mot · GP02U220 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U220av m.fl. (v)och slavhandeln över 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den bör utreda i vilken utsträckning bedrev eller deltog i slavhandeln över . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den på grundval av resultatet av undersökningen av den svenska slavhandeln förbereder en ursäkt för de handlingar som begåtts. 2 Människor som ägodel Slaveri att man kan räkna människor som egendom förekom i det antika samhället. Under feodalismen avlöstes slaveriet av livegenskap. Människor bands till ett gods, där de tvingades leva hela sitt liv. Om en ny jordägare övertog godset följde de livegna bönderna med jordegendomen. Ägandeformerna var olika men i båda fallen handlade det om exploatering av människors arbetskraft. Slaveriet människor som egendom återkom som en del i det moderna kapitalistiska produktionssättet. I och med att européerna upptäckte började man använda slavar för att exploatera den nya kontinenten. De nya områdena skulle odlas upp och råvarutillgångar exploateras. Till detta krävdes arbetskraft. började så portugiser, fransmän och engelsmän den så kallade triangelhandeln över . Med sig till hade man bytesvaror som gevär, brännvin, järn och textilier. Man bytte till sig slavar, guld och elfenben av afrikanska hövdingar. Därefter seglade man vidare till där slavarna såldes till slavägare, som tvingade dem att plocka bomull eller arbeta på sockerrörsplantagerna. Från seglade sedan slavskeppen vidare hem till men lastade med bomull, elfenben, guld, socker, rom och andra konsumtionsvaror men framför allt råvaror till de spirande industrierna i . Antalet slavar som fördes från till mellan , beräknas till 1214 miljoner. Trots att många slavar dog under överfarten gav varje resa en enorm för-tjänst. gav sig fler och fler länder in på den lukrativa slavhandeln, där-ibland de nordiska länderna. förbjöds slavhandeln i de flesta europeiska länder. Slavfrågan blev till ett ideologiskt slagträ i kampen mellan och under 18601865. Huvudfrågan var dock inte slaveriet även om den kom att bli en del av den ideologiska uppgörelsen mellan Nord och Syd. Vad det däremot handlade om var att Nordstaterna ville skydda sina framväxande industrier med hjälp av skyddstullar på industriprodukter från andra länder. Sådana skyddstullar missgynnade Syds export av bomull till industrierna i . Ett modernt kapitalistiskt industrisamhälle vill dessutom ha rörlig arbetskraft, inte vara ägare till de människor som är bärare av den. förklarade att slaveriet avskaffades inte därför att det var orättfärdigt utan för att det blev otidsenligt. I och med Nordsidans seger i inbördeskriget frigavs 4,4 miljoner slavar. Den europeiska slavhandeln ledde till att 15 miljoner människor tvångsförflyttades mellan kontinenterna. Sannolikt dog lika många under överfarten till . 3 Inte bara en verksamhet för koloniala stormakter I jakten på, och handeln med, slavar deltog de flesta stater. De som handlade mest med slavar var den tidens stora kolonialmakter , , och . I boken du Capitalisme skriver (Le Temps de , Pantin 19): Det har blivit vanligt att man säger att de vackraste kvarteren, de vackraste monumenten i , och till och med har sin grund i repatrierat kapital från slavhandeln, men vad skall man säga om eller , utan att glömma och ? Det var alltså inte bara den tidens stormakter som bedrev slavhandel. var fram 1900-talets början en dansk koloni. var och ett centrum för slavhandeln i . importerade danskarna 123 000 slavar från . Danskarna visade stor grymhet mot de förslavade människorna. började den danske guvernören på bestraffa slavar genom att föra en lång påle i slavens anus så att den olycklige spetsades på pålen. Pålen restes och slogs ned i marken. Där fick slaven hänga i solen tills döden inträdde. införde den danske guvernören en lagstiftning som i detalj reglerade bestraffning av slavar. Denna slavlag innehöll barbariska föreskrifter. Exempelvis skulle en utpekad ledare för förrymda slavar brännas med glödande järn och därefter hängas. 