mot · GO02Ju12 · 2001-04-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju12av , ()med anledning av prop. 2000/01:79 Stöd till brottsofferFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om nödvändigheten av att införa en "nollvision" för våld motkvinnor och barn.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att polis, åklagare, domstolar, kriminalvård ochhälso- och sjukvård arbetar gemensamt för att skydda och stöttabrottsoffren.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en statlig administrativ hjälp till de ideella organisationerna ideras arbete med vittnesstödet.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om insatser för att förbättra informationen till brottsoffren.InledningDen här motionen är väckt med anledning av regeringens proposition2000/01:79 Stöd till brottsoffer. Propositionen behandlar åtgärder för attförbättra stödet till dem som utsatts för brott. Förslagen och åtgärderna fårdock inte bara stanna vid vackra skrivna ord.Ofta upplever brottsoffren att de inte får den hjälp av samhället som debehöver och har rätt till. En del undersökningar visar att upp till vart tredjebrottsoffer saknar förtroende för rättsväsendet efter rättsprocessen; efterpolisutredningen och rättegången. Många offer skulle inte bry sig om att görapolisanmälan om en liknande händelse inträffade . Anledningendärtill tycks framförallt vara att det är så plågsamt att gå igenomrättsprocessen att det inte är värt besväret. Detta är särskilt allvarligteftersomde som blir tillfrågade bara omfattar personer som polisanmält brott och somdärför borde ha större förtroende för rättsväsendet än de som inte anmäler. föreliggande propositionen föreslår regeringen en del förändringar ochmycket är bra men vi vill dock trycka på vissa punkter som vi anser är av storvikt när det gäller stödet till brottsoffer.Kraftfulla och långsiktiga åtgärder förbrottsofferDet är beklagligt att regeringen väntat så länge med propositionen. Enförklaring till detta dröjsmål är troligen att brottsoffrens situation varit bortprioriterad av den sittande regeringen och desssamarbetspartier. verkar det dock som om en utvecklingsprocess harstartats. Det är viktigt att regeringen nu tar med sig att hänsynen tilloffrens berättigade krav på skydd mot gärningsmannen alltid måsteprioriteras. De som utsätts för brott eller är nära berörda av brott får oftamen för livet. Tyvärr har samhället inte alltid ansett sig ha råd atthjälpa och stödja brottsoffren.Barn och kvinnor som brottsofferBarn och kvinnor som brottsoffer måste uppmärksammas ytterligare.Kunskap om mäns våld mot kvinnor saknas alltför ofta inomrättsväsendet, sjukvården och de sociala myndigheterna. Att förhindravåld mot kvinnor och barn måste få ökad prioritet i hela samhället.Organisationer och rutiner bör anpassas till detta synsätt. Det behövsexempelvis inom polisen tydliga rutiner för tidigt beslut omförundersökning och en aktiv förundersökningsledning. Äveninformationen inom polisen måste förbättras.I situationer där kvinnor utsätts för våld drabbas ofta även barn. Våld somförvandlar kvinnors och barns trygghet till en tillvaro i skräck och sominskränker kvinnors frihet måste bekämpas effektivare. Samhällets mål måstevara en "nollvision" för våld mot kvinnor och barn. För att uppnå detta krävsomfattande åtgärder. Alla samhällets aktörer måste inventera vilkamöjligheter som finns och samverka kring dessa för att öka kvinnors trygghetoch förebygga brott. Vad som ovan anförts om att införa en "nollvision" förvåld mot kvinnor och barn bör ges regeringen till känna.SamarbeteCenterpartiet är positivt till att regeringen börjat inse, efter påtryckningar,att det behövs ett samlat grepp. Det krävs att polis, åklagare, domstolar,kriminalvård och hälso- och sjukvård samverkar med många olikasamhällsområden. För att kunna hjälpa brottsoffer är det av stor vikt attprioriteringarna planeras och genomförs på bred front inom alla berördaområden så att brottsoffren får den hjälp och det stöd som de har rätt attkräva av samhället. Detta oavsett hur det tar för den enskildaindividen att genomgå ett svårt trauma.Kunskapen och medvetenheten