mot · GP02N366 · 2001-10-05 00:00:00 — Det är viktigt att det finns fortsatta incitament för energieffektivisering och miljöförbättring också i den energiintensiva industri som kommer att ha fortsatta undantag. Flera medel för detta är tänkbara. En möjlighet är särskilda avtal om energieffektivisering mellan staten och de större energiintensiva företagen. En annan möjlighet skulle kunna vara att införa ett system med utsläppsrätter för denna industri. Begränsningen av undantagen för industrin bör i tiden samordnas med införande av enhetlig beskattning av kraft- och värmeproduktion, vilken i sin tur bör samordnas med införandet av handel med gröna certifikat för förnybar el, vilken planeras påbörjas . För att ge berörd industri för omställning kan slopandet av undantagen lämpligen ske stegvis . Genom att tidigt annonsera begränsningen får berörd industri en omställningstid . Enhetlig beskattning av kraft- och värmeproduktion gäller att fossila bränslen som används för värmeproduktion i fjärr- eller kraftvärmeverk beskattas med full energiskatt och koldioxidskatt. Bränslen som används för elproduktion i kraftvärmeverk eller kondenskraftverk är befriade från energiskatt och koldioxidskatt (i stället tas energiskatt ut på den producerade elen). Detta orsakar ett flertal problem. Ett första steg mot en mer enhetlig beskattning föreslogs ovan i och med att energiskatten vid värmeproduktion föreslogs flyttas till slutförbrukarledet. I ett andra steg bör sedan samtliga fossila bränslen beläggas med full koldioxidskatt, vare sig de används för el- eller värmeproduktion. Full koldioxidbeskattning i elproduktionen kommer sannolikt i de flesta fall att innebära att fossilbaserad elproduktion i kraftvärmeverk och kondenskraftverk inte längre blir lönsam. Med de nya incitament som föreslås för biobaserad elproduktion (se avsnittet om nya styrmedel för förnybar elproduktion) förväntas effekten bli att fossila bränslen ersätts av biobränslen i kraftvärmeverk. I vissa fall kan detta ske direkt, i andra fall krävs större eller mindre ombyggnader av verken. Fossilbaserad elproduktion i kondenskraft förekommer endast i mycket liten omfattning och främst som reservkraft/spetskraft vid fall av effektbrist i hela elsystemet. utreder nya sätt att hitta marknadsmässiga lösningar för att hantera dessa situationer. Införandet av full koldioxidskatt vid elproduktion bör annonseras tidigt och genomföras i två steg 2003 och 2004. Därmed ges en förberedelsetid för berörda verksamheter att planera alternativa strategier, i första hand en övergång till biobränslen. Nya styrmedel för förnybar elproduktion Dagens låga elpriser har gjort att förnybar elproduktion har svårt att konkurrera utan stora statliga stöd. Sådana stöd finns för vindkraften, medan de är betydligt mindre för biobränslebaserad kraftvärme, vilket lett till att utbyggnaden av denna avstannat. Regeringen har i en proposition (1999/2000:134) aviserat ett nytt system för att med administrativa och ekonomiska styrmedel möjliggöra en snabb utbyggnad av förnybar och miljövänlig elproduktion. Systemet bygger på handel med s.k. gröna certifikat i kombination med ett kvotsystem. Kvotsystemet bygger på att varje aktör som försäljer el i skall åläggas att i sin försäljning ha en viss procentandel el från förnybar elproduktion. Detta kan aktören säkra genom att inköpa gröna certifikat på marknaden. Certifikaten som representerar en viss energimängd förnybar el får utställas av producenter av förnybar el som uppfyller vissa miljökriterier. I första hand handlar det om vindkraft, biobränslebaserad kraftvärme, viss vattenkraft och på också solenergi. Systemet med kvoter och gröna certifikat skall nu utredas och planeras bli infört från . Kvoternas storlek bestäms för ett eller i taget av staten så att de håller ungefär jämn takt med en önskvärd utbyggnad av den förnybara elproduktionen. Införandet av det nya systemet innebär att merkostnaden för den dyrare förnybara elektriciteten