mot · GP02So303 · 2001-10-05 00:00:00 — 8.1.3 Alkohol, tobak och narkotika Alkohol är en del i det svenska kulturmönstret. tror på sambandet mellan ökad tillgänglighet, ökad konsumtion och därmed ökade skador. Målet måste vara att minska totalkonumtionen. En mängd insatser krävs: attitydpåverkande, opinionsbildande insatser, förebyggande insatser, att begränsa tillgängligheten till alkohol, erbjuda alkoholfria uppväxtmiljöer, skjuta upp debutåldern, stödja föräldraansvaret, bättre vård och behandling, samt insatser för att komma åt svartspriten. Både internationella och nationella insatser bör göras, och det kommunala ansvaret skall göras tydligt. Även användandet av narkotika ökar. Målet är att vi skall nå ett narkotikafritt samhälle. För att detta skall bli möjligt krävs ytterligare förebyggande åtgärder, bättre vård och behandling, utökad kontrollverksamhet samt ett utökat internationellt samarbete. avvaktar den narkotikapolitiska proposition som regeringen har för avsikt att presentera . Tobaken representerar det enskilt största hälsohotet. beräknas 8500 svenska medborgare dö av tobaksrelaterade sjukdomar, varav den passiva rökningen står för 500 dödsfall. Det förebyggande arbetet, främst bland barn och ungdomar vad gäller alkohol, narkotika och rökning, måste intensifieras. Restauranger och kaféer ska vara rökfria. Det nuvarande undantaget i tobakslagen bör tas bort. Såväl arbetsmiljöhänsyn, drogpolitiska motiv som hälsoskäl talar för detta. Härigenom blir restaurangmiljön och kaféerna också tillgängliga för den stora grupp astmatiker och allergiker som ej tål tobaksrök. Undantaget i tobakslagen § 4 som tillåter rökning i restauranger och kaféer skall tas bort. bör hos regeringen begära förslag om att undantaget i tobakslagen §4 som tillåter rökning i restauranger och kaféer tas bort. Skolan måste förstärka sina insatser för att ge elever ökad information om goda matvanor och sunda levnadsvanor i övrigt. Ökat utrymme för fysisk aktivitet och friluftsliv i skolan är nödvändigt. Vidare måste landstingen och kommunerna samarbeta i folkhälsoarbetet. Särskilt viktigt är det att vidta insatser som motverkar de höga sjuktalen bland vårdanställda. Användandet av droger har ökat i samhället. Denna utveckling måste motarbetas. Särskilt allvarligt är det när droganvändandet kommer in i arbetslivet. Anställda som är drogpåverkade utgör en stor säkerhetsrisk för både sig själva och sina arbetskamrater. Här har arbetsgivaren ett stort ansvar för att de anställdas arbetsmiljö skall vara trygg och säker. 8.1.4 Ätstörningar Antalet ätstörningar har ökat kraftigt, särskilt bland unga kvinnor. Det finns ett samband mellan ätstörningar och krav på idrottsprestation liksom med kroppsfixering. Det är viktigt att samhället motverkar dessa typer av skönhets- och kroppsideal. Skolhälsovården har en viktig funktion då den tidigt möter ungdomar med problem. Det finns lite forskning kring ungdomars ätstörningar. Det behövs ytterligare resurser till forskningen inom detta område. kan inte acceptera att det inte finns vårdplatser eller tillräcklig kunskap att behandla dessa sjukdomar. Det är av yttersta vikt att professionell vård finns tillgänglig tidigt i sjukdomsskedet. 8.2 Patientperspektivet 8.2.1 Etik Det finns två viktiga etiska principer som skall ligga till grund för hälso- och sjukvården. Den första är människovärdesprincipen som anger att alla människor har samma mänskliga rättigheter och samma rätt att få dem respekterade. Ingen människa är förmer än någon annan, och mot bakgrund av detta får sjukvården inte prioritera sina insatser utifrån en människas personliga egenskaper eller funktion i samhället. Den andra principen anger att resurserna skall satsas på de områden som har störst behov, och särskilt beakta dem som inte kan göra sin stämma hörd. Det arbete som utförs inom hälso- och sjukvården är enastående. Men verkligheten för personalen präglas av trötthet och stress. Vårdpersonalen uttrycker känsla av maktlöshet och känslan av att inte räcka till. Det är inte endast medicinska landvinningar som gör att en människa blir frisk utan även den del av vården som kallas omvårdnad: den mänskliga handen som tar hand om en annan människa. Vi vet att bemötandet av den vårdade är betydelsefullt för tillfrisknandet. Känslan av trygghet och ett värdigt bemötande är en nödvändig del i rehabiliteringen. Vi måste därför ge vårdpersonalen möjligheter till att ta tillvara och utveckla omvårdnadspotentialen i hälso- och sjukvården. 