 8, 10, 11, 1316 och 20 hänvisade till NU.2 Yrkande 19 hänvisat till LU.4 InledningVärldsekonomin är fortfarande organiserad på ett sätt som gör att en stor del av befolkningen ställs utan möjligheter att göra en rimligt produktiv arbetsinsats. Den globala konsumtionen har ökat, men ändå växer klyftorna mellan fattiga och rika. Världens rikaste femtedel har 74 gånger så hög inkomst som världens fattigaste femtedel, (jämfört med 30 gånger så hög 1960). Den rikaste femtedelen av världens befolkning förbrukar av resurserna. Många människor står således helt utanför den globala tillväxten. Detta är ett oerhört slöseri med mänskliga resurser, förutom att det medför att de drabbade inte heller får anständiga livsvillkor. Fattigdomen är det största hindret mot stabilitet i världen. Enbart marknadskrafter kan inte lösa de grundläggande orättvisorna mellan rika och fattiga. Ett starkare internationellt, politiskt, ekonomiskt och etiskt ramverk som prioriterar både ekonomisk och mänsklig utveckling behövs därför. Det är inte så att globaliseringen eller en ökad internationell handel automatiskt leder till en orättvis fördelning av resurser. Den internationella valutahandeln uppstod för att förenkla den internationella handeln, inte för att kapitalister skulle spekulera i valutor. För att parera valutaspekulationer krävs fungerande finansiella system. Förstörelsen av miljö och naturresurser är en global ödesfråga. Orsakerna står dels att finna i västvärldens överkonsumtion, dels i den utbredda misären i tredje världen. Ny teknik innebär som regel mer miljövänliga och resurssnåla lösningar, men de oerhörda produktions- och konsumtionsvolymerna innebär ändå stora belastningar på miljö och naturresurser. Om västvärldens konsumtionsnivå skulle bli ett globalt genomsnitt skulle det leda till en ekologisk kollaps. Ökat bistånd från världens rika till världens fattiga krävs för att minska fattigdomsklyftan och för att främja hållbar utveckling. Hållbar utveckling regionalt och globalt kräver fördjupat internationellt samarbete. som bl a ökat bistånd och skuldavskrivningar krävs, måste budskapet från många utvecklingsländer : Trade not Aid, tas på allvar. Handel är ett viktigt medel för att uppnå målet för allt mellanstatligt samarbete att främja en ekologiskt hållbar och socialt rättvis utveckling. 5 Varför fri handel? Genom handel möts människor och idéer och kunskaper sprids snabbt, vilket stimulerar den ekonomiska, politiska, kulturella och vetenskapliga utvecklingen. Handel bygger på frivilliga överenskommelser och förtroendefullt samarbete samt främjar egenskaper som ansvar och hederlighet. Till skillnad från krig, som bygger på att erövra byten, bygger handel på att åstadkomma utbyte. Många av de värden vi förknippar med västerlandets ideal som demokrati, humanitet, tolerans och fredligt umgänge människor emellan kan därmed sägas vara frukter av internationell handel. Människor kommer i kontakt med andra kulturer, vilket främjar nyfikenhet och öppenhet. Historiskt har samhällen med stor internationell handel ofta varit nydanande inom kultur och vetenskap; handeln bidrar dels till materiell rikedom som kan finansiera vetenskap och kultur, dels till ett öppet samhällsklimat som stimulerar kreativt tänkande. När ges tillträde till världsmarknaderna kan den ökade frihandeln vara ett verksamt vapen mot fattigdom. Ett annat vapen mot fattigdom, förutom tillträde till världsmarknaden är en bättre handelspolitik inom och mellan . Fattiga länder med odemokratiska regeringar omges ofta av andra liknande fattiga länder som stänger sina gränser för varandra och dessutom lägger exportskatter och andra pålagor på livsmedel så att det i praktiken blir omöjligt för bönderna att sälja sina produkter. Studier från WTO och visar att de som lyckats knappa in på i-ländernas försprång är de som är öppna för handel med omvärlden. Medan öppna för handel växte med i genomsnitt växte länder stängda för handel . Andra studier visar dessutom att de ekonomiska vinsterna av handel faktiskt också förbättrat levnadsvillkoren för de allra fattigaste. undersökte de amerikanska forskarna effekterna av amerikanska tullar på bl a apelsinjuice. Tullarna räddade, enligt forskarna, 600 amerikanska jobb, men i form av högre priser, eller per räddat arbete. Frihandel leder till bättre och billigare produkter för alla konsumenter. Lägre priser leder till lägre inflation som ger lägre räntor. Alla tjänar på frihandel. Exemplet ovan visar att det inte finns anledning för rika länder att upprätta handelshinder för fattiga länder.6 Behovet av gemensamma spelreglerHandel kan i mångt och mycket vara såväl tillväxt- som välståndsgenererande men är ingalunda oproblematiskt eller