mot · GP02A220 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:A220av m.fl. (mp)Kortare arbetstid Innehållsförteckning Innehållsförteckning 19 Förslag till riksdagsbeslut 21 Motivering 21 Människan och arbetsplatsen 22 Arbetets intensitet 22 Inlåsning i arbetslivet - ett nytt begrepp 23 Dålig arbetsmiljö kostar pengar 23 Stress och utbrändhet behöver inte vara individrelaterat 24 Arbetsplatsen har förändrats 24 Tillfällighetsanställningarna ökar stressen 25 Övertidstak 26 En arbetstidsförkortning 26 Arbetstidsförkortningar i andra europeiska länder 27 Svenska arbetstidsförkortningar 28 Ingen tvingande lagstiftning 28 Hur påverkas samhällsekonomin ? 29 Produktionsbortfallet blir inte så stort som kritiker hävdat 29 Statens intäkter ökar 30 Produktiviteten ökar 30 För att få tid till fortbildning 30 Utgifterna för sjukskrivningar och sjukvård blir mindre än annars 31 Minskad arbetstid och mer i plånboken 31 Statlig skattereduktion kompenserar för den långsamma reallöneökningen 32 Fler händer i vården 32 Ett friår 33 Vad är friår? 33 Sammanfattning av hur de grönas friårsreform ska se ut 33 Så utformade danskarna friårsmodellen 33 Friår för studier 34 Friår för föräldraledighet 34 Friår för övrig ledighet (orlov for sabbat) 34 Det danska friåret hyllas 35 Så gjorde 35 Trelleborgsförsöket har utvärderats 35 Socialdemokraterna är intresserade 36 Argumenten mot friåret 36 Friårsreformen är för dyr 36 Friåret ger inga jobb 37 Friåret kan överhetta arbetsmarknaden 37 Friåret kan bli en jämställdhetsfälla 37 Det är redan möjligt att ta ett friår för den som vill 37 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra företagen ekonomiskt ansvariga för den ökade sjukfrånvaron i särskilda fall.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av fonder för att förebygga och åtgärda stress på arbetsplatsen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat löntagarinflytande över arbetstidens förläggning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att utreda hur användandet av tillfällighetsanställningar i samhället kan minskas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning och översyn av trygghetssystemen för tillfällighetsanställda. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sänkt övertidstak . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sänkt arbetstid i ett första steg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett friår för att komma till rätta med utbrändhet och stress i arbetslivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en arbetstidsförkortning för att komma till rätta med utbrändhet och stress i arbetslivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av ett friår i hela landet. 1 Yrkande 1 hänvisat till SfU. Motivering Upptäcktsresanden utforskade inre . Det berättas att vägrade hans afrikanska bärare att gå längre. försökte få veta orsaken och fick till svar: Vi sitter ner och väntar på vår själ. De befarade att deras framfart var för snabb så att själen inte skulle hinna med. Stressen bland svenskar ökar med några procent , enligt SCB.1 Det har forskats kring frågan om stress och utbrändhet , men någon förbättring av den allmänna psykosociala arbetsmiljön tycks inte ha blivit resultatet. Utbrändhet är ett tillstånd av psykisk-emotionell utmattning, cynism och upplevelse av otillräcklighet. Orsaker till utbrändhet återfinns både utom och inom individerna. Den här motionen granskar den arbetsplatsorsakade utbrändheten. De arbetstagare som håller en hög arbetstakt, som upplever låg kontroll, som ges otillräckliga resurser för att utföra arbetsuppgiften och utsätts för rollkonflikter och bristfällig feedback löper stor risk att drabbas. ökar antalet utbrända enligt statistiken. Det är troligtvis på grund av det nya och föränderliga arbetslivet som präglas av osäkerhet, gränslöshet samt vaga och höga målsättningar. Människan och arbetsplatsen Arbetets intensitet Arbetstakten ökar. En av de viktigaste orsakerna