mot · GP02L371 · 2001-10-05 00:00:00 — Vid frågan om äktenskap har vissa trossamfund erhållit rätt från Kammarkollegiet att förrätta juridiskt giltiga vigslar. I den lagstiftning som råder finns inte denna möjlighet för trossamfund när det gäller partnerskap. Staten omöjliggör med andra ord för de trossamfund som så önskar att erhålla den möjligheten. Denna nuvarande ordning bör ändras så att trossamfund får möjlighet att om de så önskar få förrätta registrering av partnerskap. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 9.4 Terminologin I används begreppet äktenskapets ingående samt att vigselförrättaren förklarar dem som ingått äktenskapet för makar. Ur en juridisk synvinkel är även äktenskapets ingående en registrering. I lagen om registrerat partnerskap framgår det att två personer av samma kön kan låta registrera sitt partnerskap samt att parterna förklaras för registrerade partners. Vi anser att och lagen om registrerat partnerskap borde harmonisera mera med varandra. Det finns föga anledning att kalla ingåendet av ett partnerskap för något så oromantiskt som registrering. Vi anser att lagen om registrerat partnerskap bör anta namnet partnerskapslagen samt att ordet registrera byts ut mot ingå, så att två personer av samma kön ingår partnerskap samt att personerna förklaras för partners och inte registrerade partners, då själva registreringen är en direkt innebörd av både äktenskapet och partnerskapet. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 10 Sambolagen två sambolagstiftningar som finns bör slås samman till en. På det sättet skulle alla, oavsett sexuell läggning, få samma rättigheter och skyldigheter. Ett sådant förfarande ligger även i linje med betänkandet från (SOU 1999:104), som i sitt förslag även presenterade en konkret lagstiftningsmodell. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 11 HBT-familjen homosexuella, bisexuella samt transpersoner har barn. I många fall kommer barnen från tidigare olikkönade relationer, men det blir allt vanligare att barn tillkommer i samkönade relationer genom insemination eller på andra sätt. Det finns ingen forskning som visar på att barn som växer upp i samkönade relationer skulle lida någon skada av det. Tvärtom finns det tre decenniers forskning som visar att föräldrarnas sexuella läggning inte på något sätt påverkar barnen i negativ riktning. presenterade Kommittén om barn i homosexuella familjer sitt arbete i betänkandet Barn i homosexuella familjer (2001:10) med förslag till ändringar av rådande lagstiftning. Betänkandet tog bland annat upp frågan om samkönade pars möjlighet att bli prövade som adoptivföräldrar. 11.1 Adoption och vårdnadshavare Som lagstiftningen ser ut är det bara olikkönade par och ensamstående som har möjlighet att bli prövade som adoptivföräldrar. Samkönade par är således undantagna möjligheten att bli prövade på grund av att de har en sexuell läggning som skiljer sig från den i samhället rådande . Eftersom det inte finns några sakliga belägg för att den sexuella läggningen hos föräldrarna skulle påverka barnen i negativ riktning, finner vi det anmärkningsvärt att behålla den nuvarande lagstiftningen. När man gör en bedömning av blivande adoptivföräldrars förmåga att ta hand om ett barn, skall man istället för föräldrarnas sexuella läggning se till vad som är bäst för just det enskilda barnet. Att utgå från den sexuella läggningen vid bedömningen av pars möjligheter eller förmåga att ta hand om ett barn är inte rimligt. Vi anser därmed att alla par som har ingått äktenskap eller registrerat partnerskap skall ha rätt att gemensamt bli prövade som adoptivföräldrar. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. är det tillåtet i med så kallad närståendeadoption eller styvbarnsadoption för samkönade par. Det innebär att en person har möjlighet att adoptera sin partners barn. Motsvarande lagstiftning infördes i och i . Vi anser att samma förändring bör ske även i . Även vad gäller att bli utsedd till särskilt förordnad vårdnadshavare bör en förändring ske så att samkönade par kan utses till vårdnadshavare gemensamt. I övrigt ska utgångspunkten vid vårdnadsfrågor vara barnets bästa och inte föräldrarnas sexuella läggning. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 11.2 Insemination är det inte möjligt för lesbiska kvinnor att få ta del av möjligheten att bli inseminerade på sjukhus. Detta anser vi vara en orimlighet. På grund av avsaknaden att få inseminera på sjukhus är det inte ovanligt att lesbiska kvinnor åker utomlands för att genomföra en insemination eller att de gör det själva. Därför anser vi att det är mycket angeläget att likställa lagstiftningen för alla och därmed skapa möjlighet att under tryggast tänkbara former genomföra insemination. Det ska inte vara så som då enbart heterosexuella kvinnor ges den möjligheten inom sjukvården och då de lesbiska kvinnorna diskrimineras. Detsamma gäller frågan om övrig insemination eller assisterad befruktning inom sjukvården. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 11.3 Transsexuella tvingas till skilsmässa En situation då två personer av samma kön faktiskt kan inneha delat föräldraskap och gemensam vårdnad om ett barn är om den ena föräldern byter kön. Däremot tillåter inte lagstiftningen att en gift person ansöker om könsbyte eftersom två personer av samma kön inte får ingå äktenskap. Lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall kräver att transsexuella tvingas till skilsmässa mot sin vilja för att det efterlängtade könsbytet skall kunna genomföras. I 3 § stadgas att fastställelse av könstillhörighet får meddelas endast för ogift svensk medborgare. Paragrafen har sin grund i inledande bestämmelse 1 kap. 1 § som konstaterar att äktenskap ingås mellan en kvinna och en man. En gift transsexuell person som vill ändra sitt biologiska kön måste således skilja sig från sin make eller maka, med allt vad detta innebär i form av bodelning och övriga juridiska konsekvenser. Det finns exempel på familjer där makarna äktenskap tvingats ta ut skilsmässa för att en av makarna skall få den medicinska hjälp han eller hon har laglig rätt till. De gifta par som vill fortsätta att leva i sitt äktenskap måste alltså först genomgå skilsmässa och sedan ingå registrerat partnerskap. Att lagar på detta sätt tvingar transsexuella till familjesplittring är både onödigt och inhumant. Därför vill vi att ska ge regeringen i uppdrag att genomföra en förändring i såväl 1 kap. 1 § som i lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall så att 3 § utgår. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 12 Samhällets kunskapsbrist Det finns allvarliga kunskapsbrister inom exempelvis hälso- och sjukvården, utbildningsväsendet, rättsväsendet och poliskåren samt . Därför finns det mycket att göra för att de som har viktiga funktioner i samhället och som i sitt dagliga arbete kommer i kontakt med HBT-personer har kompetens i HBT-frågor. bygger på en heterosexuell norm som vi vill ifrågasätta. Därför bör det ställas högre krav på vilken kunskap som bygger sin verksamhet och fattar sina beslut på. Vi vill som exempel nämna att många som verkar inom familjerätten utesluter den homosexuella familjen i dagens praxis kring adoptioner. bör med bakgrund av det anförda ge regeringen i uppdrag att se till att de som verkar inom har HBT-kompetens. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Men samhällets HBT-kunskaper är bristfälliga på flera olika områden, och det borde därför vara en självklarhet att regeringen verkar för att personal vid myndigheter får bättre kunskaper i HBT-frågor. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 12.1 Hälso- och sjukvården I sjukvården vet vi att lesbiska och bisexuella kvinnor har ett annorlunda behov än heterosexuella kvinnor. Vi vet även att många som är lesbiska och bisexuella kvinnor väljer att inte gå till läkaren då de har bemötts med skepsis och fördomar. En viktig mänsklig rättighet är att hälso- och sjukvården bemöter och respekterar dem som uppsöker vård. Hur homosexuella, bisexuella och transpersoner blir bemötta av myndigheter beror mycket på den kunskap som den enskilde anställde har på respektive myndighet. Det räcker med att se hur olika myndigheters blanketter är utformade för att inse att kunskaper ofta saknas eller är bristfälliga. I