mot · GP02A367 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:A367av m.fl. (kd)Utgiftsområdena 13 och 14 Arbetsmarknad och arbetsliv 1 Sammanfattning I denna motion presenteras arbetsmarknadspolitik och partiets alternativa budgetförslag på utgiftsområdena 13 och 14. I särskilda motioner utvecklas partiets politik när det gäller arbetslöshetsförsäkring (Fö801), jämställdhet (So215), äldre på arbetsmarknaden (A204), stress i arbetslivet (K226), diskriminering på arbetsmarknaden (Sk646) samt lärlingsutbildning (Ub235). Förutsättningarna för ekonomi är mycket osäkra. har haft av mycket god konjunktur med hög sysselsättningstillväxt. Ändå är det oerhört många svenskar som saknar arbete. De sociala problem och det slöseri med mänskliga resurser som detta innebär är ytterst allvarliga. av arbetskraften, eller cirka 600 000 människor, är arbetslösa på något sätt eller vill arbeta mer. arbetsmarknadspolitik tar sin utgångspunkt i människans natur. Människan har ett inre behov av att få känna gemenskap med andra, ta eget ansvar och utvecklas som person. Aktivt arbete och engagemang, oavsett om det är organiserat förvärvsarbete eller annan form av meningsfullt ansvarstagande för familj, vänner eller andra medmänniskor är därför av största vikt. Arbetslösheten är ett slöseri med mänskliga resurser och därmed ett uttryck för dåligt förvaltarskap. Därför är full sysselsättning ett viktigt politiskt mål. Lika lön för likvärdigt arbete och jämställda lönevillkor för kvinnor och män ska gälla. Det är också viktigt att det finns väl fungerande lagar mot all form av diskriminering i arbetslivet. Mobbning på arbetsplatsen måste aktivt bekämpas. För att kunna nå målet om arbete åt alla föreslås en rad åtgärder. En översyn av AMS och länsarbetsnämnderna liksom av hela arbetsmarknadspolitikens inriktning efterlyses. I motionen poängteras vikten av att arbetsförmedlingen upprättar individuella handlingsplaner för alla arbetssökande. Färre programområden inom arbetsmarknadspolitiken föreslås för att därmed öka flexibiliteten och minska de administrativa kostnaderna. För att bryta långtidsarbetslösheten ges ett antal riktlinjer för hur aktivitetsgarantin bör utformas, och en övergångsarbetsmarknad inrättas. Anställningsstödets regelverk bör förenklas och subventionsgraden hållas på den nivå som gäller för det förstärkta anställningsstödet. Ett antal åtgärder för att minska ungdomsarbetslösheten föreslås, däribland införande av lärlingsutbildning. Ett utbildningskonto bör inrättas för att främja ett lärande under hela livet. En reformering av lönebildningen föreslås också. I syfte att modernisera och förenkla arbetsrätten läggs en rad förslag fram. Även inriktning bör utvärderas. Anslagen till lönebidragen höjs. Besparingar sker på flera myndigheter inom utgiftsområdet. Egenfinansieringen i a-kassan höjs till en tredjedel, istället sänks skatten för alla genom bland annat höjt grundavdrag. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 11 2 Innehållsförteckning 13 3 Förslag till riksdagsbeslut 15 4 Inledning 18 5 Bakgrunden till dagens massarbetslöshet 18 6 Läget på arbetsmarknaden 20 6.1 Fem fundamentala fel 20 6.2 Förutsättningar för nya jobb 22 7 Kritik mot den nuvarande arbetsmarknadspolitiken 24 8 Kristdemokratiska principer för arbetsmarknadspolitiken 25 9 En kristdemokratisk aktiv arbetsmarknadspolitik 26 9.1 Målen med arbetsmarknadspolitiken 27 9.2 Arbetsförmedlingarnas resurser och roll 27 9.2.1 Ansträngningar att finna ett lämpligt arbete 28 9.3 Långtidsarbetslöshet och aktivitetsgarantin 29 9.3.1 Övergångsarbetsmarknad 29 9.3.2 Anställningsstöd 30 9.4 Ungdomar och arbetslöshet 31 9.5 Äldre på arbetsmarknaden 32 9.6 Översyn av AMV/AMS 34 9.7 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder 34 9.7.1 Förenkla de arbetsmarknadspolitiska programmen 35 9.7.2 Arbetsmarknadsutbildningar som kompetenshöjande medel 36 9.7.3 Lärlingsutbildning och företagsförlagd utbildning. 