mot · GP02Sf395 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Sf395av m.fl. (fp)Stress och sjukskrivningar Sammanfattning På de följande sidorna redogör vi för ett brett program för färre långtidssjukskrivningar och färre förtidspensioneringar. Programmet omfattar åtgärder av vitt skilda slag från flera olika politikområden och är ett uttryck för vår bestämda ambition att hejda de ökande mänskliga och ekonomiska kostnader som ligger i de skenande sjuktalen. Egenmaktsprogram för att stärka människor i arbetslivet i fråga om arbetstider, den egna arbetsmiljön, den egna kompetensutvecklingen och möjligheterna att köpa hushållstjänster för att minska vardagsstressen. i den offentliga sektorn för att bryta upp hierarkiska organisationer och ersätta dem med decentraliserade, självstyrande enheter, bland annat genom att tillåta avknoppningar och nya driftsformer. Jobbgaranti för långtidsarbetslösa. Privata arbetsförmedlingar och bemanningsföretag istället för AMS faktiska monopol. Storsatsning på vardagssjukvården, alltså husläkarna och övrig primärvård. Vårdgaranti och vidsträckt etableringsfrihet för nya aktörer på vårdområdet för att säkra att patienter får snabb behandling utan vårdköer. Beslutet att avveckla allt offentligt ekonomiskt engagemang i företagshälsovården måste omprövas i ljuset av de senaste årens utveckling. Vi är inte redo att föreslå ett återinfört generellt statsbidrag, men ska kunna överenskomma med arbetsplatser med många långa sjukfall att de ska köpa in medicinsk expertis (företagshälsovård) eller förstärka denna och också ge ekonomiskt stöd till verksamheten. Storsatsning på rehabilitering. har arbetat i landstingen för större resurser till rehabiliteringsverksamheten. Vi har också länge kritiserat kassornas alltför låga anslag till denna verksamhet. Vi föreslår nu förutom kraftigt höjda anslag till kassornas inköp av rehabiliteringstjänster att försäkringspengar ska få användas ännu friare än som diskuterats, till exempel till projekt med företagshälsovården och delfinansiering (tillsammans med landsting, kommuner och stora arbetsgivare) av särskilda utredningscentrum för snabb hantering av rehabiliteringsfall. Rehabiliteringsgaranti ingen ska behöva vänta på en rehabiliteringsutredning efter det att behovet konstaterats. Skyldighet att delta i rehabilitering reducerad ersättning för personer som inte deltar. Begränsning av sjukskrivningsperioden till för att framtvinga och påskynda rehabiliteringsinsatser. Fortsatt utredning av vad som kan göras för att uppmuntra redan förtidspensionerade att återgå till arbetslivet när den av regeringen prövade modellen i stort sett misslyckats måste andra metoder prövas. Innehållsförteckning Sammanfattning 20 Innehållsförteckning 22 Förslag till riksdagsbeslut 23 Inledning 24 Sjukskrivningsmönstret 24 De långa sjukfallen 25 Stress 26 Allas ansvar 27 En blocköverskridande uppgörelse 28 Höj taket 29 Storsatsning på rehabilitering 30 Samverkan mellan aktörerna genom Finsam 30 Förstärkt företagshälsovård 32 Rehabiliteringsgaranti och kortare sjukperiod för att påskynda processen 32 Inrätta utredningscentrum 32 Jobbgaranti och en utökad roll för privata aktörer 33 Uppmuntra förtidspensionärer att återgå till arbetslivet 33 Sjukvårdsreformer 33 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen lägger fram förslag om en ny arbetstidslag i syfte att underlätta förhandlingar om förkortad och mer flexibel arbetstid.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kompetenskonton.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lägre moms på hushållsnära tjänster.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om makten över den egna arbetsmiljön.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om höjt tak i sjuk- och föräldraförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rehabiliteringen och rehabiliteringsförsäkring. