mot · GP02MJ515 · 2001-10-05 00:00:00 — Generellt är det största hotet att värdefulla biotoper minskar i omfattning och fragmenteras (=delas upp i små delar). I odlingslandskapet ses de största negativa förändringarna på hävdade naturbetesmarker. Arealen av och kvaliteten hos markerna har påtagligt förändrats till det sämre. Arealen har reducerats genom exploatering och plantering, medan kvaliteten försämrats genom igenväxning till följd av upphörd hävd eller gödsling/kvävenedfall. minskning av arealen slåtterhävdad mark har upphört, tack vare insatser från ideella föreningar, EU-stöd och reservatsbildning. Mängden äldre, grova och solexponerade ädellövträd i jordbrukslandskapet minskar däremot kontinuerligt, bland annat på grund av igenväxning som dödar träden. Orsakerna till att ängs- och hagmarker inte hävdas i större utsträckning är flera. Specialisering, dålig lönsamhet i jordbruket och stora investeringsbehov vid generationsskiften med följande nedläggning av lantbruk samt inverkan från andra delar av EU:s gemensamma jordbrukspolitik är troligen de viktigaste. Vissa problem vid introduktionen av stöden efter medlemskapet skapade också osäkerheter. Miljö- och landsbygdsprogrammets ersättningar för hävd respektive restaurering av värdefulla ängs- och betesmarker är tillsammans med informationsinsatser viktiga verktyg för att åtgärda problemet. Det är vår förhoppning att de förändringar som gjorts i miljöstöden ska göra att biologiskt viktiga marker skyddas och också att lantbrukaren får stöd och hjälp i det viktiga praktiska arbetet. Goda erfarenheter från tiden före EU då NOLA-stöden infördes måste tas till vara. En förutsättning är att länsstyrelserna aktivt söker upp markägare, informerar om och samordnar insatser och medel från såväl miljö- och landsbygdsprogrammet som strukturfondsprogrammet, lokala investeringsprogrammet och andra program. I den nya utformningen av stöd för ängs- och hagmarker poängteras just den uppsökande verksamheten som betydelsefull. För att kunna spara de biologiska värdena behövs klassificering av markerna och råd och stöd för de insatser som skall göras. Den utformning stöden nu har fått innebär förhoppningsvis att dessa används på ett bättre sätt. Den nationella bevarandeplanen för odlingslandskapet bör genomföras . I de fall bevarande inte kan åstadkommas med hjälp av andra styrmedel bör skydd med stöd av 7 kap. MB (biotopskyddsområden och naturreservat) övervägas för särskilt skyddsvärda områdena. Vid bättre användning av stöden riskerar de pengar som avsatts att inte räcka fullt ut. anser att det är mycket olyckligt om brist på resurser leder till att områden inte skyddas. Här kommer ytterligare resurser att behövas för att skydda denna så viktiga biologiska mångfald. Vid ekologisk produktion förbättras förutsättningarna för den biologiska mångfalden i odlingslandskapet. Betande djur, en varierad växtföljd med flera olika grödor som odlas omväxlande och där varje gröda bidrar med ett eget litet ekosystem är viktiga inslag. En ökad andel vall i växtföljden är också positivt för den biologiska mångfalden, eftersom vall främjar livet i marken, vilket i sin tur gynnar många fågelarter. Det ekologiska lantbruket har heller ingen användning av kemiska bekämpningsmedel som slår ut känsliga växt- och djurarter. Åtgärder för att öka arealen ekologiskt odlad mark är därför av stor betydelse för att kunna nå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. 6 Ekologisk djurhållning Den ekologiska djurhållningen skiljer sig markant från den konventionella. I den ekologiska finns strikta regler för utegång även för grisar och höns, kalvar får dia och djuren lever i de flesta fall på samma gård under hela livet. Vid undersökningar har det visat sig att hälsan hos dessa djur är bättre än för djuren i konventionell produktion. I andra fall är skillnaderna mindre. Hur djur trivs och upplever sin situation är dock svårt att veta, men en flock fria grisar är en fröjd att se. För vissa djurslag blir merkostnaderna stora för denna djurhållning. Det gäller främst gris och fjäderfä, varför det kan behövas samma stöd för dessa inom de ekologiska miljöstöden. Detta bör ses över i den utvärdering som ska ske . 