mot · GO02Fi33 · 2001-05-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Fi33av , Bo (m)med anledning av prop. 2000/01:100 ekonomiska vårpropositionAtt kunna räcka till - en modernfamiljepolitik1 SammanfattningI ett modernt samhälle måste det ges goda möjligheter att förena arbetslivmed familjeliv. Det är avgörande för både kvinnor och män - och förbarnen. Föräldrarna behöver ges möjlighet att styra över sin ekonomi,över tiden och över beslut som rör dem själva och barnen. Så är det inte . Stressen över att inte räcka till drabbar både barn och föräldrar.De familjepolitiska systemen passar allt färre barn och föräldrar. Ändå ärdet än mer resurser till samma gamla system som är Socialdemokraternasvision. Det ökar utanförskapet för de barn och föräldrar som önskar andralösningar. De får bära en högre skattebörda utan att omfattas av reformerna.Tillvaron och ekonomin blir ännu svårare att pussla ihop.Vi ska genomföra en rad åtgärder för att underlätta familjeliv ochföräldraskap. Staten ska inte agera med pekpinnar utan ge stöd som omfattaralla men är neutralt mellan olika val av lösningar. På så vis kan föräldrarnaslojalitetskonflikter och andra stressmoment hanteras och minimeras. Delar avdessa åtgärder ersätter bland annat regeringens maxtaxesystem och förslagetom en i föräldraförsäkringen.Våra förslag handlar om att lägga makten över arbetstiden hos individerna,genom flexibla avtal. Sänkta skatter skapar utrymme både för att leva på sinlön och att gå ner i arbetstid för den som vill och när det behövs.Beskattningen ska ta hänsyn till familjernas försörjningsbörda för att undvikabidragsberoende.Föräldrarna ska ha rätt att välja skola och barnomsorg, och fler alternativän behöver få utvecklas. Barnomsorgskonto som omfattar alla barn,avdragsrätt för styrkta barnomsorgskostnader och skolpeng gör detta möjligt.Det offentliga stödet till småbarnsfamiljerna i form av föräldrapenning,barnbidrag, barnomsorg, bostadsbidrag och förskola motsvarar över 85.000kronor per barn och år. Vi är övertygade om att detta stöd skulle kunna utgåpå ett mera ändamålsenligt sätt. Vi förordar att en total översyn görs avfamiljestödet i syfte att stärka varje familjs möjligheter att forma livet somman själv vill.2 Innehållsförteckning34 Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen beslutar att arbetet inleds för att förändrafamiljepolitiken på ett sätt som är mera rättvist och inriktat på att stödjafamiljernas egna val i enlighet med vad som anförs i motionen.5 Familjernas situation5.1 Ett bra land att växa upp i?Statistiken visar att på många sätt är ett bra land att växa upp i.En stor majoritet av barnen i åldern tycker att de spenderarlagom tid med mamma och pappa (). Ävenkontakten med mor- och farföräldrar är för det mesta god. Den storamajoriteten tycker också att de har lagom mycket fritidsaktiviteter ochlagom många kompisar (respektive ).Det materiella välståndet kommer även barnen till del. Rörligheten är stor ioch med att av 10-11-åringarna bor i familjer där det är vanligt attha bil. I samma åldersgrupp har eget rum. Video är mycket vanligt() och även nyare teknik i form av datorer och mobiltelefoner finnsi hemmet hos två tredjedelar av barnen i denna åldersgrupp. (Källa: SCB,Barns vardag - tioåringar om skolan och fritiden, 1998)De som sätter barn till världen borde att döma av detta ha godachanser att lyckas med uppgiften att ge barnen en trygg och stimulerandeuppväxt. Ändå kommer det larm om ökad stress och psykisk ohälsa hos barn,och även hos deras föräldrar. Barnafödandet minskar.5.2 Stress bakom minskat barnafödande"- är 'helig'. Det är så skönt när arbetsveckan är slut. - Då äter vi något tillsammans, hela familjen, och då försöker vi umgås med varandra. - Det brukar sluta med att man somnar i soffan framför TV. - Ja, och det är det värsta jag vet. ""Jag försöker komma hem från jobbet . Hemmareparerar jag huset, klipper gräs eller något sådant. Jag försöker också fålite tid att leka med barnen. Livet är nästan bara arbete. Det stressar mig. ""En av mina små patienter, , blev av en gråtande mammalämnad på mottagningen. En utsliten mamma sprang sin väg och ropade:'Ta hand om honom - jag orkar inte - jag kan inte sköta mitt arbete omjag ska ta hand om honom också.' "Barnafödandet har minskat kraftigt . Födelsetalen är nu nerepå 1,5 barn per kvinna, medan det krävs 2,1 barn för att befolkningen inteska