4 strävan efter kolonier, slavar och vinster Det fanns även svenska slavhandlare vid den svenska kolonin en ö som inte ligger så långt från . Här gick in med stor brinnande lust för att organisera svensk slav-handel i . Han hade länge drömt om ett svenskt kolonialvälde. Han avundades grannlandet som kunnat inkassera stora vinster på sin slavhandel på sina öar i . Den svenska kungen byggde i samarbete med en grupp affärsmän och statliga byråkrater upp ett aktiebolag för slavhandel i . Han instiftade en särskild tull på negerslavar. Han organiserade slavexpeditioner till och införde en svensk slavlagstifning. politik mötte inte sällan kritik från olika samhällsskikt. Folket knorrade och adeln konspirerade mot hans maktställning. Han visste att för att avvärja detta hot måste han åstadkomma något spektakulärt, han måste företa sig något som både kunde ge ära, prestige och pengar. Han inledde förhandlingar med den franske kungen om en ö i . Han ville att den franske kungen skulle skänka honom , eller . Men fick nej. Kungens förhandlare antydde att den svenske kungen i så fall kunde övergå till att stödja , som var fiende. Den franske kungen bestämde sig då för att ge den mest obetydliga ön , i det franska , till den svenske kungen. undertecknade man en konvention som slog fast att den franske kungen avstod ön till . var en fattig ö, något större än i . Vid tiden för det svenska övertagandet bodde där 739 personer, varav 458 av europeiskt ursprung. 281 av dessa var slavar. Ön hade en fin naturlig hamn, och tanken var att skulle förvandlas till en frihamn och man skulle härigenom göra grova pengar på slavtrafiken och slavhandeln. Det svenska Västindiska kompaniet fick nämligen rättighet av den svenske kungen att bedriva slavhandel mellan och . Hur mycket av planer som förverkligades är dock osäkert och outforskat. Kvar finns bara vissa obestridliga fakta: 1. att den svenske kungen gav Västindiska kompaniet rättighet att köpa upp slavar i och använda som tullfri hamn för vidare export, 2. att svenska slavskepp hade rätt att föra svensk örlogsflagg då man seglade med människolast, 3. att tusentals slavar i väntan på export till förvarades på de mest omänskliga vis i särskilda slavbodar i , 4. att flera pampar inom Västindiska kompaniet ägnade sig åt privat slavhandel så sent som , då en alltmer häftig europeisk opinion kraftigt fördömde denna handel med människor, 5. att först förbjöd slavhandel på sin koloni i och att man inte avskaffade själva slaveriet i väntan på export till . Då hade nordstater för länge sedan förbjudit slaveriet, och hade följt efter hela än . I Le Livre du Capitalisme skriver : Om det är sant att ensamt transporterade hälften av de deporterade (man upphörde med slavhandeln och portugiserna transporterade en fjärdedel så beror det ekonomiska lyftet för små länder på den svarta mannen. Per capita-vinsten av slavhandeln var tio gånger högre i de nordiska länderna än i exempelvis ). Holländarna gjorde en lönsam specialitet av fångtransporterna liksom danskarna och svenskarna. Anpassningen av ventilationen ... , det systematiska duschandet av fångarna liksom bättre livsmedelsransoner och snabbare fartyg gjorde att dödligheten för fångarna sänktes till lägre än , medan i de franska, portugisiska och engelska äventyrarnas eländiga fartyg kunde den uppgå till . 5 i i diskuterades frågan om slavhandeln. krävde kompensation för den åderlåtning de utsattes för av kolonialmakterna. Vid konferensen diskuterades också om de stater som bedrivit slavhandel kollektivt skulle be de stater som plundrats på människor om ursäkt. Men inte ens om detta kunde man enas. och lämnade på ett tidigt stadium konferensen. I stället blev det så att varje stat själv fick bestämma om man ville be om ursäkt eller inte. Vi anser det vara självklart att den noga bör utreda i vilken utsträckning bedrev eller deltog i slavhandeln över och att man på grundval av resultatet av en sådan undersökning förbereder en ursäkt för de handlingar som begåtts. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. () () () () () ()