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om begränsning av sjukskrivningsperioden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Finsamregler skall få tillämpas i hela riket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om företagshälsovården.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en rehabiliteringsgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om privata arbetsförmedlingar och bemanningsföretag.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utredningscentrum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jobbgaranti.1 tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om åtgärder för att få förtidspensionerade att återgå till arbetslivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sjukvårdsreformer.3 1 Yrkandena 1, 2, 4, 9, 11, 13 hänvisade till AU. 2 Yrkande 3 hänvisat till SkU. 3 Yrkande 15 hänvisat till SoU. Inledning Utgiften för sjukpenning fortsätter att öka. För perioden januariaugusti var ökningen jämfört med . Någon avmattning kan alltså så här långt inte skönjas i statistiken. är utvecklingen denna: Sjukpenningdagar. Antalet sjukpenningdagar januariaugusti ökade jämfört med . januariaugusti uppgick utbetalningarna av sjukpenning till . Det är över , RFV:s, prognos för perioden. Jämfört med har utgifterna för sjukpenning ökat . Antalet sjukskrivna med sjukpenning var 276 000 personer. Av dem var kvinnor och män. Av kvinnorna hade 64 000 och av männen 36 000 varit sjukskrivna . Antalet sjukskrivna personer som varit sjuka ökade 2001 . Denna utveckling är givetvis oroande av flera skäl. Långa och fler sjukskrivningar innebär att medborgarna mår dåligt och att det handlar om ett stort mänskligt lidande. Men det är också oroande på grund av de gigantiska kostnaderna. Utgifterna för sjukskrivningar ökar i en takt som tränger undan andra utgiftssatsningar. De stigande sjukskrivningarna börjar bli en gökunge i boet som tränger undan andra nödvändiga satsningar och reformer. I det följande kommer att presentera sin syn på situationen och lägga förslag till en agenda som ska lösa problemet med de stegrande sjukskrivningarna. Sjukskrivningsmönstret Antalet långtidssjukskrivna har ökat mycket kraftigt . Det är emellertid kvinnorna som står för ökningen av antalet långtidssjukskrivna, inte männen. ökade antalet långtidssjukskrivna kvinnor med 25 000, medan antalet män minskade med 4 000 . Det är också allt färre långtidssjukskrivna som återgår i arbete. återgick av de långtidssjukskrivna i arbete efter sjukfallets början, jämfört . Bland kvinnorna har andelen med psykisk diagnos ökat kraftigt. Andelen med denna diagnos har bland kvinnorna ökat från till 1999. Andelen män med psykisk diagnos har ökat från . Kvinnorna ser därmed ut att vara på väg att passera männen när det gäller andelen långtidssjukskrivna inom denna diagnosgrupp. En diagnos som tilldragit sig stor uppmärksamhet är utbrändhet. Den fanns inte med i den första undersökningen, utan tillkom som term först . undersökning utgjorde utbrändhet diagnosen för av kvinnorna och av männen. Totalt innebär det dock att diagnoser som berör den psykiska ohälsan uppgår till bland kvinnorna och bland männen. Det finns inget enkelt svar på frågan om varför sjukskrivningarna ökar som de gör. Men de psykosociala sjukdomarna förklarar en relativt stor del av den totala ökningen. TCO har visat i en rapport att nio av tio tjänstemän känner tidspress i jobbet, att många känner sig helt slutkörda efter en arbetsdag och att möjligheterna att påverka arbetet är små. Det ligger onekligen nära till hands att koppla löntagarnas brist på egenmakt till den ökade stressrelaterade ohälsan. Den stora förändringen av sjukskrivningsmönstren berör framför allt kvinnorna. Det är bland kvinnorna som sjukskrivningen har ökat, och andelen kvinnor med psykisk diagnos har ökat drastiskt. Det är möjligt att utvecklingen, åtminstone till viss del, kan ha samband med den försämring av kvinnornas arbetsmiljö som sammanhänger med lågkonjunkturen . Lågkonjunkturen ledde till stora besparingar