i huvudsak kommer att bäras av alla elkunder i stället för av staten via subventioner. Genomslaget på elpriset kan inledningsvis sannolikt beräknas till storleksordningen /kWh. Det nya systemet innebär att huvuddelen av de nuvarande stödformerna för förnybar el, t.ex. miljöbonus, investeringsstöd och den s.k. 9-öringen för vindkraft, kan slopas. Vissa stöd kan dock fortfarande komma att behövas för att utjämna objektiva kostnadsskillnader mellan olika anläggningar på grund av ålder m.m. Full energiskatt för fjärrvärme och biobränslen Syftet med energiskatten skall enligt ovan vara dels fiskalt, dels skall den befrämja en allmän hushållning med energi, som alltid kommer att vara en knapp resurs hur den än produceras. Med detta syfte bör skatten tas ut på en så bred bas som möjligt, med minsta möjliga undantag och så att det finns en skattebas kvar även när en stor del av energiproduktionen baseras på förnybara energikällor. I detta syfte bör även biobränslen beläggas med full energiskatt. Detsamma gäller även värmeleveranser från fjärrvärme, som i huvudsak kommer att baseras på biobränslen. Vi har här bedömt att ett stegvis införande av full energiskatt för biobränslen och leveranser från fjärrvärme kan bli aktuellt under senare delen av detta decennium och kunna fullbordas omkring . Förutsättningen är att koldioxidskatten och energiskatten på el då har en sådan nivå att biobränslenas konkurrensförsteg kan bibehållas. I tabell 1 har detta antagits kräva att ökningstakten för energiskatten på el fördubblas när energiskatten på biobränslen fasas in. Energiskatt på biobränslen aktualiserar vilka typer och distributionsformer av biobränslen som skall omfattas. En betydande mängd förbrukas inom den energiintensiva industrin som bör ha undantag, så länge det generella undantaget för denna industri gäller. Ett annat problem gäller den individuella eldningen med ved från egen skog. Eventuellt kan här någon form av schablon tillämpas. Successivt höjda skattesatser Inriktningen är att kombinera en reformering av energiskattesystemet med en grön skatteväxling i storleksordningen . En del av de ökade inkomsterna från energibeskattningen kommer att bli en följd av den breddade skattebas och de begränsningar av undantag som föreslås. Det gäller framför allt begränsningen av undantagen för industrin, likställandet av skatten på dieselolja med den på bensin samt införande av energiskatt på fjärrvärme och biobränslen. Borttagandet av undantagen för fossil elproduktion väntas inte ge några stora inkomstökningar utan i stället bidra till att sådan elproduktion minimeras. I övrigt bör inriktningen om en skatteväxling på nås genom att skattesatserna för de viktigaste skatterna successivt höjs utifrån den nivå de får vid omläggningen 2001. Beredskap för nya styrmedel Det måste också finnas en beredskap att pröva nya styrmedel som kan bli aktuella i miljöpolitiken. Det främsta exemplet på detta är handel med utsläppsrätter för koldioxid, som kan bli aktuellt enligt . Från finns också förslag om att påbörja en handel inom EU inom vissa områden. Det är ännu för tidigt att säga om och när handel med utsläppsrätter kan påbörjas och hur en sådan handel kan komma att se ut. Det är också för tidigt att avgöra om en eventuell handel med utsläppsrätter helt bör ersätta koldioxidskatten eller om de två systemen bör komplettera varandra. Inriktningen skall vara att den miljöstyrande effekten av eventuella utsläppsrätter skall vara minst lika stor som för koldioxidskatten. Vår grundsyn de gröna grundar sina energipolitiska ställningstaganden på några strikt naturvetenskapliga grunder: Såväl fossila bränslen som kärnkraft måste avvecklas därför att de inte är uthålliga. Det är förenat med stora risker att vänta med avvecklingen eftersom grundläggande livsbetingelser hotas. De egentliga kostnaderna för båda energislagen, och de verksamheter de används till, ökar så kraftigt sedda ur ett grundläggande naturvetenskapligt perspektiv att