mot · GP02Sf399 · 2001-10-05 00:00:00 — 6.2.1 Låt kommuner och frivilliga organisationer ta sig an dessa frågor För att kunna bemöta alla dessa barn på ett bra sätt krävs många åtgärder. tas barnen om hand av olika grupphem. De enda instruktioner grupphemmen har är att dessa barn skall ha mat och tak över huvud. Men detta räcker inte långt för de barn som kommer hit i en mycket utsatt situation. Tvärtom krävs det personal med hög kompetens och förståelse för dessa barn. Många barn befinner sig i en djup kris vid ankomsten och tiden därefter. Den situation vi har är mycket allvarlig. Självmordsförsök är mycket vanliga. Denna situation skulle kunna förbättras genom att överlåta handhavandet av dessa frågor till exempelvis kommuner och frivilliga organisationer. 6.2.2 God man Ett annat problem är de ensamma barnens gode män och vilken roll dessa skall spela. finns inget regelverk som reglerar det uppdrag som en god man utför. Alla arbetar på sitt eget sätt och med en viss vägledning av andra gode män som arbetar med vuxna människor. Det innebär inte nödvändigtvis någon god vägledning för att ta hand om barn som befinner sig i en svår situation. Det finns ett uppenbart behov av någon form av regelverk och riktlinjer för de ensamma flyktingbarnens gode män. Vi ser positivt på att ett projekt med jourverksamhet för gode män genomförs. 6.2.3 Handläggningstider Handläggningstiderna är ett annat område där det krävs uppstramning. som man understryker att barnen skall ha förtur i hanteringen, så kan det ta , ibland upp till , innan ett barn få besked om första beslut från . De ensamma flyktingbarn som kommer hit är mycket beroende av de vuxna som de möter i olika situationer. Det är väldigt viktigt för barnen att känna förtroende och trygghet för de personer de möter. Deras svåra situation måste i möjligaste mån underlättas. 6.2.4 Tolkar och advokater Det är viktigt att få en bra tolkning och tolkar som förstår och har stor respekt för barnens situation. Det krävs auktoriserade tolkar med hög kompetens. Detta har fungerat relativt dåligt. I de fall kommunikationen mellan tolk och klient inte fungerar tillfredsställande bör klienten ges rätt att byta tolk. Samma sak bör gälla för advokat. Om klientens, dvs. barnets, och advokatens kommunikation inte fungerar tillfredsställande bör klienten ha rätt att byta advokat. Det är också önskvärt att barnet ges möjlighet att få en advokat eller tolk av samma kön. Vissa obehagliga upplevelser som barnet kan ha genomlevt kan vara lättare att tala om med en person av det egna könet. 7 Integration Invandrare bör åtnjuta samma frihet som övriga medborgare, ha rätt att bosätta sig var de vill, att utöva sin egen religion, lära sina barn sitt modersmål och för övrigt få utöva sina mänskliga rättigheter. Integration är inte detsamma som assimilation. grundläggande utgångspunkt är att gå från omhändertagande till att ge människor förutsättningar för att kunna ta ansvar för sitt eget liv. Vi vill stärka människor och ge dem möjlighet till egenmakt. Staten skall medverka till att underlätta och skapa förutsättningar men inte planera och ta kontroll över människors liv. Samhället skall sträva efter att erbjuda medborgare jämlika levnadsvillkor och lika stora möjligheter att utvecklas och förverkliga sina livsprojekt. Livsprojekten skall inte möta några hinder så länge de inte inskränker andra människors rättigheter eller strider mot våra gemensamma rättsnormer. vill att även integrationspolitiken skall präglas av ett medborgarperspektiv. Vi vill därför ge medborgarna möjlighet att organisera sig efter eget tycke. Man skall kunna bilda egna sammanslutningar, starta förskolor och skolor på etnisk grund. Vi tror att detta snarare stärker identiteten och därför gynnar integrationsprocessen. 8 Språkets betydelse Att ge invandrare möjlighet att lära sig svenska är kanske den viktigaste uppgiften för att främja en positiv integration i det svenska samhället. Genom språket öppnas möjligheter till förståelse för och deltagande i vårt samhälle och vår kultur liksom till möjligheten att dela en social gemenskap. Språket är också vägen in på den svenska arbetsmarknaden. Det är viktigt att hitta former för utbildning som gör att den kan möta behoven hos individer med såväl olika kulturell bakgrund som utbildningsbakgrund. En god svenskundervisning är en bra investering inte enbart för den enskilde utan för samhället i stort. 