mot · GO02MJ13 · 2001-01-31 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ13av de , ()med anledning av prop. 2000/01:57 Sammanhållen rovdjurspolitikFörslag till riksdagsbeslut1. beslutar att det för alla fem rovdjursarterna fastställsminiminivåer i enlighet med vad som anförs i motionen.2. beslutar att miniminivån för björnstammen i fastställstill 150 föryngringar , vilket motsvarar ca 1 500 individer, i enlighetmed vad som anförs i motionen.3. beslutar att en miniminivå för järvstammen i fastställstill 100 föryngringar , motsvarande ca 500 individer, i enlighet medvad som anförs i motionen.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den föreslagna avskjutningen av lodjur i renskötselområdetinte genomförs.5. beslutar att en miniminivå för vargstammen i Sverigefastställs till 50 föryngringar , vilket motsvarar ca 500 individer, ienlighet med vad som anförs i motionen.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att åtgärder vidtas för att förhindra en fortsattminskning av kungsörnsstammen i delar av fjällkedjan och fjällnäraområdet.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen inte bör utvidga 28 § jaktförordningen att ocksåomfatta varg.8. begär att regeringen avskaffar möjligheten i 28 §jaktförordningen till skyddsjakt efter järv utan föregåendemyndighetsbeslut.Regeringens förslagRegeringen redovisar i propositionen hur man vill säkerställaatt de fem rovdjursarterna björn, järv, lo, varg och kungsörnlångsiktigt skall finnas kvar i den svenska faunan. I dettasyfte föreslås för björn, lo och kungsörn, där sådantindividantal nåtts att man bedömer arterna åtminstonekortsiktigt livskraftiga, miniminivåer som vägledning för valav förvaltningsstrategi för rovdjursstammen. För varg ochjärv, där arternas överlevnad ännu inte kan anses säkrad i ettlängre perspektiv, föreslås etappmål i stället förminiminivåer.I propositionen föreslås också skärpta straff för jaktbrott och jakthäleri.Vid bedömning av om jaktbrott är grovt skall särskilt beaktas bland annat ombrottet avsett ett särskilt skyddsvärt vilt eller om det utförts med en särskiltplågsam jaktmetod.Regeringen aviserar att man avser göra vissa ändringar i jaktförordningen,i syfte att bland annat tillåta skyddsjakt på varg.Slutligen föreslås en författningsreglering av ett reformeratersättningssystem för skador på rennäringen av rovdjur.Mål, miniminivåer ochetappmålSom övergripande mål för en sammanhållen rovdjurspolitikuttalas att arterna björn, järv, lo, varg och kungsörn skallfinnas i så stora antal att de långsiktigt finns kvar i densvenska faunan och även kan sprida sig till sina naturligautbredningsområden. Målet skall nås inom en generation.Den genomförda utredningen rovdjurspolitik (SOU1999:146) bedömer att stammarna av lodjur, björn och kungsörn i Sverigebefinner sig över de nivåer som en särskild forskargrupp ansåg behövas för ettkortsiktigt bevarande. Mot denna bakgrund föreslår regeringen nationellaminiminivåer för dessa arter.Målet är att arterna skall öka i antal utöver respektive miniminivå tillsådana nivåer att de med större säkerhet långsiktigt kan bevaras i den svenskafaunan. Miniminivån skall också tjäna syftet att skyddsjakt endast skalltillåtas i begränsad omfattning om antalet djur av en art sjunker under dennanivå. Det konstateras att så länge en art befinner sig överminiminivån anser man att större hänsyn skall tas till motstående intressen,vilket betyder en mer tillåtande inställning till jakt och skyddsjakt.När det gäller varg och järv konstaterar utredningen att stammarna iSverige befinner sig under, och för vargens del klart under, de lägst sattakritiska populationsstockarna till och med för ett kortsiktigt bevarande.Regeringen har - förmodligen i enlighet med