mot · GO02Fi17 · 2001-05-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Fi17av , Bo (m)med anledning av prop. 2000/01:100 ekonomiska vårpropositionInnehållsförteckningFörslag till riksdagsbeslut1. beslutar godkänna de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken i enlighet med vad som anförs i motionen.2. godkänner beräkningen av de offentliga utgifterna ochfastställer preliminärt utgiftstaket för den offentliga sektorn till , 2003 och 2004 i enlighet med vad som anförs i motionen.3. godkänner utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssy-stemet vid sidan av statsbudgeten till , 859miljarder kronor 2003 och 2004 i enlighet med vadsom anförs i motionen.4. beslutar fastställa ett långsiktigt mål om balans i de offentligafinanserna över en konjunkturcykel i enlighet med vad som anförs imotionen (6.4).5. godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna påutgiftsområden i enlighet med vad som anförs imotionen.6. beslutar godkänna riktlinjerna för budgetarbetet i enlighetmed vad som anförs i motionen (kap. 9).7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en politik för företagsamhet och bättre fungerandearbetsmarknad (7:2).8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om deltagande i det europeiska valutasamarbetet (6:10).9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en inkomstskattereform (7:3).10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skola och högre utbildning (7:4).11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en ny och bättre sjukvårdspolitik (7:5).12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om äldreomsorgen (7:6).13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en socialförsäkringsreform (7:7).14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en förbättrad infrastruktur (7:8).15. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en politik som gör det lättare att förena arbete ochfamilj (7:9).16. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den offentliga sektorns ansvar för sina kärnuppgifter (8:1).17. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om det inomkommunala utjämningssystemet.En politik för människorDen enskilda människan får nya och allt större möjligheter isin egenskap av individ. Det är denna utveckling som allramest präglar den nya tid som växer fram, och därmed detsom är politikens utmaningar. Utrymmet för den enskilda attkunna forma sin vardag ökar. Det är den enskilde individenskompetens, engagemang och kunnande som i allt högre gradavgör välfärdens utveckling. Ingen blir utbytbar mot någonannan utan att skillnaden märks. Det är ett glädjebudskap förvar och en som ser den enskilda människan och respektenför henne som grunden för ett gott samhälle.Den nya ekonomin med växande internationella marknader, öppnagränser och växande fri handel skapar möjligheter för var och en att snabbt tatillvara kunnande, nya produkter och ny företagsamhet. Framförallt ökarmöjligheterna för den enskilda människan att bestämma över sin egen vardagoch att forma sitt liv.Vi ser denna utveckling som allra tydligast i de länder som lämnatplanhushållning och slutna ekonomier bakom sig. Där fri handel ochmarknads-ekonomi står som starkast växer också enskilda människors välfärdsom mest. Det handlar inte bara om materiellt välstånd utan också ommänniskornas möjligheter att som medborgare kunna ta full del av ett öppetsamhälles mångfald.Ett land som erbjuder sina medborgare det största utrymmet för valfrihetoch företagande kommer också att vara det som bäst tar tillvarakunskapssamhällets viktigaste resurs, nämligen den enskilda människan. Dekrav kunskapssamhället ställer förhindrar och motverkar den politik som görden enskilda människan till undersåte och stärker henne i stället i hennesställning som medborgare tillsammans med andra. Det är en renässans förmänsklig värdighet som det nya öppna samhället innebär.För länder som innebär det nya utmaningar. Vårt framtidavälstånd beror inte i