okontroversiellt. sker den internationella handeln alltmer på icke jämbördiga villkor. Protektionism och handelshinder i i-länderna slår hårt mot produkter och befolkning. FN har uppskattat att de rika ländernas jordbrukssubventioner och tullar inom textilområdet kostar , vilket är mer än världens samlade bistånd till . som uppmuntrats till exportledd tillväxt har de rika ländernas agerande delvis varit inkonsekvent, eftersom man oroats för konsekvenserna av en lågprisimport som skulle kunna hota det egna näringslivet. Så länge hållit sig till traditionella råvaror, mineraler och tropiska jordbruksprodukter har de inte mött några svårigheter. När de försökt slå sig in på andra marknader har hinder emellertid tornat upp sig. Det gäller jordbruksprodukter, som också odlas i tempererade områden, som spannmål, grönsaker och kött, men det gäller också inte minst industriprodukter inom sektorer där kan vara konkurrenskraftiga, som textil och lädervaror. De rika länderna kräver av de fattiga att de ska avveckla sina skyddstullar och öppna sina marknader för import men tycks knappast lika angelägna om att göra motsvarande för egen del. som vill exportera sig till en bättre ekonomi hänvisas alltså i hög grad till de traditionella produktområdena, där marknaderna är ganska mättade. När fler länder mer eller mindre desperat försöker att öka sina exportintäkter genom ett ökat utbud så faller priserna och handelsvillkoren försämras ytterligare. FN:s generalsekreterare förslag till världens företagsledare om en global pakt (Global Compact) kring gemensamma värderingar och principer som kan ge den globala marknaden ett mänskligt ansikte, är en angelägen åtgärd att backa upp. Den globala pakten är en process som, trots fel och brister, är ett steg i rätt riktning och kan leda till något väldigt bra. Temat för är Den privata sektorns roll i konfliktzoner. Under detta tema försöker man utreda medel och sätt enligt vilka affärsverksamheter och andra aktörer i samhället kan bidra till att undvika och övervinna konflikter. Ett första möte ägde rum . Medverkade gjorde ett 60-tal deltagare vilka representerade ett brett spektrum av företag, det civila samhället och FN-organisationer. Framsteg gjordes på en rad områden, inräknat gemensamma handlingar för att bryta korruptionscykeln, åtgärder för att öka öppenheten, utvecklandet av hjälpmedel för att få oss att förstå följderna av handel i konfliktsituationer. Detta arbete går vidare, i ett försök att kunna förvandla resultatet till en gripbar handling. Den globala pakten var även föremål för diskussion på Unga Entreprenörers åttonde världskongress, som var en del av om MUL-länder. Över 200 ledare från huvudsakligen små och medelstora företag från MUL-länder deltog och bestämde sig för att delta i pakten, såväl individuellt som kollektivt. bör arbeta för en fortsatt utveckling av Global Compact för världens företagsledare. 7 Sambandet handelmiljöSambandet mellan handel och miljö är en annan komplex fråga. De konkurrensförhållanden som globaliseringen fört med sig i bl a har inneburit en mycket hög kostnad för miljön. På en kontinent där i stort sett all export är råvaror och jordbruksprodukter är den ekologiska balansen särskilt utsatt för den ständiga produktivitetsökning som följer av ökad efterfrågan och ökad konkurrens. De stora företagen inom livsmedelsindustrin som ersatt traditionella jordbruksföretag för att svara mot en ökande efterfrågan kommer att ytterligare ha expanderat odlade arealer för att klara volymtillväxten i exporten. Väl inne i den globala konkurrensen måste livsmedelsjättarna för att bibehålla lönsamheten använda alltmer konstgödsel, växtskyddsmedel och ny teknik. Kontinentens miljökostnader för det storskaliga jord- och skogsbrukets utbredning visar sig först och främst genom avskogning och i andra hand genom att den latinamerikanska marken drabbas av erosion. Dessutom är urlakningen av jordens näringsämnen, försaltning m m stora miljöproblem i konstbevattnade områden. Förlust av biologisk mångfald är ytterligare ett problem till följd av jordbrukets utbredning. Den latinamerikanska jordbruksproduktionens storskalighet och låga kostnader är slående. Detta har också skett på bekostnad av småbrukare och lantarbetare. Vi har i vår biståndsmotion pekat på behovet av att varje nation ska ha möjlighet till livsmedelsproduktion för att i stort sett täcka det egna behovet. Det får inte bli så att handeln med mat går ut över rätten till mat för invånarna i fattiga länder. Detta bör ges regeringen till känna.Diskussionen om hur man kan förena en friare handel med miljö har pågått . Frågan är känslig i förhållandet mellan i-länder och . Men verkligheten kräver framgångar när det gäller