mot · GP02Sk288 · 2001-10-05 00:00:00 — finns friskolor över hela landet, och inte minst i många landsbygdsskolor pågår ett spännande utvecklingsarbete. Många små skolor har med hjälp av engagerade föräldrar räddats från nedläggning och i stället kunnat ombildas till friskolor. Glädjande nog öppnas fler och fler möjligheter för distansutbildning även för grundskole- och gymnasieelever. Det finns dryga tjugotalet distansskolor, och utbudet och tillgängligheten för eleverna bara växer. En utveckling av det här slaget är ett led i att ge alla barn en god, individanpassad undervisning. Även för vuxnas lärande ger informationstekniken nya möjligheter. I en värld där fortbildning ständigt är aktuellt måste nya möjligheter till högre utbildning utvecklas. Eftersom distansutbildningarnas utformning är relativt ny är det särskilt viktigt att med ordentliga utvärderingar och uppföljning säkerställa kvaliteten för de elever som väljer att läsa på distans. Det är av största vikt att läraryrket görs mer attraktivt och tillgängligt. Särskilt i mindre kommuner med få skolor är det viktigt att tillse att det finns många vägar som leder till läraryrket, men också att det finns möjlighet att lägga ut undervisning på entreprenad. 5.7 Vård och omsorg Äldreomsorgen har öppnats alltmer för privata alternativ. Det har tillfört många nya idéer, utvecklat kvaliteten och bidragit till att inte minst flera äldre har kunnat få del av bra vård. Men konformiteten i äldrevården är fortfarande stor. Problemet ligger hos den kommunala sektorn som inte haft utrymme varken för brukare med individuella önskemål eller för personal med egna idéer om hur verksamheten kan förbättras. Kommunerna har inte vågat släppa greppet om entreprenörerna, vilket bidragit till sämre brukaranpassning. Vi menar att hindren för okonventionella lösningar och brist på flexibilitet bör uppmärksammas i ett glesbygdsperspektiv. Med de lösningar som erbjuds riskerar bl.a. äldre i glesbygden att tvingas anpassa sig till de lösningar som ges i tätorten. Större flexibilitet och vilja till individuella lösningar behöver inte bli dyrare utan är en fråga om inställning och vilja till nya arbetsformer och om samordning mellan olika insatser som ses i ett enhetligt kostnadsperspektiv. Det måste för många äldre te sig märkligt att det offentliga hellre fortsätter betala för konventionell äldreomsorg, även om andra och kanske t.o.m. billigare lösningar vore att föredra. Som enskild har man mycket begränsade möjligheter i en sådan situation; man har rätt till äldreomsorg från kommunen, men vill man ha något annat får man stå med mössan i hand. Så är det trots att kommunen också kan spara pengar genom den alternativa lösningen. Med en större öppenhet för entreprenörskap, alternativ drift och okonventionella lösningar skulle många äldre kunna få den valmöjlighet som de saknar. öppnas och stängs äldreboenden enligt centralplanerarnas beslut. De ställer offentlig verksamhet inför orimliga sparkrav i stället för att nya alternativ och arbetsformer prövas. Det är också svårt att få äldreboende om man inte bor i kommunen, och man kan heller inte flytta dit om man inte får äldreboende. De som bor nära kommungränserna dvs. oftast långt ifrån centralorten kan mycket väl ha större social anknytning till grannkommunen än till den egna kommunen. Att de riskerar att tvingas till ett äldreboende långt ifrån vänner och anhöriga ger knappast en ålderdom med trygghet med den bästa möjliga kvaliteten. Detsamma gäller för de äldre som blivit ensamma kvar när barnen flyttar till andra delar av de måste också ges bättre möjligheter att välja boende i närheten av dem som står dem nära om de så önskar. Den lagstadgade rättigheten att välja äldreboende måste också efterlevas i praktiken. Vi föreslår att ett system med äldrepeng införs. Det ger större möjligheter att välja det boende och den hemtjänst man trivs med och som passar det egna behovet. Detta borde vara möjligt för alla och inte bara för dem som bor i borgerligt styrda kommuner. Utgångspunkten måste alltid vara den enskilde äldres och de anhörigas önskemål och uppfattningar om sina egna behov och önskemål, inte kommunala politikers och tjänstemäns uppfattningar. 