i den offentliga sektorn. Detta drabbade framför allt kvinnorna. Ungefär hälften av kvinnorna arbetar i den offentliga sektorn, mot av männen. Det innebär att när den ekonomiska krisen ledde till stora besparingar i den offentliga sektorn så var det framför allt den kvinnodominerade delen av arbetsmiljön som försämrades. Detta framfördes också i den publicerade analysen av välfärdsutvecklingen . Dessa fakta talar för att vi ska rikta vår uppmärksamhet mot livsvillkoren för framförallt kvinnor, men givetvis även männen, och då framförallt situationen i arbetslivet. Det är hög tid att frågan om stress och utbrändhet tas på största politiska allvar. De långa sjukfallen Vi vill understryka att problemen nu i allt väsentligt består av långa sjukfall. Det finns inga skäl att tro att någon större del av den nuvarande frånvaron består av okynnesfrånvaro av det slag som förekom före införandet av karensdagen. Vi tror därför knappast att en ökning av självrisken eller en försämring av sjukförmånerna är någon framkomlig väg. En strategi för att stoppa den nuvarande utvecklingen på sjukskrivningsfronten måste vara dubbel. Dels måste den ta sin utgångspunkt i det förebyggande arbete som först kommer att visa resultat, dels måste den inrikta sig på åtgärder som bidrar till att minska sjukskrivningarna. Stress Stress i sig är inget negativt. Men den som långvarigt lever under stress, utan möjlighet till återhämtning, löper risk att drabbas av en stressrelaterad sjukdom. Gemensamt för dem som drabbas av sammanbrott till följd av stress är att de känner en djup trötthet och får sämre förmåga att tänka, minnas, förstå och resonera. Andra symtom rör kroppen i form av ökad smärtkänslighet, infektionskänslighet, muskelspänningar, yrsel och symtom från mage, hjärta och kärl. Exakt vad det är i samspelet mellan hjärna och kropp som orsakar de stressrelaterade sjukdomarna förutom utbrändhet även fibromyalgi, posttraumatisk stress, kronisk trötthet och depression vet vi förmodligen ännu inte. Men vi vet att skadlig stress också går att förebygga. Men det kräver att man ser över hela sin livssituation, ser till att man inte tappar intresset för andra saker, fortsätter att umgås med sin familj, att man har lagom mycket socialt umgänge och att man ger sig själv tid att tänka. Graden av stress i arbetet varierar kraftigt mellan olika yrken. Kvinnor med tjänstemannaarbete i offentlig sektor drabbas ofta av stressrelaterade sjukdomar. De psykosociala sjukdomarna ställer till störst problem i några typiska TCO-grupper, exempelvis lärare och sjuksköterskor. utredning Välfärdsbokslut har tidigare konstaterat att av samtliga sysselsatta män och av alla sysselsatta kvinnor anser sig ha ett psykiskt påfrestande arbete. Bland kvinnliga lärare, socialsekreterare, sjuksköterskor och verksamma inom psykiatrisk vård var motsvarande andel nästan dubbelt så hög, eller mer. Dessa problem tar sig mer eller mindre allvarliga uttryck, men varningssignalen får inte negligeras. En undersökning från visar exempelvis att var femte lärare är i riskzonen för allvarlig ohälsa och långtidssjukskrivningar. Internationella forskare pekar nu på sambandet mellan dålig arbetsorganisation och utbrändhet. Depression och utbrändhet är i första hand inte ett personligt problem utan ett organisationsproblem, hävdade , professor i psykologi, på en internationell psykologikonferens som hölls i . Stressen uppstår vid dålig passform mellan arbete och person, vid konflikt mellan arbetsliv och privatliv, när vi inte får stöd och uppmuntran och när vi inte i tillräcklig utsträckning har kontroll över vårt eget arbete och vårt eget liv, säger , professor em. vid , avdelningen för stressforskning vid . har tillsammans med studierektor utarbetat en handledning om arbetsrelaterad stress på uppdrag av , kallad Guidance on work-related stress. Den arbetsrelaterade stressen orsakas av och bidrar till stora arbetsmiljöproblem, ekonomiska problem och