främsta hand på svenska företags konkurrenskraft utan påSveriges konkurrenskraft om företagande och kunskap. I vårt land måste detfinnas plats för de bästa av verksamheter, må det vara företagande, forskningeller sjukvård, och här bör också finnas de bästa förutsättningar för människoratt förverkliga sina fantasier, drömmar och önskemål.Till stor del är det den ekonomiska och tekniska utvecklingen som lagtgrunden till dessa möjligheter. Marknadsekonomin öppnar upp för denenskildes efterfrågan och bidrar med ett föränderligt utbud av varor ochtjänster som formar sig efter vad teknik och kunskap medger och människorkräver. Den nya informationsteknologin har genom ekonomins och mediasinternationalisering bundit länder och folk samman. Det bidrar till störremarknader men också till en större mångfald. Genombrotten inom biotekniköppnar upp för än större mänskliga framsteg. Globaliseringen har gett enspridning av välfärd som äldre tiders slutna ekonomier motverkade.Vi lever nu i då den enskildes trygghet och välfärd kan bli större ännågonsin. Det är också då hennes eller hans förmåga att påverka sinvardag och sin omvärld betyder mer än . Det handlar om ettuppbrott från kollektiva system till samhällen där trygghet och välfärd följeroch anpassar sig till den enskilda människan, inte bara för att det är enskildamänniskor som genom företagande och arbete skapar välfärden utan också föratt det är enskilda människor som kommer att kräva att få forma den.Sett mot denna bakgrund framstår den senare delen av 1990-talets svenskaekonomiska och politiska utveckling som av försummade möjligheter.Den reformprocess som gav enskilda människor mermakt och som öppnade upp för marknadsekonomins mångfald har så gott somavstannat. I stället för den offensiva reformpolitiken har vi fått den defensivaanpassningspolitiken.Inför allt det nya som bryter fram och med alla de möjligheter detta gerenskilda människor väljer socialdemokratin att agera motståndsrörelse motdet nya samhället och dess människor. För det är ytterst mot människors rättatt välja och att bestämma, deras utrymme för skapande och företagande, sommotståndsrörelsen mot det nya slår.De reformer som gav ökad frihet att bestämma barnomsorg upphävdesefter regeringsskiftet. Den arbetsmarknadspolitik som gav var och en somindivid trygghet mot arbetslöshet upphävdes. Skolpengen motarbetades ochskall inte få utvecklas vidare. Privata alternativ inom sjukvården har slutligenmotvilligt accepterats men aldrig stimulerats. De fria media som bröt fram ibörjan ses som något negativt och som ett hot mot politikenskontroll över samhällsutvecklingen.De nya alternativ inom barnomsorgen som växte fram motarbetades ett efter ett, från familjedaghem och trefamiljssystem tillföräldrakooperativ, personalkooperativ och privata daghem.Bemanningsföretag, rekryteringsföretag och privata arbetsförmedlingar varlänge illegala verksamheter tills de blev tillåtna. kan de visa att debidrartill en rörlighet och trygghet på arbetsmarknaden som annars inte funnits.Europamedlemskapet bekämpades som idé ända tills anpassningen krävdeen defensiv helomvändning. Tanken på en oberoende riksbank och tydligabudgetlagar avfärdades som "pinochetteri" av ledande socialdemokrater.Under sin oppositionstid röstade socialdemokraterna mot avregleringar ochutgiftsminskningar och för ökade offentliga utgifter. Privatiseringar som mandå var helhjärtat emot genomför man halvhjärtat . Socialdemokraternamöter de förändringskrav som präglar vår tid genom att motarbeta dem påförhand och i efterhand anpassa sig till dem.Detta har lett till att Socialdemokraterna de gångna åren har försummat enlång rad möjligheter i arbetet att stärka dynamik och tillväxtkraft i densvenska ekonomin. Det har inte förts någon offensiv politik för att stärkaföretagande och arbete. Kampen mot arbetslösheten har förts med hjälp avkonjunkturen, inte genom reformer, vilket lett till en anpassning till högrenivåer av arbetslöshet. I frånvaron av