mot · GP02U326 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U326av m.fl. (kd)1 Sammanfattning har flera positiva framsteg gjorts i många av södra länder. En demokratiseringsvåg, om än lite skakig, har svept över kontinenten. Demokratiska val har hållits i många länder och det civila samhället har vuxit sig starkare och agerar med allt större självförtroende. Ekonomiskt kämpar många länder i en hopplös kamp mot avbetalningar på olika lån. Utvecklingen i världens fattigare regioner är ojämn, och längst ner på listan hamnar söder om . Inhemska och utländska investeringar, som så väl behövs för att få en ekonomisk utveckling, minskar i regionen. Den utbredda korruptionen kopplad till bristande intern säkerhet visar sig i hög frekvens i form av grova våldsbrott i länderna. Hiv/aids-epidemin är en fråga som till stor del kommer att avgöra regionens framtid, liksom möjligheten att skapa fred i de många länder som drabbats av de väpnade konflikter och inbördeskrig som härjar på kontinenten. Att fred kan nås i det krig som pågår i och som involverar en mängd länder i är av hög prioritet. Den nybildade afrikanska unionen, där 53 av de 54 afrikanska staterna ingår och som ska ersätta den nästan 40-åriga , kan ha stor betydelse för att hantera dessa utmaningar. Men det internationella samfundet har också ett ansvar för att vända utvecklingen i form av skuldavskrivningar, bättre handelsvillkor och utvecklingssamarbete. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 1 2 Innehållsförteckning 2 3 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 Inledning 4 5 Situationen i söder om 4 6 Den afrikanska unionen 5 7 Skuldbördan 6 8 Fattigdomsbekämpning 7 9 Handel och jordbruk 8 10 Brain drain 9 11 Hälsa 9 12 Tillgång till mediciner 10 13 Väpnade konflikter 11 14 12 15 Kriminalitet säkerhet 13 16 Demokratisk samhällsstyrning 14 17 Barnen framtid 15 18 Markfrågan 15 19 Vatten 17 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen inom ramen för EU-samarbetet skall verka för ökat samarbete med den nybildade afrikanska unionen (AU) och stödja dess utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om och lagstiftningen om korruption. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det internationella biståndet bör bidra till att säkerställa försörjningsmöjligheterna för jordbrukarna i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen genom Sida fortsätter utvecklingen av demokratibiståndet till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av verkningsfulla och prisvärda mediciner för världens fattiga. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör begära särskilda handlingsplaner för bekämpning av hiv/aids från de där bedriver utvecklingssamarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall verka för att FN, IGAD, IPF och AU bör göra en aktionsplan i syfte att påskynda fredsprocessen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen genom FN och AU skall arbeta för att en varaktig fred kan komma till stånd i , samt att försoningsarbete ingår i dessa strävanden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att fortsätta med bistånd till konfliktfyllda regioner genom att det kanaliseras via noggrant utvalda organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om riktat bistånd för att bekämpa kriminalitet i storstäder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör verka för internationellt bistånd i syfte att stärka flerpartiväsendet och partiernas interna demokrati i de afrikanska staterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör verka för att åtgärdsprogram upprättas för föräldralösa barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör sätta hård press på konflikthärjade stater i så att barn skyddas från tvångsrekrytering till egna eller andra väpnade trupper. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall verka för att det internationella biståndet skall bidra till att göra det finansiellt möjligt att genomföra markreformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall verka för att regeringar och regionala organisationer i bör öka sina samarbeten kring en hållbar vattenpolitik. 4 Inledning består av 54 stater. I den allmänna debatten glöms detta ofta bort, vilket återspeglas i bl.a. undervisningslitteraturen även på universitetsnivå. Det talas om afrikansk historia, afrikansk kultur, afrikansk religion (i singularis) och afrikansk politik. Naturligtvis finns det vissa likheter mellan länder och inom olika länder. För att en utveckling ska komma till stånd måste varje enskilt land ta vara på sina specifika förutsättningar, möjligheter och arbeta med de problem som finns i landet och lära av andra som kanske har liknande erfarenheter. Denna motion ska ses som ett komplement till biståndsmotion, och målet är att lyfta fram några av de problem som finns i flera afrikanska stater. 