8.2.2 Patientmakt Varje människa strävar efter frihet att kunna forma sitt eget liv. Människor strävar även efter känslan av såväl inre som yttre trygghet. Trygghet är grunden för verklig frihet och därför är det så viktigt att varje människa känner detta inför sin och sina anhörigas kontakt med hälso- och sjukvården. Kvaliteten blir bättre genom en samlad kompetensbedömning, där individen själv står i centrum. Genom att ge patienten ökat inflytande över rehabiliteringsprocessen, stärks individens egen position, vilket i sin tur har hälsomässiga mervärden. Ohälsa och utslagning förebyggs när människor har makt över sitt eget liv. 8.2.3 Öppna kvalitetsregistren för medborgarna Patienter som vill utnyttja sin valfrihet vid val av vårdgivare måste ha rätt att ta del av vårdarbetets resultat och kvalitet. Landstingen/regionerna skall stå på medborgarnas och patienternas sida så att detta blir möjligt. Därför är krav på valfrihet i vården ett led i arbetet att stärka patientens ställning. Patienternas önskan om mer makt och inflytande över den egna vården kommer att ställa krav på hälso- och sjukvården. Dagens system är fortfarande uppbyggt kring vårdgivarnas och producenternas egna intressen. Ju svårare sjukdom en patient lider av, desto viktigare blir kravet på tillgång till kvalificerad vård. Frågan om vilken kvalitet vårdorganisationen och den enskilde läkaren besitter inför en förestående behandling är dock inte lätt att få svar på. Ett steg mot den konsumentmakt som samhället i många andra sammanhang eftersträvar är att kvalitetsregistren blir tillgängliga för vårdsökande. Därför bör kvalitetsregistren öppnas. Sannolikt måste då kvalitetsregister om vårdens kvalitet i behandlingsarbetet utformas på annat sätt än den nuvarande. Därför bör ett särskilt kvalitetsregister upprättas med det tydliga syftet att vara patienternas hjälp vid deras val av vårdgivare. Vad som ovan anförs om öppna kvalitetsregister bör ges regeringen till känna. 8.2.4 Patientanpassa vårdens journaler Journalhanteringen inom vården är en angelägen fråga som har diskuterats . Värnandet av den personliga integriteten har varit det tyngst vägande skälet emot väsentliga förändringar. Trots detta kan vi konstatera att felbehandlingar sker därför att alla journalhandlingar inte finns tillgängliga vid akuta operationer och vid besök i sjukvården. I vissa länder har man infört journaler på s.k. smartcard, vilket innebär att patienten kan ha sin journal i själva patientbrickan. Patientinformationen finns dessutom förvarad på säkert sätt hos patientens ordinarie vårdgivare. Genom smartcard främjar vi valfriheten eftersom den stärker säkerheten för patienten vid akuta besök hos okända vårdgivare. Vad som ovan anförs om att patientanpassa vårdens journaler bör ges regeringen till känna. 8.2.5 Second opinion I den nuvarande lagstiftningen gäller rätten till s.k. second opinion enbart patienter med en livshotande eller särskilt allvarlig sjukdom eller skada. anser att alla patienter ska ha rätt till en second opinion. inhämtar vissa patienter kompletterande bedömningar genom att själva kontakta en annan läkare. Andra patienter litar till fullo på den bedömning som den medicinska personalen givit och på de behandlingar som erbjuds. Det förekommer relativt ofta att läkaren tar initiativ till en förnyad bedömning, främst då det inte finns någon terapi eller om en mycket ingripande riskfylld behandling föreslås. I andra fall är det beroende på om patienten själv eller anhörig uttryckt önskemål att få diskutera sjukdomen och behandlingen med en annan läkare. Detta sker dock helt på läkarens villkor. anser att regeringen bör återkomma till med ett förslag om rätt till second opinion för alla patienter. Detta bör ges regeringen till känna. 