reformer har utgiftsökningar präglatpolitikens innehåll. Skattetrycket är långt högre än vid 1990-talets mitt.När nu möter en vikande konjunktur har denna låt-gå-politik letttill att vårt beroende av enskilda stora företag är större än tidigare och görossmer känsliga för nedgången i ekonomin än andra länder. De offentligafinansernas konjunkturkänslighet är densamma som ocharbetslösheten är högre än vid 1990-talets början.Men det är framför allt i ett längre perspektiv som denna motståndspolitikmot det nya är farlig. Skall vi framgångsrikt kunna möta den glädjandeutmaning som det faktum att allt fler blir äldre utgör måste vi ha entillväxtkraft och ett ökat utrymme för företagande som gör att vi i framtidenkan skapa ett växande välstånd, inte tro att vi kan leva på dagens.Men det är trots detta det offentliga sparandet och försvaret av de gamlavälfärdssystemen som stått i förgrunden för politiken snarare änmänniskornas trygghet och välfärd. Det är genom skattehöjningar som stärktdet offentligas grepp över välfärden som Socialdemokraterna skapat balans iden offentliga sektorns finanser, inte genom minskade utgifter.Det är genom förbud och lagstiftning som man nu söker hindra det nya,vare sig det gäller nya grepp inom , privatisering av hyresrätter,privat sjukvård och företagande inom utbildningssektorn. Maxtaxan är ett avde tydligare exemplen på att det är kollektivets makt över välfärden som skallstärkas, inte de enskilda människornas makt över sin vardag.Socialdemokraterna är emot det nya som ger människor större möjligheteroch gränslösa perspektiv.Men det är ett motstånd som steg för steg tvingas till reträtt. I dennadefensiva anpassningstrategi, där gårdagens skräckargument mot förändringarinte kan användas (vem skulle våga säga att privata daghem är attlikna vid " " ? ), ligger också grunden till en fortsattsvensk eftersläpning. Denna utveckling vill vi bryta.Sverige skall vara ett ledande företagarsamhälle. Företag och forskningskall välja att söka sig hit, inte att flytta härifrån. skall vara ettledande välfärdssamhälle där social trygghet inte heter stora system utantrygga enskilda medborgare. Målet för en god social politik i ett öppet ochmodernt samhälle är att så få som möjligt skall behöva så små bidrag sommöjligt, inte att så många som möjligt skall ha så stora bidrag som möjligt.Sverige skall vara ett friare land än andra. Invånarna i vårt land skallkunna välja i välfärden och ha kontroll över den egna vardagen. Den socialarörligheten skall ge alla goda livsmöjligheter. Tolerans och öppenhet skallprägla samhället. Det är i respekten för den enskildes val som vi säkrarmänsklig värdighet men också frigör den dynamik som finns i mångfalden avtankar och idéer.Vi skall utveckla välfärden, inte förvandla politiken till ett försvar förgamla välfärdssystem. Därför vill vi hellre minska behovet av bidrag genomsänkta skatter än att öka bidragen med hjälp av att stat och kommun ökar sinaskatteinkomster utöver vad dagens offentliga verksamheter kräver.Kvinnor och män skall kunna förena arbetsliv och familj. Det skall varalätt att arbeta och ha barn och det skall vara möjligt för var och ensom vill att arbeta mer när i livet man vill det.Den tudelning som präglar det svenska samhället skall brytas genom enpolitik som öppnar upp gränsen mellan privat och offentlig sektor, som gerökade möjligheter till social rörlighet och som gör tillväxt genom företagandemöjlig i hela landet.Sverige skall vara ledande i reformeringen av välfärdstjänsterna. Genomatt öppna upp för företagande och valfrihet inom kunskapssamhällets ochtjänstesamhällets viktigaste verksamheter blir kvalitet och service bättresamtidigt som nya verksamheter kan utvecklas. Svensk sjukvård kan isamverkan med den medicinska forskningen, den medicinska industrin ochnytt företagande bli en dynamisk faktor i svensk ekonomi med större trygghetför den enskilde som följd. Den svenska skolan kan bli en central del i detsvenska kunskapssamhället