36 9.7.4 Vaggerydsmodellen 37 9.7.5 Arbetspraktik 37 9.7.6 Sabbatsår/friår 38 9.7.7 Datortek och datautbildning 38 9.7.8 Starta-eget-bidrag 38 9.7.9 Flyttningsbidrag 39 9.7.10 Övriga besparingar 39 10 Arbetslöshetsförsäkringen 39 11 och särskilda åtgärder för arbetshandikappade 40 12 Arbetstiden 41 13 Kompetensutveckling 42 14 Ny modell för lönebildning 44 14.1 Strategi för en fungerande lönebildning 46 14.2 46 15 Jämställdhet och diskriminering 47 16 Förenklad och moderniserad arbetsrätt 49 16.1 Enklare regelverk vid anställning m.m. 50 16.2 Stridsåtgärdernas proportionalitet 50 16.2.1 Proportionalitet 51 16.2.2 Sympatiåtgärder 51 17 52 18 52 19 Särskilda utbildningsinsatser med mera 53 20 Sysselsättningsfrågor inom EU 53 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetsmarknadspolitikens inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målen för arbetsmarknadspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetsförmedlingens resurser och roll. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om långtidsarbetslösa och aktivitetsgarantin. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en s.k. övergångsarbetsmarknad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om anställningsstödets storlek och regelverk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de äldres situation på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ungdomsarbetslösheten och ersättningen för deltagande i den kommunala ungdomsgarantin. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av AMV och besparingar inom myndigheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inriktning och förenkling av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärlingsutbildning som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statliga myndigheter och finansieringsbidraget för arbetspraktik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sabbatsår/friår. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om datortek och datautbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om starta-eget-bidraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av flyttningsbidraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att om det vid en omförhandling av nivån på lönebidrag föreligger risk för uppsägning skall en sänkning av lönebidraget inte genomföras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nivån på lönebidrag i ideella organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om och lönebidragen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetstiden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av utbildningskonto för att främja kompetenshöjning i arbetslivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lönebildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetsuppgifter och roll i lönebildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ansvaret för lönestatistiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om diskriminering i arbetslivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en moderniserad arbetsrätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att undantaget från turordningsreglerna för två nyckelpersoner skall vara generella för alla företag. beslutar att möjligheten till provanställning förlängs . beslutar att ändra tiden för arbetsgivares skyldighet att återanställa . beslutar att visstidsanställning vid arbetsanhopning bör tillåtas upp till . begär att regeringen lägger fram lagförslag som innebär att stridsåtgärder skall vara proportionerliga. begär att regeringen lägger fram lagförslag om att sympatiåtgärder inte skall tillåtas som instrument vid arbetsmarknadskonflikter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om och dess utbildningsinsatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en svensk handlingsplan för att genomföra de åtgärder mot arbetslöshet vilka