till det är personalrationaliseringarna. rationaliserar arbetsgivarna inte av samma anledningar som . Då var det för att bemöta den sjunkande efterfrågan som lågkonjunkturen genererade. rationaliserar företagen oftare på grund av ökade avkastningskrav, så kallad downsizing. Downsizing uppfattas vanligen som en olycklig händelse för dem som blir avskedade, men det kan faktiskt vara lika jobbigt att tillhöra den skara som får behålla sin anställning. KF visade exempelvis i en uppföljning efter en rationalisering att de som hade fått behålla sitt arbete hade minst lika stora psykiska besvär som den grupp som blivit arbetslös, bl.a. hade övertidsuttaget ökat dramatiskt. Det räcker inte med tekniska investeringar för att öka produktiviteten. Företagen är beroende av arbetskraftens prestationer, och de kan bara öka produktiviteten genom att utnyttja den anställdes arbetsförmåga. Produktivitetshetsen är intimt förknippad med den ständiga jakten på ökad tillväxt. Det är tydligt i finansplanen, : Den goda tillväxten är inte enbart en tillfällig konjunkturuppgång, utan en anpassning till ett långsiktigt högre resursutnyttjande. Det innebär att människor, för att få ökad tillväxt, måste arbeta snabbare och effektivare. Det är det pris vi får betala för att tillväxttakten skall kunna upprätthållas. Inlåsning i arbetslivet ett nytt begrepp En ny rapport från analyserar effekterna av inlåsning i arbetslivet. Arbetsplatsinlåsning innebär att en person befinner sig i ett icke önskvärt yrke eller på en oönskad arbetsplats. Resultaten visade att av dem som hade fast arbete vill byta yrke eller arbetsplats. Motsvarande andelen av dem med tillfällig anställning var . Undersökningen visade också att de som hamnat på fel ställe i arbetslivet ofta har svårt att ta sig därifrån. Dålig arbetsmiljö kostar pengar Frågan är hur mycket produktiviteten verkligen ökar där nedskärningar gjorts. Under utbränningsprocessen förändras engagemanget för arbetet liksom hållningen till omvärld, framtid och den egna personen. Människor kan inte arbeta under stress utan att prestera sämre. Risken för att göra fel ökar dessutom när stressen sänker uppmärksamheten och koncentrationsförmågan. Resultatet blir att de företag som inte tar hänsyn till sina anställdas situation med tiden också urholkar värdet för sina aktieägare. I de fall då den försämrade arbetsmiljön leder till att de som inte orkar byts ut kan den ökade personalomsättningen medföra sjunkande produktivitet. Det kostar för företagen att låta kunskaper och erfarenheter gå förlorade. Många har en bild av att ökad ekonomisk tillväxt är något positivt i sig, men det finns olika slags tillväxt. Ökad välfärd går inte alltid att mäta i ekonomiska termer. På lång sikt hotas hela samhällsgemenskapen. Stressade människor orkar inte ägna sig åt sociala relationer. Om strategierna för att öka den ekonomiska tillväxten innebär sämre minskat umgänge och ökad ohälsa är tillväxten inte av godo. Det finns indikationer på att förändringarna på arbetsmarknaden gjort folk sjukare: De psykosociala problemen tar en allt större andel av och Arbetarskyddsstyrelsens arbete i anspråk. Enligt Statiska centralbyrån arbetar endast en av tio arbetare fram till ordinarie pensionsålder . Det finns 400 000 förtidspensionärer. När nu långtidssjukskrivningarna ökar drabbas vi av ökade sjukförsäkringskostnader, ökade pensionskostnader och ökade utgifter för vård, omsorg och arbetslöshet. ökade antalet dagar med sjukpenning och den utbetalda ersättningen till 24,2 miljarder. RFV räknar med att kostnaderna för blir . Den 19/4 presenterade försäkringsbolaget ny statistik som visade att långtidssjukskrivningarna har ökat . Det totala antalet förtidspensionerade beräknas bli 44 0002, och den genomsnittliga pensionsåldern är , enl RFV. Många arbetsgivare behandlar dagens personal som om de vore utbytbara maskindelar. De delar som förbrukats tar företagen inte ansvar för. Det är fel. Vi vill att regeringen