5 Situationen i söder om har flera positiva framsteg gjorts i många av södra länder. En demokratiseringsvåg har svept över kontinenten. Demokratiska val har hållits i många länder och det civila samhället har växt sig starkare och agerar med allt större självförtroende. MR-organisationer, kvinnorörelser, bonderörelser, fackföreningar, kyrkor och andra religiösa grupper trycker på underifrån och sätter press på de afrikanska regeringarna att reformera sina författningar, öka utrymmet för politisk verksamhet och att tillåta yttrande- och föreningsfrihet. Flera inbördeskrig har fått ett slut. Dock är demokratin på många platser svag, vilket visar sig i form av lågt valdeltagande, särskilt vid lokala val, att ett parti tar hela makten efter valen, winner-takes-it-all, svag opposition, brister vad gäller pressfriheten, korruptionsproblem m.m. Men det är viktigt att komma ihåg att genomförandet av demokratiska val i många fall indikerar början på en demokratiseringsprocess och inte slutförandet av densamma. Ekonomiskt kämpar många länder i en hopplös kamp mot avbetalningar på olika lån. Länderna i söder om använder av sina exportinkomster till räntor och avbetalningar. Det är pengar som behövs till annat, till exempel förbättrad utbildning och hälsovård. Inflödet av direkta investeringar från utlandet är inte tillräckligt stort för att kompensera utbetalningarna på grund av skulderna. Utvecklingen i världens fattigare regioner är ojämn och längst ner på listan hamnar söder om . I har ökningen av den privata konsumtionen varit god, och ligger något över genomsnittet i regionen med en ökning per capita och år på . I andra regioner har ökningen av den privata konsumtionen stagnerat, och i söder om minskar den. En viktig faktor för den ekonomiska tillväxten, och därmed också för fattigdomen, är investeringar. sjönk de inhemska investeringarna betydligt i utvecklingsländerna med undantag för . I söder om var fallet särskilt stort. En ödesfråga för regionen är hivepidemin, som här mer än någon annanstans håller på att förändra hela samhällsstrukturer. Flera andra sjukdomar härjar också i dessa länder och bringar död ofta helt i onödan. De mediciner som skulle kunna hjälpa de drabbade finns inte att tillgå på sjukhusen, bl.a. för att de är för dyra. Därmed bidrar även vanligare sjukdomar till de höga dödstal som blir det statistiska beviset på tragedin att mister sin största resurs sina befolkningar. De många konflikter som härjar på kontinenten är infekterade härdar som likt häxbrygder envist puttrar vidare. Omvärlden tycks ha blivit immun mot rapporterna om etniska sammanstötningar, flyende människor, lemlästningar, bombningar, systematiskt användande av våldtäkter som vapen och barnsoldater. , , , , , , , , , och alla länder med inblandning i detta krig, är bara några exempel. I övriga länder trappas kriminaliteten upp alltmer och acceptansnivån tycks stiga med den, särskilt i storstäderna. I huvudstad har kriminaliteten länge varit stor, inflyttningen enorm och ingen vet egentligen hur många invånare som finns där. I , huvudstad och centrum för en stor del av de inhemska och utländska frivilligorganisationer som arbetar i hela , har kriminaliteten haft en ohygglig framväxt , och det finns inga tecken på att den håller på att avstanna. Den ökade tillgången på lätta vapen som används i samband med rån och bilkapningar har också ökat risken att brottsoffren mister livet i samband med händelsen. 6 Den afrikanska unionen måste göra ett val. Ett val som leder oss till fred, stabilitet, enighet, tolerans och försoning (OAU:s nya ordförande , president). höll den afrikanska enhetsorganisationen (Organization of African Unity) sitt 37:e toppmöte i . I OAU, som bildades , ingår alla afrikanska stater utom . Vid toppmötet presenterade OAU en utvecklingsplan, Det nya afrikanska initiativet (), för den afrikanska union (AU) som ska ersätta OAU och som till viss del har EU som förebild. AU har som mål att foga samman de 53 medlemsländerna politiskt, socialt och ekonomiskt. Man planerar att skapa ett gemensamt parlament, en domstol och en gemensam valuta. OAU har kritiserats för att lägga för lite vikt vid icke-statliga organisationer och medborgarrörelser. Detta vill AU ändra på. I granskas självkritiskt utvecklingen på kontinenten, och de afrikanska ländernas och ledarnas eget ansvar betonas. Man vill också till viss del samordna de olika staternas utrikespolitik och inte hålla fast vid den gamla devisen att inte lägga sig i varandras inre