8.3 Förbättrad tillgänglighet Tillgängligheten till hälso- och sjukvården måste förbättras. För att detta skall bli möjligt krävs mer resurser, men framför allt förnyelsearbete samt en vård- och tillgänglighetsgaranti. Även rehabilitering och permanent finansiell samordning är nödvändigt. 8.3.1 Vårdgaranti Långa kötider inom sjukvården hindrar aktiva rehabiliteringsinsatser. Många människor får vänta innan de får sina behov bedömda. Vi måste införa en ny nationell vårdgaranti, som ger patienten besked om när en behandling skall utföras. Kötiderna leder till försämrad livskvalitet och sjukskrivningen förlängs. Enligt uppfattning bör en ny och vidareutvecklad vårdgaranti införas. I ett första steg bör den ursprungliga vårdgarantin, med vissa kompletteringar, införas. bör vårdgarantin omfatta alla medicinskt motiverade diagnoser och utfästa en behandling . Patienten skall kunna välja sjukhus i hela landet, om inte vården kan ges vid närmaste sjukhus inom angiven tid. När köerna är borta kommer det långsiktigt att bidra till en ökad effektivitet som kommer landstingen tillgodo. bör hos regeringen begära förslag om att införa en nationell vårdgaranti i enlighet med vad i motionen anförts. 8.3.2 Tillgänglighetsgarantin föreslår också en förbättrad tillgänglighetsgaranti som innebär att ingen ska behöva vänta på ett besök hos läkare inom primärvården. Tillgänglighet innebär också att patienter snabbt ska få kontakt med vården via telefon. Väntetider eller obesvarade telefonsamtal ska inte få förekomma. Tillgänglighetsgarantin är ett sätt att fokusera åtgärder som förbättrar möjligheterna för medborgarna att nå vården. Därför bör en tillgänglighetsgaranti införas. bör hos regeringen begära förslag om att införa en tillgänglighetsgaranti i enlighet med vad i motionen anförts. 8.3.3 Platsgaranti på BB Det är viktigt med trygghet såväl före, under som efter en förlossning. På vissa håll i landet lägger landstingen ned BB-avdelningar, med långa avstånd som följd. På andra platser, till exempel i , råder brist på förlossningsplatser och framförallt brist på barnmorskor. När de som ska föda, i värsta fall, tvingas åka från sjukhus till sjukhus och inte veta vart man ska, då har det gått för långt. vill därför införa en platsgaranti, som innebär att föräldrarna senast före beräknad nedkomst vet vilket BB de skall åka till. Vad som ovan anförs om platsgaranti på BB bör ges regeringen till känna. 8.3.4 Permanent finansiell samordning Individer som drabbats av ohälsa måste erbjudas rehabilitering och det är angeläget med ett samarbete och samordning mellan de sektorer som kan erbjuda hjälp. Det är dags att öppna upp för nytänkande kring rehabilitering. Hög kvalitet nås genom en samlad kompetensbedömning där individen själv står i centrum. Vi måste öppna upp mellan olika myndigheter, där det råder vattentäta skott. Finansiell samordning av hälso- och sjukvården, och socialförsäkringen underlättar samarbetet så att vi kan åstadkomma ökad hälsa och minskade sjukskrivningar. Efter motion från har beslutat att ställa sig bakom att skyndsamt återkomma till med förslag om en permanent finansiell samordning. Samordningen skall ske med utgångspunkt från de lokala förutsättningarna. 