mot · GP02A323 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:A323av m.fl. (m)En arbetsmarknad för alla 1 Sammanfattning Den öppna arbetslösheten har sjunkit i , men det har i stor utsträckning skett genom att de arbetslösa flyttats runt i statistikkolumnerna. I själva verket har aldrig haft en så hög arbetslöshet i modern tid efter en högkonjunktur. måste få en arbetsmarknad som är mer rörlig och öppen en arbetsmarknad som alltid är tillgänglig för alla. Den geografiska rörligheten behöver öka, men också den sociala. Enskilda arbetslösa kränks och far illa av en arbetsmarknadspolitik som inte tar tillräckliga individuella hänsyn. Man fråntas sitt eget ansvar och får stå med mössan i hand på den statliga arbetsförmedlingen. invandrargrupper döms till ett liv i utanförskap och bidragsberoende. Flera av de traditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärderna föreslås slopas till förmån för mer individuellt inriktade insatser, främst utbildning. För ungdomar förordas bl.a. en företagsinriktad lärlingsutbildning. Aktivitetsgarantin skall avskaffas successivt. Det behövs mer frihet och mångfald när det gäller arbetsförmedling. De enskilda individerna skall behandlas med respekt, och stor hänsyn skall tas till deras bakgrund, intressen och behov. Nya metoder måste kunna prövas och utvecklas. Förmedling av arbeten som kan skötas bättre eller lika bra av andra aktörer än staten skall ges möjlighet i fri konkurrens att göra detta. föreslås upphandlas i fri konkurrens. Det bör vidare prövas att ersätta all arbetsförmedling efter uppnådda resultat. Vi föreslår därför att dagens omfattande AMS-byråkrati, med 21 myndigheter, läggs ned och ersätts med en begränsad, central arbetsmarknadsmyndighet. Den nya statliga arbetsmarknadsmyndigheten blir regeringens expertmyndighet i arbetsmarknadsfrågor. Den skall ansvara för att godtagbara förmedlingstjänster erbjuds över hela landet och bedriva den yttersta myndighetsutövning som fordras. Vi föreslår vidare införande av en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring som administreras av . Det skall inte vara möjligt att kvalificera sig för nya ersättningsperioder på något annat sätt än genom att arbeta. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 11 2 Innehållsförteckning 13 3 Förslag till riksdagsbeslut 14 4 Arbetslösheten delar 15 4.1 Enskilda människor kommer i kläm 15 4.2 Invandrarna slås ut först 16 4.3 700 000 människor är arbetslösa 16 4.4 Sjukfrånvaron ökar snabbt 17 4.5 Kraftig ökning av antalet förtidspensioneringar 18 4.6 Tudelningen av 19 4.7 är medelmåttigt i 19 5 Dagens arbetsmarknadspolitik gör mer skada än nytta 20 5.1 En bild av Myndighetssverige 20 5.2 Regeringen bär ansvaret 21 6 måste arbetsmarknaden göras tillgänglig för alla 23 7 Ett reformprogram en arbetsmarknad för alla 24 7.1 Sänkt skatt på arbete 24 7.2 Inför en allmän arbetslöshetsförsäkring 25 7.3 En individuell och effektiv arbetsförmedling 26 7.4 Mer utbildning mindre arbetsmarknadspolitik 27 7.5 Mångfald ger fler jobb 28 7.6 Skapa en effektiv myndighet lägg ned AMS 28 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av att bryta den växande tudelningen av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att skapa ett samhällsklimat som stimulerar arbete och kunskap och som gör arbetsmarknaden tillgänglig för alla. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en reformering av arbetslöshetsförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reformering av arbetsmarknadspolitiken och dess organisation. 