angelägenheter. Det senare förfaringssättet anses av dem själva ha orsakat att en mängd länder har hamnat i kaos. OAU valde att inte agera när en miljon tutsier och hutuer mördades av hutumiliser i , och i inbördeskrig mellan de arabiska, muslimska norra delarna och de svarta, kristna i söder har man heller inte agerat. OAU blandade sig heller inte i de inre angelägenheterna när Kamuzu utropade sig till president i och gjorde landet till en enpartistat 1966, när militärjuntan i bombade och förklarade sitt eget folk krig, eller när president lovade att oppositionspartiet aldrig någonsin ska få styra i landet. Mycket missnöje har uttryckts över OAU:s bortvända blick, och om den nya unionen ska kunna hålla ihop är det inbördeskrigen som man måste inrikta sig på likaväl som ekonomiska och sociala ämnen. FN:s generalsekreterare som var närvarande vid toppmötet sade: av FN:s säkerhetsråds agenda fokuserar på , och jag anser inte att det är något vi bör vara stolta över. Många är skeptiska till att den nya unionen ska lyckas bättre inom dessa områden än föregångaren. AU har dock potentialen att bli en god dialogpartner till omvärlden och underlätta handelssamarbetet. Den stora kris som hiv/aids-epidemin leder till har också tagits upp av AU, och här bör en samordning eftersträvas. 7 Skuldbördan De stora avbetalningar som länderna i söder om kämpar med behövs för att täcka andra akuta behov, inom samhället. Inflödet av direkta investeringar från utlandet är inte tillräckligt stort för att kompensera utbetalningarna på grund av skulderna. De utländska direktinvesteringarna i minskade . Pengarna investeras till största delen i medelinkomstländer och inte i de fattigaste länderna. Skuldavskrivning är ett måste för många av världens fattigaste länder och det är vårt moraliska ansvar som en del av den rika världen att se till att detta kommer till stånd. Från länder som blir föremål för skuldavskrivning ska dock konkreta handlingsplaner för fattigdomsbekämpning och processer för sund, demokratisk politik presenteras. Det är viktigt att noggranna analyser kan göras så att de länder som kan bli föremål för framtida lån och länder där bistånd fortfarande behövs kan urskiljas. Detta för att undvika att framtida skuldfällor skall drabba enskilda länder. Strävanden för att förbättra situationen görs i många länder. Ett exempel gäller det antikorruptionsförslag som presenterades av och som i två omröstningar röstades ner av parlamentet, trots att presidenten själv inför den andra omröstningen personligen gick runt och vädjade till parlamentsledamöterna att rösta bifall och hot om indraget bistånd väntade om förslaget inte gick igenom. gick genast ut och sade att planerade lån skulle dras in och att biståndet till landet skulle frysas. Man kan ju fråga sig varför oppositionen och några politiska vildar i regeringspartiet röstade emot ett förslag som har till uppgift att stoppa den företeelse som håller på att knäcka landet totalt. Vad inte brydde sig om, eller uppmärksammade, var den klausul i förslaget som ger amnesti åt personer som begått korruptionsbrott , vilket innebär att personer på höga positioner kommer undan. Genom agerande har president försetts med ett utmärkt slagträ i kampen om makten inför nästa års val, genom att han kan visa att oppositionens nedröstning av förslaget leder till en ytterligare förvärrad ekonomisk situation för landet. Vi anser att bör sätta press på att ta bort klausulen om amnesti och lägga fram förslaget för ny omröstning. 8 Fattigdomsbekämpning Att utrota eller minska den extrema fattigdomen är det överordnade målet för bistånd generellt. Fattigdomen är grundorsak till de flesta problem och utmaningar i dessa länder. Vid det sociala toppmötet i åtog sig världens regeringar att minska den extrema fattigdomen i världen med hälften fram . Detta åtagande bekräftades på uppföljningsmötet i och under . Få tror att ska lyckas nå halveringsmålet. Trots de framsteg som gjorts i länder som , och så håller världens fattigdom sakta men säkert på att afrikaniseras. Fattigdom är inte bara inkomstfattigdom utan en rad samverkande faktorer ingår, som t.ex. brist på rent vatten, infrastruktur, sjukvård och utbildning. Fattigdomsbekämpningens absoluta mål måste vara att öka varje persons möjlighet och kapacitet att välja sin egen utveckling. Det huvudsakliga ansvaret för fattigdomsbekämpningen ligger självklart hos den enskilda statens regering. hörs röster från vitt skilda länder i att det nu är de afrikanska staternas tur att kräva sina beslutsfattare på good governance. Naturligtvis får inte kolonialmakternas övergrepp och exploatering glömmas bort, och i-länderna har ett ansvar för att stödja