8.4 Ökad mångfald Hälso- och sjukvården är en grundläggande del av den svenska välfärden. står sjukvården inför en rad problem. kommer behoven av hälso- och sjukvård sannolikt att se annorlunda ut som resurserna är begränsade. Många regioner och landsting har problem med ekonomin. För att lösa detta krävs stor förnyelse och utveckling av såväl organisation som verksamhet. Sjukvården har stora problem att rekrytera samt behålla personal. finns en negativ inställning till privat verksamhet som skulle kunna vara en lösning på framtidens personalförsörjningsproblematik. Den offentliga vården klarar inte längre av att i tillräcklig omfattning möta medborgarnas krav på hälso- och sjukvård. Det motstånd som finns mot att privata alternativ får etablera sig inom den gemensamt finansierade vårdens ram, motverkar mångfalden i vården. Därmed förhindras även individens rätt att själv bestämma över vilken vårdform man vill använda sig av. Självbestämmande för patienten kräver en mångfald av vårdgivare, både privata, kooperativa, ideella och offentliga. Fler vårdgivare kan innebära ökad närhet för patienten och en decentraliserad vårdstruktur. 8.4.1 Stoppa stopplagen ser inga hinder med att företag inom vården tillåts gå med vinst. investerar i både kunnande och ny teknik som företaget genererar ett ekonomiskt tillskott i verksamheten. Erfarenhetsutbyte mellan olika vårdgivare genererar nya idéer och utvecklar verksamheten. Marknadslösningar får inte innebära att lägsta pris är den enda utslagsgivande faktorn. Andra, inte minst kvalitativa, faktorer måste väga lika tungt. Genom att stimulera anställda inom vårdsektorn att starta företag i olika företagsformer öppnas möjligheten för nya vårdgivare. Rådande hierarkier inom vården ska få stå tillbaka för teamarbete och ökat informationsflöde mellan vårdgivare och patient. Framtidens sjukhus kan då innehålla flera entreprenörer och vårdgivare som tillsammans bildar en sjukhusenhet. Regeringen bör inte begränsa möjligheterna för sjukvårdshuvudmännen att träffa avtal med entreprenörer. Det bör avgöras av varje landsting eller kommun i enlighet med det kommunala självstyrets principer. har beslutat om en tillfällig stopplag som innebär en inskränkning i landstingens/regionernas rätt att överlämna driften av akutsjukhus till den som avser att driva verksamheten med syfte att skapa vinst åt ägare eller motsvarande intressent. ställde sig inte bakom beslutet om stopplagen. Vårt främsta skäl var och är att detta beslut skall fattas av landsting/regioner. För är det kommunala självstyret viktigt. Stopplagen skall därmed upphävas. bör fatta beslut om att upphäva stopplagen. 8.4.2 Lättare att få F-skattsedel Sjukvårdspersonal med entreprenörsambitioner möter flera svårigheter på vägen mot det egna företaget. De är bland annat beroende av att de blivande uppdragsgivarna är villiga att ingå ett samverkansavtal. Eftersom antalet uppdragsgivare inom vården och omsorgen är få, blir det problem att erhålla en F-skattsedel, eftersom den beviljas utifrån en bedömning av antalet uppdragsgivare. Ett moment 22 försvårar för mindre vårdentreprenörer, exempelvis en legitimerad sjuksköterska, att etablera sig. Detta förklaras av att näringsverksamhet föreligger enligt 21 § kommunalskattelagen när verksamhet bedrivs i vinstsyfte yrkesmässigt och självständigt. Självständighets- och vinstkriterierna avgör om inkomsterna ska hänföras till tjänst eller till näringsverksamhet. Antalet uppdragsgivare och självständigheten gentemot dessa är av betydelse vid bedömningen. Regelverket hindrar således sjuksköterskor att starta eget, eftersom det i stort sett endast finns två uppdragsgivare: landstingen och/eller kommun. Konsekvensen blir att den blivande företagaren har svårt att få F-skattsedel på grund av att självständighetskriteriet inte anses uppfyllt. Vad som ovan anförs om reglerna för F-skattsedel bör ges regeringen till känna. 