vi aldrig får bättre råd än nu att genomföra förändringsarbetet. Vår grundsyn är således att det är såväl naturvetenskapligt nödvändigt som ekonomiskt önskvärt att nu bygga upp långsiktigt hållbara energisystem. Priset för den nödvändiga omställningen blir större ju längre vi väntar. Världens energiförsäljare är mäktiga. Deras uppdrag är att sälja bilden av att större energiomsättning leder till ökad välfärd. Olje- och kärnkraftsintressena har en stark ställning då det gällt att forma denna världsbild som bygger på tesen att mer är detsamma som bättre. Den stora utmaningen är nu att ompröva denna världsbild i grunden. Jordklotet tål helt enkelt inte att vi fastnar i det gamla synsättet. Det leder oss in i en situation som är ekologiskt ohållbar och därmed också så socialt ohållbar att det vi lärt känna som demokrati hotas. En rimlig bedömning är att de rika industriländerna, som bara omfattar tjugo procent av jordens befolkning, måste halvera sin energianvändning om vi skall klara av vår gemensamma överlevnad på vårt hem i . de gröna hävdar bestämt att en utveckling som inte håller för att ge framtida generationer välstånd inte är värd namnet. Vi hävdar, trots att det kan uppfattas som obekvämt, att alla människor har rätt till ett rättvist miljöutrymme och att vi alla måste lära oss att leva på ett sätt som alla kan leva alltid. Detta medför att vi i vår del av världen måste ändra livsstil. Ingenting säger att den nya hållbara livsstilen skulle ge sämre välfärd än . Det samhälle vi lever i, trots stor energiomsättning, har inte ens lyckats klara de målsättningar som sätts upp: låg arbetslöshet och stabil ekonomi. Än mindre har miljömålen kunnat uppnås. de grönas uppfattning är att användningen av fossila bränslen skall minskas samt att kärnkraften skall avvecklas helt. Vårt mål är inte att ersätta bortfallet av energi fullt ut. Även biobränslen, solceller och andra mer kretsloppsbaserade tekniker måste ses i ett globalt perspektiv, och det gäller att finna en optimal användning snarare än en maximal. Biobränslen får t.ex. inte användas i sådan omfattning att skogen och den biologiska mångfalden utarmas eller genom att energigrödor drivs fram genom ett intensivt jordbruk baserat på konstgödsel och kemikalier. Även produktion av vindkraftverk, solceller och annan modern energiomvandlingsteknik medför självfallet en miljöbelastning som måste hållas på en för naturen hållbar nivå. Effektivisering av energianvändningen, dvs. att ta till vara energins arbetsinnehåll (exergin), genom ny modern teknik, både i producent- och konsumentledet, är i detta perspektiv en viktig faktor. Men ännu viktigare är att samhället styrs, främst genom ekonomiska styrmedel, på så sätt att energiomsättningen hålls på en, ur globalt perspektiv, hållbar nivå. För de gröna är det dessutom naturligt att peka på att den materialistiska världsbilden som dominerar måste utvecklas till en världsbild där social och kulturell livskvalitet väger tyngre än varugenomströmning. I vår energipolitiska motion (1996/97:N27) presenterade vi såväl en strategi som konkreta förslag på hur skall kunna närma sig en mer hållbar utveckling inom energiområdet. Strategin och förslagen har sin grund i det dagspolitiska läget och har därför anpassats till vad som borde kunna vara politiskt möjligt att redan nu göra. de gröna vill naturligtvis gå fortare fram vi anser t.ex. att kärnkraftens miljöpåverkande livscykel och säkerhetsbedömning är skäl för en total avveckling . På samma sätt som dåtidens försvarare av ånglok hävdade att det var kapitalförstöring att investera i det nya, hävdar försvarare av kärnkraft att det är kapitalförstöring att investera i det nya. Allvarliga drag av detta synsätt återfinner vi i regeringens s.k. energiproposition, trots att ambitionerna sägs vara att avveckla kärnkraften. Riktlinjer för energipolitiken Energipolitikens mål Den svenska energipolitikens mål bör vara att inom ramen för en ekologisk bärkraftig utveckling skapa