den återuppbyggnad som har pågått under . med detta måste exempelvis EU öppna för samarbete med på fler plan än rent bistånd, inte minst inom handelsområdet. För en verkningsfull fattigdomsbekämpning krävs insatser på en rad olika områden. Fungerande marknader behövs för att den privata sektorn skall kunna bidra till ekonomisk och social tillväxt, fördelning av tillgångar så att alla grupper i samhället får ta del av tillväxten, som exempelvis odlingsbar mark, utbildning och rent vatten, är några exempel. Alla delar är viktiga för att fattigdomen skall kunna utplånas långsiktigt. Här finns inga paketlösningar utan strategierna för utvecklingssamarbetet måste utarbetas i dialog med regeringarna när detta är möjligt. När risken finns att biståndet annars inte når till de bäst behövande bör det kanaliseras genom frivilligorganisationer i landet. I åtgärder som krävs ingår bl.a. att öka tillgången till krediter, mark, kunskap och teknologi, stödja småföretagsamhet och kooperativ på mikronivå, skapa arbetstillfällen, öka tillgången till rent vatten, bostad, primärvård, grundutbildning och infrastruktur och inte minst skapa förutsättningar för återvändande flyktingar att integreras i samhället och få en försörjning. För att dessa grundläggande åtgärder skall få bärighet måste demokratin på alla nivåer i samhället stärkas och korruptionen bekämpas. 9 Handel och jordbruk EU bör ta sitt ansvar och helt avskaffa de protektionistiska tullar som finns mot jordbruksprodukter från . Det beslut som fattats om avskaffandet av tullar mot världens 49 fattigaste länder är bra och bör fullföljas i snabb takt, men det är inte rimligt att bananer, ris och socker undantas från beslutet . EU:s jordbrukssubventioner bör också minskas, med exportstödet som en god början. Ökade utländska investeringar och större handelsutbyte kan bidra till en positiv utveckling för , men särskild hänsyn ska tas för att inte utsätta miljön för alltför stora påfrestningar och säkerställa att befolkningarna får ta del av utvecklingen. Den internationella frihandeln har inneburit mycket för att höja välståndet i många delar av världen. I vissa fall kan dock undantag behövas för mindre utvecklade länder vars ekonomier är instabila och för att möjliggöra inhemsk produktions överlevnad. Jordbruket är en av de viktigaste sektorerna för att säkerställa försörjning på både mikro- och makronivå. Det måste löna sig för bönder att sälja sina produkter främst inom det egna landet. Den inhemska produktionen måste också stödjas så att den kan konkurrera på den internationella marknaden. I längden kommer detta till slut inte bara att gynna länderna i utan även den övriga världen då köpkraften ökar i takt med att ekonomierna stabiliseras. En annan sektor som är av avgörande betydelse för många afrikaners existens är den informella sektorn. Den småföretagarverksamhet som trots avsaknad av investeringar eller riktat bistånd har växt upp är den sektor som främst riskerar att drabbas vid avregleringar i ekonomin. Det finns inga garantier för att denna sektor skulle bli mer exportinriktad , utan snarare skulle den missgynnas. Därför är det mycket viktigt att bistånd och investeringar satsar på att stödja lokal och regional handel under mer organiserade former. Biståndet bör bidra till att stärka jordbruket och de lokala företagens överlevnad. 10 Brain drain Ett stort problem i är massflykten av högt utbildade människor till andra delar av världen. I många länder på kontinenten lämnar läkare, advokater, forskare, ingenjörer, ekonomer och andra högutbildade personer sina länder i uppgivenhet över den till synes hopplösa situationen. Bästa sättet att förhindra brain drain-effekter är att demokratin och säkerheten stärks. 11 Hälsa Enligt insjuknar 500 miljoner människor i malaria , varav två miljoner med dödlig utgång. av dessa bor i söder om . Det är endast aids som skördar fler offer . Malarian drabbar särskilt barn och är orsaken till att en fjärdedel av alla barn dör innan sin femårsdag (172 barn av 1000 födda). gjorde WHO försök att utplåna malaria med hjälp av DDT-besprutningar, vilket först visade på stora minskningar av sjukdomens förekomst i . Försöket gavs senare upp då det ansågs vara ett omöjligt projekt. Alltsedan dess har malaria sakta men säkert ökat och nått epidemiska höjder och drabbar de allt fattigare och ständigt växande befolkningarna. Enligt bl.a. kommer de mediciner som man använder mot malaria att inte längre vara effektiva. Det är i som den svåraste formen av malarians fyra varianter finns, som förstör de röda blodkropparna och som kan leda till en snabb död. I är av malarian resistent mot den vanligaste malariamedicinen, kinin. Det finns