5.8 Barnomsorg Det finns inte som Socialdemokraterna tror någon entydigt bästa omsorgslösning för alla föräldrar och barn. I glesbygd är barnomsorg ofta ett opraktiskt eller mindre realistiskt alternativ. Många tvingas ändå välja denna eftersom dagens familjepolitik gör att det ofta saknas alternativ. De som hittar egna lösningar får inte del av den maxtaxa som Socialdemokraterna beslutat införa. är de ändå tvungna att bidra till den via kommunalskatten. Det kan inte vara rimligt att tvingas finansiera sina egna barns barnomsorg helt ur egen ficka som man tvingas betala för andras. Förutom att ta ifrån föräldrarna vardagsmakt, upplevs maxtaxan av många föräldrar som djupt orättvis. På flera håll i landet har föräldrauppror startat för att få till stånd en mer neutral fördelning av det stöd som enbart går till kommunalt finansierad barnomsorg. Vi menar att Socialdemokraternas familjepolitik försvårar ett liv i glesbygden. Denna bild förstärks av att behovet av barnomsorg i glesbygden ökat . Borta är den tid då en hel familj kunde försörja sig på en normalstor gård utan att behöva ett förvärvsarbete bredvid. För många jordbrukare är jordbruket bara en deltidssysselsättning. För att försörja sig behöver de även annat arbete. Med vårt förslag till barnkonto på per barn ges ytterligare utrymme att göra egna val efter barnens och familjens individuella behov och önskningar. Med moderat familjepolitik ges lands- och glesbygdens familjer möjlighet att på ett helt annat sätt än styra över sin vardag efter de förutsättningar som gäller. Med moderat familjepolitik får dessa familjer en större del av välfärden. 5.9 Post, bank och övrig grundläggande samhällsservice För att kunna garantera att lands- och glesbygdsbefolkningen skall få tillgång till en tillfredsställande grundläggande service bör nya lokalt anpassade lösningar prövas. Det måste skapas möjligheter för småföretagare eller ekonomiska föreningar med entreprenörsanda att ta över serviceverksamheter som post, apotek, systembolag och liknande. Genom lokal samverkan mellan olika verksamheter kan den service som på många håll är hotad bibehållas och utvecklas. Samlokalisering av olika verksamheter praktiseras redan med framgång på flera håll i landet. Genom att ge privata och kooperativa aktörer möjligheten att utföra grundläggande samhällsservice utifrån de lokala behoven ökar möjligheterna att skapa flexibla lösningar. Lösningarna kan därmed anpassas efter människors behov i respektive område snarare än att som tvinga människorna att anpassa sina behov efter statens eller kommunens servicemall. 6 Traditionella landsbygdsnäringar 6.1 Jord- och skogsbruk Förutom vikten av ett allmänt förbättrat klimat för arbete och företagande är det för landsbygden av särskild betydelse att förutsättningarna för de traditionella landsbygdsnäringarna förbättras. De arealanknutna näringarna jord- och skogsbruk, trädgård, jakt och fiske är, och kommer att förbli, avgörande för försörjningen på en stor del av lands- och glesbygdsbefolkning. Produkterna från skogen utgör viktigaste exportvara, och det svenska jordbruket tillhör de mest effektiva i världen. Trots detta dras jord- och skogsbruket med lönsamhetsproblem, framförallt beroende på omfattande svenska särskatter. Grunden för den gemensamma jordbrukspolitiken inom EU är att de olika medlemsländernas jordbrukare skall kunna konkurrera på likvärdiga villkor. I har jordbruket produktionsskatter på en nivå som ger de svenska lantbrukarna en betydande konkurrensnackdel. Vi menar att detta är ohållbart och föreslår därför betydande skattesänkningar vad gäller jord- och skogsbrukets skatter på diesel och handelsgödsel. När det gäller dieselolja som används i skogs- och jordbruket samt arbetsredskap föreslår vi en sänkning av skatten med per liter till nivån per liter. beskattas handelsgödselns kväveinnehåll med per kg kväve. Vi föreslår att kväveskatten helt tas bort. Kadmiumavgiften bör däremot vara kvar. De familjeägda jord- och skogsbruksföretagen utgör grunden i näringen. Det saknas rimliga möjligheter till generationsväxlingar, vilket är en nödvändighet för att de familjeägda företagen skall kunna bestå. För företagen, inte minst inom skogs- och jordbruksnäringen, är det viktigt att skattelagstiftningen vad gäller reavinster inte försvårar eller hämmar generationsskiften. Även övriga