mot · GP02Ju425 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju425av m.fl. (kd)Unga lagöverträdare Förslag till riksdagsbeslut begär av regeringen en översyn av insatserna mot minderåriga brottslingar i syfte att åstadkomma en adekvat omorganisation av insatser eller tillskapande av ett helt nytt system för insatserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att möjliggöra för snabb åtgärdshantering av unga lagöverträdare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om påskyndande av handläggningen av ungdomsmål genom att inrätta ungdoms- och jourdomstolar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att socialförvaltningarna måste uppmärksammas på konsekvensen att unga lagöverträdare kan få felaktig påföljd om inte en vårdplan upprättats. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fler platser för sluten vård av unga brottslingar tillskapas . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att personalgrupper inom får professionell handledning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en utvärdering bör göras av påföljden för personrån. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att medlingsverksamheten får ett tydligt regelverk och därmed ge verksamheten ökad legitimitet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det bör finnas möjlighet att kunna meddela åtalsunderlåtelse om den unge deltagit i medling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör överväga att lagföra unga brottslingar genom medling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör överväga att lagföra unga brottslingar genom familjerådslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett enklare förfarande vid snatterimål. Inledning Ett återkommande kriminalpolitiskt debattämne är hur samhället ska reagera på ungdomars brottslighet, det vill säga hur påföljdssystemet ska se ut. Historiskt har möjligheten att leda bort unga lagöverträdare från rättsprocessen, exempelvis genom åtalsunderlåtelse, varit ganska stor. har vi reglerat i lag (LUL) särskilda bestämmelser för hur samhället ska regera på unga lagöverträdare. Denna lag har sedan varit föremål för ett antal reformer. Förvisso måste en ung människa som begått exempelvis ett rån eller mord få erfara att samhället ser allvarligt på detta, oavsett gärningsmannens ålder. Vi menar att straffet ska vara både preventivt och rehabiliterande, det vill säga att påföljden ska vara avskräckande som den verkar för att den unge inte återgår i brottslighet. vill betona familjens och de vuxnas betydelse och ansvar samt att goda uppväxtförhållanden är av stor vikt för hur den unge utvecklas. Långsiktigt handlar det naturligtvis om förebyggande arbete, om internalisering, införlivandet av värden, värderingar och normer. Vuxenvärldens insatser betyder mycket för att få barn och unga att avstå från att börja begå brott. Föräldrar och andra vuxna som har ansvar för barnuppfostran måste därför stöttas i denna uppgift så att de kan och orkar vara närvarande och delaktiga i de ungas liv och ge dem en social trygghet. Höjd upptäcktsrisk, fasthet och konsekvens är viktiga signaler i detta preventiva arbete. tror också att om de vuxna i familjen får mer tid för barnen får det en rad positiva följdverkningar för den uppväxande generationen, som i sig är brottsförebyggande. Föräldrarna har det yttersta ansvaret då det gäller att förmedla värderingar och normer till barnen. Vi anser att det skulle vara en vinst att reagera på ungdomars brottslighet tidigare. Det händer att kommunernas socialtjänst väntar för länge med att hjälpa ungdomar som kommit snett. Detta är dock en ekonomisk och även en ideologisk fråga. som har lägsta möjliga omhändertagande som sitt mål, vill så länge det är möjligt ha en öppen vårdform. Detta är inte alltid det bästa alternativet. Vi anser att med ett tidigare ingripande och med snabbare behandling och rehabilitering skulle chansen vara större att komma till