8.4.3 Längre avtalstider Korta avtal hämmar konkurrensen mellan vårdgivarna och gör att många inte vågar satsa på att etablera sig som företagare. Då det saknas andra finansiärer än sjukvårdshuvudmännen, blir risktagandet avsevärt större för företagare inom vårdsektorn. För företagaren inom vårdsektorn finns, vid en utebliven förlängning av uppdraget efter avtalstidens slut, ingen alternativ uppdragsgivare att vända sig till. Då återstår bara avveckling av verksamheten. Viljan till nyinvesteringar i verksamheten avtar därför kraftigt mot slutet av avtalsperioden. Anbudsförfarandet inom hälso- och sjukvården behöver förändras. Dagens system för upphandling enligt lagen om offentlig upphandling är alltför fokuserat på priset och det gynnar de stora vårdbolagen. Parametrar som kvalitet, kompetens, kontinuitet, flexibilitet, patient- och lokalkännedom måste i större utsträckning vägas in vid upphandlingen. Vidare bör förutsättningarna för avknoppning till nya företagsbildningar förbättras. För att stimulera anställda inom den offentliga hälso- och sjukvården att ta över verksamheter och driva dessa i egen regi, bör direktupphandlingen underlättas eller att de på annat sätt kan få ett första kontrakt. Vad som ovan anförs om längre avtalstider i upphandling bör ges regeringen till känna. 8.4.4 Samverkansavtal Även andra legitimerade vårdgivargrupper utöver läkare och sjukgymnaster ska ha möjlighet att bedriva verksamhet som enskild vårdgivare och finansieras av . Detta kan till exempel gälla legitimerade sjuksköterskor, barnmorskor och psykologer. För patienternas bästa måste vi skapa bättre samverkan mellan offentlig och privat vård och öka vårdutbudet. Vi måste också skapa enhetliga och klara regler när det gäller etablering för enskilda vårdgivare med offentlig finansiering. Vi måste utforma ett nationellt ersättningssystem för alla kategorier av enskilda vårdgivare på liknande sätt som gäller för läkare och sjukgymnaster. Detta är en garanti för att den eftersträvade mångfalden, som är till gagn för patienterna, kan uppnås och att långsiktighet, kontinuitet och småskalighet bevaras inom den privata vårdsektorn. anser att bör stimulera sjukvårdshuvudmännen att i ökad utsträckning utnyttja denna typ av avtal inom hälso- och sjukvården. Det kan ske genom att lagstiftningen utformas så att den medger ett större mått av förhandlingsutrymme mellan sjukvårdshuvudmannen och den enskilde vårdgivaren, men att avtalet fortfarande betraktas som ett utflöde av offentligrättslig lagstiftning. Detta bör ges regeringen till känna. 8.4.5 Bättre uppföljningssystem En vanlig invändning mot konkurrensutsättning i den offentliga vården är att det politiska inflytandet minskar. I praktiken innebär möjligheten att jämföra och att koncentrera sig på huvuduppgiften att styrbarheten istället ökar. Om upphandling sker genom konkurrens ges de offentliga företrädarna nya effektiva instrument för att fastställa kvalitetskrav, följa upp och utvärdera resultat och därmed kunna jämföra olika vårdgivares och andra aktörers verksamhet. Det ger ökad styrbarhet åt de politiskt förtroendevalda som befolkningsföreträdare. Såväl myndigheter som vårdgivare och sjukvårdshuvudmän är beroende av att tillförlitlig statistik av hög kvalitet finns tillgänglig. Jämförbara nationella nyckeltal bör därför utarbetas. bör, tillsammans med sjukvårdshuvudmännen, intensifiera arbetet med nyckeltal som ger möjlighet till jämförande analyser mellan sjukvårdens institutioner i hela landet. Vad som ovan anförs om bättre uppföljningssystem bör ges regeringen till känna. 8.5 Läkemedel Läkemedlen är en viktig del av vård och behandling. Det är nödvändigt att de används på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. En rad åtgärder bör vidtas för att förhindra att läkemedelsförmånen försämras ytterligare. Vi föreslår bl a bättre ordinationsrutiner, noggrannare kontroll av hur läkemedel föreskrivs, utvecklande av arbetsformer för läkemedelskommittéerna, att slentrianmässig förskrivning av högt prissatta läkemedel undviks, att sjukvårdshuvudmännen bör få möjlighet att förhandla om läkemedelspriserna, att öppna för att fler läkemedel skall kunna säljas utan recept, att reglerna för förskrivning av läkemedel utan subvention bör förtydligas, samt förskrivning av läkemedel i mindre förpackningar. Priskonkurrensen på läkemedel måste öka och apoteksbolagets monopol avvecklas. Vi avvaktar en aviserad proposition gällande läkemedel. 