svenskt kompromisskynne -därför valt att inte fastställa miniminivåer, utan i stället slå fast etappmålsomsenare skall bli föremål för förnyad bedömning.Jag anser - i likhet med bland andra - att miniminivåerbör fastställas för alla rovdjuren. Därigenom skulle målen bli tydligare ochkunna tillämpas mera konsekvent i internationellt och nationellt arbete.Sopa rent framför egendörrVi svenskar verkar vara lätt kluvna i vår inställning tilldjuren. Vi reagerar starkt på olika reportage om djurplågeri iolika former när det gäller kor, grisar och hästar. Viengagerar oss starkt för regnskogens bevarande som naturmed en unik flora och fauna. Vi upprörs över oljetransporteri känsliga vatten som till exempel vid därmånga sällsynta djurarter hotas. Vi tar starkt avstånd fråntjuvjakt på elefant, noshörning, flodhäst och lejon i avsattareservat i . Vi berörs på djupet av ihjälklubbning avsälar och av hänsynslös valfångst som genomförs av norskaoch japanska industriella valfångsfartyg. Trots en del tillbudmed dödlig utgång och fara för befolkning och andra djurfinns inga svenska krav på utrotning av krokodil, tiger, haj,vissa giftiga ormar eller spindlar. Tvärtom skulle vi upprörasom det blev aktuellt.När vi sedan kommer till att diskutera de svenska rovdjursstammarna hörsplötsligt ett annat tonläge. Många står skräckfyllda inför en ökning av varg-och björnstammarna. Jägarna värnar sina intressen att få skjuta avdjurstammar. Renskötseln har sina intressen av att vissa rovdjur helst utrotas,åtminstone inom de aktuella renbetesområdena. Tjuvjakten är tämligenutbredd och verifieras i regeringens proposition främst vad avser järv ochkungsörn.Vi måste få sådan kunskap om och naturlig inställning till ävenrovdjursstammarna att de kan få tillåtas växa till en nivå där de långsiktigtkan överleva som djurarter i vårt land. Motstående intressen, som till exempelrenskötsel och jakt, måste när det gäller djurarter som är hotade uröverlevnadssynpunkt klart och tydligt avvisas. Det är viktigt att agera hemmapå det sätt vi önskar att andra agerar hos sig.BjörnSåväl universitet som hävdaratt den föreslagna miniminivån, cirka 1.000 individer, förbjörnstammen i är för låg och att den sannoliktligger under den stam som finns . Stammen bör sättastill minst 1.500 individer eller 150 föryngringar per århävdar till exempel Naturvårdsverket.Jag delar uppfattning och vill föreslå en uppjusteradminiminivå.JärvRegeringen föreslår ett etappmål på 90 föryngringar ,vilket motsvarar ett totalt antal av cirka 400 individer. Fleraremissinstanser, bland andra , och i ,anser att miniminivån bör sättas till 500 individer,innebärande 100 föryngringar per år.Av allt att döma har järvstammen minskat i antal . Vid densenaste inventeringen 1999/2000 noterades 40 föryngringar,vilket är färre än de tre föregående åren.Jag delar flera remissinstansers bedömning och vill föreslå att enminiminivå på 100 föryngringar , motsvarande cirka 500 individer,fastställs.LoRegeringen föreslår att miniminivån för lodjursstammen iSverige skall vara 300 föryngringar , vilket motsvararett totalt antal av cirka 1.500 individer. Dettaöverensstämmer i huvudsak med dagsläget. Från flera hållhävdas dock att en drastisk avskjutning av lodjursstammenborde ske. En del, till exempel , hävdar attstammen bör ned till cirka 350 individer.Flera remissinstanser, till exempel och , hävdar bestämt att minskningen genom avskjutningär för omfattande. En kraftig minskning av lodjursstammen i renbeteslandetskulle medföra att det inte kommer att finnas en livskraftiglodjursstam i , hävdar i län.Här har regeringen valt att inte gå på utredningens förslag, innebärande enminskning till cirka 1.000 individer. Det är bra att målet för förvaltningen avlodjursstammen