hälsoproblem. Stress leder till mycket mänskligt lidande, sjukdomar och död. Stressen får också mycket negativa konsekvenser för produktivitet och konkurrenskraft. Mycket av detta kan med största sannolikhet förebyggas på en mängd olika sätt, avslutar . Hälsan är sämre bland anställda i den offentliga sektorn än i den privata. I den offentliga sektorn är det dessutom vanligare med långa sjukskrivningar till följd av stress och utbrändhet. Inräknat både offentlig och privat sektor vill i snitt byta jobb på grund av hälsoproblem. Siffran för kommun- och landstingsanställda är klart högre, för män och för kvinnor. När det gäller långvariga sjukskrivningar på grund av stress och utbrändhet var snittet för alla sjukskrivna i . Men för offentliganställda var siffran nästan dubbelt så hög, . Sammantaget utgör stress ett mycket allvarligt hälsoproblem i vårt land. Vi är inte på något sätt ensamma om att hävda det. Statsminister sade i att stressen är en av de framväxande tydligaste klassklyftorna i . Allas ansvar Det är genom att utveckla arbetsplatserna, genom att medarbetarna får bättre grepp om uppgifter och prioriteringar, genom att de får chansen att bredda och fördjupa sitt kunnande och sina erfarenheter, som vi kan motverka utbrändhet och vantrivsel. Det är arbetsgivaren som ställer resurserna till förfogande och som formulerar kraven på de anställda. Det är arbetsledaren som organiserar arbetet och ska se till att krav och resurser går ihop. Det viktigaste vapnet mot de dåliga arbetsmiljöerna är att stärka de anställda själva, att ge dem orken och modet att vända de dåliga arbetsplatserna ryggen, då kan de uträtta en hel del. Då är huvuduppgifterna två: att öka antalet arbetsgivare för den enskilde att välja emellan och att stärka hennes möjligheter att vända ryggen åt dåliga arbetsgivare. Ju fler arbetsgivare vi får, ju fler vägar som prövas för att lösa skolans, vårdens och omsorgens uppgifter, desto fler möjligheter finns det för den enskilda arbetstagaren att hitta en rytm och ett förhållningssätt som passar hennes förutsättningar och värderingar. Vi behöver också en större anpassning av arbetslivet till enskilda människors behov. Men det återstår åtskilligt att fundera igenom. Så som arbetsmarknadens trygghetssystem är konstruerade bygger tryggheten ofta på att man stannar hos en och samma arbetsgivare . Tryggheten är helt fixerad vid det jobb man har och haft. Men den tryggheten är i många fall på väg att bli mer och mer illusorisk dels därför att många jobb försvinner i den pågående strukturomvandlingen, dels därför att många jobb driver fram utbrändhet. De anställdas möjlighet att välja bort dåliga arbetsgivare skulle bli större, om vi finge omställningsförsäkringar på arbetsmarknaden. Omställningsförsäkringarna skulle vara obligatoriska tillgodohavanden, som byggdes upp genom arbetsgivaravgifter för som människor arbetade. Den som arbetat skulle ha en rejäl försäkring att falla tillbaka på och skulle inte behöva någon lottovinst för att be en omöjlig chef att fara och flyga. Vi måste komma bort ifrån en debatt som bara behandlar de utbrända som offer. Vi måste få en diskussion som handlar om hur man stärker dem som känner vanmakt och förtvivlan, och hur man genom att välja bort dåliga arbetsgivare kan förbättra villkoren på hela arbetsmarknaden. En blocköverskridande uppgörelse För att minska stressen i samhället krävs en politisk uppgörelse över blockgränsen. Stress växer ur upplevelsen av maktlöshet. Det är kombinationen av hårt arbete och känslan av att inte ha kontroll över sin livssituation som bränner ut människor. Våra fyra punkter handlar om att ge individen större makt över sitt eget liv. Makt över sin egen arbetstid. Den anställdes inflytande över var, när och hur det egna arbetet utförs måste öka. Detta är centralt för att kunna hantera över- och underbelastning utan att drabbas av negativ stress. Att med lagstiftning tvinga alla anställda och förhandlande parter till en