med ett utbud som sträcker sig utanför dagensoffentliga verksamhet. Omsorgen är vår viktigaste tjänsteverksamhet som i nyform och med mångfald kan bidra till en ökad värdighet för äldremedborgare.Den demografiska utmaningen skall mötas genom en politik för tillväxtsom ger ökat välstånd och leder till ett ökat arbetsutbud. Det är bara såmorgondagens välfärd kan säkras, inte genom en defensiv anpassningsstrategidär nödvändiga struktur- och skattereformer skjuts till förmånför större offentliga överskott än vad som behövs för de offentliga finansernasstabilitet. En sådan politik innebär ytterst en anpassning till lägre tillväxtochhögre arbetslöshet.Sverige skall ha lägre skatter än andra länder. Det är med en offensivreformstrategi inom detta liksom inom andra områden som ochsvensk välfärd kan stå starka. Det är viktigare med starka skattebaser än högaskattesatser om man vill slå vakt om goda och stabila skatteinkomster. Dendefensiva anpassningsstrategin leder till gradvis urholkade skattebaser, alltfler undantag för de mest rörliga skattebaserna, plötsliga behov att spara påoffentliga utgifter samt växande skattebelastning på dem som ärvärldens högst beskattade låg- och medelinkomsttagare.Sverige bör nu påbörja en reformperiod som sänker det svenskaskattetrycket ner mot nivåer som motsvarar genomsnittet för OECD-länderna.Det är en utveckling som skall förenas med återhållsamhet i de offentligautgifternas tillväxt. Lägre skatter minskar medborgarnas behov av bidrag ochstärker förutsättningarna för tillväxt.När konjunkturen nu viker blir det uppenbart hur stort reformbehovet är.Sverige står inte så väl rustat som vårt land borde göra. Det blir än meruppenbart om perspektivet sätts på den demografiska utvecklingen. Den kanbara mötas genom reformer som ökar utrymmet för tillväxt och det personligaansvaret. Det är hög tid för en politik som försvarar morgondagens välfärd istället för gårdagens välfärdssystem.Den ekonomiskautvecklingenGlobal avmattningDen internationella konjunkturenDen internationella konjunkturen har hittills i årkännetecknats av en avmattning, driven av en klar dämpningav den ekonomiska tillväxten i . Till följd av nedgångeni den amerikanska ekonomin, som varitvärldsekonomins verkliga draglok, förväntas BNP-tillväxtenför OECD-området falla från till2,. I kunde en konjunkturavmattningmärkas , då såvälprivatkonsumtionen, exporten som de samladeinvesteringarna gick ned. Den totala inhemska efterfrågan iUSA förväntas falla från tillstrax . Den amerikanska BNP-tillväxten förväntas hamna på beskedliga , enrelativt kraftig dämpning från förra årets fem procent.Utan tvekan har nedgången på den amerikanska aktiemarknaden varit enstarkt bidragande orsak till den lägre aktiviteten i ekonomin. Även om NewYork-börsen () föll måttligt med några procent (Dow ) så varnedgången desto kraftigare på Nasdaq-börsen, där många företag inom IT ochtelekom är noterade. Nasdaq-börsen gick ned med hela 40procent. har nedgången fortsatt på både och , vilketlett till svaga aktiemarknader också i övriga världen.Nedgången på tillgångsmarknaden har slagit mot både investeringar ochkonsumtion. Nedgången på aktiemarknaden har minskat tillgången påriskkapital, och därmed försvårat investeringsfinansieringar.Finansieringskostnaderna för investeringar har ökat till följd av stiganderäntemarginaler mellan statsobligationer och företagsobligationer. Genom attriskkapitalmarknaden försvagats så kraftigt har det dynamiska nyföretagandetminskat och utbudssidan av ekonomin begränsats.I förväntas tillväxten bli något lägre , jämfört med , tillföljd av lägre export.En förhållandevis stark inhemsk efterfrågan inom euroområdet bidrar tillatt hålla tillväxten uppe inom regionen. Den internationella avmattningen,vilket ger en lägre export, gör emellertid att den samlade BNP-tillväxten fallerfrån förra årets till . Förutom den internationellaavmattningen har även stigande oljepriser bidragit till nedgången. Tillväxteninom euroområdet