mot · GP02Ub233 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ub233av m.fl. (m)En skola med kunskap och fantasi 1 Sammanfattning När började sitt tredje år i var han en av de mer än 120 000 elever i sin årskull i . Sammantaget går drygt 1 000 000 barn i åldern i mer än 5 000 skolor. Eleverna, skolorna och verksamheten är mycket olika. Bakom varje barn finns föräldrar och närstående som inget annat önskar än det bästa för just detta enskilda barn. I varje skola finns lärare och andra vars huvuduppgift är att i skolan ge varje barn kunskaper och stimulans för intellektuell och personlig utveckling. Tillsammans med föräldrarna skall skolan ge barn och ungdomar trygghet och goda värderingar. Förväntningarna på skolan är höga. Många elever når de mål för undervisning och annan verksamhet som finns. Men alltför många gör det inte. Rapporterna om de tusentals elever som lämnar med dåliga grundkunskaper, gymnasieskolor, högskolor och universitet som vittnar om bristande förkunskaper, liksom de många fallen av mobbning och svårigheterna för skolan att rekrytera och behålla välutbildade lärare, måste tas på allvar. Elever, föräldrar och allmänhet skall kunna lita på att varje barn får utbildning av god kvalitet i en lugn och stimulerande miljö. Skolan skall räkna med varje elev, att han eller hon kan och vill skaffa sig goda kunskaper och färdigheter, och med sin professionella verksamhet positivt bidra till att ge varje barn en god start. Elevers och föräldrars aktiva val av skola skall främjas. Information om skolors kvalitet och resultat skall göras väl kända till grund för detta. Alla skolor skall ges stor frihet att organisera sin verksamhet och genomföra utbildningen. Resurser skall fördelas som skolpeng från staten direkt till varje skola. Villkoren för offentliga och fristående skolor skall vara likvärdiga. Barn skall få börja skolan när de har förutsättningar för det. Skolstarten skall ske och det är föräldrarnas bedömning för skolstarten som skall gälla. Elever som nått mål skall kunna gå vidare till gymnasiet efter särskild prövning. Former för en grundskoleexamen skall utredas. Ingen elev skall behöva lämna utan goda kunskaper i svenska, engelska och matematik. Utöver extrainsatser för stöd till de elever som behöver det måste skolan ge eleverna den tid var och en behöver. Skolornas möjligheter att använda skriftliga omdömen och betyg för utvärdering och som pedagogiska hjälpmedel skall ökas. Nationella betyg behövs i och betyg skall ges tidigare än . Antalet betygssteg bör ökas. Gymnasieskolan skall reformeras. Det behövs alternativa kurser och färre kärnämnen. En modern lärlingsutbildning måste skapas. Gymnasieskolan skall avslutas med en examen för alla elever som fullgjort ett nationellt program. Vi vill skapa en yrkeshögskola för kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning. Väl utbildade lärare är nödvändiga i en bra skola. Insatser för att stärka lärarutbildningens kvalitet skall göras. Lärarutbildningarna måste ha flera ingångar så att personer med annan utbildning eller motsvarande kan välja läraryrket. Goda lärarinsatser skall belönas. Vi vill införa lärarcertifikat och modernisera lärarutbildningen. Skolornas möjligheter att lägga ut undervisning på entreprenad skall vidgas för att skolan skall kunna följa med i kunskapsutvecklingen och garantera undervisningens kvalitet. Vi föreslår ett fristående och uppföljning av skolverksamheten. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 22 2 Innehållsförteckning 24 3 Förslag till riksdagsbeslut 25 4 (S)kolpolitik vid vägs ände 26 4.1 Inledning 26 5 Den bistra verkligheten 28 6 Övertro till centralstyrning 29 7 Rädsla för mångfald och förändring 30 8 En skola att lita på 30 8.1 där varje elev är värdefull 30 8.2 där varje elev kan nå målen 30 9 Värdegrunden 31 10 Mobbning kan aldrig accepteras 31 11 Förnyelse av skolan 32 11.1 Fokus på kunskaperna 32 12 Skolan måste sätta både mål och gränser 32 13 Staten skall garantera rätten att välja skola 33 14 Flexibel skolstart 35 15 Omdömen och betyg för elevens utveckling 35 16 Gymnasieskola 2004 36 16.1 En ny gymnasieskola 36 17 Fritt skolval och fria skolor 37 18 En obligatorisk gymnasieexamen 38 19 Lärarutbildning och kvalitetssäkring i en ny tid 38 20 Fristående lärarutbildningar 39 21 Lägg ut undervisning på entreprenad 40 22 Fristående nationellt kvalitetsinstitut 40 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att göra regelverk, mål och intentioner kända. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utbildningens anpassning till elevens förutsättningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tilltron till elevernas förmågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetet för att förebygga och ingripa vid mobbning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolans huvuduppgift att förmedla kunskaper. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samarbetet mellan skola och socialtjänst. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av reglerna för elevers tillrättaförande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skyldighet att ge fortlöpande information till föräldrar i frågor som rör ordning och uppförande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stimulera ett aktivt val av skola. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolors självständighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolpeng. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om flexibel skolstart. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barnskola. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om grundskoleexamen och möjligheterna till tidigarelagd start i gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett extra år i för elever som inte nått mål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nationella betyg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lokala betyg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skriftliga omdömen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om särskilda antagningskrav till gymnasiets nationella program. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om differentierade kursnivåer i gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om gymnasieskolan och allmän högskolebehörighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätt att tentera upp betyg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätt att välja gymnasieskola. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av en modern gymnasieexamen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärarutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fristående lärarutbildningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en lärarhögskola skall omvandlas till en fristående högskola. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärarcertifikat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om undervisning på entreprenad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av ett fristående nationellt kvalitetsinstitut. 4 (S)kolpolitik vid vägs ände 4.1 Inledning Alla barn har rätt till en god utbildning. Enligt skollagen skall barn och ungdomar ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet. Utbildningen skall vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. Dessa viktiga principer uppfylls inte av sig själva. Rapporterna om brister i den svenska skolan visar att dagens skolpolitik inte erbjuder vad som utlovas. Otaliga är de elever, föräldrar, lärare och andra som utifrån sina erfarenheter påtalat brister och problem både i skolans verksamhet och när det gäller resultaten. Det är dags att lyssna på dem. senaste samlade lägesbeskrivning om tillståndet i skolan gäller 1999. Det krävs insatser för att åstadkomma ökad kvalitet och förbättrade resultat. Skolans måluppfyllelse avseende kunskapsmålen måste öka. Det stora flertalet elever når en godtagbar kunskapsnivå i skolan, och det stora flertalet utvecklas också på ett sådant sätt avseende exempelvis demokratisk och etisk insikt att skolan kan sägas fullgöra sitt uppdrag. Men det finns en grupp elever, vars resultat är ett misslyckande för skolan. Att tjugo procent av eleverna inte får ett fullständigt avgångsbetyg är en allvarlig motgång för skolan och skolsystemet. Att mellan inte lär sig läsa och skriva ordentligt är oacceptabelt. Den relativt stora andel som inte når målen i naturvetenskapliga ämnen är heller inte tillfredsställande. Vidare påtalas: Många skolor har bristande kunskaper om de egna elevernas resultat. Man saknar systematik i bevakningen av elevernas prestationer och kan därmed heller inte ge en samlad resultatbild av den egna verksamheten. Det finns också skolor som har fungerande system för bevakning av elevers lärande och prestationer, men där resultatbilden ändå visar på brister. Kunskapen har inte utnyttjats till att åstadkomma diskussion och utveckling av det egna arbetet med utgångspunkt i elevernas varierande behov. skrev , , i en debattartikel i ; 1998 och 1999 var det av eleverna som inte fick godkända betyg i ett eller flera av ämnen. 