4 Arbetslösheten delar 4.1 Enskilda människor kommer i kläm De politiska diskussionerna handlar alltför ofta om de stora systemen och alltför sällan om de enskilda människorna som i sin vardag påverkas av stelbenta regler, konstlade åtgärder och krånglig byråkrati. Enskilda individer far illa därför att arbetsmarknadspolitiken prioriterar generella system i stället för individuella åtgärder som tar hänsyn till att alla människor har olika behov. () har jämfört effekten av olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det visar sig då att tilldelningen av olika åtgärder är administrativt styrd. Att alla människor är olika och har olika behov av åtgärder är generellt sett inte viktigt för hur arbetsförmedlingen fördelar de olika aktiviteterna. (IFAU Forskningsrapport 2001:2). Berättelsen om , och boende i , är talande. Hon är arg. Hon är en av alla dem som regeringen och AMS tvingat att delta i aktivitetsgarantin (aga). Flum, det är rent flum säger . Hennes utbildning inom aga består bland annat i att träna högläsning. känner sig kränkt och ledsen. Hennes självförtroende har minskat, och hon tycker att aktivitetsgarantin gör henne passiv. Arbetslösa behandlas som barn, inte som vuxna människor med massor av nyttiga arbetslivserfarenheter. Jag kunde inte drömma om att börja på dagis säger . () Ett annat exempel är som är och ensamstående med två barn. Hon är undersköterska och arbetar deltid. Hennes lön före skatt ligger på strax . För del är det tveksamt om det lönar sig att arbeta heltid. Dagens system ger fel signaler. Bidrag skapar bara beroende anser hon och ser hellre löneökningar inom låglöneyrkena. Hon hoppas emellertid på en ljusare framtid. Jag skulle vilja läsa till läkare. Och studielånen är faktiskt högre än vad jag får ut av lönen som undersköterska. () Ett tredje exempel är , och utbildad civilingenjör från . Han sökte hundra olika arbeten men blev inte kallad till en enda anställningsintervju. arbetar han som samordnare i integrationsfrågor i . Det är viktigt arbete. Men hade kunnat arbeta som ingenjör, vilket är ett yrke som präglas av stor arbetskraftsbrist. Alltifrån fördomar till krångliga regler och ofullständiga system att värdera utländska utbildningar har medfört att i stället har som yrke att ge andra invandrare chansen att få ett arbete snabbare än han själv fick möjlighet till. () I motsats till , och finns det också personer som använder dagens system till att kunna leva på bidrag i stället för att göra allt för att hitta ett nytt arbete. , och snickare, har varit arbetslös . Han och hans familj bor i en miljonvilla i en by utanför . Trots en betydande brist på utbildade snickare i regioner där byggandet är stort väljer arbetslöshet och bidrag hellre än att pendla och utöva sitt yrke. Jag trivs här och vill komma hem till min familj , att veckopendla är inget för mig säger han. har själv räknat ut att familjen skulle få mindre pengar kvar att leva för om han tog ett arbete längre söderut. Jag har räknat på det och kommit fram till att vi skulle förlora på att jag tog ett jobb där jag behöver pendla. anser att han tagit sitt ansvar, men att myndigheterna inte velat hjälpa honom. Arbetsförmedlingen vägrade betala en utbildning som skulle kunnat ge honom ett arbete som mattläggare. Arbetsförmedlingen sade också nej till att betala taxi- respektive busskort. () 4.2 Invandrarna slås ut först Människor med utländsk bakgrund är de som först av alla slås ut ur dagens samhälle. Det börjar redan i skolan och fortsätter på arbetsmarknaden. Arbetslösheten är två till högre bland individer med invandrarbakgrund än för personer födda i . Av de personer som invandrat efter 1995 har bara ungefär fem av tio arbete. Läget på arbetsmarknaden är värre för människor med invandrarbakgrund ju högre upp i samhällshierarkin man kommer. av invånare har utländsk bakgrund. Deras representation i styrelser och ledningsgrupper inom statliga myndigheter respektive börsnoterade företag är försvinnande liten. Sammantaget ger detta bilden av ett slutet där dugliga och kunniga människor sållas bort bland annat på grund av sin utländska bakgrund. Situationen framstår inte i någon ljusare dager vid en internationell jämförelse. ligger dåligt till i jämförelse med övriga länder i när det gäller arbetslöshet bland personer med utländsk bakgrund. Kvoten mellan andelen utländska medborgare av de arbetslösa och andelen utländska medborgare av arbetskraften var 2,5 i . Detta gav plats 14 av 17 undersökta länder. (OECD-statistik, 1998). 