skatter som påverkar övergången från en generation till nästa, såsom arvsskatt och gåvoskatt, är ofta förödande. Det finns exempel på barn till jord- och skogsbrukare som inte har råd att ärva sina föräldrar på annat sätt än att totalskövla eller sönderstycka fastigheten ifråga. Detta minskar framtidstron och hämmar utvecklingen på landsbygden. Den socialdemokratiska regeringen har satt upp som mål att den ekologiska livsmedelsproduktionen skall uppgå till av den totala produktionen. Vi anser inte att det är politikens uppgift att sätta upp den typen av kvantitativa mål. Det är inte fel med alternativa produktionsformer, men utgångspunkten måste vara att den ekologiska produktionsvolymen, som på vilken marknad som helst, får anpassas till efterfrågan utan statlig inblandning. kommer basen i det svenska jordbruket att utgöras av den konventionella produktionen såväl ur ett produktions- som ett miljöperspektiv. Det konventionella jordbrukets konkurrenskraft på den alltmer globaliserade livsmedelsmarknaden är avgörande för att åstadkomma en positiv utveckling av den svenska landsbygden. Grunden för en hållbar utveckling och en livskraftig lands- och glesbygd är därför ett lönsamt och konkurrenskraftigt jord- och skogsbruk. 6.2 Äganderättskonflikter inom renskötselområdet Inom renskötselområdet, och då framförallt på de s.k. vinterbetesmarkerna, är den privata äganderätten under diskussion. I utredningen om 169 framgår det att bör genomföra förändringar i lagstiftningen i syfte att stärka renskötselns rättigheter på annans mark för att skall kunna ratificera konventionen. Dessa förändringar skulle leda till att markägarens rättigheter minskar och att renskötelns rättigheter stärks i motsvarande mån. Mot bakgrund av denna rättighetsförskjutning motsätter vi oss en svensk ratificering av 169. Det pågår rättsliga processer mellan markägare och olika samebyar beroende på konflikter om samernas sedvanerätt till vissa vinterbetesmarker. Mot bakgrund av detta är det viktigt att en tillsätts skyndsamt. Det är svårt att hitta former för samråd och samexistens om man inte löser problematiken med vad som är samernas vinterbetesmark. 6.3 Turism Turismen är en näring med betydande tillväxtmöjligheter. Dess andel av BNP är och antalet sysselsatta kan beräknas till drygt 140 000. En fördubbling av all turism skulle motsvara cirka 100 000 nya arbetstillfällen, och möjligheterna för branschen att växa är betydande. Turistnäringen är mycket intressant, inte minst i ett regionalpolitiskt perspektiv. Den är spridd över hela landet, och möjligheterna att skapa en turistprodukt finns varhelst det finns en turistentreprenör. Vinterturismen i norr och sommarturismen i söder kompletterar varandra. Just möjligheten att hela landet kan exploatera sina turistiska tillgångar gör den ytterligare värd att satsa på. I finns turismens råvaror i riklig mängd: natur, kultur, evenemang och allehanda aktiviteter. Det som fattas är bättre villkor för turismen som näring. Turistindustrin är personalintensiv. Det innebär att branschen blir mycket känslig för förändrade lönekostnader. Höga kostnader för personal medför färre anställda. Beskattningen av arbete i är mycket hög i förhållande till beskattningen i andra länder inom EU. För att klara konkurrensen måste skatten på arbete sänkas. Därvidlag skiljer sig turistnäringen på intet sätt från annat företagande. Sänkta skatter på arbete innebär nya arbetstillfällen. Förutom sänkt skatt på arbete måste också reglerna på arbetsmarknaden anpassas till turismens karaktär. Det kommunala engagemanget på turismens område innebär svårigheter för turistföretagen eftersom konkurrensen inte sker på lika villkor. Detta hämmar utvecklingen av befintliga och nya företag, och för småföretagaren kan det vara svårt att hävda sina intressen gentemot kommuner ifall tvist skulle uppstå. Kommunerna bör inte engagera sig i aktiviteter som bättre kan drivas av privata företagare. Turismen är en servicenäring och regler och förordningar måste anpassas på ett sådant sätt att de möjliggör, inte stjälper, turistisk verksamhet. Antalet myndigheter som är inblandade i turismen är stort, vilket riskerar att orsaka onödigt byråkratiskt krångel när olika tillstånd skall sökas. () Per () () () () () (m) () () () () () Per ()