hålls tillbaka på grund av den måttliga utvecklingen iTyskland.Tabell: 3:1 Svensk BNP-tillväxt i ett internationelltperspektivTabell 1: (2000 2001 2002 2003 2004 )Källa: (vårpropositionen, bilaga 1).De prognoser över den internationella ekonomiskautvecklingen som redovisas i vårpropositionen visar attregeringen bedömer att ekonomi kommer attutvecklas sämre än i för svensk ekonomi jämförbara ochviktiga regioner av länder. Intressant att notera ärförväntningarna om att kommer attuppvisa en lägre tillväxt än övriga nordiska länder.Framför allt den finska ekonomin, som gick igenom en likartad utvecklingsom den svenska , skiljer ut sig vad gäller förmåga tilltillväxt. förväntas ha en tillväxttakt på straxunder , vilket är radikalt mer än vad som förväntas i Sverige.Finland skördar på det viset frukterna av en långsiktig och genomtänktreformstrategi. Om hade kunna nå samma ekonomiska tillväxt hadeBNP varit högre än med den tillväxt som nuförutspås. Utslaget på ett vanligt hushåll skulle det motsvara 25 000 kronorper år.Om man utgår från det s.k. högtillväxtalternativet för somregeringen redovisar är det uppenbart att det med en finsk tillväxttakt hadevarit möjligt att nå målet om en väsentligt högre tillväxt under de kommandeåren. Jämförelsen med den finska utvecklingen visar vad som hade varitmöjligt att uppnå med en offensiv reformstrategi i stället för den defensivaanpassningspolitik som präglat de senaste åren.Utvecklingen i SverigeI slår den internationella avmattningen medbetydande kraft. Den har påverkat den svenska ekonomin iform av dämpad exportefterfrågan och lägreindustriproduktion. Även privatkonsumtionen har dämpatstill följd av fallande tillgångsvärden. Stockholmsbörsen gickunder ned (OMX-index). Jämförtmellan är fallet närmare 35procent.Avmattningen märks främst bland exportbolag, både vad gällertraditionell industri och framförallt de senaste årens mer expansiva branschersom telekom. Nedgången märks tydligt inom verkstadsindustrin, därorderingången är vikande och varslen har ökat kraftigt. Ävenhemmamarknaden visar nu tecken på en nedgång.Avmattningen har varit snabb och lett till att i stort sett samtliga prognos-institut reviderat ned sina respektive tillväxtantaganden relativt kraftigtsedanslutet av . Sannolikheten för att de prognoser som ligger tillgrundför regeringens bedömningar är uttryck för en succesiv mjuklandning avprognoserna snarare än för den ekonomiska utvecklingen är betydande.Konjunkturinstitutet () räknar efter sin senaste prognosjustering (april)med att den svenska BNP-tillväxten hamnar på i stället för 2,8procent som var prognosen i mars.Även om bilden av en avmattning sammantaget är tydlig så är skillnadenstor mellan olika branscher och sektorer. Störst är nedgången inom industrin,främst exportsektorn, medan den inhemska tjänstesektorn uppvisar en någotmildare nedgång, även om nedgången på hemmaplan blivit allt tydligare desenaste månaderna. Byggsektorn uppvisar emellertid fortsatt styrka.Tabell: 3:2 Svensk ekonomi, nyckeltalTabell 2: (1999 (Utfall) 2000 (Utfall) 2001 (KI) 2001 (FD)2002 (KI) 2002 (FD) 2003 (FD) 2004 (FD) )Källa: och , FD= FinansdepartementetÄven med regeringens optimistiska antaganden omtillväxten kommer arbetslösheten attpeka uppåt igen . Det sker utifrån ennivå där den öppna arbetslösheten ligger på en högre nivå ännågonsin tidigare under högkonjunktur. Lägger man till dettaden faktiska omfattning som arbetslösheten har på om man räknar in även personer ikonjunkturoberoende åtgärder, latent arbetssökande ochdeltidsarbetslösa, förutom de som deltar iKunskapslyftet på grund av arbetslöshet, ser vi enarbetslöshet av en omfattning som har både sociala ochekonomiska konsekvenser.Att regeringen inte ser detta mönster som ett hot mot välfärden äranmärkningsvärt och leder också till att man inte tycks bekymra sig om detsom är det centrala problemet för att öka produktion och tillväxt utan attväxande efterfrågetryck skapar problem och begränsar den