rätta med problematiken i den unges liv. När det gäller unga lagöverträdare är det av stor vikt att handläggningen hos polis, åklagare och domstol av mål och ärenden sker så snabbt som möjligt. I lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om handläggningen hos polis, åklagare och domstol av mål och ärenden om brott där den misstänkte inte har fyllt tjugoett år, finns också regler om att handläggningen ska ske skyndsamt, i vilka fall socialnämnden ska informeras, att vårdnadshavare alltid ska underrättas och kallas till förhör med den unge samt underrättas om åtal och tidpunkt för huvudförhandling. I BRÅ:s rapport 2000:7 anger man att den sammanlagda handläggningstiden i ungdomsmål som går till domstol varierar mellan och . I en del fall kan det ta upp till . Enligt vissa uppgifter kan det ta . Detta är inte godtagbart. Vi är medvetna om att det tar tid att samordna och engagera vårdnadshavare och socialtjänst, men det är ett arbete som måste prioriteras. vill påskynda handläggningen av ungdomsmål och menar att ett sätt att åstadkomma detta är att inrätta ungdoms- och jourdomstolar. Brottsstatistik Forskningen visar att nyrekryteringen av brottslingar sker mycket tidigt, ofta . Därför är det viktigt att möta brottsligheten bland unga människor tidigt med både kortsiktiga och långsiktiga åtgärder. Snabba insatser krävs exempelvis genom närpolisverksamhet, samarbete mellan polis, socialtjänst, skola, föräldrar och ungdomsrotlar. ser det inte ut så i verkligheten. Besparingar och nedskärningar inom alla nämnda områden gör att ungdomar inte får det stöd och den uppföljning de skulle behöva då något visar sig gå snett i den unges liv. BRÅ:s rapporter visar att minderårigas brottslighet ökade kraftigt . Antalet brott som klarades upp genom att ärendet lades ned, på grund av att den skäligen misstänkte var , ökade . Enligt BRÅ:s statistik registrerades totalt 13 240 brottsanmälningar som uppklarade på grund av att den misstänkte var . Mer än var fjärde person som ägnade sig åt rån i och var ett barn . I en rapport redovisas en avhandling där det framgår att av pojkarna och av flickorna i årskurs 9 begått brott . Mestadels rör det sig om skadegörelse, snatterier, klotter och andra förhållandevis lindriga brott. Grövre kriminalitet är dock alltför vanlig, enligt rapporten. De minderåriga lagöverträdarna I en del länder döms även små barn i domstol för brott de begått. En sådan ordning har vi dessbättre inte i . Det betyder emellertid inte att vi inte har problem med minderårig brottslighet. Det är ett stort problem att brottsligheten börjar i allt lägre åldrar. Ett barn som begår ett brott hanteras inte av rättsväsendet, utan när det konstateras att straffmyndighetsåldern ej uppnåtts överförs hanteringen till . Det är troligen en klar överskattning att kalla det för hantering. Det finns naturligtvis undantag men i de allra flesta fall läggs den minderåriges brott till handlingarna. Samhället måste reagera på de riktigt unga ungdomarnas brottslighet tidigare än vad som sker . Om en ung människa trots förebyggande insatser begår ett brott är det sämsta som kan hända att samhället inte reagerar på ett adekvat sätt. Diskussionen har i mycket stor utsträckning handlat om vad vi ska göra med 17- åringarna, men de är sällan förstagångsförbrytare. Diskussionen borde istället handla om 1014-åringarna. I många fall har de som når straffmyndighetsålder redan utvecklat en vanebrottslighet. Underåriga lagöverträdare, och vård av unga beslutade om nya påföljder för unga lagöverträdare. Lagstiftningen trädde i kraft . Reglerna innebär en uppstramning av åtgärderna när ungdomar begår brott. Möjligheten att överlämna den unge till vård under finns kvar, men en förutsättning för denna påföljd är att socialnämnden lämnat in en vårdplan till rätten och att de planerade åtgärderna kan anses tillräckligt ingripande med hänsyn till brottslighetens straffvärde och art samt den unges tidigare