7 Ekomat till rimligt pris är den ekologiska maten dyrare än den konventionellt producerade. Man kan säga att den konventionella maten säljs till priser som förutsätter kemikalier och en i många fall oacceptabel djurhållning. Effektiviteten som har utvecklats är ingen äkta effektivitet, utan den sker på bekostnad av jord, djur och framtiden. Det ekologiska lantbruket ger i allmänhet något lägre avkastning än det konventionella, vilket delvis kan vägas upp av att ekologiskt lantbruk har lägre produktionskostnader. För vissa produktionsgrenar såsom mjölkproduktion är skillnaderna dock liten och under vissa år med svåra klimatförhållanden har de ekologiska sorterna visat sig ge bättre avkastning. Kostnaden för den ekologiskt producerade maten kommer dock i allmänhet att vara högre, även om vi vet att det väsentliga påslaget i konsumentpriset sker i butiksledet. Att vara varsam med djur och jord för framtiden kostar, men är nödvändigt. Miljöproblem som övergödning och utarmad biologisk mångfald kan inte prissättas. Ett högre pris för ekologiska varor i produktionsledet leder ofta till en betydligt större prisskillnad i butiken. Det beror delvis på ett procentuellt påslag i grossistledet, delvis på momsen, som också är ett procentuellt påslag. Vi i de gröna vill att momsen på ekologisk mat avskaffas. Regler på EU-nivå komplicerar detta. Som ett nödvändigt steg på vägen har vi i budgetförhandlingarna fått till stånd en utredning om möjligheter till momsbefrielse av ekologiska produkter, vilken ska genomföras skyndsamt, varefter vi avser återkomma med konkret förslag. Syftet med utredningen skall vara att ta fram ett förslag på hur momssänkningen ska kunna genomföras. 8 Forskning och utveckling för ekologisk produktion I har forskningen till övervägande del handlat om det konventionella jordbruket. Anslagen till framtidens jordbruk det ekologiska har varit en bråkdel av det som satsats på det konventionella, och forskarna har ofta arbetat i motvind. Det är förvånande att det är så i , även om det genom medverkan har blivit något bättre . sker mycket av utvecklingen av arbetsmetoder, redskap m.m. inom det ekologiska lantbruket av lantbrukare själva. Man provar sig fram, helt enkelt. Det finns visst stöd, men ännu inte tillräckligt. Det är av avgörande betydelse för utvecklingen av den ekologiska sektorn att stödet till marknadsaktörerna kan fortsätta och utökas på olika sätt. Forsknings- och utvecklingsarbete inom området kommer dessutom allt lantbruk till del. de gröna är mycket nöjt med att i budgetpropositionen ha fått gehör för kravet om ökade insatser för det ekologiska lantbruket. Det gäller forskningsanslaget på under , som kom i budget 2001, där går till CUL, Centrum från uthålligt lantbruk, 18 miljoner fördelas via Formas och anslås för fältforskningsverksamhet. I budget 2002 kommer ytterligare satsningar. Det sker i form av ett utökad stöd för utveckling av ekologiskt lantbruk på 23 miljoner. Pengarna fördelas på 5 miljoner för marknadsanalyser, 10 miljoner till marknadsfrämjande åtgärder, 5 miljoner för ökad användning av ekologiska livsmedel inom storhushåll och offentlig sektor och 3 miljoner till ekologiska lantbruksorganisationer. Denna satsning är utformad som en engångssatsning . Då det kan vara svårt att få igång bra verksamhet ur kort perspektiv kan det visa sig nödvändigt att pengarna får disponeras . Ett ökat anslag om 5 miljoner/år ges också till för att främja konsumtionen av ekologiska livsmedel. Avsikten med budgetförstärkningarna