8.1 Svenska för invandrare (sfi) Svenska för invandrare är en utbildningsform som är till för att ge varje enskild invandrare en god start i . Men som utbildningen ser ut är den inte skapad för den enskilde utan för kollektivet. Alla skall gå samma kurs och lära sig lika mycket oavsett om de är analfabeter eller akademiker. Det resulterar i att de som kommit till helt utan eller med en låg utbildning kan gå utan att klara sfi-kursen. revisorer har i sitt förslag till konstaterat att det är ett stort problem att upplägget av sfi är så oflexibelt. De har därför föreslagit en utredning för att klarlägga vilka förändringar som är nödvändiga för att utbildningen bättre skall tillgodose elevernas behov. Vi har länge arbetat för en mer flexibel, individanpassad svenskundervisning och stöder därför förslaget om en utredning. Vi anser dock att revisorernas alternativ till lösning, att ge sfi-kurser i två nivåer, bör kompletteras. Sfi måste kunna möta individer med en rad varierande behov och kunskaper, och då är det tveksamt som två nivåer räcker. Dessutom anser vi att det måste finnas en möjlighet för dem som har en akademisk bakgrund att läsa svenska som andraspråk på högskolenivå. 8.2 Språkundervisning för anknytningsinvandrare Med mottagandet av flyktingar följer även en introduktionsersättning till kommunen som används till bl.a. sfi. Däremot avser denna ersättning endast direkta flyktingar och inte anknytningsärenden. De enda anknytningsärenden som räknas till flyktingkvoten är de som söker anknytning till en flykting från det att denne har erhållit uppehållstillstånd i . dröjer det dock innan den anhörige kommer efter till och därmed utgår ingen introduktionsersättning till kommunen. Denna grupp anknytningsinvandrare hamnar lite i skymundan när det gäller svenskundervisning trots att kommunerna är skyldiga att tillgodose även denna grupps behov av utbildning. Behovet av svenskundervisning skiljer sig inte åt för en flykting eller en person som kommer på detta sätt. Behovet är detsamma. 8.3 Modersmålsundervisning Modersmålets betydelse sammanfattas bäst i kursplanen i modersmål Modersmålet är av grundläggande betydelse för individens språk-, personlighets- och tankeutveckling. Det är ett medel för kommunikation, för att utveckla människans identitet och hennes förmåga att lära, men det är också nyckeln till det kulturella arbetet och den egna kulturens litteratur. Undervisningen i ämnet syftar till att elever med annat modersmål än svenska utvecklar sitt språk så att de därigenom kan få en stark självkänsla och en klar uppfattning om sig själva och sin livssituation. Modersmål är ett frivilligt ämne för eleverna men kommunen är skyldig att ordna sådan undervisning om det finns minst fem elever i ett språk som önskar få undervisning. Ett krav är också att språket är dagligt umgängesspråk med minst en av föräldrarna/vårdnadshavarna. anser att hemspråksundervisning är positivt för den enskilde individen. Dessutom är det en tillgång för samhället med olika invandrargruppers språkkunskaper och kulturella kompetens. har nytta av två- och flerspråkiga invånare på en mängd olika områden. Det är brist på tolkar för vårt arbete inom EU. Vi behöver många språk för vår exportindustri, för diplomati och utvecklingssamarbete, för turism, kultur osv. Dessutom kommer sjukvården och äldreomsorgen att kräva fler språkkunniga . menar därmed att rätten till hemspråksundervisning måste stärkas ytterligare. 9 Arbetets betydelse Den absolut viktigaste integrationsfaktorn är en politik som ser till att arbetslösa invandrare får jobb. Det har konstaterats att det bland olika invandrargrupper finns en högre andel högutbildade än genomsnittet i den svenska befolkningen. Trots detta är det många som har svårt att snabbt komma ut på arbetsmarknaden. Det finns många olika orsaker till detta. Genom skattelättnader för hushållstjänster, förenkling för den som vill starta företag och förändringar i arbetsrätten kan vi åstadkomma mycket. Ett annat förslag är att erbjuda människor anpassade lärlings- och praktikplatser. Även utplaceringar av myndigheter och institutioner till invandrartäta områden genererar arbetstillfällen. 