mot · GP02Ub435 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ub435av m.fl. (kd)Mobbning Innehållsförteckning Innehållsförteckning 11 Förslag till riksdagsbeslut 12 Mobbning 12 Vad är mobbning? 12 Mobbning är en fråga om makt 13 Mobbning bland barn 14 14 Skola och fritid 14 Våld 15 Efter skolan 16 Lärarfortbildning och lärarutbildning 16 Ett rop efter vuxnas engagemang 17 Mobbning bland vuxna att leva som man lär 17 Nollvisionen måste vara målet 18 Etiska regler 19 Kommunikation 20 En positiv miljö 20 Utforma en handlingsplan mot mobbning 21 Inför ett lagstiftat ansvar 21 Samma lag i samhället och i skolan 21 Kamratstöd 21 Rätt att omplacera mobbande och kränkande elever 21 Vidta åtgärder mot våldet på film 22 Trailrar på TV, video och på bio 22 Internets Janusansikte 22 Gemensamma insatser 23 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en nollvision som mål i arbetet för att motverka mobbning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör utöva tillsyn över hur skolor lever upp till värdegrunden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att varje skola bör ha en plan för hur man kan omsätta skolans värdegrund i praktiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om information om våldets konsekvenser. Mobbning statistikfördes 17 431 samtal från barn och ungdomar till Barnens hjälptelefon hos , Barnens rätt i samhället. Millenniets första år är ett rekordår för verksamhet: samtalen ökade jämfört med . Den vanligaste anledningen till att barn och ungdomar ringde Barnens hjälptelefon var mobbning. 2 700 samtal innebär en ökning jämfört med , som i sin tur ökade samtalsfrekvensen jämfört med . 1992 var siffran 450. Mobbning kan ta sig många olika uttryck. Minsta gemensamma nämnare för alla dess uttryckssätt är att offret utsätts för en personlig kränkning. Långvarig mobbning kan spoliera skolgången och bryta ner självkänslan. Ärren kan sitta i långt upp i vuxen ålder om de alls går ur. Mobbning tar sig inte bara påtagliga uttryck som glåpord, hot och fysiskt våld. Att vara utfryst och osynliggjord kan vara förödande för en ung människas utveckling. Till synes oförargliga gliringar kan ingå i ett plågsamt mönster. Mobbning är en personlig kränkning även i sina lindriga former. I uttrycker en flicka i gymnasieskolan det på följande sätt: Det är tyst mobbning som gör mest ont. Det är mobbning som inte syns och som kan hålla på i all evighet, sån som sätter ärr i ens själ för livet. Den sortens mobbning som nästan är omöjlig att stoppa. Jag vet inte vem offret är eller vem det är som mobbar. Men den finns och den känns. Vad är mobbning? Det är viktigt att de som arbetar mot mobbning är medvetna om vad de lägger in i begreppet. Forskaren har definierat begreppet mobbning på följande sätt: Mobbning är det när en eller flera personer utsätter någon för negativa handlingar upprepade gånger och . En negativ handling innebär att någon tillfogar en annan person skada eller obehag. Sådana handlingar kan utföras verbalt, med fysisk kontakt eller genom att skada någons personliga egendom eller indirekt genom utfrysning och isolering. Ytterst är det den som utsätts för mobbning som värderar om handlingen är negativ eller inte. Arbetarskyddsstyrelsen benämner detta kränkande särbehandling och med språk kan det i många fall benämnas som olaga hot, olaga tvång, misshandel, förolämpning, förtal och ofredande. Den som mobbar gör sig därför ofta skyldig till brott som naturligtvis kan få mycket allvarliga konsekvenser för den som utsätts men också för den skyldige. Mobbning är en fråga om makt Makt är en grundläggande, alltid närvarande ingrediens i alla slag av sociala relationer. Den makten är inte överförbar från en relation till en annan. I de allra flesta fall råder ett slags maktbalans. Forskarna är ganska överens om att mobbning handlar om informell maktstrategi i en social relation. Det är en social process, som skapar tillhörigheter och vi-känsla hos dem