EU-länderna gemensamt kommit fram till. beslutar att för anvisa anslagen under utgiftsområde 13 Arbetsmarknad och utgiftsområde 14 Arbetsliv med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag, enligt uppställning: Arbetsmarknad, utgiftsområde 13 Anslag, tusental kronor Regeringens förslag Anslags-förändring 22:1 förvaltningskostnader 4 517 058 - 50 000 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd 36 023 000 - 8 125 000 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader 4 682 582 - 820 000 22:4 Särskilda insatser för arbetshandikappade 7 139 492 100 000 22:10 Bidrag till 4 262 419 - 100 000 Summa totalt för utgiftsområde 13 58 915 236 - 8 995 000 Arbetsliv, utgiftsområde 14 Anslag , tusental kronor Regeringens förslag Anslags-förändring 23:1 566 611 - 50 000 23:2 310 085 - 30 000 23:3 Särskilda utbildningsinsatser m.m. 46 000 - 20 000 23:9 46 074 - 26 000 Summa totalt för utgiftsområde 14 1 014 500 - 126 000 4 Inledning har gått från en mycket god konjunktur till en mer osäker situation vad gäller tillväxten i ekonomin. Sysselsättningsökningen som vi upplevt tycks avta och vända. Trots med en gynnsam världskonjunktur är det många svenskar som fortfarande saknar arbete. De sociala problem och det slöseri med mänskliga resurser som detta innebär är ytterst allvarliga. har, vilket är viktigt att komma ihåg, fortfarande en massarbetslöshet. Den öppna arbetslösheten var . Men det är bara en del av sysselsättningsproblemet. av arbetskraften, eller runt 600 000 människor, är antingen öppet arbetslösa, i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, latent arbetssökande eller undersysselsatta det vill säga de skulle vilja arbeta mer. Det finns en uppenbar risk för att arbetslösheten inte längre ses som det stora samhällsproblem den är. Det är farligt att som regeringen försöka måla arbetsmarknadsläget i allt för ljusa färger. Föreställningen att över fyra procents öppen arbetslöshet är något positivt kan komma att etableras i människors medvetande. Den förda politiken måste kännetecknas av en aktiv arbetsmarknadspolitik med betoning på utbildning, flexibilitet och rimliga incitament i kombination med ett socialt skyddsnät. Avgörande är också att närings-, utbildnings- och skattepolitiken förnyas så att förmåga till en långsiktig och hållbar tillväxt förbättras. 5 Bakgrunden till dagens massarbetslöshet Bakgrunden till dagens höga arbetslöshet finner vi i den ekonomiska politik som förts . Inflationsekonomin , de återkommande devalveringarna och den kraftiga utbyggnaden av den offentliga sektorn har dolt de underliggande problemen i svensk ekonomi. Lönebildningen, den svaga finanspolitiken, ständigt stigande skatter och svällande offentliga utgifter, den bristande insikten om de små företagens situation och de stela reglerna på arbetsmarknaden har bidragit till att halkat efter i ekonomisk utveckling och grunden har därmed lagts till massarbetslösheten. När den svenska ekonomin överhettades , som den ekonomiska politiken började inriktas på inflationsbekämpning, framträdde problemen allt tydligare. Nödvändiga politiska åtgärder såsom valutaavregleringen och skattereformen förvärrade problemen genom att de genomfördes allt för sent och därmed i otakt med den ekonomiska utvecklingen. Eftersom bostadssektorn är en viktig del i den svenska ekonomin medförde den kraftigt höjda beskattningen av boendet, som var en följd av skattereformen, att lågkonjunkturen förvärrades. Sysselsättningen började vända kraftigt nedåt , och sjönk fastighetspriserna. Den dramatiska ökningen av realräntan innebar att de reala tillgångarna förlorade våldsamt i värde. Sparandet ökade, och därmed tog kapitaluppbyggnaden fart. Den höga realräntan tvingade hushållen att snabbt amortera sin lån. Den privata efterfrågan föll i motsvarande grad. Tillsammans med den internationella konjunkturnedgången resulterade den svenska