2000 var siffran . Redan resultatet var enligt otillfredsställande och vi uttryckte oro över att ingen förbättring kunde skönjas 1999. Vad är innebörden och vilka blir konsekvenserna av denna klyfta mellan mål och resultat? Först några ytterligare fakta. är obligatorisk, men ambitionen är att alla ungdomar också skall skaffa sig en gymnasieutbildning. För att få gå vidare till de nationella programmen i gymnasieskolan fordras det att man har godkänt i engelska, matematik och svenska från . Andelen elever som nådde denna behörighet var 2000 . Det är en minskning från 1999. Bakom de nationella genomsnittssiffrorna döljer sig mycket stora skillnader kommunerna emellan. Bland kommunerna varierar andelen elever som inte når alla mål från och andelen behöriga från ! Spridningen på skolnivå är ännu större. Det är nu viktigt att få till stånd en förändring i positiv riktning, att öka andelen elever som fullt ut når mål. Det finns annars en risk för uppgivenhet och permanent sänkta ambitioner. Mot detta är det nödvändigt att ställa skolministerns och regeringens attityd att ständigt tona ner svårigheter och problem. Skolminister återkommer ofta till detta, exempelvis i den särskilda debatten om skolan som anordnades med anledning av en larmrapport från . Men vi skall vara medvetna om att de elever vi talar om i denna debatt är de som ej nått målen. Fortsätter vi att benämna dem som kriselever kommer vi att för alltid knäcka dem. Här vill jag inleda med några rader från ett mail som jag fick inför dagens debatt från barn- och ungdomsnämndens ordförande i . Jag tycker också att det är viktigt att i debatter o.d. inte enbart fokusera på alla de som inte klarat sig, utan att också prata om dem som klarat sig. Därefter berättade statsrådet om tre bra skolor hon besökt för att avsluta inlägget med: Stöd skolan och ge den resurser, satsa på kompetensutveckling och bättre kvalitetsgranskning och krisförklara den inte! Ett annat exempel kan hämtas från den allmänpolitiska debatten 2001, där statsrådet i en replik hävdade följande: Jag tycker att målar upp en mörk bild av skolan som gör mig orolig. Jag talar också med lärare. Jag känner också specialutbildade lärare med specialinriktning på läs- och skrivsvårigheter och annan typ av inlärningsproblem som tycker att de faktiskt har en ganska bra situation. Det som de är oroliga för är att de långsiktigt inte skall få tillräckligt mycket resurser för att upprätthålla sin förmåga och sina små grupper. Socialdemokraterna har få förslag på åtgärder eller insatser för att göra skolan bättre. lämnade regeringen en (1) proposition som rörde skolan utöver budgetförslaget. Mot bakgrund av de många olika svårigheter som finns i skolan är denna handfallenhet anmärkningsvärd. är obligatorisk för alla barn och det är ytterst regeringen som måste ta ansvar för att verksamheten når de nationella målen och i övrigt följer de riktlinjer som dragits upp. 5 Den bistra verkligheten Den bistra verkligheten talar sitt eget språk. Några exempel: Fler och fler elever lämnar den obligatoriska skolan utan de kunskaper utbildningen borde ha gett. Andelen elever som går ut utan betyg i ett eller flera ämnen har ökat till 2000 från år 1998. (, Jämförelsetal för huvudmän 2001) av eleverna i årskurs nio hade våren så stora brister i matematik att de inte kan anses uppfylla kursplanens kunskapskrav. 1999 var motsvarande siffra och 1998 , (, Betyg och utbildningsresultat, rapport 195). Men det är inte bara när det gäller kunskapsmålen problemen har förvärrats. Många barn och ungdomar mår dåligt i skolan. Var tredje elev uppgav att de var stressade. av eleverna uppger att mobbning är ett problem på deras skola. upplevde sig mobbade. 1997 var motsvarande siffra . (, Attityder till skolan 2000) 1994 ansåg av eleverna att mobbning var ett problem på deras skola. uppgav att de var stressade. 1997 var siffran . Det skall inte uteslutas att åtminstone vissa av dessa problem funnits länge, utan att de blivit allmänt kända. De betyg som ges sätts i förhållande till kunskapsmål och en definierad nivå för vad som skall uppnås. Statistik och attitydundersökningar har förbättrats. Men att problem kan ha funnits länge är en klen tröst för dagens elever och för dem som lämnar skolan utan goda förutsättningar för vidare utbildning och arbete. I takt med att värdet av goda kunskaper ökar blir handikappet för den som halkar efter större. I när ny kunskap ständigt måste vinnas, blir det svårt för den som har bristande grundkunskaper att bygga på. 6 Övertro till centralstyrning genomfördes en rad genomgripande skolreformer. Bakgrunden var att skolan liksom flera andra verksamheter varit detaljreglerade av staten. Man nöjde sig inte med att ställa upp målen och ange färdriktningen, utan försökte i varje enskild situation ange