slås fast till att stammen i landet som helhet inte skallminska.Däremot ställer sig regeringen bakom utredningens förslag attlodjursstammen i renskötselområdet skall minskas långsamt till cirka400 individer. Detta sker som regeringen konstaterar attföryngringen av lodjur har minskat betydligt i renskötselområdet och "långtmer än vad som rimligen är effekten av den tillåtna jakten".Det kan inte vara rimligt att ge de motstående intressena i form avrenskötsel sådan tyngd som regeringen föreslår. Såväl universitetoch framhåller att det är orimligt att ökaavskjutningen av lodjur bara för att de tar en del av de vilda bytesdjuren somäven är av intresse för jägarna.Jag anser att skall avvisa den föreslagna avskjutningen av lodjuri renskötselområdet.VargRegeringen föreslår som etappmål för vargstammen iSverige 20 föryngringar , vilket motsvarar totalt cirka200 individer.Stockholms universitet framhåller att den föreslagna nivån är påtagligtmycket lägre än den nivå forskargruppen anger som lägsta nivå för kortsiktigtbevarande. Liknande synpunkter redovisas av universitet.Naturvårdsverket anser att en rimlig miniminivå för vargstammen skullekunna vara åtminstone 500 individer.Regeringens förslag motiveras med att det är avgörande för vargstammenatt man får förståelse hos lokalbefolkningen för utvecklingen och attvargförekomsten skapar konflikter med näringsintressen och jaktintressen.Regeringen bedömer inte att man kan få bred acceptans för envargstam av den storlek som krävs för att arten skall kunna bedömas somlångsiktigt hållbar.Jag anser att det finns goda skäl att som en miniminivå för vargstammenfastställa 500 individer eller 50 vargföryngringar i per år.KungsörnMiniminivån för kungsörnsstammen föreslås till 600 årligahäckningar. Dessutom föreslås att kungsörnens utbredninginte bör påverkas av människan.De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget. Dock uttalar fleraremissinstanser oro för den minskning som skett i fjällområdet. Detkonstateras också att otillåtna fångstredskap kommit till användning.Kungsörnen är det av rovdjuren som leder till minst konflikter mednäringsutövare och jaktintressen. Jag anser därför att det är viktigt attåtgärdersnarast kommer till stånd som förhindrar en fortsatt minskning avkungsörnsstammen i delar av fjällkedjan och fjällnära områden.SkyddsjaktUnder vissa förutsättningar kan skyddsjakt tillåtas efterbjörn, varg, järv, lo och kungsörn. Prövningen av omskyddsjakt skall tillåtas görs av . I vissa falltillåts skyddsjakt efter björn, järv eller lo på initiativ av enenskild utan föregående prövning av någon myndighet, tillexempel i samband med ett rovdjursangrepp på ett tamdjur.Denna paragraf innefattar inte varg och kungsörn.Utredningen rovdjurspolitik föreslog att möjligheterna tillskyddsjakt utan föregående beslut av en myndighet skulle utvidgas och attvarg också skall omfattas av 28 § jaktförordningen.Regeringen avvisar klokt nog utredningens förslag beträffande en allmänutvidgning av skyddsjakten, men uttalar regeringen att den stöder förslagetom att berörd paragraf också skall innefatta varg.Jag avvisar, i likhet med ett flertal remissinstanser, med bestämdhet dennaändring av jaktförordningen till att också innefatta varg. Skyddsjakt utanmyndighetsbeslut är svår att skilja från ett jaktbrott. Dennamöjlighet kan innebära att fredningen av rovdjuren sätts ur spel.Dessutom anser jag att järvstammens minskning klart talar emot en vidgadmöjlighet till skyddsjakt på eget initiativ. Utvecklingen borde vara denmotsatta. Möjligheten till skyddsjakt på järv utan föregåendemyndighetsbeslut bör avskaffas, med hänsyn till att det faktiskt är fråga omstammens överlevande överhuvudtaget.Stockholm den 30 januari 2001Marietta de ()