brottslighet. Ett överlämnade till kan förenas med böter eller en föreskrift om ungdomstjänst. Den sistnämnda påföljden liknar samhällstjänst och ska fullgöras i regi. Vid allvarlig brottslighet där påföljden annars måste bli fängelse kan den unge i stället överlämnas till sluten ungdomsvård. Detta är en tidsbestämd påföljd med ett maximum som verkställs på institutioner som drivs av , SiS. När det gäller påföljden för de mycket unga lagöverträdarna blir de föremål för åtgärder inom i stället för att överlämnas till kriminalvården. Vid en utfrågning i justitieutskottet framkom bland annat att de vårdplaner som ska upprättas inom ofta inte hinns med. När de upprättas är de ofta undermåliga och följs inte upp på ett tillfredsställande sätt. Dokumentationen av verksamhet riktad till barn är överhuvudtaget bristfällig. har också mycket kritik riktats mot kommunernas socialtjänst. Ungdomar som dömts enligt LVU (Lagen om vård av unga) sätts upp på en väntelista för att få plats på institution. har det hänt att dessa ungdomar bott kvar hemma i en miljö där både syskon och föräldrar är kriminella. I andra kommuner är polisen starkt kritisk till att unga fortsätter att begå brott efter brott utan att griper in. De menar att kommunerna låter de unga fortsätta sitt destruktiva liv och väntar på att en eventuell LSU-dom (Lagen om sluten ungdomsvård) ska falla. Då är det inte längre kommunen som är betalningsansvarig utan staten. Statistik från SiS visar att valde endast i ett fall att fortsätta vården enligt LVU efter avslutad verkställighet av LSU. Detta trots att det tydligt framgår i förarbetena till LSU, att de unga ska beredas fortsatt vård enligt LVU efter verkställigheten. Av 38 frigivna hade valt att fortsätta behandling enligt LVU i enbart fem fall. Antalet LSU-domar ökar . Hur ska SiS klara av att ge en kvalitativt god vård för LVU-ungdomar då LSU pressar ut LVU i pereferin och vårdtänkandet ersätts av straff- och säkerhetsstänkande? Om inte socialförvaltningen tar sitt ansvar i rättsprocessen och skriver en vårdplan, kan unga brottslingar få fel påföljd. Om vårdplan saknas eller är undermålig tvingas domstolarna att döma till påföljder som de unga inte borde få. Enligt hovrättsassessor vid är undermåliga vårdplaner vanligt förekommande. Detta får allvarliga konsekvenser för den unge. dömdes exempelvis en 17-åring av till skyddstillsyn för rattfylleri. ansåg liksom tingsrätten att han borde dömas till ungdomstjänst, men för det krävdes att han dömdes till vård. Eftersom vårdplan saknades dömdes han till skyddstillsyn. Detta är helt fel eftersom skyddstillsyn är en påföljd som vuxna får och som sköts av kriminalvården. Är man inte myndig ska man inte dömas till kriminalvård. Att inte upprättar vårdplaner beror på resursbrist och okunskap. Många kommuner har i besparingstider dragit in resurserna till , vilket får konsekvenser för den svage i samhället. Vi står nu inför ett vägval när det gäller den mycket unga brottsligheten. Rapporterna från BRÅ visar att brottsligheten bland minderåriga ökar, men att dessa brott hamnar utanför statistiken. För dem som utsätts för den allt grövre ungdomskriminaliteten räcker det inte med att det jämnt och ständigt görs noteringar om att den unga brottslingen överlämnats till , vilket alltför ofta i praktiken innebär att vederbörande utan hinder kan fortsätta med sin brottslighet. Situationen är allvarlig och bekämpningen av de mycket ungas brottslighet är i högsta grad ineffektiv. Om inte kan och vill göra rejäla insatser för att hantera de ungas brottslighet genom olika aktiva åtgärder måste vi hitta något annat system som ser till att den minderåriges brottsbana avbryts. I regleringsbrevet för BRÅ avseende aviseras en utvärdering av det nya påföljdssystemet för unga lagöverträdare. välkomnar denna utvärdering och menar att det är angeläget att snabba insatser vidtas för att justera systemet och göra de tillägg som är nödvändiga för