4.3 700 000 människor är arbetslösa Den öppna arbetslösheten sjunker, men paradoxalt nog har den högsta arbetslösheten i modern tid efter en högkonjunktur. Fler än någonsin saknar ett riktigt jobb. Sammanlagt kan det röra sig om uppemot 700 000 personer. Alla dessa människor utgör en enormt stor och outnyttjad resurs som behöver ta tillvara. Denna tabell sammanfattar det verkliga läget på arbetsmarknaden. Var är människorna? Antal individer I procent av arbetskraften Officiellt öppet arbetslösa 191 000 4,3 Officiellt i arbetsmarknadsåtgärder 92 400 2,0 Sammanlagd officiell arbetslöshet 283 400 6,3 Latent arbetssökande 107 000 2,3 Arbetslösa inom (ca hälften av det sammanlagda antalet studerande) 40 000 0,9 Undersysselsatta 224 000 5,0 Antal människor i arbetsför ålder som inte har ett riktigt arbete eller som vill arbeta mer (Inkl. att och latent arbetssökande ingår i arbetskraften) 654 400 14,1 Källa: översikt över arbetsmarknadsläget . Ser man till människorna och inte till statistikkolumnerna uppgår den verkliga arbetslösheten till snarare än till . Då har ändå inte två viktiga grupper av människor som står utanför arbetsmarknaden räknats med de som är långtidssjukskrivna och de som har förtidspensionerats av arbetsmarknadspolitiska skäl. 4.4 Sjukfrånvaron ökar snabbt Det finns 100 000 människor som har varit sjukskrivna . januarijuli 2001 har utbetalats i form av sjukpenning. Och mellan har antalet sjukskrivna personer ökat . Regeringen uppger i budgetpropositionen att kostnaderna för sjukskrivningar 2002 kommer att uppgå till . var andelen sysselsatta och sjukfrånvaron . Den faktiska sysselsättningen var därmed . Motsvarande tal innebar att andelen sysselsatta uppgick till men sjukfrånvaron till . Den faktiska sysselsättningen var därmed . Den faktiska sysselsättningen hade därmed bara ökat av den sammanlagda registrerade ökningen. Detta innebär att bara en av fyra nya sysselsatta verkligen var sysselsatta i arbete, resterande tre fjärdedelar var i verkligheten sjukskrivna. Det totala antalet arbetade timmar i var färre än 1985, och den ökade sjukfrånvaron är en av de viktigaste orsakerna till denna utveckling. Antalet personer som är frånvarande på grund av sjukdom i arbetslivet fortsätter att öka dramatiskt. Den högsta sjukfrånvaron har personal som arbetar inom den kommunala sektorn. Därefter följer anställda som arbetar inom landstingen och sedan de som arbetar i det privata näringslivet. Detta kan utgöra en delförklaring till att fackförbundet egna medlemmar föredrar att arbeta för privata arbetsgivare. Arbetslösheten för personer med arbetshandikapp har minskat med 14 400 mellan . har emellertid antalet individer med arbetshandikapp som fått förtidspension och sjukbidrag ökat med 11 500. avregistrerades drygt 19 000 arbetshandikappade från arbetsförmedlingen, men det var bara en sjättedel av dessa som gick till ett arbete. Läget är med andra ord minst lika illa som tidigare för personer som har ett arbetshandikapp. 4.5 Kraftig ökning av antalet förtidspensioneringar Prognoser visar att antalet förtidspensionerade beräknas att öka och . Antalet personer som gått i förtidspension har ökat med . () visar i sin rapport behövs att ju fler inom ett begränsat geografiskt område som är arbetslösa, desto fler är också förtidspensionerade. LO:s slutsats är att förtidspensionering till betydande del kan betecknas som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, särskilt bland människor i hög ålder. Den allvarligaste signalen är att alltfler unga människor går i pension. Var sjunde person som är långtidssjukskriven och under slås ut från arbetsmarknaden och blir förtidspensionär. Det finns anledning att noggrant analysera utvecklingen vad gäller sjukskrivning och förtidspension. Tabellen nedan visar utvecklingen och den förväntade utvecklingen av antalet förtidspensionerade. År Antal förtidspensionerade 350 000 1996 419 000 2001 441 000 2002 453 000 2003 466 000 2004 480 000 Källa: och budgetpropositionen 2001. 