utreder hur företagen kan göras ansvariga, eventuellt ekonomiskt belastas, när sjukfrånvaron där når oacceptabla nivåer. Stress och utbrändhet behöver inte vara individrelaterat Människors välbefinnande på arbetsplatser individualiseras ofta. Hur vi mår är visserligen individuellt, men problemet är att arbetsplatsens problem oftast betecknas som individens. har det funnits en tendens att skuldbelägga individen för utbrändheten. Det är inte ovanligt att arbetsgivarna talar om utbrända som att de har en felaktig inställning till arbetet eller fel psyke för att fungera på den sortens arbetsplats. Med ovanstående inställning inriktas också åtgärderna på personen när de i själva verket bör riktas mot arbetsplatsen. Anställda får gå kurser där de lär sig handskas med stressen, och på vissa ställen delas gratis gympakort ut för att personalen ska bli starkare. Läkarkåren, å sin sida, ser också de utbrända och stressade ur ett individperspektiv. Rehabilitering är viktigt och bra, men det är i dagens läge lika viktigt att rikta blickarna mot situationen på arbetsplatserna. Arbetsplatsen har förändrats Kopplingen mellan arbetsorganisation och arbetshälsa är fortfarande inte tillräckligt tydlig. Dagens arbetsplatsmiljöer är mycket mer stressande än . Det är inte bara arbetstakten som ökat. Arbetets art har förändrats. Alla nya tekniska innovationer har skapat en sorts teknostress. Och i det nya kunskaps- och informationssamhället, där det mentala arbetet ökat, har det blivit allt svårare att försvara sig mot informationsflödet och att lämna arbetet när man går hem. Kraven har också blivit fler. I den slimmade organisationen ska personalen vara mer flexibel och klara fler arbetsuppgifter. vid ger en ytterligare bild av orsakerna till den ökande stressen. Han talar om hur farligt det är när människor förlorar kontrollen över sitt arbetsliv: Gamla gränser monteras ned och arbetslivet har blivit mer föränderligt och flexibelt vad gäller tid, rum, organisation och arbetsförhållanden. Det ger en oförutsägbarhet som individen måste hantera, som det blir mer och mer upp till denne att själv göra det. har många organisationer omättliga krav och det blir upp till var och en att försvara sig mot den stress som uppkommer. På dagens arbetsplatser behövs pauser, speciellt på psykiskt krävande arbetsställen. Alla anställda behöver dessutom bekräftelse, stöd, uppmuntran, klara arbetsinstruktioner och personliga redskap att lösa sina arbetsuppgifter. En tredjedel av alla yrkesverksamma upplever inte att de får det stöd som de behöver. Något av det viktigaste är inflytande. Att inte ha inflytande över sitt arbete är oerhört nedbrytande för människor. På arbetsplatser bör varje individ ges frihet i tanke och handling samt inbjudas att vara med och påverka arbetsmiljön, arbetets utförande och arbetstidens förläggning över året. Allt det här låter som självklarheter men tillämpas inte alls av många arbetsgivare. Modern arbetsorganisation måste ta tillvara både teknikens fördelar och individens kompetens. Den måste ge medarbetarna goda möjligheter till lärande och förändring. I arbetsorganisationen måste också ett fungerande signalsystem vara inbyggt som både varnar för och förebygger olika former av ohälsa, som belastningsskador, stress och utbrändhet. Arbetsgivarna har svårt att själva hitta arbetsformer som fungerar. Hur ska då arbetsmiljön blir en prioriterad fråga på arbetsplatserna ? Vårt förslag är att regeringen inrättar speciella arbetslivsfonder för att förebygga och åtgärda stress och utbrändet som kan medverka till ett utvecklingsarbete. Härifrån ska då grupper eller organisationer kunna söka hjälp till projekt eller åtgärder, för arbete med stress och utbrändhet. Tillfällighetsanställningarna ökar stressen Företag och myndigheter har mer systematiskt än tidigare börjat utnyttja tillfällighetsanställningar. Med tillfällighetsanställningar menas till exempel projektanställda, personaluthyrda