förutsättningar för att förse landet med förnybar energi på ett sätt som medför att bl.a. näringslivet ges konkurrenskraftiga villkor och hushåll rimliga totalkostnader. Vårt förslag medför att varje energislag långsiktigt skall bära sina egna samhällsekonomiska kostnader, även risk- och miljökostnader. Genom att anpassa energisystemet till vad som är långsiktigt ekologiskt hållbart, skapas förutsättningar i för såväl en robust ekonomisk utveckling som en god social utveckling. Fullt risk- och miljökostnadsansvar införs i energisektorn Principen att förorenaren skall betala sina miljökostnader har fastslagits med bred politisk uppslutning i såväl Riodeklarationen och som i EU:s grundtraktat. För energiområdet drogs motsvarande slutsats vid 1995. Konferensens främsta rekommendation till deltagarländerna var att ta bort subventionerna till energitillförseln och se till att alla kostnader inklusive externa miljökostnader internaliserades (inräknades). Det finns starka ekonomiska intressen hos flera av landets energiintensiva företag att hålla energipriserna, särskilt elpriset, på en så låg nivå att det kräver statliga subventioner. Det visade sig inte minst i den bitvis osakliga samhällsdebatt som fördes inför det energipolitiska beslutet. De företrädare för näringslivet som framträdde i detta sammanhang visade tydligt att de inte är beredda att låta energisektorn bära sina egna risk- och miljökostnader, som man hävdar sig värna marknadsekonomiska principer. I själva verket har man en syn på ekonomin som förskräcker: Marknadsaktörerna skall ta hem vinsten medan staten skall betala kostnaderna. Detta synsätt är inte rimligt. De har på detta sätt inte bara avvisat en ansvarsfull marknadsekonomi med rimliga miljöambitioner utan dessutom, vilket är än märkligare, avvisat möjligheten till långsiktiga förbättringar av konkurrenskraften som i realiteten blir följden av ett ökat moderniserings- och omvandlingstryck. Detta omvandlingstryck har positiva effekter genom att stimulera modernisering och produktivitetsförbättringar. Ett exempel på detta, som företrädare för näringslivet i borde fundera över, är som avsiktligt undvikit att subventionera energisektorn och som därmed haft relativt höga energipriser för sin industri. har genomgått en snabb teknisk utveckling och nått betydande konkurrenskraft på världsmarknaden, medan länder med subventionerade energipriser, exempelvis i östra , har haft ett lägre omvandlingstryck och en långsammare teknisk utveckling. När företrädare för näringsliv och fackföreningsrörelse vill konservera det gamla uppträder man på ett sätt som kan få allvarliga följder för den framtida svenska konkurrenskraften. Inte minst blundar man för det faktum att den starkast växande marknaden i världen är just den som innefattar miljövänlig, hållbara energiteknik! Man negligerar dessutom det faktum att konsumenter ställer miljökrav på produktionen och att länder som håller fast vid gammal teknik riskerar att hamna på efterkälken. Precisera och skärp säkerhetskraven på kärnkraften I den svenska kärntekniklagen (1984:3) uttrycks hela säkerhetstänkande med tillhörande värderingar genom att bara konstatera att kärnteknisk verksamhet skall bedrivas på sådant sätt att kraven på säkerhet tillgodoses (3 §). Utifrån denna formulering är sedan hela säkerhetsarbetet delegerat till regeringen och de tekniska myndigheterna på området, och . De svenska kärnkraftverken har kontinuerligt drabbats av säkerhetsincidenter. Det gäller speciellt de äldre reaktorerna. Denna utveckling förvärras ju äldre de svenska kärnkraftverken blir. ifrågasätter om säkerhetskravet i kärntekniklagen i praktiken är uppfyllt. är det ett faktum att aldrig klart uttryckt vilken säkerhetsnivå man kräver av den svenska kärnkraften. Mot bakgrund av detta kräver vi att kärntekniklagen preciseras och skärps, så att lagen mer detaljerat uttrycker vilken säkerhetsnivå som skall krävas av de svenska kärnkraftverken. anser att frågan om