4.6 Tudelningen av Den svenska arbetsmarknaden är tudelad. I vissa regioner sjunker den officiella arbetslösheten relativt snabbt, medan den i andra delar av landet bara minskar marginellt. är den officiella arbetslösheten runt eller i sex av landets län. Tabellen nedan sammanfattar skillnaderna i arbetslöshet mellan de olika länen. Dagens situation på arbetsmarknaden visar att sprickan mellan olika delar av snarare ökar än minskar. Trenden är tydlig. I tillväxtregionerna, runt storstäderna och universitetsorterna, skapas många nya arbeten. I traditionella socialdemokratiska bygder i Bergslagen och inre lyckas man däremot inte alls att få fram särskilt många nya arbetstillfällen. Placering Län Sammanlagd arbetslöshet i procent av arbetskraften Öppen arbetslöshet i procent av arbetskraften I aktiva åtgärder i procent av arbetskraften 1 4,1 3,4 0,7 2 5,5 4,5 1,0 3 5,6 4,2 1,4 16 10,0 6,9 3,1 17 10,2 7,0 3,2 17 10,2 7,0 3,2 17 10,2 6,8 3,4 20 11,3 8,4 2,9 21 13,4 9,3 4,1 Riket 21 län 7,5 5,6 1,9 Källa: AMS, översikt över arbetsmarknadsläget . Arbetslösheten i är över högre än den är i . I är arbetslösheten mer än dubbelt så hög som i . I län är den nästan så omfattande som i . 4.7 är medelmåttigt i Socialdemokraternas skryt med fyraprocentsmålet för den öppna arbetslösheten kan inte dölja att i själva verket är högst medelmåttigt på att bekämpa arbetslöshet. I tabellen jämförs med övriga EU. Där är det ungefär lika många länder som ligger bättre respektive sämre till när det gäller läget på arbetsmarknaden. Placering Land Andelen officiellt arbetslösa i procent 1 2,3 () 2 2,5 () 3 3,8 () 3 3,8 () 5 4,3 () 6 4,6 () 7 4,8 () 8 5,1 () 9 6,8 () 10 7,9 () 11 8,5 () 12 9,0 () 13 9,5 () 14 11,1 () 15 13,0 () Genomsnitt EU-länderna 7,6 () Källa: , juli . I EU:s statistik förs även de som är heltidsstuderande men som aktivt söker arbete till gruppen officiellt arbetslösa. Detta förklarar till viss del skillnaden mellan statistiken från och arbetskraftsundersökningar. Utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden är markant avvikande i två avseenden. För det första har ökningen av arbetslösheten varit betydligt kraftigare i än i flertalet andra länder. För det andra har minskningen av arbetslösheten under högkonjunkturen varit långsammare här än på andra håll. Den kanske tydligaste signalen om att arbetsmarknaden inte fungerar tillräckligt bra är att långtidsarbetslösheten i ökat från en låg internationell nivå till en genomsnittlig nivå. 5 Dagens arbetsmarknadspolitik gör mer skada än nytta 5.1 En bild av för Näringsliv och Samhälle (SNS) har i sin rapport och myndigheter möten som hjälper eller stjälper? genomfört djupintervjuer med invandrare om deras erfarenheter och synpunkter gällande de myndigheter de kommit i kontakt med i . Deras erfarenheter och slutsatser är nedslående. Ett talande exempel är historien om från som kom till . hade arbetat som civilingenjör i . Arbetsförmedlaren sa att mitt yrke inte fanns i . Arbetsförmedlingen sa att dom kan hjälpa mig att praktisera för att bli berättigad till a-kassa. hittade en praktikplats, men fick ingen fast anställning trots att han fick i uppdrag att lära upp den svensk som fick fast anställning. Han anser att det är svenska myndigheter som tvingar människan att bli segregerad. undrar varför inte fler människor med invandrarbakgrund kan få arbete inom de olika myndigheterna. Det sammanlagda utfallet av mötena med landets offentliga arbetsförmedlingar är nedslående, som framgår av rapporten. Av de intervjuade personerna framgår det att är negativa, ingen är renodlat positiv och anser att intrycket var både positivt och negativt. Det fanns ingen skillnad beroende på kön eller ålder. Behandlingen av arbetssökande gäller långt ifrån bara invandrare. Historien om , , är lika upprörande som de fall som nämns i rapporten från . När hon var uppmanades hon att gå i förtidspension. ville inte gå i pension. Hon behövde stöd och hjälp att ta sig igenom en jobbig period i sitt liv. Kombinationen av att arbeta som sjuksköterska inom cancervården och ta hand om tre barn blev för mycket. fick emellertid diagnosen utbränd. 