att lagen ska fungera. skyldighet att upprätta vårdplaner måste förtydligas. Sluten ungdomsvård Lagen om sluten ungdomsvård, LSU, innebär att personer i första hand döms till sluten vård istället för fängelse. Domstolen kan döma till sluten ungdomsvård i lägst och högst . På de flesta ungdomshem vårdas ungdomarna enligt ett miljöterapeutiskt program. Det betyder att ungdomarna får fasta tider att följa, är tvungna att stiga upp , äta och göra något meningsfullt . Ungdomar som begår grova brott döms allt oftare till sluten ungdomsvård. Sedan lagen trädde i kraft sitter sex gånger fler än beräknat intagna på särskilda ungdomshem. Bristen på platser leder till att de unga tvingas vänta på plats. Av de cirka 60 ungdomar som är dömda till sluten ungdomsvård har dömts för våldsbrott. Vanligast är rån och misshandel. De intagna har en genomsnittlig vårdtid . Enligt siffror från SiS rymde fler än var tionde intagen som dömts till sluten ungdomsvård, . Enligt lagen ska vården inledas på en låst avdelning för att sedan fortsätta under öppnare former. LSU trädde i kraft . Sluten ungdomsvård ersätter fängelse för ungdomar som begått grova brott. Det innebär ett kännbart straff, som ungdomarna hålls borta från den destruktiva fängelsemiljön. De många och långa domarna har skapat konkurrens om platserna på ungdomshemmen. Ungdomar dömda enligt LVU ska också vårdas på samma ungdomshem. En dom enligt LSU ger förtur framför en dom enligt LVU. Detta har lett till att ett 40-tal ungdomar tvingats vänta på LVU-placering. Under julhelgen 2000 fick en 14-årig flicka, på väg mellan två ungdomshem, tillbringa natten i häktet i i väntan på plats. Detta är naturligtvis oacceptabelt. påpekade redan i sin budgetmotion 1999 att regeringen måste avsätta ytterligare resurser för att tillgodose behovet av fler platser hos SiS. SiS kunde konstatera att inte mindre än 36 ungdomar var intagna. De tio platser som fanns inrättade räckte alltså inte långt. fanns ett 60-tal intagna. har om- och utbyggnationer gjorts. Det är bra, men det är mycket viktigt att det finns resurser att genomföra den behandling och vårdplan som är själva syftet med vården av den unge. LSU får inte innebära att den unge enbart förvaras på släppas ut till ingenting och riskerar att återfalla i brottskarriären. De som döms till sluten ungdomsvård är ofta unga människor som haft en bekymmersam uppväxt. De har sällan eller aldrig blivit bekräftade. Vuxenvärlden kring dem har inte satt några gränser och många av dem har aldrig känt någon kärlek eller att någon brytt sig om dem. Det är dessa unga människor som på behandlingshemmet behöver känna att det finns någon som bryr sig. De behöver hjälp att få tillbaka självförtroende och självkänsla så att de inte fortsätter att göra sig själva och andra skada. Statistiken då det gäller återfallsfrekvensen är god för många av SiS ungdomshem. På kan man påvisa goda resultat, särskilt bland unga som finns där . Men resurserna är begränsande och en del av personalen lider av utbrändhet. Målet med all ungdomsvård måste vara att försöka förändra den unges totala livssituation utifrån dennes personlighet, bakgrund och förutsättningar. Att de unga blir sedda, bemötta med respekt och inte i något avseende behandlas kränkande är grundförutsättningar för allt konstruktivt behandlingsarbete. Allt detta tar tid och kostar pengar. Ungdoms- och jourdomstolar menar att det skulle vara en samhällsekonomisk besparing men framför allt en besparing av mänskligt lidande om man snabbt och tidigt kan möta de unga som av en eller annan orsak kommit snett i tillvaron, med fasthet, konsekvens, värme och intresse. Därför har vi länge hävdat att speciella ungdoms- och jourdomstolar borde inrättas för att handlägga brott begångna av unga lagöverträdare. Vårt förslag om att inrätta speciella ungdoms- och jourdomstolar för att handlägga brott av unga lagöverträdare, bygger på åsikten och målsättningen att detta skulle leda