9.1 Språk och arbete Att kunna språket är av avgörande betydelse för att komma ut på arbetsmarknaden, men arbete kan också vara ett sätt att lära sig språket. Särskilt för dem som saknar tidigare studievana kan ett arbete där språket lockas fram i en vardagssituation vara betydligt mer effektivt än skolbänken. stöder det förslag som revisorer framfört om att sfi skall kunna samordnas med arbetsmarknadspolitiska program. Vi tror att en pedagogisk metod som innebär svenskundervisning kombinerad med en praktikplats eller ett arbete inte enbart skulle främja språkinlärningen utan även underlätta det fortsatta steget ut på arbetsmarknaden. Om det syftet skall uppfyllas bör dock arbetspraktiken i första hand ske inom den bransch eller det yrke där personen arbetade. Det får inte bli en ogenomtänkt placering inom vilken bransch som helst. Det är också viktigt att utbildningen sätts in så snart det är möjligt så att inte väntetid på svenskutbildning blir ett hinder i arbetssökandet. Eftersom syftet med sfi bland annat är att underlätta inträdet på arbetsmarknaden är det orimligt att en studerande vid sfi inte kan stå till arbetsmarknadens förfogande även om denne inte klarar av att ta sfi-poängen. Sfi-poängen borde inte vara ett krav för att få stå till arbetsmarknadens förfogande hos Arbetsförmedlingen. Det är dock viktigt att en sfi-elev som avbryter sina studier för att börja arbeta kan återuppta studierna om behov och intresse finns. För att ytterligare underlätta för utländska yrkesarbetare att komma in på den svenska arbetsmarknaden skulle språkundervisningen kunna inriktas mot specifika yrkesgrupper. revisorer föreslår en översyn när det gäller språkutbildningen för utländsk vårdpersonal. Vi skulle vilja se en översyn som inte enbart inriktar sig på vårdpersonalen, även om det på grund av den stora personalbristen är ett prioriterat område. Översynen bör istället gälla möjligheten att ge flera olika yrkesgrupper en riktad språkundervisning. Denna typ av utbildningar bör kunna anpassas även till lågutbildade i form av korta branschinriktade kurser varvade med yrkesarbete. Varje kurs skulle innehålla svenska med yrkesterminologi. Efter avslutad kurs och en tids arbete skulle det vara möjligt att återkomma till en fortsättningskurs för att sedan eventuellt avancera inom yrket. Inom arbetsmarknadspolitiken görs många ansträngningar för att hjälpa invandrare ut på arbetsmarknaden. Eftersom resurserna är begränsade sker en prioritering utifrån begreppet utomeuropeisk medborgare. revisorer konstaterar att detta är ett alltför trubbigt verktyg som inte fyller sin funktion. Prioriteringen inom de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna borde följa de enskilda individernas behov och inte det faktum om de är utomeuropeiska medborgare eller inte. 9.2 Kunskapsvalidering revisorer har lyft fram betydelsen av kunskapsvalidering för inträde på den svenska arbetsmarknaden. Vi tycker att det är positivt att detta kommenteras eftersom det är ett ständigt återkommande problem för många invandrare, vilket vi tagit upp i många tidigare motioner. Det måste skapas möjligheter för personer med utbildning från andra länder att få sin utbildning värderad för att kunna börja arbeta eller komplettera sin utbildning här i . I utformandet av ett system för livslångt lärande är validering av kompetens och tillvaratagande av den kunskap som människor skaffat sig i ett annat land eller utanför utbildningssystemet ett måste. har arbetssökande med reella kunskaper utan formell utbildning ett sämre utgångsläge på arbetsmarknaden vilket måste förändras. En utredning om kunskapsvalidering pågår, och vi anser att utredningen bör komma med acceptabla förslag på hur denna fråga skall lösas. 9.3 Invandrarkvinnornas situation Det är viktigt att invandrarkvinnornas kompetens tas till vara. De hamnar ofta sist i kön till arbete. I vårt land finns mycket språkkompetens samlad, genom alla de personer som kommit hit från andra länder. Den specifika kännedomen om olika länders kultur är en ovärderlig kunskap att använda inom t.ex. exportindustrin. Trots detta låter vi speciellt invandrarkvinnorna vara utan fotfäste på arbetsmarknaden. 1998 ligger sysselsättningsgraden, d.v.s. andelen sysselsatta av befolkningen , för kvinnor med utländskt medborgarskap på . En särskild insats behövs för att inventera invandrarkvinnors specifika kompetens som t.ex. kan vara till stor nytta för exportindustrin. Dessa kvinnor bör sedan ges utbildning om svenskt arbetsliv. 