etc. Många företag väljer att ta in folk i produktionstoppar, ett fenomen som brukar kallas just in time, istället för fast anställda. hade 412 000 anställda tillfälliga jobb. hade 591 000 anställda tillfälliga jobb. har antalet tillfälligt anställda alltså ökat med 180 000. har 370 000 jobb försvunnit i . Andelen anställda med tillfälliga jobb har ökat från . Den nya projektkulturen leder till att allt fler, även yngre, drabbas av stress och utbrändhet redan . är av arbetskraften tillfälligt anställda. Många arbetsgivare ser det som något positivt. Den som inte orkar kan lätt bytas ut. Rädslan breder ut sig. De som ställer krav får gå. De fackligt aktiva har inte mycket att sätta emot. Myten om att vi skulle föredra en flexibel arbetsmarknad med tillfälliga anställningar verkar svår att spräcka. Nästan alla människor tycker att anställningstrygghet är viktigt. Och det är inga skillnader mellan unga och gamla. Det visar flera undersökningar. En av dem har gjorts av SCB på uppdrag av statliga . 10 000 ungdomar i åldern intervjuades. De fick frågor om vad de tyckte var viktigt när de skulle vara . En fråga rörde anställning. Nästan alla föredrog fast anställning framför tillfälliga flexibla anställningsformer eller att ha eget företag. De vill snabbt in i en trygg arbetssituation. Synen på anställningstrygghet är i stort sett den samma mellan olika länder. Minst viktigt är anställningstrygghet i , men där anser ändå anser att det är viktigt, medan övriga undersökta länder som , , , och har andelar kring . Till och med i flexibilitetens förlovade land, , är anställningstrygghet betydelsefullt. Där tycker , alltså ännu fler än i , att det är viktigt. Frågan är hur den ökade användningen av tillfällighetsanställningar ska kunna minskas. Vi vill att regeringen utreder det. För dem som fortsättningsvis kommer att vara tillfällighetsanställd behövs därtill förändringar för att motverka den stress som den utsattheten innebär. Det sociala trygghetssystemet måste ses över så att de med oklara, tillfälliga, anställningsförhållanden omfattas av samma trygghet som fast anställda vid arbetslöshet och sjukdom. Övertidstak Den nu gällande arbetstidslagen (ATL) föreskriver att den ordinarie arbetstiden skall vara högst . Undantag får göras när det behövs med hänsyn till arbetets natur eller arbetsförhållandena i övrigt av högst , under förutsättning att genomsnittsarbetstiden ej överstiger . Finns det särskilt behov av ökad arbetstid får s.k. allmän övertid tas med högst per fyraveckorsperiod eller högst under en kalendermånad. Under ett kalenderår tillåts högst övertid. övertid per kalenderår medges i vissa fall genom dispens av Arbetarskyddsstyrelsen. Lagen anger endast att ett särskilt behov skall föreligga, inte de närmare betingelserna för att övertid skall få tas ut, men övertid får inte användas för en permanent förlängning av arbetstiden. Allt fler arbetar övertid. Fler och fler skriver också bort övertiden i anställningskontrakt, frivilligt eller ofrivilligt, hur man nu vill se det. Vi vill att beslutar om en sänkning av övertidstaket . En arbetstidsförkortning Det är svårt att få företagen att förändra arbetsmiljöförhållandena frivilligt. Det är i det sammanhanget som en lagstiftning om en arbetstidsförkortning är motiverad. Arbetstidsförkortningen är också en välfärdsreform, motiverad av jämställdhetsskäl, för folks hälsa och livskvalitet. Det handlar om att sänka normalarbetstiden. Arbetstiden kan sedan via kollektivavtal anpassas till olika branscher. En sänkt arbetstid till 30 eller skulle kraftigt öka folks möjligheter att orka arbeta. Det är viktigt att genomföra en arbetstidsförkortning av flera anledningar: För att folk ska orka utnyttja sin fritid när de är lediga3. För att folk ska orka arbeta fram till . För att människor ska få mer tid för socialt liv och engagera sig i samhället utanför familjen. För att minska arbetslösheten och den stress som de arbetslösa utsätts för. Det