hur verksamheten skulle skötas. Det var dåligt och ineffektivt. Därför bestämdes att beslut om hur skolorna skulle arbeta skulle fattas lokalt. Statens uppgift skulle övergå till att ange nationella mål och följa upp resultaten. Onödiga regler skulle tas bort. Att det nya sättet att styra skolan på förutsatte bättre uppföljning av resultaten var alla överens om. Läroplanen, som antogs 1994, utformades av den borgerliga regeringen i linje med detta. Nära kan konstateras att socialdemokratiska regeringar därefter misslyckats med förnyelsen av skolan. Uppföljning och utvärdering är fortfarande otillräcklig, många kommuner genomför inte ens den kvalitetsuppföljning de är ålagda att göra. Minst lika allvarligt är att det i skolorna ofta saknas kunskaper om ansvarsfördelning, mål m.m. Den lokala diskussionen om hur man på den enskilda skolan skall arbeta för att nå målen, ta vara på de egna resurserna etc. saknas ofta. I vissa skolor eller delar av skolor såsom enstaka arbetslag förekommer pedagogiska diskussioner, men kunskaperna och medvetenheten om styrdokumenten varierar. Överraskande många lärare förefaller ha bristande kännedom om skolplan och arbetsplan. I alltför få skolor driver rektorn ett medvetet arbete för att åstadkomma reflektion och diskussion om hur skolans mål skall nås och hur de medel skolan förfogar över kan utnyttjas. (Nationella kvalitetsgranskning 98, sid 29) De socialdemokratiska regeringarna bär ansvar för problemen, eftersom man inte försäkrat sig om att göra regelverk, mål och intentioner väl kända och därför att man underlåtit att ta initiativ när okunskap eller missförhållanden blivit uppenbara. Därutöver har den avreglering som borde ha genomförts inte blivit av. Den översyn av skollagen som är en naturlig konsekvens av förändringarna kom till stånd sent, arbetet har skjutits framåt i tiden och skollagskommitténs förslag kommer inte att vara färdigt för beslut ens detta år. Det kan diskuteras om orsakerna till reformeringens misslyckande är en följd av oförmåga i eller regeringen eller om det finns andra skäl. Nära till hands är att se den övertro till politiska beslut som är grunden i socialistisk politik som förklaringen. Framförallt handlar det om att man inte vill släppa den politiska kontrollen över skolan genom att ge skolorna själva egenmakt. Socialdemokraterna har i flera fall stärkt eller velat stärka kommunpolitikernas inflytande över skolverksamheten. 7 Rädsla för mångfald och förändring Den socialdemokratiska skolpolitiken präglas i hög grad av uppfattningen att skolan först och främst skall vara en mötesplats för elever med olika bakgrund. Begrepp som den sammanhållna klassen och enhetsskola handlar om det. Problemet är att verkligheten inte gör det lika enkelt. Inte minst det segregerade boendet gör att hänvisning av elever till närmaste skola förstärker än motverkar social rörlighet. Tanken om enhetsskolan, att ge alla elever i princip samma utbildning, har lett till en ovilja att bejaka alternativ och mångfald. Den socialdemokratiska oviljan att öppna vägar för fristående skolor är ett tecken på detta, men det har också påverkat inställningen till yrkesutbildningen. Gymnasieskolan där alla, oavsett önskad inriktning, skall läsa många gemensamma kurser i allmänna ämnen är ett exempel. Bristande intresse för lärlingsutbildning är ett annat. 8 En skola att lita på 8.1 där varje elev är värdefull Barn är individer med olika förutsättningar, behov och intressen. En skola gjord för den statistiske medeleleven passar ingen. Undervisning och annan verksamhet måste kunna utformas med hänsyn till detta. Varje barn skall mötas med respekt. Det kräver stor frihet för skolans lärare och andra med professionell kunskap om inlärning och undervisning när det gäller arbetets uppläggning, men också tilltro till elevernas egen förmåga att successivt ta ett ökat ansvar för sin egen utbildning. Skolan finns för att var och en skall kunna få det stöd och de utmaningar han eller hon behöver för sin kunskapsutveckling. Det är ett lika stort svek mot den långsamme eleven att tvingas stressa med i den genomsnittliges tempo som det är mot den snabbe att inte tillåtas utveckla hela sin potential. Barn och ungdomar behöver bli sedda. Vi vill ta upp kampen mot den anonymitet många barn känner i skolan. Att känna sina kamrater och skolans vuxna med namn är en bra tumregel för vad som borde vara minikravet för en skolorganisation när det gäller . 