9.4 Diskriminering i arbetslivet Diskriminering i arbetslivet är ett allvarligt problem. Lagstiftningen mot diskriminering och trakasserier är regeringens viktigaste medel att motverka detsamma. mångfaldsprojekt lika olika mångfald i arbetslivet (Ds 2000:69) anger ett antal förslag till förbättringar av skyddet mot diskriminering som ställer sig bakom. väckte en riksdagsmotion med krav på en utredning om en sammanslagning av rättighetsombudsmännen. beslutade i denna del i enlighet med motionen. Både ovannämnda departementsskrivelse och den interna utredningen i Kompetensparadox? Hinder och möjligheter för att bättre tillvarata kompetensen på arbetsmarknaden (Ds 2000:49) pekar på att det existerar outnyttjade tillgångar på arbetsmarknaden och att dessa förblir outnyttjade på grund av diskriminering. delar till fullo synen att diskriminering inte bara är ett övergrepp gentemot en människa utan också ett ekonomiskt problem. På grund av diskriminering får personer med stor potential inte komma till sin fulla rätt. 9.4.1 Arbetsmarknadens parter Fackföreningar har ett ansvar för att kontrollera och övervaka sina medlemmars intressen och se till att diskriminering bekämpas. Arbetsmarknaden har dock utvecklats på ett sätt som medfört att långt ifrån alla arbetstagare är fackanslutna. Ytterligare några är inte medvetna om fackets roll. Det är därför viktigt att kunskapen om diskriminering inte bara är facklig utan allmängiltig bland arbetstagare. anser att det är allas gemensamma ansvar att motarbeta och förhindra att diskriminering och mobbning förekommer på arbetsplatserna. 9.4.2 Etnisk mångfald i arbetslivet Den lag som trädde i kraft kräver att alla arbetsgivare bedriver ett aktivt arbete för etnisk mångfald och mot diskriminering. I den integrationspolitiska propositionen (prop. 1997/98:16) som antogs av framhåller regeringen att staten har ett särskilt ansvar som föredöme. Regeringen uppdrog åt samtliga myndigheter att upprätta handlingsplaner för att främja etnisk mångfald bland sina anställda. har dock av samtliga myndigheter färdigställt en handlingsplan. Av dessa 20-tal myndigheter är det bara två, och , som utförligt redovisat vad de gjort för att anställa fler med invandrarbakgrund. , och har inga åtgärder att redovisa. Vi anser att regeringen bör verka för att arbetet med att upprätta handlingsplanerna påskyndas. 9.4.3 Arbetsförmedlingen presenterade och samhälle en oroväckande undersökning om invandrare och deras möten med svenska myndigheter. Undersökningen visar att kontakterna med arbetsförmedlare entydigt varit negativa upplevelser. Förutom bristande eller felaktig information, likgiltighet och arrogans vittnar intervjuerna om direkt diskriminering från arbetsförmedlarna. Arbetsförmedlingen anklagas bl.a. för att hänvisa invandrarna till typiska invandrararbeten, att de bara bekräftar bilden av det utanförskap man redan känner, att egna initiativ bemötts mycket negativt, att de rekommenderats att glömma sina yrken osv. Den etniska diskriminering som förekommer i arbetslivet är redan tillräckligt allvarlig. Det får absolut inte vara så att man även blir diskriminerad innan man ens hunnit söka ett arbete eller att man inte vägleds och uppmuntras av arbetsförmedlare. samarbetar med för att informera och säkra att det inte förekommer etnisk diskriminering bland arbetsförmedlarna. anser att detta arbete sedan borde utvärderas för att problemen skall kunna undanröjas. 10 Nationella minoriteter nationella minoriteter är en levande del av det svenska samhället, och deras språk är en värdefull del av den svenska kulturen. Genom att tillerkänna dem språkliga och etniska rättigheter stärks deras självtillit och kulturella identitet. En rad åtgärder måste vidtas för att skall kunna ratificera ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Regeringens proposition Nationella minoriteter (1998/99:143) var ett steg i rätt riktning. Det främsta syftet med propositionen var att erkänna nationella minoriteter och deras språk. Vi stöder dessa förslag på flera punkter. Vi vill dock även att nationella minoriteter skall kunna använda sitt språk i kontakten med centrala myndigheter. Därutöver föreslår vi att de vanligaste lagarna i vårt land översätts till samiska, finska och meänkieli. har på uppdrag av regeringen studerat modersmålsundervisningen i de nationella minoritetsspråken. De brister som verket har funnit innebär bl.a. att nya status som minoritetsspråk inte påverkat modersmålsundervisningen för romer. I samtliga åtta kommuner som kontaktats är modersmålsundervisningen nästan obefintlig. För meänkieli saknas det undervisningsmaterial. Kartläggningen visar att det finns en underrapportering från kommunerna när det gäller antalet minoritetselever som är berättigade att studera sitt modersmål. Enligt tidigare regler fick kommunerna statsbidrag per elev med annat modersmål, men det incitamentet saknas . föreslår därför att kommunerna åläggs att föra register över språkkunskaper hos varje elev som skrivs in i förskola eller grundskola. Dessutom anser att man tar bort bestämmelsen om att modersmålsundervisningen i finska och jiddisch endast behöver anordnas om det finns fem elever som begär det. De fem nationella minoritetsspråken skulle således likställas i skollagstiftningen. 