5.2 Regeringen bär ansvaret Den nuvarande arbetsmarknadspolitiken fungerar inte. Det är regeringen som bär ansvaret för detta. Arbetslösa får inte den service som man har rätt att kräva av arbetsförmedlingen. Vi har rätt att bli bemötta som enskilda individer och att få stöd och hjälp med utgångspunkt från individuella förutsättningar och behov. Detta sker endast i begränsad utsträckning. Den som är arbetslös betraktas som en administrativ börda snarare än som människa med behov av ett individuellt bemötande. är den arbetslöse beroende av arbetsförmedlingen. Man fråntas det egna ansvaret, möjligheterna att påverka sin situation och sin självkänsla. Den enskilde reduceras till att vara en klient. Det är arbetsförmedlingen som avgör om man skall utförsäkras eller ej. Det är arbetsförmedlingen som avgör vilken utbildning man kan få genomgå. Det är arbetsförmedlingen som sätter den arbetslöse i aktivitetsgarantins meningslösa terapiarbete. Arbetsförmedlarna har dubbla roller och därmed ett motsägelsefullt förhållningssätt till de arbetslösa. AMS omhändertar den arbetslöse, men skall utöva kontroll och övervakning. Samma instans som försöker att hitta ett jobb åt den arbetslöse hotar med straff och indragna förmåner om man inte beter sig på rätt sätt. Tydligare kan positionen som undersåte inte bli. Regeringen har lagt all politisk kraft på att få ned den öppna arbetslösheten till i stället för att försöka öka den faktiska sysselsättningen och bekämpa den verkliga arbetslösheten. Människor flyttas mellan olika statistiska kolumner, och fördelningen av åtgärder styrs utifrån arbetsförmedlingarnas administrativa krav. Det är statistiken som helt står i centrum inte de arbetslösa. Arbetslöshetsförsäkringen har förlorat sin funktion som en omställningsförsäkring och har i stället blivit till en sorts medborgarlön för dem som en gång haft lyckan att komma in på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitiken har allt mer gått ut på att kvalificera folk till nya ersättningsperioder i a-kassan i stället för att hjälpa dem till riktiga jobb. Incitamenten för att söka och acceptera även lägre betalda jobb har blivit dåliga. Arbetsmarknadens murar mot nytillträdande är höga, inte minst för dem med dåliga språkkunskaper eller bristfällig utbildning i övrigt. Arbetsmarknadspolitiken förefaller att motverka snarare än att främja rörligheten på arbetsmarknaden. Det gäller såväl rörligheten geografiskt som mellan olika företag och branscher. Rörligheten på den svenska arbetsmarknaden har sjunkit . Mellan olika branscher har rörligheten minskat . Den geografiska rörligheten, d.v.s. andelen individer som flyttar till en annan ort, har minskat lika mycket. Andelen arbetslösa som har utbildat sig har också halverats. (, Arbetskraftens rörlighet ett smörjmedel för tillväxt) Inte heller kan arbetsmarknadspolitiken sägas vara en framgång när det gäller att hjälpa de allra mest utsatta på arbetsmarknaden. Arbetslösheten är mycket hög bland arbetshandikappade och bland invandrare. Särskilt för de utomnordiska invandrarna har arbetslöshet med utanförskap och bidragsberoende kommit att bli det normala. Olika arbetsmarknadsåtgärder som innebär subventionerad sysselsättning slår ut ordinarie arbetstillfällen. Dessa undanträngningseffekter är betydande. För varje hundratal deltagare i arbetsmarknadsåtgärder som bygger på subventionerad sysselsättning försvinner mellan 60 och 70 riktiga jobb. (IFAU, Forskningsrapport 1999:6) Bristerna i de arbetsmarknadspolitiska insatser som riktas till kvinnor med invandrarbakgrund har uppmärksammats i en forskarrapport från IFAU. De får syssla med sömnad och exotisk matlagning och blir ofta satta i åtgärder som är avsedda att medföra att de lättare skall kunna få arbete inom de yrken som är allra tyngst och minst kvalificerade. Efter