om brottsoffers situation måste få störreuppmärksamhet inom rättsväsendet och i högre grad påverka rättsväsendetsprioriteringar. Det krävs ett utökat och förbättrat samarbete mellanmyndigheter och frivilligorganisationer för att skapa ett helt fungerandesystem som verkligen tar hand om brottsoffren. Exempelvis måste polisenoch åklagarna komma längre i sitt gemensamma arbete med att bekämpavåldet mot kvinnor och hjälpa dem som blivit utsatta. Kampen mot våldet motkvinnor måste tillåtas genomsyra polisens och åklagarnas arbete. Jouråklagaresom dygnet runt kan stötta och ge hjälp till polispatrullerna vore ett sådantinslag. Polisens information måste också förbättras på så sätt att de måste fåveta om en kvinna i området har ett larmpaket eller att en man dömts tillbesöksförbud hos en kvinna. Vad som ovan anförts om vikten av att polis,åklagare, domstolar, kriminalvård och hälso- och sjukvård arbetar gemensamtför att skydda och stötta brottsoffren bör ges regeringen till känna.VittnesstödCenterpartiet anser att det finns skäl att förstärka skyddet och omsorgenför vittnen och målsägare. Vittnen bör i ökad omfattning gesstödpersoner, som kan hjälpa till såväl under en förundersökningsprocesssom under själva domstolsförhandlingarna. Propositionen har tyvärr intetillräckligt betonat vikten av att det behövs skapas förutsättningar församordnare inom vittnesstödet. För att vittnesstödet skall fungera så är detav absolut vikt att de ideella organisationerna får ett bra stöd. Det är totaltsett en liten insats som dock ger en stort utdelning. Staten ska bl a stå förkostnader som innebär ersättning för arbete i tingsrätten. När enverksamhet med vittnesstöd startas, måste det finnas långsiktiga planeroch medel. Det räcker inte med endast korta projektsatsningar.Vittnesstöd är en angelägen åtgärd som stöd till medmänniskorna i ensituation när de känner sig otrygga och osäkra. Det ställer stora krav när detnu byggs upp en organisation med vittnesstöd över hela vårt land att det gesett långsiktigt tänkande runt om i organisationerna. Det är viktigt attuppmuntra frivilligorganisationerna i detta arbete och att de får arbeta utifrånlokala förutsättningarna, att organisationen byggs upp underifrån. För attvittnesstödet ska fungera långsiktigt krävs ett statligt administrativt stöd somhjälper till i frivilligorganisationernas arbete. Det arbete som utförs ideellt,med eller utan offentliga bidrag, bör ständigt uppmärksammas och stärkas.Vad som ovan anförts om en statlig administrativ hjälp till de ideellaorganisationerna i deras arbete med vittnesstödet bör ges regeringen tillkänna.Det finns vidare skäl att se över om domstolarnas tillträdeskontroll börskärpas och i vilken mån domstolarnas utformning påverkar vittnenassituation. Det är t ex inte acceptabelt att vittnen eller målsäganden inför enförhandling tvingas sitta i samma rum som den åtalade.InformationBrottsoffer har ett stort behov av information, i synnerhet om vad somhänder efter polisanmälan och särskilt i samband med att de drabbas avbrottet. välkomnar att regeringen kommit till insikt omdetta. Polisen är t ex skyldig att informera den drabbade om vart dennekan vända sig för att få hjälp. Trots detta är det få brottsoffer som får deninformationsbroschyr polisen ska dela ut till alla. Många informeras helleraldrig av polisen om möjligheten att bli underrättad om vilka beslut somfattades i ärendet. Ett stort antal fick inte heller någon information ombrottsofferjourernas stödverksamhet. Många är också missnöjda med sinakontakter med åklagarna. Allt för ofta träffar brottsoffret åklagaren förstinne i rättssalen eller rättegången började. De hade velat hainformation innan rättegångsdagen, dels allmän information, dels bl adiskutera skadeståndsanspråk och dylika rättegångsfrågor. Det är heltnödvändigt att rättsväsendet behandlar alla brottsoffer på ett korrekt sättsamt ger all nödvändig information. Det får inte bara stanna vid tommalöften skrivna i en proposition. Vad som ovan sagts om insatser för attförbättra informationen till brottsoffren bör ges regeringen till känna.Stockholm den 29 mars 2001Gunnel (c)()()()()()()