som mobbar. Den känslan utnyttjas i processen som ett instrument för både integrering och segregering, vi och dom. Mobbare är människor som söker göra sin situation hanterbar genom att skaffa sig makt över sin omgivning via mobbningsrädsla. Mobbare blir nämligen människor som inte fått utveckla sin kreativitet tillräckligt och som därför inte kan hantera sina besvikelser och frustrationer på annat sätt än att utsätta andra för kränkningar av olika slag. Det är pojkar som mobbar pojkar och flickor som mobbar flickor. Man har inte kunnat konstatera att det är några skillnader i intelligens mellan offer och mobbare, däremot skillnad i självuppfattning. Mobbaren har ett mer aggressivt mönster, är dominerande och ofta fysiskt starkare samt har svårigheter att kontrollera sitt aggressiva sätt. Relationen till föräldrarna kan ofta vara negativ med brist på värme och engagemang samt att föräldrarna har ett tillåtande förhållningssätt till aggressivt beteende och även har använt fysisk bestraffning. Det här kan betyda att aggressiva barn som tycker att kontrollen över offret är det viktigaste har svårt att förstå eller sätta sig in i offrets känslor eftersom de betyder så lite för mobbaren. Det kan medföra att mobbaren inte ändrar sitt dåliga beteende. Mobbaren tycker inte det är mödan värt att sluta mobba utan tar hellre bestraffning. Mobbaren har också större behov av att vilja dominera andra. anses orsaken till mobbning vara att de är rädda för att bli mobbade själva. Mobbarna är dock inte säkra i den bemärkelsen att de är trygga eller jag-starka. De är snarare självsäkra, vilket är en helt annan sak. De är säkra i sin roll att vara den aggressive och starke. Mobbaren verkar ytligt sätt vara relativt populär, åtminstone i de lägre klasserna. Populariteten avtar dock . Mobbaren har ofta ett par tre kamrater, medlöpare, som ger dem support, men som inte själva tar initiativ till mobbning. De ger mobbaren stöd genom att heja på honom eller att inte protestera. Både mobbare och medlöpare vet att det är fel att mobba, vilket gör att medlöparna naturligtvis är lika skyldiga till mobbningen. De flesta mobbare drabbas av skuldkänslor efteråt och för att lindra dessa försöker de bortförklara eller skylla på varandra. Mobbaren drivs att fortsätta av offrets ökade osäkerhet och av att den som mobbas blir offentligt inkompetensförklarad och får ett mycket begränsat handlingsutrymme. Bidragande är att mobbaren ändrar reglerna beroende på situationen och att mobbningen har karaktären av en kollektiv handling. Mobbaren är ofta en ledarfigur och har av forskarna beskrivits som en artist, som skapar roligheter och får skrattarna på sin sida. Det är en situationens mästare, med en mycket god förmåga att avläsa spelet, att växla mellan olika regler och skapa nya. Mobbning bland barn FN:s granskning av hur följer , samt ett flertal andra undersökningar, har visat hur besparingar i samhället har gjort barnens situation svårare. De ökade samtalen till visar också att allt fler barn känner oro och rädsla i dagens . Fallskärmarna i barnens liv har blivit allt bräckligare och därför faller barn ibland rätt igenom samhällets skyddsnät. Detta är oacceptabelt och därför krävs nu kraftfulla insatser för att skydda barnen och ge dem goda och trygga uppväxtförhållanden. Förverkligandet av är en ständigt pågående process som måste hållas levande. Arbetet med att förankra det synsätt som genomsyrar är långsiktigt. Det handlar om att ändra attityder, förhållningssätt och arbetssätt i olika verksamheter och på olika nivåer i samhället. Satsningar måste göras för att höja medvetenheten hos beslutsfattare och vuxna som arbetar med barn, samt hos barn och ungdomar själva. På så sätt kan på lång sikt barnperspektivet utvecklas så att barnens bästa verkligen sätts i centrum och barn respekteras. Skola och fritid Kommunaliseringen av skolan innebar att ansvaret för skolans verksamhet lades över på kommunerna. Ökad självbestämmanderätt