att integrera miljöaspekter i handeln. Handelskonflikterna mellan dem som vill exportera och dem som säger stopp med hänvisning till säkerhet och hälsa finns där redan. Miljö och handel kommer förhoppningsvis att bli en mycket viktig handelspolitisk fråga framöver. Diskussionen har kretsat kring huruvida handel är bra eller dålig för miljön, om varierande miljökrav påverkar konkurrenskraft och ekonomisk utveckling samt om handels-restriktioner skall få införas till skydd för miljön.Det råder enighet om att handel påverkar miljön. Men att ge ett entydigt svar på frågan om en friare handel försämrar eller förbättrar miljön är omöjligt. Allt beror på vad som produceras samt på hur de handlade varorna produceras, transporteras och konsumeras. Om ett land väljer att producera varor på ett miljöförstörande sätt kommer handel med dessa varor att förstärka förödelsen av miljön. Men om landet istället bestämmer sig för att produktion och konsumtion skall vridas om till förmån för hållbar utveckling kan handeln tvärtom bidra till en sådan utveckling.Det handlar sålunda om att komma till rätta med drivkrafterna bakom miljöförstöringen. Hushållningen med knappa livsresurser måste stå i centrum för denna diskussion. Problemen med orättvis fördelning och miljöskadliga effekter har många och komplexa orsaker. Lösningen är självklart inte att sluta med internationell handel eller att avveckla de internationella handelsregelverken. Internationellt samarbete i fasta former ligger i de mindre staternas intresse. Alternativet är en situation präglad av den starkes rätt eller djungelns lag. Det är därför av särskild betydelse för små länder som , men också för majoriteten av världens utvecklingsländer, att rimliga och rättvisa spelregler upprättas på den globala marknaden. 8 De handelspolitiska aktörerna8.1 , WTODet allmänna tull- och handelsavtalet () och etablerandet av WTO har bidragit till den ökade levnadsstandarden i många länder världen över genom skapandet av ett regelverk för handel mellan länder och radikalt lägre tullnivåer. har i flera avseenden också inneburit förbättringar för genom ökad tillgång till olika marknader.WTO består av 142 medlemsstater. har antagits som medlem i världshandelsorganisationen. Det formella beslutet kommer att fattas under i . Det högsta beslutande organet är ministerkonferensen som hålls , däremellan bestämmer det allmänna rådet som består av medlemsländernas ambassadörer vid organisationens säte i . WTO:s viktigaste funktion är kanske att lösa handelstvister. Den sjätte rundan, Uruguayrundan, som påbörjades och som avslutades var den senaste.Mötet i syftade till att inleda en ny förhandlingsomgång för ytterligare liberalisering av världshandeln. var en förhandling om vad kommande förhandling skulle innehålla, och striden stod om vilka mer detaljerade och därmed förhandlingsstyrande skrivningar som skulle föras in i själva ministerdeklarationen. Ministerdeklarationen är den text som bestämmer agendan för hela nästa förhandlingsrunda.Många anser att det råder obalanser i genomförandet av WTO-avtalen. Trots det regelbaserade systemets strävan efter lika konkurrensvillkor missgynnas av återstående handelshinder. Ett antal exportprodukter som är av särskilt intresse för , såsom textil, är ofta föremål för höga importhinder, inklusive icke-tariffära sådana. Stöd för jordbruksproduktion och export i i-länder kan få avsevärda snedvridande effekter, i synnerhet på . Många länder kritiseras för att använda anti-dumpningsåtgärder och utjämningsåtgärder inom sektorer där u-landsexportörer är konkurrensstarka i protektionistiskt syfte.8.1.1 i QatarEfter attacken i råder krisstämning. Det är lätt att ryckas med och tro att allt är elände. Dåden är inte nödvändigtvis en ekonomisk katastrof. Många ekonomer gör bedömningen att attacken påverkar den allmänna världskonjunkturen nedåt men är inte helt överens om hur mycket eller hur långsiktigt. En oväntad och kraftig konjunkturförändring kan innebära att det politiska läget för de olika sakfrågorna som behandlas inom WTO påverkas, men sambandet är inte tydligt eller självklart. Det finns en del krafter, framför allt i , som utnyttjar det känslomässiga läget efter attacken för att för egna syften driva olika frågor. Bl a , handelsrepresentant, har förklarat att det är viktigt att svara på attacken genom att snabba på olika förhandlingar inom handelsområdet. anser att det efter attackerna i finns ett större behov än tidigare av ett handelssystem dedikerat till utveckling. I-länderna måste göra mera för att stödja ekonomisk tillväxt i , för att skapa stabilare och mer utvecklingsorienterade handelsregler för att bekämpa fattigdom och ojämlikhet. Enligt kommissionen är det