11 Avveckla motsatte sig regeringens förslag att inrätta en ny integrationsmyndighet. Utredningen som låg till grund för förslaget underströk vikten av en bred politisk förankring av den nya verksamheten och med ett engagerat stöd från regering och riksdag. Trots motstånd från fem av partier genomdrev Socialdemokraterna beslutet att inrätta från . Vi föreslår nu att helt avvecklas från . anser att integrationspolitiken bör bedrivas på precis samma sätt som jämställdhetspolitiken, dvs det är main streaming som skall gälla. Det samordnande ansvaret bör ligga på med de olika departementen. Vi kritiserade den tidigare ordningen som innebar att det övergripande ansvaret för integrationsfrågorna låg på . Det är därför positivt att regeringen nu har flyttat dessa frågor till . Alla verk och myndigheter skall ta fullt ansvar inom sina områden. Länsstyrelserna och kommunerna skall ta det regionala och lokala ansvaret redan nu har vissa länsstyrelser integrationsexperter. bör förstärkas och få i uppdrag att samarbeta med JämO. I samband med avvecklingen av vill vi istället att ansvarar för informationsfrågor till invandrare och flyktingar. För detta ändamål anslår vi och . 11.1 Utvecklingspeng Flyktingar väljer oftast att bosätta sig nära släkten när de har fått uppehållstillstånd. Många hamnar då i invandrartäta storstadsområden som oftast är socialt utsatta. Enligt en rapport från framkommer det att efter den första bosättningen skulle många flyktingar ha valt annorlunda om de fått göra om valet . Många vill flytta för barnens skull. De som vill flytta från den kommun där man tagits emot och börjat introduceras i samhället måste dock själv ansvara för flytten till en ny kommun och ta konsekvenserna. Därför är det viktigt för flyktingarna att välja rätt bostadsort från början. anser inte att nyanlända bör placeras utan att de fritt bör få välja bostadsort. Däremot är det viktigt att en grundlig information ges om förhållanden i olika kommuner och bostadsområden. Det är dock den nyanlände som själv bestämmer var han eller hon slutligen vill bosätta sig. Vi föreslår att systemet med förhandlingar och avtal med kommunerna avskaffas. Stödet till den nyanlände bör följa individen i form av en utvecklingspeng som fördelas av RFV och sedan betalas ut av . Därigenom ges individen och den lokala nivån ett större ansvar. Vi tillför därför RFV för administration från detta utgiftsområde. RFV bör även betala ut ersättningen till kommunerna för t.ex. sfi-undervisningen. 11.2 Diskrimineringsombudsmannen kristdemokratiska grundsynen om alla människors lika och absoluta värde innebär en skyldighet att ständigt och i alla sammanhang ta avstånd från och motverka diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Vi kristdemokrater anser att Ombudsmannen mot diskriminering bör ha ett speciellt ansvar och fungera som motor i opinionsbildningen mot dessa företeelser. För detta ändamål anslår vi ytterligare för vartdera åren 2002, 2003 respektive 2004. Vi avvisar försöket med lokala diskrimineringsombudsmän. Vi anser att DO bör vara en från regeringen fristående myndighet och istället underställas . Detta bör behandlas av den utredning som utreder en sammanslagning av rättighetsombudsmännen. 12 Övriga anslagsförändringar Vi anser det rimligt att ge för att kunna avvecklas och låter således ca kvarstå i budgeten för . Statsbidrag har fr.o.m. /96 lämnats till vissa kommuner i framför allt storstadsregionerna för att stimulera till insatser i utsatta bostadsområden. Vi ställde oss bakom anslaget för 19992000, men avvisar projektets förlängning som skulle innebära ett anslag om samt . olika integrationspolitiska förslag med t.ex. utvecklingspeng och utlokalisering av myndigheter till invandrartäta områden är konkreta insatser som kan påverka människor i utsatta bostadsområden. () () () () () () () () () () () () () () () () () ()