kärnkraftens säkerhet inte bara är en teknisk fråga, eller en fråga om den mänskliga faktorn, som skall hanteras av de tekniska tillsynsmyndigheterna. Säkerhet är också en fråga om värdering, vilken bör komma till uttryck genom politiska beslut. Är då detta möjligt i när kärnkraftsägarna gärna ropar efter skadestånd så fort något påverkar deras verksamhet? infördes krav på säkerhetshöjande förbättringar av reaktorerna. Man krävde att reaktorerna skulle förses med filter så att utsläpp till följd av härdsmältor skulle bli mindre och mindre sannolika. Detta var en sentida reaktion på haveriet i (). Då ifrågasattes inte statens rätt att kräva ökad säkerhet som förutsättning för vidare drift. Inte heller blev staten skyldig ägarna för att den utökade kraven jämfört med den som rådde när tillstånden gavs. Ökade krav medför naturligtvis att värdet på befintliga reaktorer minskar, vilket underlättar en avveckling. Kärnkraften avvecklas Den förlamning som rått i den svenska energipolitiken i nära skulle ha kunnat brytas i det energipolitiska beslutet . Så blev det inte. Anledningen är att den strategi för kärnkraftsavvecklingen som valdes i realiteten försvårade en avveckling av kärnkraften och en utveckling av de hållbara alternativen. Kärnkraften skall, enligt , avvecklas med en kombination av lagreglering och ekonomiska styrmedel. Inledningen av avvecklingen skall ske med en lag om kärnkraftens avveckling som gör en rimlig avvägning mellan reaktorägarnas och samhällets intressen. Därvid skall samhällets kostnader för miljö, hälsa och risker vid fortsatt kärnkraftsdrift väga tungt i ersättningsbedömningen. För den fortsatta avvecklingen skall ekonomiska styrmedel som tydliggör kärnkraftens risk- och miljökostnader användas. Dessa styrmedel bör kombineras med tydliga politiska signaler om intentionen att avveckla kärnkraften möjligt. Kärnkraftsavvecklingen ger jobb. Energiproduktion med kärnkraft, olja och kol har stora kostnader för ändliga råvaror, miljöförstöring, risker och avfall. För produktion med förnybara energislag däremot, är arbetskraftskostnaderna ofta de dominerande. Detta innebär att en omställning av energisystemet i riktning mot förnybara energislag har en kostnadsprofil som minskar såväl arbetslösheten som miljöförstöringen. Många ny arbetstillfällen tillkommer i byggsektorn, som får omfattande uppgifter med att förnya energisystemets infrastruktur. Glesbygden tillförs arbetstillfällen i produktion, förädling och transporter av biobränslen. Verkstadsindustrin utvecklas för att tillverka förnybar energiteknik till kraftvärmeverk, vindkraftverk och solenergianläggningar. Omställningen skapar förutsättningar för verkstadsindustrin som kan leda till exportframgångar med modern förnybar energiteknik. Nya energieffektiva processer och produkter kommer att utvecklas. Avveckling av kärnkraften Utgångspunkter Kärnkraften skall avvecklas i enlighet med folkomröstningsbeslutet, dvs. Den pågående subventioneringen av kärnkraften skall möjligt upphöra. Subventionerna är huvudsakligen av två slag: Reaktorägarna betalar inte sina fulla riskkostnader. I händelse av en reaktorolycka är reaktorägarnas skadeståndsansvar för skador på tredje man begränsat till maximalt c:a per reaktor. Beloppet höjdes fr o m . Det råder enighet om att de verkliga kostnaderna är mångfalt större. Mellanskillnaden bekostas nu av staten. Reaktorägarna betalar inte sina fulla miljökostnader. Det gäller finansieringen av de framtida kostnaderna för att ta hand om kärnavfallet, men det gäller också miljökostnader som uppstår på grund av såväl uranbrytning som skador av radioaktiva utsläpp från de olika stegen i produktionen av kärnbränsle. Dessutom medför både produktion och omhändertagande av kärnbränsle respektive kärnavfall omfattande koldioxidutsläpp, något som ofta glömts bort. Subventionerna skall avvecklas genom en skärpning och utveckling av de ekonomiska styrmedel som redan nu används. De ekonomiska aspekterna av