8.2 där varje elev kan nå målen Tilltron till varje barns och ungdoms förmåga är grundläggande för att skolan skall nå goda resultat. Forskning om framgångsrika skolor visar betydelsen av att skolan prioriterar skolans kunskapsmål och att de som arbetar där har höga förväntningar på att elever är läraktiga. Attityden att vissa elever knappast kan nå målet måste ändras till en vilja att med skolans kompetens göra det möjligt för varje elev att nå kunskapsmålen. Vår uppfattning att varje individ behövs och är viktig tillsammans med tron på att alla kan uppnå skolans grundläggande mål leder till öppenhet för en mångfald när det gäller arbetsformer och pedagogik. Vi konstaterar att en del elever behöver mer stöd än andra både i form av lärarinsatser och i form av tid. I får de flesta barn pedagogisk ledning från det att de är arton månader tills de är . Det är längre än i historien. Inte heller har det någonsin satsats så mycket på skolan som . Det är inte acceptabelt att trots detta så många elever som lämnar utan betyg i alla ämnen. 9 Värdegrunden Skolan skall tillsammans med föräldrarna fostra barnen. Till grund för detta skolans ansvar finns läroplanens värdegrund. Verksamheten skall utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar och alla som arbetar i skolan skall främja aktningen för varje människas egenvärde och respekten för vår gemensamma miljö(skollagen 1 kap. 2 §). Skolan skall förmedla och ge eleverna förståelse för: Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall gestalta och förmedla. I överensstämmelse med den etik som förvaltats av tradition och västerländsk humanism sker detta genom individens fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. (Lpo 94) Frågor om vilken etik och moral som barn och ungdomar möter väcker allt oftare debatt. Det är ett tufft klimat i många skolor och i andra sammanhang där barn och ungdomar vistas. Många tycks sakna kunskap och respekt för ditt och mitt, rätt och fel. Vi menar att det är viktigt att konstatera att viktiga värden inte är självklara, utan måste läras, accepteras och diskuteras av varje ny generation. Vuxenvärlden har ett stort ansvar för att barn och ungdomar ges denna möjlighet. Om skolan kan sägas att undervisningen skall vara allsidig och neutral i åskådningsfrågor, men inte neutral när det gäller åsikter och uttrycksformer som träder andra förnär och som strider mot grundläggande värderingar som människors lika värde. Det etiska perspektivet finns i flertalet av de ämnen skolan ger undervisning i och måste givetvis prägla helheten i skolan. 10 Mobbning kan aldrig accepteras En skolas förmåga att hantera mobbningsproblem är kanske det bästa uttrycket för dess moraliska styrka. Regeringens värdegrundsprojekt är vällovliga, men mobbningen ökar lavinartat i statistiken. Det är generande att enskilda elever av trakasserier har tvingats anmäla skolan för polisen. Varje skola skall ha klara regler och arbeta för att förebygga och ingripa mot alla tendenser av mobbning. Varje barn har rätt att känna sig välkommet och tryggt i skolan. Skolan har ansvar för att snabbt tillsammans med föräldrarna reda ut fall av mobbning. Elever som mobbar andra skall kunna flyttas. 11 Förnyelse av skolan 11.1 Fokus på kunskaperna Skolans huvuduppgift är att förmedla kunskaper. Undervisning och annan verksamhet som syftar till kunskapsutveckling måste stå i centrum för skolans arbete. Skolans legitimitet avgörs av undervisningens kvalitet och i vilken utsträckning skolan förmår vara en stimulerande plats för lärande. Väl utbildade lärare och tillgång till speciallärare är nödvändigt för att ge varje elev de bästa förutsättningarna för maximal inlärning. Skolans professionella skall ha stor frihet att utifrån sin kunskap forma arbetet för att nå skolans mål. Den snabba kunskaps- och samhällsutvecklingen gör att skolan måste prioritera grundläggande och mer bestående kunskaper. 12 Skolan måste sätta både mål och gränser Det behövs tydliga regler i skolans vardag. Att stärka rektorer och personal i frågor som rör normer och värderingar och få de vuxna i och utanför skolan att samverka är därför nödvändigt. Kunskaperna om gällande regelverk och dess intentioner, andra myndigheter och institutioner o.s.v. är nödvändiga om skolan skall kunna fullgöra sina uppgifter. Men det räcker inte. Den kultur som utvecklas i skolan skall präglas av respekt för dem som arbetar där och för skolans mål. Elever och lärare skall kunna känna sig stolta över sin skola. Samma regler skall gälla i skolan som i övrigt arbetsliv. Det handlar bl.a. om att passa tider, vara hjälpsam, göra sitt bästa, kunna lyssna, ta initiativ och personligt ansvar. Frågor som rör skolans inre arbetsmiljö hanteras oftast bäst av dem som är direkt berörda. Likväl finns också ett övergripande ansvar.