skulle ge männen större möjligheter att ta ökat ansvar för hemmet och familjen4. (Män arbetar på betald arbetstid och på obetald arbetstid. Kvinnor däremot arbetar på betald arbetstid och på obetald arbetstid.) För att minska antalet arbetsskador och sjukskrivningar. Arbetstidsförkortningar i andra europeiska länder Det finns ingen naturlag som säger att arbetstiden måste vara . har den längsta veckoarbetstiden i , oberoende av om man mäter arbetstiden eller år. I motsats till har arbetstiden fortsatt att vara en prioriterad fråga i andra europeiska länder även efter . En jämförelse av arbetstiden i 14 europeiska länder 1994 placerar på tolfte plats, där endast och har längre arbetstid. Inom övriga har arbetstidsfrågan haft högre prioritet än här. , och har med början under senare halvan av förkortat den normala veckoarbetstiden till mellan 37 och . I har arbetstiden sänkts med regeringens inblandning. Där sänktes årsarbetstiden i fem steg mellan 1986 och1990. Holländarna har sänkt arbetstiden. är det land som gjort de största förkortningarna av arbetstiden med framförhandlade avtal om 35 timmars arbetsvecka inom industrin. har sänkt arbetstiden ytterligare. Där har arbetstidsförkortningen kombinerats med flexiblare arbetstider och i vissa fall lägre löneökningar. I har arbetstidsförkortningen inte lett till ett ökat övertidsuttag. En annan iakttagelse är att löneinkomsterna inte har fallit, dvs. att deras timlöner har ökat i proportion till den kortare arbetstiden.5 Svenska arbetstidsförkortningar Arbetstiden har förhandlats och stegvis minskats . 1919 sänktes arbetstiden för vissa grupper. infördes 45 timmars arbetsvecka6. infördes 42,5 timmars arbetsvecka. infördes 40 timmars arbetsvecka stegvis . De förkortningar av arbetstiderna som gjordes föregicks ofta av att tjänstemannaförbunden tecknade bättre avtal än lagarna och av politiska krav på att dessa förbättringar skulle gälla alla. var inte på något sätt ledande i när det gällde att korta arbetstiden, utan följde mönstret. Däremot gick man längre när det gällde semester. Den första semesterlagstiftningen kom 1938 och stadgade två veckors semester. 1951 förlängdes semestern , 1963 till fyra och 1977 slutligen . Men har det inte hänt någonting. har samhällsutvecklingen skenat iväg, hjulen snurrar allt snabbare och arbetstakten ökar som kraven på dagens arbetande och föräldrar har ökat. Ingen tvingande lagstiftning Vi föreslår inte någon tvingande lagstiftning, utan vi vill använda oss av dagens dispositiva lagstiftning där normalarbetstiden sänks i en första etapp och sedermera . En generell lagstiftad arbetstidsförkortning är rättvis. Den sänker heltidsnormen för hela arbetsmarknaden och inte endast för vissa privilegierade grupper. Övertidsuttaget ska också begränsas från dagens /år /år. Arbetstidsförkortningen bör genomföras i samspel mellan staten och parterna på arbetsmarknaden, i ett övergripande kontrakt mellan dessa parter, som ger ramarna för arbetstiden. Att ändra dagens normalarbetstid centralt, istället för att överlåta den eventuella sänkningen till andra intressenter, är viktigt eftersom allt färre arbetsplatser omfattas av kollektivavtal. i ökar, och med det också antalet arbetsplatser som saknar kollektivavtal. Att arbetsgivare och fackliga organisationer motarbetat arbetstidsförkortningar visar historien. Det är en av slutsatserna i en avhandling från , Arbetstidsregleringens utveckling, av , som lades fram i . Där konstateras att det är staten och inte facken som har drivit på utvecklingen av arbetstidsregleringen. regeringar har sett sig tvungna att genomföra arbetstidsförkortningarna. Det är därför det är befogat att genomföra en arbetstidsförkortning genom en ändring av arbetstidslagen av rättviseskäl. Detaljerna kan fastställas i avtal; arbetstidens förläggning, lönen etc. Det behövs alltså både en kombination av ramlagstiftning och avtal enligt vår uppfattning. Hur påverkas samhällsekonomin? Det finns inga