innebär att kommunerna har större utrymme att själva fördela resurserna. Istället för länsskolnämnder och skolöverstyrelse blev det lokala politikerförsamlingar som skulle skriva skolplaner. I en stor del av skolorna, med rektorer som blev mycket ensamma i den nya ansvarsrollen, har det varit uppenbara problem. Till stor del beror detta på att resurser har saknats, besparingarna har slagit hårt mot skolans verksamhet. Detta har lett till att skolorna kan se mycket olika ut från i norr till i söder. ger de så kallade Wärnersson-pengarna ytterligare 4,5 miljarder till skolan . Regeringen har valt att själv detaljstyra vart pengarna ska gå. menar att detta är olyckligt. Istället borde kommunerna få pengarna och fördela dem efter de behov som kommunen ser i skolan. Regeringen har också valt att lägga den största delen av dessa pengar först , något vi också tycker är mycket olyckligt eftersom pengarna behövs . De enskilda skolorna i landets kommuner har frihet att själva utforma verksamheten, vilket kräver ett medvetet barnperspektiv om man skall kunna uppfylla intentioner i uttrycket barnets bästa. Som en följd av de höga födelsetalen runt 1990 har antalet skolbarn ökat kraftigt. Vilken beredskap har kommunerna gett skolan att med begränsade resurser, både personella och ekonomiska, kunna klara av elevökningen? Har skola och rektor som bär det yttersta ansvaret (enligt Lpo 94 2:8) möjlighet att leva upp till skollagen §1:2, att den som verkar i skolan skall bemöda sig om att hindra varje försök från elever att utsätta andra från kränkande handling? Det måste vara en självklar rätt att få känna sig trygg i skolan. Ingen elev skall på grund av handikapp, ras, språk, hudfärg, sexuell läggning eller någon annan orsak behöva känna rädsla för att gå till skolan. Det är hela vuxenvärldens skyldighet att se till att skolan är en trygg plats för våra barn. Redan när misstanke föreligger att ett barn utsätts för mobbning i skolan ska det vara rektors eller lärarnas skyldighet att informera föräldrarna om detta. Våld Flera larmrapporter pekar på ett ökat våld bland barn i samband med raster under skoltid och detta börjar redan från 6-årsverksamheten, vilket kan vara en konsekvens av större barngrupper och mindre personal. Det tycks också vara en del av samhällstrenden. Utvecklas våldet kan barnen bli utsatta och mobbas från första skolåret med våld i form av slag och sparkar etc. Det står helt klart att allt fler barn har problem att veta var gränserna går för övervåld. Föräldrar står rådlösa inför denna brutala verklighet. har kopplingen mellan mobbning och grövre våld och brottslighet uppmärksammats allt mer. Mobbning har gradvis utvecklats till att innefatta grövre våldshandlingar. En kartläggning av våld bland ungdomar i en mellanstor svensk stad visar att över hälften () av åttondeklassarna som upprepade gånger mobbat andra i skolan också hade attackerat, sparkat och/eller hotat andra i gatumiljön. Det finns således anledning att varna för ett samband mellan mobbning och annat våld. BO:s uppfattning är att våld och mobbning är nära förknippade med varandra. Det är ett starkt skäl i sig till att mobbning måste motverkas och pågående mobbning avbrytas i ett så tidigt skede som möjligt. Efter skolan Mobbning är inte bara ett problem för skolan utan en angelägenhet för hela samhället. Det finns inga garanterat fredade zoner för barn och unga inom bostadsområdet, fritidsgården eller den organiserade fritiden, dvs i föreningar och idrottsorganisationer. Visserligen finns det inga uppgifter om hur vanlig mobbning är i dessa miljöer men en rapport från kontakter med enskilda och organisationer tyder på att problemen är stora även inom denna sektor. Barn avstår från att gå på fritidsgården, spela fotboll eller gå till ridhuset. Mobbade barn får därmed sämre möjligheter att vara med i olika fritidsaktiviteter. Det är beklagligt med tanke på att fritidssektorn skulle kunna vara en viktig resurs