åtstramningen i att efterfrågan på arbetskraft föll drastiskt. Den plötsliga ökningen av den öppna arbetslösheten ledde till stora ökningar av utgifterna för aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och ersättningar till de öppet arbetslösa. Allt detta ledde till minskad konsumtion och lägre skatteinkomster. Den sammantagna effekten blev bland annat att budgetunderskottet kom att öka kraftigt. Den ekonomiska politiken som fördes 19921994 ledde, tillsammans med den fria kronkursen , till att sysselsättningen vände kraftigt uppåt . Den positiva utvecklingen vände dock nedåt 19951996 inte minst på grund av den omläggning av den ekonomiska politiken som skedde efter valet . började återigen sysselsättningen vända uppåt. Det totala antalet arbetade timmar i ligger dock på ungefär samma nivå som 1988, 131 miljoner arbetade timmar, vilket är oroväckande. Med tanke på att vi passerat toppen av en högkonjunktur och står inför en osäker framtid som vi haft en befolkningstillväxt är statistiken över antalet arbetade timmar ett tydligt bevis på att den svenska ekonomin inte har den kraft som krävs för att vi ska nå full sysselsättning. Procentuell förändring Källor: och kommissionen 6 Läget på arbetsmarknaden Problemen på den svenska arbetsmarknaden är större än vad den och dess stödpartier i vill erkänna. Diagrammet ovan visar skillnaderna i sysselsättningsökning mellan EU-länderna. Elva av EU-länderna har haft en snabbare sysselsättningsökning än . Både arbetslöshet och sysselsättning har långt kvar till de nivåer som rådde . Det finns fem grundläggande problem som hindrar sysselsättningsökning, och dessa beskriver vi i detta kapitel. 6.1 Fem fundamentala fel Hög arbetslöshet. Arbetslösheten är hög trots de goda åren vi har bakom oss. Den kostar bara i statens budget. Till detta ska kostnader för kommuner och landsting samt utebliva skatteintäkter räknas. Runt 600 000 personer, eller av arbetskraften, är enligt SCB arbetslösa, i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, undersysselsatta eller latent arbetssökande. Den öppna arbetslösheten var . Tillsammans med dem som är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder är arbetslösheten i slutet av en högkonjunktur. En analys av arbetsgivarorganisationen visar att det saknas över 300 000 jobb för att lika många ska ha ett arbete som 1990, och räknar man med att befolkningen i arbetsför ålder ökat med 200 000 personer skulle det krävas mellan 500 000 och 600 000 nya jobb för att vi skulle ha lika hög sysselsättning som då. Till bilden hör nu att den positiva sysselsättningsökning som varit nu mattas av och till och med riskerar att sjunka. Varslen ökar, särskilt inom tillverkningsindustrin. Osäkerheten om utvecklingen framöver är mycket stor. AMS, som tidigare haft en mycket positiv syn på sysselsättningsutvecklingen, varnar nu för en bekymmersam utveckling på arbetsmarknaden. Enligt AMS-chefen har AMS redan påbörjat mobiliseringen för att klara stigande arbetslöshet . () Sjukfrånvaron ökar. Vid en närmare granskning av den ökning av sysselsättningen som har skett är det intressant att analysera sysselsättningsmåttets två delkomponenter. Som sysselsatta räknas de som under mätveckan antingen är i arbete , eller som är tillfälligt frånvarande hela mätveckan. Summan av dessa två grupper utgör antalet sysselsatta. Det betyder att sysselsättningen påverkas både av hur många som faktiskt jobbar och av hur många som är frånvarande. Frånvaron beror i sin tur främst på hur hög sjukfrånvaron är. har sjukfrånvaron ökat kraftigt. Detta illustreras bland annat av att sjukskrivningarna kostade år , medan de förväntas kosta . Det är viktigt att denna ökning analyseras och att krafttag vidtas för att stoppa en skenande ökning av sjukfrånvaron. Antalet förtidspensionerade stiger också kraftigt. En stor del av den minskade öppna arbetslösheten förklaras av utbyggnaden