till en snabbare hantering av ungdomsmål. I en SOU-utredning föreslås också att det ska ges vidgade möjligheter att särskilt lämpade poliser och åklagare ska leda utredningarna, vilket ligger helt i linje med vårt förslag om ungdoms- och jourdomstolar. Antalet personrån har ökat dramatiskt i våra storstäder . Fickstölderna ökade med en fjärdedel . Rånarna är oftast mycket unga och uppträder i gäng. Respekten för ordningsmakten hos dessa ungdomar har minskat. Till stor del beror detta på att påföljden inte anses vara tillräckligt avskräckande och att reaktionen kommer . kan vi se våra domstolar handlägga oansenliga snatterimål vilka ofta erkänns och leder till dagsböter på . Detta sker inför fullsatt domstol med domare, notarie och tre nämndemän som dömer, till stora kostnader för samhället. Proportionerna mellan att lindrigare ungdomsbrott inte ens utreds och att snatterimål kräver fullsatt domstol är orimliga. Medling och familjekonferenser Det är bra att försöksverksamhet pågått angående medling och familjegruppskonferenser och att förslag till beslut om att medling ska finnas som ett obligatoriskt inslag inom presenteras . Enligt förslaget ska medling vara frivilligt för brottsoffer och gärningsman. Vi tror att det är ett bra sätt att få den unge lagöverträdaren att komma till insikt. Att möta brottsoffret och konfronteras med konsekvenserna av det man gjort är nyttigt. Under den försöksverksamhet som BRÅ samordnade fram /2000 drevs 32 medlingsprojekt runt om i landet. Flera av dem har kommit att drivas vidare efter det att försöksverksamheten formellt upphört. Hädanefter ska verksamheten bedrivas i kommunerna inom ramen för . De problem som representant med ansvarsområde för projektverksamheten för familjerådslag och medling redogjort för gäller i första hand resursfrågan. De orter där verksamheten framför allt har lyckats är där det funnits så kallade eldsjälar som varit beredda att satsa mycket tid på rådslagen. ska detta läggas över helt på kommunerna och projekten förväntas bli en del av den ordinarie verksamheten. Vi anser att det inte räcker med den fina ambitionen. Tyvärr kan problem väntas. i kommunerna är hårt ansatt av fler och fler pålagor som regeringen beslutat om. Vi anser att om medling ska få önskad effekt och om kommunerna ska arbeta efter intentionerna, måste statliga medel avsättas för att möjliggöra detta. anser att statsbidrag ska utgå till kommuner som inrättar medlingsverksamhet för sina unga lagöverträdare. Vidare anser vi att man bör överväga att lagföra unga brottslingar genom medling eller familjegruppskonferenser. Medling innebär att en ung förstagångsförbrytare erbjuds att träffa brottsoffret för att tala om det som har hänt. Mötet sker med neutral medlare och ska ge konkreta resultat. Det kan innebära att den unge ersätter den drabbade med pengar eller arbete, men det kan också räcka med en ursäkt. För ungdomsbrottslingen leder medling till viss form av strafflindring. Åklagaren kan besluta om åtalsunderlåtelse. Går fallet till domstol ska medling enligt förslaget leda till förkortad strafftid. anser att det är angeläget att medlingsverksamheten får ett tydligt regelverk som därmed kan ge verksamheten ökad legitimitet och genomslagskraft. Den nyazeeländska familjegruppskonferensen () har varit förebild för ett par projekt i som genomförts av . På svenska kallas verksamheten familjerådslag. Familjerådslagsmodellen prövas för ungdomar som begått brott. Grundtanken är densamma som med medling, att unga brottslingar ska konfronteras med brottsoffret, be om ursäkt och komma överens om gottgörelse. Tillsammans med familjen gör man sedan upp en plan för den unge i syfte att komma till rätta med problemen. En fristående samordnare hjälper familjen tillsammans med andra professionella personer, t.ex. , skolan och polisen. Vid en rundringning till tio olika socialnämndsordförande för att få inblick i hur familjerådslag används i kommunerna, blev