ekonomiskautvecklingen. Till denna bedömning måste också läggas det faktum att denrelativt marginella utveckling av andelen sysselsatta som regeringen förutser- framförallt om man sätter den i perspektivet av andelen sysselsatta i börjanpå som var - till stor del har ätits upp och kommer attätas upp av den snabbt växande sjukfrånvaron.På riskkapitalmarknaden bör noteras den kraftiga nedgången i mängdeninvesterat kapital. (t.o.m. april) ligger publika investeringar inyaonoterade bolag lägre, jämfört med sista kvartalet . Denriskkapitalmarknad som till stor del varit en motor för den snabba framväxtenav nytt företagande inom informations- och telekomområdet förefaller intekunna bidra med något större utbud av investeringar och företagande under dekommande åren.Stor osäkerhet vad gällerkonjunkturen - hot ochmöjligheterAtt såväl den internationella som den inhemskakonjunkturen är på väg in i en avmattningsfas är samtligabedömare och prognosmakare överens om. När det gällerhur djup svackan blir och hur länge den varar är osäkerhetenemellertid stor. När det gäller den svenska ekonomin anserflertalet bedömare att USA-konjunkturen är av avgörandebetydelse för den svenska ekonomins utveckling. Jämförtmed andra europeiska länder är med största säkerhetmer beroende av den amerikanska ekonomin. En relativt settstor telekomsektor, som gör både börsen och exportenkänslig för vad som händer på den amerikanska marknaden,och högre utrikeshandelsandel än flertalet europeiska länderär faktorer som gör den svenska ekonomin starkt USA-beroende.De optimistiska prognoserna pekar mot en starkare USA-konjunktur redani slutet av innevarande år, medan de mer pessimistiska tror att det dröjer enbra bit in , möjligen först , innan denamerikanska ekonomin stärks på nytt.RiskbilderI takt med att konjunkturutsikterna försvagats i har denamerikanska sänkt ränteläget.Sedan årsskiftet har den korta styrräntan fed funds sänktsmed sammanlagt till . Igrunden avspeglar dessa räntesänkningar den osäkerhet ochden oro som präglar den amerikanska syn påekonomins utveckling.Det finns emellertid risk för att penningpolitiken inte får så stor positiveffekt som och andra aktörer hoppas på. Det är först efter desenaste sänkningarna som den korta realräntan kan sägas ligga påneutral nivå. Men om ekonomin befinner sig i en avmattningsfas så borderealräntan i stället vara expansiv, och för det krävs således ytterligareräntesänkningar. Då den normala "laggen", d.v.s. tidsperioden innan en lägreränta får full realekonomisk effekt, uppskattas till omkring så betyderdet att tillväxten inte kan förväntas ta fart före våren 2002.Av mycket stor betydelse, kanske avgörande betydelse, för utvecklingen iUSA är konsumtionen och sparandet. Hushållssparandet i har fallittämligen rejält , från (av disponibel inkomst)1999 till under noll , vilket varit en förutsättning fördenpositiva konsumtionsutvecklingen. Efter den senaste tidens kraftiga nedgångpå börsen är det därför naturligt att förmoda att sparkvoten kommer att stigafrån dagens historiskt sett mycket låga nivå.I de prognoser där USA-konjunkturen förväntas nå botten under 2001ligger en tämligen måttlig uppgång i hushållssparandet i antagandena. Enutdragen nedgång på börsen, som kan komma att leda till ökad sparkvot, ärsåledes en kritisk faktor för konsumtionen och USA-konjunkturen.Stor förhoppning vad gäller konsumtionen i har också satts till deaviserade inkomstskattesänkningarna. En risk är emellertid att dessa redan ärdiskonterade och att de när de väl genomförs får en begränsad effekt påhushållens agerande.En bakomliggande faktor till de senaste årens positiva utveckling i USAär den starka produktivitetsutvecklingen. En riskfaktor är att den högreproduktiviteten till följd av den nya ekonomin avtar i takt med en vikanderiskkapitalmarknad och minskad dynamik inom den företagsamhet som harkommit att prägla den s.k. nya ekonomin. Det skulle dels ge lägre tillväxt,dels försvåra för att sänka ränteläget ytterligare.