mot · GP02U339 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U339av m.fl. (v)Forskning i arkiv från krigsåren Förslag till riksdagsbeslut 1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öppna arkiven för forskarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en officiell upprättelse och förklaring till de internerade och barnen till ryska krigsfångar. Inledning Efter hand har det uppmärksammats att det under fanns läger av olika sorter, för olika ändamål och med olika internerade. Det har funnits interneringsläger där syftet var att internera medborgare som av regeringen bedömdes som säkerhetsrisker. Det har funnits ryssläger där samlingsregeringen placerade sovjetryska soldater. Gemensamt för dessa är att alla fakta kring dem inte är kända, främst därför att alla arkiv inte är öppna för dem som vill forska. Rysslägren fanns cirka 30 000 sovjetiska flyktingar (balterna inräknade). Majoriteten av de sovjetryska flyktingarna i hade kommit hit sedan de flytt krigsfångeläger i och . av kriget kritiserade , genom diplomatiska kontakter, den svenska flyktingpolitiken och slog upprepade gånger fast att de 30 000 sovjetiska flyktingarna måste repatrieras. krävde också att de ryska flyktingarna skulle hållas i särskilda läger. Vad gäller de ryska soldater som flytt från krigsfångelägren tillmötesgick och dessa placerades i speciella läger (PM från dnr 2000:1729). I Bergslagen, och fanns under kriget sju sådana interneringsläger. Lägren var, enligt (), sovjetiska enklaver i . Den svenska samlingsregeringen, bestående av , socialdemokrater, högern och , lät ha kontroll över de ryska internerna och det fanns hemliga agenter inne i lägren, vars svenska personal avlönades av sovjetiska staten. tryckte på om repatrieringen och lämnade de första fartygen hamn med cirka 900 sovjetryska krigsfångar ombord. Sammanlagt skickades cirka 2 000 krigsfångar tillbaka, trots att samlingsregeringen måste ha vetat att det fanns en uppenbar risk att de skulle avrättas, eftersom de betraktades som desertörer. Det finns ett antal svenskar vars fäder satt i de ryska krigsfångelägren i . De har inte fått något något svar på frågan om varför deras fäder inte tilläts stanna i . De vet inte heller vad som hänt med deras fäder efter det de skickades tillbaka till . Interneringslägren internerades i flera hundra människor i särskilt upprättade militära läger, s.k. arbetskompanier. De fick aldrig veta skälen till interneringen och de anklagades aldrig personligen för någonting. De internerade kunde inte föra talan mot myndigheternas beslut om att placera dem i läger. Rättssäkerheten var satt ur spel. Det gemensamma för de internerade var att de betraktade sig själva som övertygade antifascister och antinazister. Genom interneringen stämplades de som antisociala element. Flera av dem miste sina arbeten och blev utsatta på andra sätt. Genom i och andra historiska undersökningar kan konstateras att flera av dem som på liknande sätt blev internerade i och senare skickades vidare till Nazityskland. Hade även blivit ockuperat hade sannolikt de svenska lägerfångarna gått samma öde till mötes. Öppna arkiven Den har genom projektet och den avhållna visat en strävan att klarlägga och levandegöra vad som hände i under . Statsministern har sagt att alla stenar ska vändas beträffande händelserna under . De som blev internerade i svenska läger har rätt att få en officiell förklaring till varför de placerades i läger. De vars fäder satt i rysslägren och skickades tillbaka har rätt att få veta vad som hänt dem och varför de inte kunde få stanna i . De ryska krigsfångar, som fortfarande lever i , har rätt till en officiell förklaring till varför de tvingades att leva gömda i för att undvika att skickas rakt in i döden. Vad gäller interneringslägren är det rimligt att regeringen medverkar till att förhållandena kring de svenska interneringslägren klarläggs så att vi får veta varför lägren upprättades, vem som fattade beslutet samt vilka urvalskriterier som användes för att placera människor där. Några få av dem är ännu i livet. De och anhöriga till dem som avlidit borde få en förklaring och en officiell ursäkt för den behandling de utsatts för. Vad gäller rysslägren är det lika rimligt att regeringen medverkar till att förhållandena kring de ryska krigsfångarnas öde klarläggs och att de som lever och verkar i , likaväl som barn till ryska krigsfångar, får en officiell ursäkt för den behandling de utsatts för. Vid ett flertal tillfällen har de som internerades krävt upprättelse likaväl som barnen till de ryska krigsfångarna har krävt att få veta vad som hänt med deras fäder. Ska vi kunna dra lärdom av historien och göra den till en levande historia anser att regeringen bör medverka till att klargöra om det finns ytterligare uppgifter i svenska arkiv som ännu inte visats upp för offentligheten. Arkiven måste öppnas för dem som vill forska om interneringslägren och rysslägren. Detta bör ge regeringen till känna. De som internerades och barnen till ryska krigsfångar bör få en officiell upprättelse och förklaring till varför den svenska samlingsregeringen agerade som den gjorde. Detta bör ge regeringen till känna. () () () ()