inte någon hundraprocentigt säker medicin, men den bästa sorten, sprungen ur kinesisk örtmedicin, är för dyr att köpa för de flesta. Trots att malarian beräknas ha kostat 31 74 miljarder , har uppseendeväckande lite gjorts från världens industrialiserade länder för att bekämpa sjukdomen. Det verkar som om världens regeringar har gett upp och att läkemedelsföretagen inte ser några vinster i att satsa på ett botemedel. Den sjukdom som skördar flest offer i är aids. har 22 miljoner dött. av alla hivsmittade bor i söder om . Hiv/aids orsakar död främst bland människor i produktiv ålder, vilket innebär att grundförutsättningen för tillväxt och utveckling i länderna drabbas. Vid sidan av familjen är den värst drabbade samhällssektorn sjukvården. Rädsla för att ta hand om aidssjuka sprider sig bland sjukvårdsanställda. Inom skolväsendet råder också en alarmerande kris och en femtedel av lärarna beräknas dö i aids . Företagen kommer troligen att dra in på investeringar i de anställdas kompetens och investera i högteknologi istället för människor, som en konsekvens av merkostnader i spåren av epidemin. Hiv/aids är ett hot mot säkerheten och gjorde ett uttalande som understryker detta. Det är viktigt att ständigt arbeta för att bromsmediciner kommer även den värst drabbade kontinenten, , till del. Preventivt arbete är mycket viktigt, men det är alltför många som är i behov av annan hjälp då 25 miljoner i redan är smittade. Vi anser att Sida bör ställa som krav på sina samarbetsländer i att kunna uppvisa program för aidspreventionsarbete. Sida bör också förbättra sina konsekvensanalyser vad gäller hivspridning i de projekt man stödjer i . Detta bör ske i kombination med det stöd för stärkande av flickors och kvinnors rättigheter som ska finnas i samtliga analyser och rapporter från Sida. Upp till tre miljoner människor i världen dör av tuberkulos , och i smittas över en och en halv miljon människor . Tuberkulos är den sjukdom som dödar flest aidssjuka. Eftersom tuberkulos sprids genom luften är smittorisken hög. Obehandlad tuberkulos leder i hälften av fallen till att den drabbade dör från smittotillfället. Behandling för tuberkulos måste genomföras och kräver att en effektiv och fungerande hälsovård existerar, liksom välutbildad personal och tillgång till mediciner för att minimera risken att bakterien utvecklar resistens mot existerande läkemedel. Enligt WHO är felaktig behandling värre än ingen behandling alls. I samtliga länder där tuberkulos finns har resistens mot flera mediciner observerats hos patienter. De specialmediciner som krävs för behandling i dessa fall är så dyra att utvecklingsländerna generellt och speciellt inte har råd att erbjuda behandling för denna form av tuberkulos. Desto mer glädjande är det då att notera det samarbete mellan WHO, och som ledde till att man lyckades minska priset för en av de viktigaste medicinerna som används för behandling av den multiresistenta formen av tuberkulos. Initiativet bör följas av fler liknande samarbeten. 12 Tillgång till mediciner Den brist på mediciner som råder i är, förutom de moraliska aspekterna, i allra högsta grad en säkerhetsrisk. Människor vet att det finns mediciner som kan bota dem, men de nekas tillgång med motiveringen att resurserna brister, vilket i längden är ohållbart. Tillgången till bromsmediciner för de omkring 25 miljoner hivsmittade som finns i är oerhört viktig för att bryta den uppgivenhet som breder ut sig bland sjukvårdspersonal, skolpersonal och hela befolkningar och bidrar till den flykt som sker av välutbildad arbetskraft till andra världsdelar. Tillgång till behandling ökar också sannolikheten för att människor frivilligt ska hiv-testa sig, då man annars inte ser någon mening med att ta reda på om man har en sjukdom man ändå inte kan få hjälp för. Det främsta skälet till att säkra tillgång till behandling är dock att det bland 25 miljoner hivsmittade människor är 5 miljoner som behöver omedelbar behandling för att inte dö. Den forskning som bedrivs för att finna nya mediciner mot sjukdomar som främst drabbar utvecklingsländerna är av obetydlig storlek, till skillnad från den tid då västvärlden hade koloniala intressen i dessa länder. För flera svåra sjukdomar, som sömnsjuka och infektionssjukdomen kala azar, finns det läkemedel, men dessa håller på att försvinna enbart beroende på kommersiella intressen. Som det ser ut får många förlita sig på veterinärforskning för att ta del av eventuella positiva sidoeffekter som kan komma människor till del. Av de 1233 nya läkemedel som kom ut var endast elva direkt avsedda för tropiska sjukdomar. Samtliga av dem var resultat av veterinärforskning och traditionell kinesisk medicin.