de flesta fall utgår man från att alla som besöker myndigheten är heterosexuella. Om det kommer någon som har en annorlunda sexuell läggning blir det problem då den personen inte passar in i den rådande heterosexuella . Vi anser därför att det är orimligt att personer som är homosexuella, bisexuella eller transpersoner skall behöva utsättas för den här typen av bemötande. Därför anser vi att bör tillkännage för regeringen om att återkomma med förslag som innebär att de som verkar inom hälso- och sjukvården har kompetens i HBT-frågor och även att hälso- och sjukvården bättre ska kunna tillgodose HBT-personers specifika behov. 12.2 Utbildningsväsendet införde på ett tidigt stadium sex- och samlevnadsundervisning i och på gymnasiet. I tidigare undersökningar har det konstaterats att information och kunskapsspridning om homo- och bisexualitet är bristfälliga i och i gymnasiet och på de högre utbildningarna. Såväl som bör få i uppdrag att lägga upp en plan för hur undervisningen skall förbättras. Inom skolan borde information om homo- och bisexualitet, samt även könsöverskridande, vara en naturlig del inom samtliga ämnen. På universitet och högskolor vill vi framför allt hävda att i utbildningen för lärare, socionomer, läkare, präster, psykologer och, som redan tidigare nämnts, poliser och jurister, måste kunskapen om homo- och bisexualitet och transfrågor få en mer framträdande plats. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 12.2.1 Sex- och samlevnadsundervisning har varit ett föregångsland när det gäller sex- och samlevnadsundervisningen. Tyvärr har inte ämnet fått särskilt mycket uppmärksamhet, och kraven på undervisningen är tämligen lågt ställda. Det är långt ifrån alla elever som får en fullgod sex- och samlevnadsundervisning i skolan. Det händer ofta att man inte tar upp frågor som rör HBT över huvud taget. Organisationer som och har ofta informatörer som når ut till ett stort antal skolor i landet. Vi anser att det är orimligt att elevens möjlighet att få saklig information om HBT-frågor skall vara beroende av om det finns frivilligorganisationer i närheten av skolan eller inte. I den nya läroplanen för är frågor som berör sex och samlevnad invävda i flera ämnen. Kursplanens texter är däremot mycket otydliga i vilka krav som finns på vad eleven skall uppnå i samlevnadskunskapen. Att skolan skall upplysa om homosexualitet och bisexualitet har helt strukits. Vi finner det orimligt att det kravet inte längre finns kvar. Skolan måste ha som sitt ansvar att varje elev efter genomgången skolgång, oavsett om det är en skola eller en friskola, har utvecklat sin förmåga till att reflektera över frågor som sexualitet, könsidentitet och samlevnad. Vi anser således att och gymnasiet, oavsett om skolorna drivs i eller i fristående regi, bör förbättra sin sex- och samlevnadsundervisning och göra den obligatorisk. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 12.3 Läromedel Delar av läromedel i undervisningen som rör homosexualitet, bisexualitet och transpersoner baserar sig på okunskap och fördomar. Det handlar om böcker på såväl grundskole- och gymnasienivå som litteratur vid universitet och högskolor. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag på vilket sätt läromedel kan undvika att uttrycka fördomar och kränkningar av HBT-personer. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. För att vi skall nå fram till ett samhälle där människor inte skall bli diskriminerade på grund av sexuell läggning eller könstillhörighet är det av yttersta vikt att de som leder undervisningen i skolan har goda kunskaper i frågor rörande homo- och bisexualitet samt könsöverskridande. är inte ens de som skall undervisa i frågor rörande sex och samlevnad tvungna att ha läst det själva. Det är något som vi anser vara orimligt. Därför bör ges i uppdrag att införa sex och samlevnad som ett obligatoriskt ämne för samtliga lärarstuderande. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 13 Skydd för värnpliktiga, skolpliktiga och vuxenstuderande När det gäller HBT-kompetens förekommer det inom Försvarsmakten flera brister. Dels handlar det om direkta kunskapsbrister, dels mycket om den attityd som de stamanställda förmedlar till de värnpliktiga. Här anser vi att regeringen borde ge Försvarsmakten i uppgift att utbilda samtliga stamanställda i frågor rörande HBT-personer. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Sedan lagen om diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning kom till finns det numera ett grundskydd för anställda på arbetsmarknaden. Det här grundskyddet omfattar inte värnpliktiga och inte heller omfattar det elever vid grundskolor och gymnasier eller vuxenstuderande. Då det gäller frågan om personer som studerar vid universitet och högskolor finns ett ypperligt förslag från regeringen att även sexuell läggning och könstillhörighet ska omfattas av lagskyddet. Vi menar att regeringen borde få till uppgift att se till att även elever vid grundskolor och gymnasier, vuxenstuderande och värnpliktiga skall omfattas av lagen. Då det gäller värnpliktiga och elever vid grundskolor blir det extra viktigt då de inte kan välja bort sin situation eftersom det råder värnplikt respektive skolplikt. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 14 Det så kallade homosexuppdraget är ett uppdrag som regeringen gav och som senare överflyttades till dåvarande . I homosexuppdraget ingår att följa utvecklingen av homosexuellas situation, att ansvara övergripande för insatser för homosexuella, att vidta egna och följa andra myndigheters informationsinsatser samt att följa forskningen om homosexualitet och homosexuellas förhållanden. Uppdraget är brett och berör flera frågor utanför den renodling som genomgick . Vi anser att uppdraget i sig bör utvidgas till att omfatta även bisexuella och transpersoner, ett HBT-uppdrag samt att det säkerställs att uppdraget inte enbart handlar om hälsofrågor rörande nämnda grupper. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Vi anser vidare att detta HBT-uppdrag ska vara övergripande med nationellt ansvar för forskning, utvärdering och kunskapsspridning. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 14.1 Smittskydd och lagen om bastuklubbar Då hivepidemin tog sin början instiftades den så kallade bastuklubbslagen. Lagen tillkom i ett skede av panik då man försökte förhindra att hiv skulle sprida sig. Enligt erfarna hivpreventörer på fältet har lagen inte haft någon som helst effekt vad det gäller epidemins framfart. Istället ligger den som ett hinder för att bedriva till effektiv hivprevention på de arenor som uppträdde istället för de så kallade bastuklubbarna eller gaysaunorna. Därför anser vi att lagen om bastuklubbar bör avskaffas, något som även föreslog i sitt betänkande Smittskydd, samhälle och individ (SOU 1999:51). Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. måste fortsätta bedriva en aktiv hivprevention direkt riktad mot de mest utsatta grupperna, av vilka män som har sex med män är en. I detta arbete är det även av stor vikt att det betänkande som kom 1999 från görs till förmål för lagstiftningsarbete och att en ny smittskyddslag införs. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 15 Kulturfrågor Att de kulturella uttryckssätten har en kraftig betydelse för att påverka attityder och fördomar är ovedersägligt. Vi anser därför att det är av yttersta vikt att kulturaktiviteter erbjuds där homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation uppmärksammas. Vi anser att det är angeläget att de institutioner i samhället vilka har till uppgift att stötta och driva fram kulturfrågor även ser till att prioritera de homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation. Ett sätt är att verka för att prioritera statliga kulturanslag till de kulturaktiviteter som syftar till att påverka attityder och motverka fördomar mot HBT-personer. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 16 Nationell undersökning och utredningar uttalade att det förelåg ett behov av en samlad genomgång av homosexuellas livssituation i de nordiska länderna. Ett resultat av detta var den svenska utredningen om homosexuella och samhället (SOU 1984:63), som gav kunskaper vilka låg till grund för ett flertal lagförslag vilka förbättrade homosexuellas situation i samhället. Sedan den utgavs har ett flertal studier om homosexuellas hälsa i förhållande till befolkningen i stort publicerats. Resultaten tyder på att stora skillnader i hälsa föreligger. Särskilt gäller detta i ungdomsgrupperna, där exempelvis självmordsbenägenhet, depressioner och egenvärdering av hälsa visar markanta skillnader mellan homosexuella och den övriga befolkningen. Andra studier visar på överrepresentation av våld eller hot om våld mot homosexuella. Anledningen till att främst den mentala hälsan är sämre hänförs av andra forskare till det kulturella stigma som homosexualitet fortfarande innebär i vår kultur. I har man som resultat av uttalande företagit en brett upplagd undersökning som givit ny kunskap om skillnader i hälsa mellan homosexuella och den övriga befolkningen. Den genomfördes av Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring (NOVA) på uppdrag av det norska barn- och familjedepartementet och publicerades under namnet Levekår og livskvalitet blant lesbiske kvinner og homofile menn. Undersökningen jämför olika dimensioner av hälsa hos homosexuella med resultat från de nationella norska hälsoundersökningarna. Jämförelsen visar på mycket stora diskrepanser i hälsa; återigen särskilt i ungdomsgruppen. Tiden är mogen att återigen i inhämta ny kunskap om homosexuellas, och även bisexuellas och transpersoners, situation. Anledning finns att särskilt belysa hur hälsoläget ser ut. För att få kunskap om detta är det angeläget att företa en liknande undersökning som den norska också i . Denna undersökning skulle kunna ha som mål att utröna hur homosexuellas, bisexuellas och transpersoners hälsa ser ut i relation till den övriga befolkningens, och, i det fall resultatet tyder på skillnader, föreslå möjliga hälsofrämjande åtgärder som är gångbara för att arbeta för ett stärkande av homosexuellas, bisexuellas och transpersoners hälsa. Regeringen genomför en nationell undersökning av HBT-personers hälsa och möjliga hälsofrämjande insatser för att stärka denna. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Regeringen bör även tillsätta en utredning som ur ett brett perspektiv specifikt analyserar HBT-personers situation i glesbygden för att kunna lägga fram förslag på förbättringar av HBT-personers situation i glesbygden. Mycket talar för att homosexuella, bisexuella och transpersoner i glesbygd ofta har det svårare med öppenheten och inte sällan lider av ensamhet, isolering och utanförskap. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Slutligen bör också en utredning tillsättas med uppgift att, ur alla tänkbara aspekter, förutsättningslöst belysa homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation detta för att förbättra dessa gruppers situation i samhället. Det har gått utredningen om homosexuellas situation i samhället (SOU 1984:63) kom, och tiden är nu mogen att återigen på ett genomgripande och sektorsövergripande sätt belysa homosexuellas, och även bisexuellas och transpersoners, situation för att förbättra kunskapsläget och lägga fram förslag på olika förbättringar. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 17 Internationell solidaritet I många länder är homosexualitet förbjuden. Dödsstraff är påföljden för homosexuella handlingar i vissa länder. I andra länder kan religion och kulturtraditioner göra det svårt att leva som homo- eller bisexuell eller transperson även om detta inte är förbjudet. Därför bör i alla internationella sammanhang arbeta för att HBT-personers rättigheter inte kränks, till exempel i FN eller EU. För medlemskap i är det en självklarhet att dessa grupper skall ha samma grundläggande rättigheter som alla andra. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Vi anser också att i samband med biståndsgivning skall ta upp en diskussion med berört land kring mänskliga rättigheter, även HBT-personers grundläggande rättigheter, i den anda som FN:s konvention om de mänskliga rättigheterna står för. Sidas regleringsbrev bör ändras i denna riktning så att man vid biståndsgivning tar hänsyn till HBT-personers rättigheter. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Gotab, 2001 () () () () () () () () ()