endast genom en ny runda, med inriktning på frågor relaterade till utveckling genom handel, förstärkandet av den gemensamma marknaden och förbättrandet av tillgång till den som detta kan uppnås.Det finns fortfarande ingen enighet kring vad ministermötet i /ska komma att besluta. Liksom tidigare skär motsättningarna lite kors och tvärs mellan olika länder och sakfrågor. Liksom inför finns det dock vissa konfliktfrågor som är centralare än andra. I mainstream-informationen om vad ministermötet handlar om upprepas igen och igen två missuppfattningar. Orosmolnet handlar om ifall de rika länderna av diverse protektionistiska skäl inte vill förhandla t ex jordbruksavtalet vidare, då blir det kanske ingen runda. Detta skulle vara mycket negativt framför allt för som är de som verkligen behöver denna runda.8.2 EUEU är världens största handelsblock och som sådant en av världens viktigaste handelspolitiska aktörer som tillsammans med och formar världens ekonomiska spelregler. EU:s ekonomiska aktivitet är nästan dubbelt så stor som hela den tredje världens sammantaget. För de afrikanska länderna är EU den helt dominerande ekonomiska samarbetspartnern. EU:s inflytande i världsekonomin och på de fattiga ländernas utvecklingsmöjligheter är således oerhört stort. 8.3 om handel och utveckling () är som stöd för i en miljö med friare handel en viktig organisation. bedriver handelsstödjande tekniskt bistånd med särskild adress, de minst utvecklade länderna. 9 Jordbruket en nyckelfråga En omfattande handel med jordbruksråvaror och förädlade livsmedel är direkt och indirekt avgörande för livsmedelssäkerheten i världen nu och . Direkt för att import är ett krav för att klara livsmedelstillgången och indirekt för att livsmedelsexport på många håll i världen ger ekonomiska möjligheter till försörjning. Världens handel med jordbruksprodukter svarar för av den totala varuhandeln. är världens största såväl exportör som importör av jordbruksprodukter. betydelse på världsmarknaden är stor, då den väg landet väljer för sitt jordbruk får betydande återverkningar globalt. I svarar jordbruket, liksom i , för mindre än en procent av BNP. I svarar livsmedelsproduktionen direkt och indirekt för av sysselsättningen. 9.1 Den globala livsmedelsförsörjningenÅr 2015 beräknar FAO att 576 miljoner fortfarande kommer att få för lite mat för att kunna tillgodose sina grundläggande energibehov. Tillväxttakten i befolkningsutvecklingen kommer att avta från till . beräknas världens befolkning uppgå till drygt 8 miljarder människor, och då kommer fortfarande ökningen att ske med 58 miljoner människor . I stort sett sker hela denna befolkningsökning i utvecklingsländerna, men med stor variation beroende på region och land. bedöms få nolltillväxt, medan befolkningen i området söder om i kommer att växa . Kontrasten kommer att vara stor mellan södra och söder om , båda regioner med traditionellt stora problem med fattigdom och säker tillgång på livsmedel. Fortsatt god BNP-tillväxt i södra väntas kunna ha en positiv inverkan på fattigdomsbekämpning och ökad per capita-konsumtion av livsmedel, medan utvecklingen söder om bedöms mer begränsad. Förutsättningarna för ökad jordbruksproduktion i är egentligen goda men saboteras av krig, oroligheter och dåligt styre samt av import från EU.9.2 EU:s gemensamma jordbrukspolitik, CAPEU:s gemensamma jordbrukspolitik baseras på radikalt annorlunda förutsättningar än de som råder . Politiken är formad efter situationen i de sex EEG-länderna . Då var inte självförsörjande på livsmedel i spåren av det förödande . har situationen förändrats. har inte längre någon livsmedelsbrist, och EU omfattar 15 länder med flera nya i antågande. 9.3 Jordbruksområdets reformprocessHandel med jordbruksprodukter är en stor och komplicerad fråga. Frågor kring jordbruksförhandlingar, framför allt kring aspekterna livsmedelssäkerhet och ett hållbart jordbruk är något som engagerar många organisationer. Diskussionen har många dimensioner, och de konkreta konflikterna i WTO skär igenom i-land och u-land. EU, m fl vidhåller jordbrukets multifunktionalitet. Med det menar de att man inte kan behandla handel med jordbruk som handel med andra varor därför att det har helt andra implikationer för människa och miljö. I praktiken är multifunktionalitet något som både folkrörelser och en hel del är helt överens med EU om. Både organisationer och driver krav om att olika skyddsåtgärder, t ex tullar, ska kunna tas om det är viktigt för matförsörjningen. Många organisationer anser att den sortens subventioner som eventuellt kan behövas inom EU eller andra delar av den rika världen för att jordbrukets funktion för t ex miljö eller kulturlandskap ska kunna upprätthållas är okej.