kärnkraftsavvecklingen utvecklas närmare i avsnittet om ekonomiska styrmedel, nedan. Frågan om hur en utvecklad atomansvarighetslagstiftning bör se ut behandlas närmare i avsnittet om skadeståndsansvar vid en reaktorolycka. bedömning är att kärnkraften i princip avvecklar sig själv om kärnkraftsproducenterna åläggs att betala sina fulla kostnader, inklusive risk- och miljökostnader. För att inleda avvecklingen behövs emellertid en avvecklingslag, vilket tas upp i ett avsnitt nedan. Kärnkraftselen skall huvudsakligen kompenseras med: Sparande, effektivisering och konvertering från uppvärmning med el: a) Effektivisering av energianvändningen. b) Omfattande konvertering från el- till biobränslebaserad uppvärmning (enskild samt fjärrvärme). c) Konvertering från el- till delvis solvärmebaserad uppvärmning. d) Minskad användning av de s.k. avkopplingsbara elpannorna i fjärrvärmesystemet. Ny elproduktion baserad på förnybara energislag i form av: a) Utbyggnad av modern biobränsleeldad kraftvärmeproduktion. b) En realistisk satsning på vindkraftsutbyggnad. c) Utbyggnad av småskalig solvärmeproduktion. accepterar inte, vilket regeringen föreslagit, någon som helst utbyggnad av vare sig småskalig eller storskalig vattenkraft som innebär ytterligare åverkan på ekosystemen i våra vattendrag. De fyra stora orörda Norrlandsälvarna bör dessutom grundlagsskyddas mot vidare exploatering. Däremot är vi positiva till förnyelse av äldre teknik i de befintliga vattenkraftverken, under förutsättning att det inte har negativa effekter på naturmiljön. En ökad användning av fossila bränslen, vilket regeringen föreslår, är inte heller förenlig med den av beslutade klimatpolitiken. Förbränning av fossilgas, liksom förbränning av olja och kol, innebär att kolatomer som legat lagrade i jordskorpan i årmiljoner släpps lösa i form av koldioxid i atmosfären, med växthuseffekt som följd. Fossilgas, som huvudsakligen består av växthusgasen metangas, förstärker effekten ytterligare genom att läckage av metangas från gasledningarna går ut i atmosfären. Uppskattningar anger att förluster och läckage av metangas till atmosfären uppgår till av den totala fossilgasproduktionen. Mot denna bakgrund anser vi att fossilgasen inte har någon funktion i den svenska energitillförseln utöver den marginella roll den har . Vi kommer därför att motsätta oss varje förslag som direkt eller indirekt syftar till att bygga ut det svenska fossilgasnätet eller att dra internationella fossilgasledningar genom . Detta har utvecklat i en separat motion till 1999/. Ekonomiska styrmedel för att avveckla kärnkraften Kärnkraftens risk- och miljökostnader skall fullt ut överföras till producenterna på följande sätt: Genom förändringar i atomansvarighetslagen och en successiv stegring av ansvarighetsgränsen skall riskkostnaderna överföras på reaktorägarna. Skatten på kärnkraftsel höjs. Förslaget till hur kostnaderna för kärnkraftens risker successivt skall överföras till reaktorägarna beskrivs närmare i avsnittet om skadeståndsansvar vid en reaktorolycka. Syftet är att kärnkraften skall bära de fulla marknadsekonomiska kostnaderna för de risker för en stor kärnkraftsolycka den är förknippad med. Kostnaderna kan komma att tas ut i form av ökade räntekostnader, kostnader för riskdelningsavtal eller på annat sätt, beroende på vilka lösningar företagen finner för att fördela riskerna. Hur högt marknaden kommer att värdera riskerna är svårt att förutse, men med all säkerhet kommer ett sådant utvidgat ansvar att leda till ökade kostnader som i slutänden måste tas ut på priset på försåld elektricitet. Syftet med den höjda produktionsskatten på kärnkraftsel är framför allt att internalisera de kort- och långsiktiga miljöeffekter och -risker som finns i olika delar av kärnbränslekedjan och som kärnkraften inte betalar för . När risk- och miljökostnaderna internaliseras på detta sätt ökar produktionskostnaderna för kärnkraften. blir kärnkraftverken äldre och underhållskostnaderna ökar.