generell förkortning av arbetstiden är ingen framkomlig väg. Däremot bör lagen ändras så att förhandlingar om förkortad och mer flexibel arbetstid underlättas. behöver de anställda en tydlig lagstiftning som grund för att kunna påverka sin egen arbetstid. En förändring måste också göra det möjligt för alla dem som jobbar ofrivillig deltid att öka sin arbetstid. Makt över sin egen kompetensutveckling. Investering i kunskap är mer centralt än . Ett lands främsta konkurrensfördel är inte längre råvaror och naturtillgångar, utan det samlade kunskapskapitalet. Strukturomvandlingen i arbetslivet ökar kraven på de anställdas utbildning och kompetens. När sysselsättningen föll var det främst de arbetsintensiva jobben som försvann. När sysselsättningen nu ökar är det företrädesvis de kunskapsintensiva jobben som blir fler. Det innebär kraftigt ökade krav på utbildning och kompetens både för att kunna behålla sitt reella anställningsskydd och för att bli attraktiv på arbetsmarknaden. Samhällets, arbetsgivarnas och enskilda löntagares investeringar i utbildning kommer att bli avgörande för om ska klara tillväxten och välfärden framöver. Därför krävs det en kraftfull satsning på kompetensutveckling och utbildning. En metod är att införa individuella kompetenskonton. Makt över familjens totala tid. Många dubbelarbetande slår nästan knut på sig själva för att få tillvaron att fungera. För andra, framför allt lågutbildade, är arbetslösheten fortfarande ett gissel, trots högkonjunkturen. En väl fungerande offentlig och privat service av god kvalitet är en nyckel till att människor ska få vardagen att fungera. Därför måste kvaliteten i skolan, vården och omsorgen stärkas. Men vi behöver också öppna den vita hushållsnära sektorn. Stressen måste minska också i hemmen. Möjligheten att köpa privata tjänster måste ses över och prövas. Många dubbelarbetande familjer och äldre skulle kunna minska sin stress om en del av hemarbetet kunde växlas mot fritid. Att kunna anlita företag som utför städning eller matlagning likväl som kemtvätt, skolagning eller bilreparationer är en viktig del av en fungerande tjänstesektor och bidrar till att familjer kan frigöra tid till annat än att producera tjänsterna själva. Lägre moms på hushållsnära tjänster skulle ge lägre priser och förmodligen fler jobb i dessa sektorer. Makt över den egna arbetsmiljön. Den allt vanligare utbrändheten ställer nya krav på våra verktyg för att förbättra och bedöma arbetsmiljön. Facket arbetar med att bedöma och märka datorutrustningar och kontorsmöbler. På samma sätt behövs en kvalitetsbedömning av den sociala arbetsmiljön och personalpolitiken. Arbetarskyddsstyrelsen, exempelvis, efterlyser nya metoder för att mäta stress. Vi har i en lång tradition av att uppmärksamma och åtgärda fysiska problem som buller och avgaser på våra arbetsplatser. Det är naturligtvis bra, men krävs att lagstiftare, arbetsgivare och fackföreningsrörelse också förmår ta arbetsplatsernas mjuka arbetssjukdomar stress och psykosocial ohälsa på betydligt större allvar. Om detta ska lyckas måste vi inse att kortsiktiga neddragningar som går ut på att till varje pris spara på personal i slimmade verksamheter kan bli kontraproduktiva. Vi behöver en ny syn på arbetsorganisation och ledning om vi ska kunna ta vara på den guldgruva som medarbetarnas resurser och engagemang för verksamheten utgör. Höj taket får en av tre heltidsarbetande mindre än den utlovade 80-procentiga ersättningen vid sjukdom eller föräldraledighet på grund av att taket i försäkringarna under en rad år inte justerats i takt med löneutvecklingen. Därmed står över en miljon löntagare utan ett fullständigt försäkringsskydd i det allmänna systemet, trots att de fullt ut bidrar till finansieringen. Det handlar i stor utsträckning om vanliga människor i vanliga yrken med vanliga löner. Metallarbetare, lärare, sjuksköterskor, poliser, ingenjörer. De har hyfsade inkomster men är beroende av de generella systemen. Detta