i kampen mot mobbning. Mobbningens omfattning gör att den måste ses som ett samhällsproblem. Insatserna måste därför utgå från ett helhetsperspektiv med hög medvetenhet om de bakomliggande orsakerna. Mobbningen är delvis ett dolt problem, vilket gör det osäkert att uttala sig om den faktiska omfattningen. Ett mått på mobbningens omfattning ger nationella attitydundersökning bland elever i högstadiet och på gymnasiet samt deras föräldrar och lärare. I den uppger av eleverna, av föräldrarna och av lärarna att de anser att mobbning är ett stort problem i skolan. Sammantaget ger statistiken en bild av att mobbning är ett av de allvarligaste problemen i barns och ungdomars liv. Bilden av mobbningen som ett allvarligt samhällsproblem bekräftas också av Rädda Barnens kommunprojekt om barns utsatthet. Lärarfortbildning och lärarutbildning har mobbningen uppmärksammats allt mer, såväl i samhällsdebatten som inom skolans värld. Detta har lett till ökade insatser både i kommunerna och i skolan. Allt fler skolor har handlingsprogram mot mobbning, även om kvaliteten i dessa program är mycket skiftande liksom arbetet utifrån programmen. Utbildningar och temadagar för skolpersonal och elever har också ökat . Trots detta visar undersökningar att mobbningen ligger kvar på ungefär samma höga nivå som . Även om mörkertalet är stort, så betyder det ändå att omkring 100 000 barn och ungdomar utsätts för mobbning i skolan. En orsak till det konstanta talet skulle kunna vara att lärares arbetssituation förändrats , där man tvingats ta större ansvar för elevernas sociala situation som man inte haft denna kompetens. Det är viktigt att man redan under lärarutbildningen lyfter fram dessa frågor i olika sammanhang och kurser, liksom att adekvat fortbildning återkommande ordnas. Det behövs överallt motkrafter mot mobbning. Ett rop efter vuxnas engagemang De mobbade efterlyser handling och engagemang, inte bara mot mobbningen som sådan utan i elevernas livssituation över huvud taget. Att arbeta med barn och ungdomar professionellt kräver ett personligt engagemang. tror att detta engagemang finns hos skolledare och lärare, men att det minskade antalet vuxna i skolan under regeringens sparår gör deras arbetssituation ohållbar. Vi anser att detta förhållande är mycket olyckligt och måste åtgärdas . Många brev från ungdomar till BO pekar också på att vuxna i skolan behöver mer kunskap om mobbning och konflikthantering. Ungdomars och barns egen uppfattning är, enligt BO, att skolpersonal som inte agerar mot mobbning indirekt är delaktig och medansvarig. Sammanfattningsvis kan man säga att breven uttrycker ett rop efter fler vuxna i skolan och vuxnas engagemang. Många elever känner stor besvikelse över att lärarna inte har tid med dem. Samma känsla av besvikelse och otillräcklighet upplever många lärare på grund av att deras tid inte räcker till. Några ungdomar uttrycker mycket skarpt formulerad kritik medan andra snarare uttrycker en stark längtan efter vuxnas närvaro. Gemensamt har de ändå tron på vuxnas förmåga och på det personliga mötet mellan vuxna och elever, vilket är positivt. Mobbning bland vuxna att leva som man lär Det finns gott om iakttagelser om vad som skapar vuxenmobbning. Hårdare villkor, större konkurrens, tilltagande tystnad, oro och rädsla att bli av med jobbet, behovet att skapa en syndabock är några exempel på detta. Empirisk forskning har ofta stressinriktning som grund: negativ stress leder till frustration, irritation, dåligt beteende och utstötningsmekanismer, desperata arbetsgivare och oklara uppsägningsgrunder. Detta kan i sin tur leda till skadade och förvirrade människor, som aldrig får skeendet klart för sig. Många som råkar illa ut får ingen hjälp, blir utslagna och kommer aldrig mer igen. Vuxenmobbningsfrågeställningarna väcker otrevliga känslor och kan få som resultat att nya syndabockar måste utses. Av tradition kan det ses som bättre att behålla ett gammalt system som går ut på