av . har byggts ut successivt och var som mest omfattande då cirka 130 000 personer omfattades av denna utbildningsform. Det motsvarade av arbetskraften. Mellan sker en nedtrappning av antalet platser i . Eftersom en stor del av kom till av arbetsmarknadsskäl framstår den stora volymen som ytterligare ett exempel på hur allvarlig sysselsättningsläget är, trots det goda konjunkturläget. Sysselsättningsökningen har främst kommit i de befolkningstäta delarna av landet. Den gynnsamma arbetsmarknadsutvecklingen återfinns i storstads- och universitetsregionerna och i delar av medan arbetsmarknaden utvecklas sämre i skogslänen. Sysselsättningsgraden sjunker till och med i mellersta en halv procentenhet mellan och . Det går med andra ord inte bra för hela . Men även inom de olika regionerna kan skillnaderna vara stora. Ett tydligt exempel på detta är den låga sysselsättningsgraden i invandrartäta områden som områden i samma kommun kan ha brist på arbetskraft. Trots det förbättrade arbetsmarknadsläget är vissa grupper särskilt utsatta. Dessa grupper har ofta mycket långa inskrivningsperioder vid arbetsförmedlingarna och går mellan arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Antalet personer som befinner sig i denna situation, så kallade långtidsinskrivna, är cirka 60 000, eller ungefär var femte arbetslös. Denna utsatta grupp domineras av äldre , arbetshandikappade, utomnordiska medborgare och korttidsutbildade inom tillbakagående yrken. har aktivt medverkat till att en lag mot etnisk diskriminering införts i . Vi hävdar att även en lag mot diskriminering av äldre på arbetsmarknaden måste införas. Detta löser givetvis inte problemen men bidrar till att fokusera på vikten av att rekryterare och arbetsgivare uppmärksammar denna grupp. Bristande språkkunskaper och en utbildningsbakgrund som av olika skäl inte värderas i är två viktiga förklaringar till den besvärliga situationen. En del av problemet kan också hänföras till felaktiga attityder. Det bekymmersamma läget på arbetsmarknaden illustreras också av tydliga tecken på flaskhalsproblem. Enligt SAF har en majoritet av företagen problem med att hitta den arbetskraft man behöver i ett läge när hundratusentals människor står utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Problemet är att jobben finns där de arbetssökande inte bor, och jobben finns i yrken som den arbetslöse saknar utbildning och erfarenhet för. Av allt att döma är sysselsättningsökningen på väg att dämpas inom flera yrken som varit bristyrken . Bristen på arbetskraft, men också bostadsbristen i exempelvis , blir hinder för tillväxten och därmed för skapandet av nya jobb. Särskilt anmärkningsvärd är bristen på personal i yrken som lärare, sjuksköterskor och annan omsorgspersonal. Kort sagt: Flexibiliteten är liten och lönebildningen fungerar inte tillfredsställande. Den höga arbetslösheten är påtaglig som många företag är i stort behov av arbetskraft. Vid nästa lågkonjunktur riskerar arbetslösheten att öka kraftigt eftersom en kraftfull tillväxtpolitik saknas. Spelutrymmet för stabiliseringspolitiken är begränsat i och med att vi kan spendera oss ur kriser genom offentlig skuldsättning. Det innebär att en given lågkonjunktur kan väntas ge en högre arbetslöshet . För att förhindra att en kommande lågkonjunktur hårt ska drabba sysselsättningen krävs en kraftfull tillväxtpolitik med en flexibel arbetsmarknad och en bättre lönebildning. 