8.5.1 Alternativ medicin Det finns ett stort intresse för alternativmedicinsk verksamhet i . Det är angeläget att samhället på olika sätt uppmärksammar detta. Samhället har ansvar för berättigade medborgarintressen kring kvalitet och säkerhet på det alternativmedicinska området. Jämfört med den etablerade medicinen har dock utvärderingsinsatserna beträffande de alternativa behandlingsformerna varit blygsamma. Därför måste staten se till att särskilda resurser ställs till förfogande för kvalitetsarbete och utvärdering inom detta område. av medicinsk metodik (SBU) bör få ett särskilt uppdrag att utforma förslag till hur alternativmedicinska metoder kan utvärderas. Härigenom kan tillgodoses att också godkända alternativtmedicinska metoder uppfyller motsvarande kvalitetskrav. bör hos regeringen begära att SBU ges i uppdrag att utforma förslag till hur alternativmedicinska metoder kan utvärderas. Det finns en rad hinder förknippade med forskning och utveckling rörande alternativmedicinen. För att öka antalet forskare och forskarkompetens krävs att särskilda resurser avsätts för att bygga upp ett och för att möjliggöra egna forskningsprojekt. bör hos regeringen begära förslag om att särskilda resurser avsätts för uppbyggnad av och för att möjliggöra egna forskningsprojekt inom alternativmedicinen. Efter Alternativmedicinkommitténs arbete har mycket hänt som motiverar att en ny utredning tillsätts. En ny utredning bör bland annat analysera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av alternativa metoder och se över lagstiftningen på området. I detta sammanhang bör också en översyn göras beträffande regelverket kring alternativmedicinsk behandling av barn. Dessutom bör frågor kring behov av utbildning samt behörighetfrågor belysas. Utredningen bör samarbeta med SBU i frågor kring vetenskaplig utvärdering av alternativa behandlingsmetoder. bör hos regeringen begära förslag om att en utredning gällande alternativmedicinska metoder tillsätts. Kunskap kring alternativmedicinska behandlingsmetoder som bedöms uppfylla kvalitetskraven måste också komma hälso- och sjukvårdspersonalen till del så att de kan informera patienten om olika behandlingsalternativ. En öppenhet för alternativa behandlingsmetoder inom den ordinarie hälso- och sjukvården under kontrollerade former, minskar även riskerna för att människor skadas av oseriösa och skadliga behandlingar. bör hos regeringen begära förslag om att stärka patientens möjligheter att välja behandlingsmetod. Enligt 2 kap. 1 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område skall hälso- och sjukvårdspersonal utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. I annat fall kan disciplinpåföljd eller annan påföljd åläggas enligt bestämmelserna i 5 kap. samma lag. anser att lagstiftningen behöver förändras och att alternativmedicinsk behandling som uppfyller kvalitetskraven ska tillåtas inom hälso- och sjukvården som komplement till skolmedicinen. Vad som ovan anförs om att förändra lagstiftningen för alternativmedicinska behandlingar bör ges regeringen till känna. 8.6 Rehabilitering Alla människor skall ha rätt till rehabilitering, även de sjukdomsgrupper som har liten möjlighet att återgå till arbete. Rehabiliteringsinsatserna skall inte vara beroende av ålder, kön, funktionshinder eller var personen bor. vill ge människan möjlighet att ta makten över sitt liv och aktivt delta i rehabiliteringsprocessen. Rehabiliteringsreformen har inte åstadkommit det som var avsikten, d v s att minska sjukfrånvaron och få till stånd aktiva och tidiga rehabiliteringsinsatser. Reformen gav arbetsgivarna ett stort men otydligt ansvar och i praktiken har ansvaret flyttats från arbetsgivaren till fyra olika sektorer som har olika finansiärer: hälso- och sjukvården, , arbetsförmedlingen och . Detta gör att individens bästa klämts in mellan fyra olika sektorers regler och finansieringskällor. Individens inflytande över rehabiliteringsprocessen är litet. Efter en motion från har beslutat att regeringen skall återkomma med förslag för att ge bättre förutsättning och möjligheter till en utbyggd finansiell samordning.