exempelvis att skaffa ursäkter för att bli av med konkurrenter. I den praktiska verksamheten har man kunnat konstatera att när kränkning förelegat, har alltid funnits såväl föregångare som efterföljare. Kränkningen är således led i ett system, t.ex. negativ stress och arbetsplatsens problem. Brott mot mänskliga rättigheter är inte ovanliga i arbetslivet och behöver göras till föremål för undersökning. Man behöver också analysera tillämpningen av i arbetslivet, som kan ge prov på företeelser som förolämpningar, förtal, hot och våld och därmed glida över gränsen till brottslighet. Annan lagstiftning, vars tillämpning i arbetslivet behöver undersökas, rör meddelandefriheten och yttrandefriheten. En arbetstagare kan exempelvis åka ut ur arbetslivet på kränkande grund trots lagstadgad yttrandefrihet. Varje människa har ansvar för sitt eget liv, för sig själv men också för andra. Det är allas ansvar att se till att alla trivs och det är allas ansvar att motverka uppkommen mobbning. Arbetsgivaren har ett ansvar att skapa ett arbetsliv där människor kan behålla hälsa och arbetsglädje trots snabba förändringar och högt tempo. Arbetsgivaren har enligt lag en rad åtaganden, exempelvis att använda den sk internkontrollen för ett aktivt arbetsmiljöarbete. Den som drabbas av mobbning kommer in i en allvarlig livskris som i grava fall kan leda till total utslagning från gemenskapen och arbetslivet, förstörd hälsa eller självmord. Arbetsmiljöundersökningar genomförs av Arbetarskyddsstyrelsen och SCB. 1999 redovisas att bland 14 000 personer beräknat upplever att de mobbats. 1997 var siffran . Därmed skulle mycket lågt räknat 250 000 vuxna mobbas. För eleverna är siffran ca 100 000 enligt 2001. Många av dessa upplever sig mobbade av sina lärare. begås ett stort antal självmord på grund av mobbning. Nollvisionen måste vara målet anser att samhället har ett ovillkorligt ansvar för att barn och unga skyddas från övergrepp. Det är samhällets obetingade skyldighet att skapa en trygg, utvecklande och värdig miljö för ungdomarna. Målet kan därför inte bara vara att minska mobbningen, utan måste vara att inte något barn eller någon ung människa ska utsättas för mobbning. I stadgar lagen skolplikt och i verksamheter som samhället skapar för unga människor får det inte råda minsta tvivel om att deras trygghet och välbefinnande är en prioriterad angelägenhet. Skolan är genom skolplikten ett obligatoriskt inslag i en ung människas liv. En skolpliktig pojke eller flicka är i princip tvingad att infinna sig i skolan oavsett hur de själva uppfattar miljön. Möjligheterna att på formella vägar få beslut eller åtgärder omprövade är mycket begränsade. Eleverna är således i hög grad utlämnade åt skolledningens och den enskilda lärarens skicklighet, omdöme och inlevelseförmåga. En obligatorisk skolgång ställer följaktligen särskilt höga krav på skolans ambition att forma ett gott arbetsklimat. Man behöver inte ha stor fantasi för att föreställa sig vad det innebär att genomleva sin skoltid med ständig ångest, otrygghet och dåligt självförtroende. Mobbning berör inte bara den utsatta individen utan i själva verket våra mest centrala grundläggande värderingar och rättigheter i samhället. En nollvision för mobbningen är därför den enda rimliga målsättningen. Att slippa mobbning är en rättighet för varje ung människa. Inom EU tar man de här frågorna på största allvar. Många av EU-länderna ser över säkerheten för elever och lärare i skolan och dess omgivning. De ser över de sociala problemen i samhället som helhet och föreslår olika åtgärder, till exempel vikten av att uppföra sig med respekt för varandra. Etiska regler Skolan har en viktig uppgift när det gäller normöverföring och identitetsbildning. Det gäller inte bara de kunskaper som förmedlas, utan också den totala miljö som skolan utgör. Begrepp som samarbete, omtänksamhet, hjälpsamhet, generositet och gottgörelse ska vara en naturlig del i undervisningen. Lika och