tecken på att samhällsekonomin påverkats negativt av arbetstidsförkortningen i andra länder. Den svenska oron är starkt överdriven. Det beror på att de samhällsekonomiska beräkningar som gjorts på området ägnat sig åt minussidan i balansräkningen.7 Arbetstidsförkortningens motståndare pekar bara på kostnadssidan, och de talar tyst om de samhällsekonomiska vinsterna. Produktionsbortfallet blir inte så stort som kritiker hävdat kritiker tror inte att dagens arbetslösa kan ersätta arbetsgivarna för den uppkomna bristen på arbetskraft som en arbetstidsförkortning skulle få. Det stämmer inte, och det finns fyra anledningar: En stor del av dagens arbetslösa kan ersätta en del av den uppkomna arbetskraftsbristen. Vad många inte räknat med är alla de som önskar öka sin arbetstid. Det finns många, speciellt kvinnor, som önskar arbeta mer än halvtid men inte ges den möjligheten för att det saknas arbete. Vissa går och stämplar på arbetsförmedlingen för de resterande timmar som de skulle vilja vara i sysselsättning. Det är bara hälften av de svenska arbetstagarna som har 40-timmarsvecka; har kortare arbetstid, längre. Den faktiska medelarbetstiden var 37.3 timmar/v.8 Många av dagens arbetslösa är inskrivna på universitet och högskola. Här finns en stor arbetskraftsreserv. Flera är inte motiverade att studera, och de skulle hellre arbeta om sysselsättning fanns. Om sänkningen av arbetstiden görs gradvis, under , behöver inte effekterna på den totala produktionen bli nämnvärda. Då finns det tid att utbilda den delen av de arbetslösa som saknar den utbildning eller erfarenhet som arbetsgivarna kräver. Försöken med förkortad arbetstid leder ofta till omprioriteringar på företagen. Kombinerat med flextid kan personalens arbetstid läggas över de perioder då det behövs mest folk. På det viset behöver inte förkortning få så stora konsekvenser för produktionen. Statens intäkter ökar Kostnaderna för arbetslösheten är fortfarande en av de största utgiftsposterna i statens budget. När de arbetslösa börjar arbeta ökar faktiskt skatteintäkterna. 50 000 arbetstillfällen kommer att skapas, enligt statens utredningar, om man bara ser till antalet saknade produktionstimmar. Och arbetstillfällena blir fler om man tar med alla de arbetstillfällen som kommer att skapas inom fritidssektorn, servicesektorn, turistsektorn, biblioteken, idrotten, resebranschen osv. Produktiviteten ökar Dagens arbetstakt urholkar i ett längre perspektiv humankapitalet. På kort sikt minskar arbetstagarnas kreativitet och motivation på arbetsplatsen, ja till och med den mentala närvaron. Det kan i sin tur leda till att produktiviteten minskar. Frågan är hur långt människor kan pressas innan de börjar prestera sämre. Vad får det för ekonomiska effekter ? Vi räknar med att av arbetstidsförkortningen inte får några effekter på produktionen eftersom produktiviteten ökar. Att produktiviteten ökat såväl kvantitativt som kvalitativt har flera försök visat, bland annat i , och på det finska företaget från annat håll visar på varierande utfall, alltifrån noll till femtio procents produktivitetsökning. Statens egen utredning, Ds 2000:22, tror att de förändrade arbetssätt och organisationsformer som reformen medför bara i sig kommer att leda till ökad produktivitet.10 I samma skrift finns samhällsekonomiska beräkningar. De har inte utrett huruvida en förkortning kan medföra produktivitetsvinster. I deras samhällsekonomiska kalkyler har den faktorn förbisetts. För att få tid till fortbildning På många håll minskar nu möjligheterna till fortbildning, speciellt inom den offentliga sektorn. En arbetstidsförkortning ger mer tid för studier. Det tjänar företagen på. Det företag som inte utbildar sin personal tappar snabbt sin konkurrensstyrka, och att företag som inte satsat på fortbildning även har svårt att behålla personal är också ett faktum. När skall då personalen få tid för kompetensutveckling utan att behöva avstå från familj och fritid och ?