6.2 Förutsättningar för nya jobb Det räcker inte med förändringar enbart på arbetsmarknadsområdet för att minska den höga arbetslösheten. Den ekonomiska politiken måste ge stabila och goda villkor för fler och växande företag. Detta vill vi kristdemokrater åstadkomma genom att bland annat göra följande: Ha en maximal marginalskatt på , vilket innebär att den statliga inkomstskatten ska vara maximalt . Avskaffa dubbelbeskattningen på risksparande och införa ett riskkapitalavdrag. Utvidga det nuvarande systemet med sänkning av arbetsgivaravgifter , eller maximalt , på ett löneunderlag samt ytterligare sänkning i stödområde A. Höja grundavdraget för att åstadkomma lägre skatt för låg- och medelinkomsttagarna. Genom att höja grundavdraget till åstadkommer man en skattesänkning på jämfört med . Dessutom föreslår vi ett successivt höjt förvärvsavdrag på löneinkomster samt en fördubblad skattereduktion för låginkomsttagare. Vi prioriterar att sänka skatten på arbete för att uppmuntra till arbete. Det innebär att vi hellre ser höjningar av grundavdraget och införande av förvärvsavdrag som sänker skatten för alla än höjda bidrag. Vi vill sträva efter att på olika sätt minska marginaleffekterna när man går från arbetslöshet till arbete, från deltids- till heltidsarbete. Andra viktiga frågor för ett bra näringslivsklimat är att kapitalförsörjningen för nya företag fungerar väl, vilket underlättar för idéskapare att etablera sig på marknaden. Förändringar inom skattelagstiftningen måste enligt vår mening ske så det underlättar för nyföretagande och investeringar. Tillgången på riskvilligt kapital, inställningen till företagande och synen på innovatörer är andra viktiga faktorer för ett fungerande näringslivsklimat. Det är oroväckande att förutom läkemedelsindustrin och musikindustrin har de flesta svenska storföretag sitt ursprung i uppfinningar och idéer från början av detta sekel. För att förbättra förutsättningarna för småföretagsamhet har den av regeringen tillsatta Småföretagsdelegationen presenterat 81 olika förslag. Få av dem har blivit verklighet. De flesta av förslagen bör genomföras skyndsamt. Ett bra näringslivsklimat handlar alltså inte enbart om skatter. Det är också mycket viktig att betona betydelsen av arbetsmarknadens spelregler och arbetskraftens utbildning och kompetens. arbetstagare är historiskt sett kända för sin kompetens. Ska detta gälla även framgent förutsätts ett bra och modernt utbildningsväsende. Fungerande kunskapskedjor hos medborgarna från det att man börjar skolan fram till en universitets- eller högskoleexamen innebär att kan fortsätta konkurrera med en hög kompetensnivå. Trots den stora utbyggnaden av högskolesystemet bör en ytterligare utbyggnad ske, men kvantitet får inte ersätta kvalitet. Ett nytt studiesystem bör införas där bidragsdelen uppgår till en större andel av det totala studiestödet och viljan att arbeta extra bredvid studierna inte hämmas. Detta leder till att fler ungdomar väljer att studera vidare efter gymnasiet. Nya resurser måste tillföras för att höja kvaliteten på utbildningen och forskningen på de små och medelstora högskolorna. Det bidrar till regional utveckling bland annat genom att kunskapsnivån i den närliggande regionen höjs. Allt fler människor väljer att vidareutbilda sig efter att ha arbetat . Här måste satsningen på ett flexibelt omskolningssystem som komvux, gymnasium samt fristående kurser och distansutbildning inom den högre utbildningen fortsätta. Detta kräver ett fungerande finansieringssystem. vill införa ett utbildningskonto, vilket innebär att arbetstagare och arbetsgivare tillsammans investerar i framtida kompetenshöjning. I en särskild motion redogör för en näringspolitik och småföretagarpolitik som ger goda förutsättningar för nya jobb. Det gäller såväl skatter och riskkapital som bättre innovationsklimat. I en gemensam motion (kd, fp, c och m) redogörs för hur tjänstesektorn kan öppnas och nya jobb skapas genom så kallade hushållstjänster. Sysselsättningen utvecklas olika över landet. Många av de beslut regeringen tagit har slagit hårt regionalt. Aktiva arbetsmarknadsåtgärder och regionalpolitiska åtgärder som tillförsäkrar de lokala områdena och regionerna möjligheter till fortsatt sysselsättning är nödvändiga om hela ska leva. Jordbrukspolitiken är i det sammanhanget också väsentlig ur arbetsmarknadssynpunkt.