resultatet något förvånande. Några orter hade ett väl fungerande familjerådslag. En del mindre orter hade satsat mycket på familjerådslag. Dessa kommuner hade också engagerade människor, eldsjälar, som satsade på familjerådslag. Andra kommuner, hade trots att man t.o.m. hade fullmäktigebeslut på att socialnämnden skulle använda sig av familjerådslag, ingen sådan fungerande verksamhet. Några kommuner var mycket intresserade av att driva familjerådslag men ansåg att det tog för mycket tid och att resurser saknades. representant med ansvar för projektverksamheten med medling och familjerådslag sa också att de 40 familjerådslag som hade hållits inte hade kunnat utvärderas p g a resursbrist. Sammanfattningsvis kan vi konstatera att det finns goda intentioner kring vad som bör göras, men att de goda intentionerna ofta får stå tillbaka för en verklighet fylld av besparingar, avsaknad av personal och brist på tid. I utredningen 2000:105 Medling vid ungdomsbrott görs bedömningen att medling vid ungdomsbrott är en åtgärd som bör användas i större utsträckning. Vid straffmätning och påföljdsval bör det vara möjligt att beakta att medling ägt rum. menar också att det bör finnas möjlighet att kunna meddela åtalsunderlåtelse om den unge deltagit i medling. Skolans betydelse Det är viktigt att belysa skolans betydelse i det brottsförebyggande arbetet. har gång på gång påpekat vikten av att skolan inte kan vara värdeneutral. har i en skrivelse gett skolan underkänt då det gäller arbetet med värderingar och värdegrunden. hävdar att skolan är fokuserad på fakta och inte ägnar tillräckligt med tid åt grundläggande värderingar. Skolan har ett ansvar att ta upp de etiska samtalen. I lågstadiet fungerar detta men det blir allt sämre ju längre upp i klasserna man kommer för att inte fungera alls i högstadiet, enligt . Detta är naturligtvis inte bra, då vi i olika forskningsrapporter kan läsa att åldersgränsen blir allt lägre bland unga som börjar begå brott. Vi anser att ett viktigt led i det brottsförebyggande arbetet för att hjälpa ungdomar att komma rätt är att skolans verksamhet utgår från en tydlig värdegrund. Förebyggande insatser Ofta handlar debatten om hur man ska förhindra människor att begå brottsliga handlingar. Det kan ske genom fler poliser, genom hårdare straff eller genom att man gör det så svårt som möjligt att begå brott. Mycket av brottsligheten kan också byggas bort, exempelvis kan inbrott i bilar förebyggas, men det räcker inte om vi inte lyckas i arbetet att förändra människors värderingar och attityder. Individer med låg inre kontroll och med svaga sociala band till det konventionella samhället har en större benägenhet att begå brott än andra. En god inre kontroll gör att vi motstår stundens frestelser och provokationer. Goda band till samhället ger närhet och förståelse för andra människor. Därför måste den brottsförebyggande strategin bygga på den inre kontrollens betydelse. Denna insikt måste överföras till föräldrar, barnomsorgspersonal, skolpersonal, medieansvariga och alla andra som har barn omkring sig eller möter dem under de viktiga åren då barnen är mottagliga. Och den borde vara en självklarhet för politikerna. En effektiv kriminalpolitik måste i första hand bygga på insikten om hur man förebygger brott. Alldeles speciellt viktigt är detta för de mycket unga lagöverträdarna, de som ännu inte är straffmyndiga. För att lära ett barn inre kontroll förutsätts vägledning av barnets beteende, noterande av avvikande beteende samt korrigerande av sådant beteende. har understrukit behovet av gemensamma goda värderingar som bär upp och håller samman samhället. I de allra flesta fall är föräldrarna de som bäst förmedlar grundläggande värden till sina barn. Därför är familjens roll i det brottsförebyggande arbetet så central. Men då krävs vardagstid tillsammans eftersom det är i vardagliga situationer man löser konflikter och tränar samlevnad på ett naturligt sätt.