olika betonas. Barnen måste lära sig att göra förlåt, det vill säga i handling förlåta och inte bara säga det. Vi tror inte att detta går med mindre än att det etiska samtalet, som skapar respekt för alla människors lika värde, får ett större utrymme i all undervisning. I läroplanen finns redan ett starkt stöd för ett aktivt arbete mot mobbningen. Om elever och skolpersonal arbetar i linje med läroplanen kan mycket göras. I läroplanen sägs till exempel: Skolan ska främja förståelse för andra människor och förmåga till inlevelse. Ingen skall i skolan utsättas för mobbning. Tendenser till trakasserier skall aktivt bekämpas. Främlingsfientlighet och intolerans måste bemötas med kunskap, öppen diskussion och aktiva insatser. Skolan ska sträva efter att varje elev utvecklar sin förmåga att göra medvetna etiska ställningstaganden grundade på kunskaper och personliga erfarenheter, respektera andra människors egenvärde, tar avstånd från att människor utsätts för förtryck och kränkande behandling samt medverkar till att bistå andra människor, kan leva sig in i och förstå andra människors situation och utvecklar en vilja att handla också med deras bästa för ögonen.[...] Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall gestalta och förmedla. I överensstämmelse med den etik som förvaltats av tradition och västerländsk humanism sker detta genom individens fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. anser att det är viktigt att värdegrunden som den uttrycks i läroplanen finns med i gemensamma dokument för förskoleklass och skola. Det är tillfredsställande att arbetet med att stärka värdegrunden i skolan har kommit igång, vilket krävt . Det är viktigt att detta arbete får fortsätta. Värdegrunden såväl som demokratin måste vinnas på nytt. Vi anser att läroplanerna för förskolan, och gymnasiet skall innehålla tydliga avsnitt som handlar om värderingar. Det är viktigt att värdegrundsfrågorna ständigt lyfts fram i all undervisning för att skapa ett klimat där alla möter varandra med respekt. Vi anser också att varje kommun kontinuerligt bör genomföra fortbildning för all skolpersonal kring det avsnitt i läroplanen som behandlar skolans värdegrund, den etiska syn som har lång tradition i vårt samhälle. Varje skola bör sedan göra en plan för hur man i undervisningen och i hela skolans verksamhet, till exempel genom etiska samtal med eleverna, kan omsätta skolans värdegrund i praktiken. Många skolor har kommit en bra bit på väg i arbetet med värdegrunden, vilket är glädjande. bör dock utöva tillsyn över hur värdegrunden omsätts i praktiken. Denna etiska värdegrund måste också ha en naturlig fortsättning i arbetslivet. Kommunikation Det bästa sättet att få veta vad som händer är att tala med barnen enskilt och i grupp, inte en gång utan kontinuerligt. En viktig uppgift för skolan är att utveckla barnens känsla av empati och förståelse för andra. Genom att tidigt lära barnen att tala med varandra i grupp, kritisera och berömma varandra, gör man barnen frispråkiga och toleranta. Föräldrarna är barnens fasta punkt i tillvaron; de måste ses som en tillgång och inte bara när det uppstår problem. Skola och föräldrar måste ha en bra kontinuerlig kommunikation så att barnet inte faller mellan stolarna om problem uppstår. En positiv miljö Nyckelprinciperna i arbetet mot mobbning är att skapa en miljö som kännetecknas å ena sidan av värme, trygghet, positivt intresse och engagemang från de vuxnas sida och å andra sidan av fasta och klara gränser mot oacceptabelt beteende. Detta förutsätter ett visst mått av tillsyn över elevernas aktiviteter inte bara när undervisningen pågår utan även under raster och annan fritid. De vuxna måste dessutom vara auktoriteter för eleverna och alla i barnets sociala miljö ska involveras: rektor, lärare, övrig skolpersonal, elever samt föräldrar och syskon. Skolmiljön behöver förbättras så att skolan är en positiv, stimulerande och trygg miljö för elever och lärare.