är att få rejäl fart på utvecklingen inom ekologisk produktion, så att målsättningen till 2005 kan nås. Förädlingen av ekologiska livsmedel behöver utvecklas och stöttas. I den mån denna medelsförstärkning inte är tillräcklig bör övervägas att öka anslagen ytterligare . bör en översyn göras av behoven av medel för marknadsstödjande åtgärder inom ekologiskt lantbruk. Detta bör ges regeringen till känna. I aktionsplan för ekologisk produktion föreslås att ett samrådsorgan ska inrättas mellan de myndigheter som fördelar medel till forskning, försök och utvecklingsprojekt inom ekologisk produktion. Syftet är att åstadkomma en bra balans mellan långsiktiga projekt och strategiska, mer kortsiktiga projekt. På så sätt ökar insynen i varandras arbete, erfarenheter kan utbytas och prioriteringar göras i samråd. anser att det är relevant att inrätta ett sådant samrådsorgan. I den händelse det inte sker spontant bör regeringen ge ett sådant uppdrag till CUL, lantbruk. Detta bör ges regeringen till känna. 8.1 Biodynamisk odling i Den biodynamiska odlingen har en lång tradition i . De första odlingarna kom igång . finns här samlat 7 biodynamiska lantbruk och flera biodynamiska trädgårdsföretag med en samlad areal på ca 500 ha. Här finns också en lokal förädling av råvarorna. bedrivs det en forskning i nära samverkan med de biodynamiska verksamheterna i . Arbetet bygger på grundläggande ekologiska principer, särskilt inriktade på kretsloppsfrågor, resurshushållning och miljö inom jordbruket. För att sprida resultaten bedrivs kurser, föredrag och exkursioner. Arbetets omfattning begränsas dock av bristen på ekonomiska medel till basresurser. En öronmärkning av resurser till den biodynamiska jordbruksforskningen i är angelägen. Redan nu finns sådana resurser öronmärkta till CUL lantbruk vid SLU. Pluralism och mångfald är en förutsättning för en positiv utveckling inom all forskning, och det är utan tvivel till gagn också för forskningen kring ekologisk odling. 9 Rådgivning och övriga insatser Behoven av rådgivning kommer att vara mycket omfattande om det nationella målet skall kunna nås. Den trend som finns inom rådgivningen är att omsättningen bland rådgivare är hög, kompetensen är svår att hålla uppe och att specialrådgivning minskat i omfattning. De ekologiska organisationerna, liksom , anser att det är nödvändigt att radikalt förändra regelverket för medel inom miljö- och landsbygdsprogrammets KULM-verksamhet, d v s kompetensutveckling av lantbrukare inom miljöområdet. Målen för rådgivningen bör formuleras i samarbete med aktörerna och upprätthållande av kontinuitet och kvalitet i rådgivningen bör ses över. Ett akut problem gäller den kvalificerade rådgivningen för primärproducenter inom svensk frilandsodling och växthusproduktion av grönsaker. anser att det är angeläget att åtgärder vidtas för att rädda svensk ekologisk grönsaksodling och för att förändra regelverket för KULM-medlen. Detta bör ges regeringen till känna. 9.1 Ekologiskt förökningsmaterial finns dispensmöjligheter från kravet på att ha ekologiskt utsäde inom ekologisk odling. Enligt EU:s förordning går möjligheten att ge dispens från kravet ut för alla grödor. Omställningen inom det ekologiska lantbruket från användning av konventionellt utsäde är önskvärd, men förknippad med en del svårigheter. För att uppnå det nationella målet 2005 och kravet från EU:s förordning skulle utsädeskvantiteterna behöva öka i storleksordningen 25 gånger. Detta är naturligtvis orealistiskt och måste agera . Det är avgörande att få till en särskild handlingsplan som gröda för gröda analyserar situationen för ekologisk produktion av utsäde/fröer/förökningsmaterial. En sådan handlingsplan bör utgöra underlag för hur man föreslår utformingen av för utsäde . Detta bör ges regeringen till känna. () () () () () () () () Per () () () () () () () ()