hotar socialförsäkringssystemets trovärdighet och undergräver dess legitimitet. Förvisso har de flesta en kompletterande försäkring vid sjukdom genom kollektivavtal. Men det skyddet gäller inte alls i samma utsträckning för föräldraledighet. Det betyder att det låga taket är ett hinder för ökad jämställdhet mellan kvinnor och män genom att familjerna ofta och påtagligt förlorar ekonomiskt på att pappan delar föräldradagarna med mamman på lika villkor. Taken i sjuk- och föräldraförsäkringen måste höjas från dagens nivå på till . Storsatsning på rehabilitering Utredaren visar i en rapport (S 2000:07) att frånvaro på arbetsplatsen på grund av ohälsa motsvarade cirka 700 000 årsarbetare, vilket var av befolkningen i åldern (1997 var motsvarande tal ). kan bortfallet ha vuxit till 820 000 och till 850 000 årsarbetare. Det betyder för att av befolkningen i åldern skulle vara frånvarande från arbetet på grund av ohälsa, om vi inte förmår bryta den nuvarande trenden. Aktiva rehabiliteringsinsatser är motiverade av samhällsekonomiska skäl. I exempelvis utredningen i centrum (S 1999:08) visar utredaren på de samhällsekonomiska vinsterna av en förbättrad rehabilitering. De samhällsekonomiska vinsterna är tämligen säkra av utredningens egen studie att döma. Den visar att om drygt en procent av dagens långtidssjuka och förtidspensionärer rehabiliteras med en ny fördjupad rehabilitering så blir den årliga kostnaden . går det emellertid jämnt ut. Därefter ökar vinsten år för år för att sedan stabiliseras runt . Varje satsad krona från det offentliga ger alltså tillbaka till landsting, kommuner, statens arbetsförmedling och socialförsäkringssystemet. har arbetat i landstingen för större resurser till rehabiliteringsverksamheten. Vi har också länge kritiserat kassornas låga anslag till denna verksamhet. Vi föreslår nu såväl ett kraftigt utökat statsbidrag som att försäkringspengar ska få användas ännu friare än som diskuterats, exempelvis till projekt med företagshälsovården och delfinansiering (tillsammans med landsting, kommuner och stora arbetsgivare) av särskilda utredningscentrum för snabb hantering av rehabiliteringsfall. Resurserna som tillförs ska användas för att handla upp rehabiliteringsinsatser och för att påskynda försäkringskassornas utredningar. Samverkan mellan aktörerna genom Finsam En viktig del i strategin är att förbättra samarbetet mellan olika aktörer. Det är bakgrunden till det förslag till finansiell samordning som vi drivit . Vi betraktar det som en stor framgång för vårt opinionsarbete att vi kunde träffa en uppgörelse om dessa så kallade Finsamregler med regeringen, och . Eftersom detta enligt vår uppfattning är en så viktig del i strategin vill vi än en gång något uppehålla oss vid bakgrunden till vårt förord till Finsamsystemet. Finsam pågick som ett försöksprojekt med finansiell samordning mellan sjukförsäkring och hälso- och sjukvård . Inom fem försöksområden hade man gemensamt ansvar för kostnaden för sjukpenning och rehabiliteringsersättning och möjlighet att disponera delar av dessa till olika åtgärder. och gemensamma utvärdering visade på en sammanlagd besparing på i socialförsäkringen (199395). Detta ekonomiska resultat är alltså skillnaden mellan de faktiska kostnader för sjukpenning och rehabiliteringsersättning i försöksområdena och de beräknade kostnader som skulle ha uppstått om försöket inte bedrivits. Effekten beräknades för det tredje försöksåret motsvara en besparing på av kostnaderna för sjukpenningen. För det fjärde försöksåret ökade besparingarna ytterligare. Utvärderingen visade att det s k ohälsotalet minskat . ökade ohälsotalet i riket som helhet . Ohälsotalet beräknas som summan av antalet ersatta dagar med sjukpenning, rehabiliteringspenning, förebyggande sjukpenning, sjukbidrag och förtidspension jämfört med antalet försäkrade. Finsamförsöken ledde till en minskning med per person och och 1996 en minskning och jämfört med kontrollkommunerna.