den högkonjunktur som varit är omfattningen av den verkliga arbetslösheten oacceptabelt hög och sysselsättningen oacceptabelt låg. har den högsta faktiska arbetslösheten i modern tid efter en högkonjunktur. Det är ungefär 250 000 färre sysselsatta än det var 1990, och då har den arbetsföra befolkningen ökat med 200 000 människor . är det land som i förhållande till sin samlade ekonomi satsar mest på arbetsmarknadspolitiska åtgärder. De faktiska utgifterna (exklusive kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen) uppgår till av BNP. De konkreta resultaten står inte i någon rimlig proportion till denna jättesatsning. 6 måste arbetsmarknaden göras tillgänglig för alla måste få en arbetsmarknad som är mer rörlig och öppen en arbetsmarknad som alltid är tillgänglig för alla. Den geografiska rörligheten behöver öka, men också den sociala. Den stora arbetskraftsreserv av faktiskt arbetslösa människor som finns i måste mobiliseras och tas tillvara, både för den enskildes och för samhällets skull. Detta handlar först och främst om att skapa ett samhällsklimat som stimulerar arbete och kunskap. Det skall alltid löna sig att arbeta och driva företag. Skatten på arbete och kunskap behöver sänkas för alla. Utbildning måste prioriteras i alla led från till kontinuerlig vidareutbildning. Lönebildningen måste ske lokalt så att lönerna bestäms så nära den enskildes verklighet som möjligt. Individuella löner belönar mer direkt de anställdas kunskaper och arbetsresultat. Fastighetsskatten slår hårdast mot hushållen i tillväxtregionerna där de nya jobben kan skapas. Fastighetsskatten bidrar därför till att motverka den ekonomiska tillväxten och bör avskaffas. Omfattande byråkrati och regelkrångel kringgärdar start och drift av företag i vårt land. För att underlätta tillkomsten av nya företag behövs en radikal förenkling och minskning av regelsystemen. Det måste också bli enklare att anställa fler medarbetare i företagen. Dagens arbetsrättsliga lagstiftning kom till . Då såg arbetslivet helt annorlunda ut, och är många av bestämmelserna föråldrade. Därför behövs en reformerad lagstiftning. Ingen ifrågasätter att det behövs en grundläggande lagstiftning som skyddar enskilda arbetstagare mot godtycklig behandling från arbetsgivarens sida. Men den yttersta anställningstryggheten ligger i livskraftiga företag och inte i lagregler. Dagens lagstiftning är ägnad att motverka att man byter arbetsgivare. I stället premieras det att man stannar på sitt gamla jobb år . Vi vill avskaffa alla stelbenta turordningsregler så att fler företag vågar anställa fler och så att fler personer vågar byta arbete oftare. Det är bra för om rörligheten på arbetsmarknaden ökar. De anställda och arbetsgivarna skall genom förhandlingar komma överens om arbetstidens längd och utformning. En allmän lag om minskad arbetstid tar bort rätten för människor att bestämma själva. Det skall vara lönt för den enskilde att arbeta mer, och alla skall ha råd att arbeta mindre. Därför skall inte politiker styra över arbetet och arbetstiden. Slutligen behöver arbetsmarknadspolitiken läggas om för att uppmuntra och stödja arbetslinjen fullt ut. Vi vill sätta den arbetslöse i centrum. Den arbetslöse skall inte vara en klient hos en arbetsmarknadsmyndighet utan en medborgare med rätt att få kvalificerad service. Den enskilde måste själv få det avgörande inflytandet över vilken utbildning eller aktivitet som han eller hon skall satsa på för att sedan kunna få ett riktigt jobb. Alla människor är olika. Det är dessa olikheter som är förutsättningen för utveckling. Det är genom att tillägna sig nya kunskaper och erfarenheter som man växer som människa. Varje väg till kunskap är emellertid unik. Därför behövs en arbetsmarknadspolitik som uppmuntrar och möjliggör individuella lösningar. Vi vill förbättra den enskildes drivkrafter för att söka och acceptera även lägre betalda jobb. Vi vill att arbetsmarknadspolitiken skall sätta människor i arbete, inte bara bevilja dem nya bidrag.