minska. De sjunkande födelsetalen är inte framför allt ett problem förframtida pensionsbetalningar eller socialförsäkringssystemens hållbarhet.Det finns andra åtgärder, exempelvis ökad arbetskraftsinvandring, som ärbåde önskvärda och tänkbara komplement till ökat barnafödande.Däremot är det ett problem om de låga födelsetalen beror på att människorsom vill ha barn ändå avstår eller skjuter upp barnafödande. Mycket talar föratt detta är fallet. Enligt en genomförd opinionsundersökning tror i att stress ligger bakom de lågafödelsetalen. Arbetsbördan för småbarnsföräldrar har ökat, och framför allthar personlig tid blivit en bristvara.Stressen som småbarnsföräldrar upplever har många orsaker. Det kan varasvårigheten att kombinera arbete och karriär med tid och uppmärksamhet åtbarnen, att få ekonomin att gå ihop, att dela rättvist på hushållssysslornaelleratt vårda förhållandet och familjegemenskapen. Det är när människor slitsmellan oförenligheter i lojaliteterna mot barn, make/maka, chef, kamrater,egna föräldrar och andra åtaganden i exempelvis politik eller föreningsliv somstress kan uppstå.Det kan handla om:1. Brist på för mycket eller fel sorts arbete.2. Brist på kontroll d.v.s. vardagsmakten.3. Brist på erkänsla och belöning.4. Brist på socialt stöd och gemenskap.5. Värdebrist.En viss stress kan rentav vara positiv och sporra oss att prestera bättre ellerhinna med mer av de olika uppgifterna. Så kan det exempelvis vara på enstimulerande arbetsplats. Men även stimulerande uppgifter kan slita ut oss omstressen blir varaktig. När man upplever de oförenliga kraven som tråkigaeller meningslösa blir stressen snabbare ett slitage på kropp och själ, medkonsekvenser för hälsan.Problemen är allvarliga. Enligt barnläkaren ungefär var tionde mamma av depression eller ångest underföräldraledigheten i sådan utsträckning att medicinsk hjälp behövs. Barnenssituation blir också alltmer stressad, från den intensiva föräldraledigheten,tillden tidiga dagisstarten, barnfamiljernas stress och inte minst i skolan (DagensMedicin nr 14/01). Bland 15-16-åringar har symptom som huvudvärk, ont imagen, svårt att somna och nervositet ökat kraftigt /86 till 1997/98.Situationen för många barn och föräldrar är alltså alarmerande, ochutvecklingen går på avgörande punkter åt fel håll.6 System som stänger uteSnarare än att hjälpa bidrar den socialdemokratiska politiken - särskiltfamiljepolitiken - till att förvärra många av de problem som modernabarnfamiljer ställs inför. Ansvar i form av vardagsmakt över tillvaron tasifrån föräldrarna. Målen för hur många barn man ska ha, hur ansvaretinom familjen ska delas, vilka omsorgsformer som är att föredra, eller vadbarnen ska lära sig i skolan slås fast centralt.Samtidigt gör det omfattande offentliga ansvaret att det blir svårare att ifamiljen söka lösa problemen på annat sätt än enligt den fastställda mallen.Det drabbar exempelvis boende i glesbygd som har det svårare att utnyttjakommunal barnomsorg, de som väljer att skaffa barn innan de inleder sinyrkeskarriär eller de som väljer att stanna hemma längre med sina barn.Den socialdemokratiska familjepolitiken handlar i allt väsentligt om attöka de redan omfattande offentliga stöden än mer. Stöden ökar med genom bland annat höjdabarnbidrag, förlängd föräldraförsäkring, betalda kontaktdagar då föräldrar kanbesöka barnens skola och möjlighet för arbetslösa att ha sina barn i offentligbarnomsorg.6.1 Staten tar in och ger en del tillbakaBeskattningen av barnfamiljerna är omfattande. Summan av allaarbetsskatter ger ett skatteuttag på av lönekostnaderna. Barai är arbetsskatterna högre. Någon hänsyn till försörjningbördan avatt ha barn tas inte i den svenska beskattningen. Barnfamiljerna har somresultat låg köpkraft. En genomsnittlig familj med två förvärvsarbetandeföräldrar och två barn ligger under skälig levnadsnivå om de harbil. (Barnfamiljernas skattebörda, SAF, 1998)Det offentliga stödet till barnfamiljerna är också omfattande. Det utgårbland annat i form av barnbidrag, föräldrapenning, subventioner avbarnomsorg och bostadsbidrag (som i allt väsentligt går till barnfamiljer).Dessa stöd motsvarar per barn och år för barn upp tillskolåldern. () För en familj med barn i åldern kommer i genomsnitt över en femtedel av den disponibla inkomstenfrån olika bidrag. Småbarnsföräldrar (barn ) får över en fjärdedel avsina disponibla inkomster genom olika bidrag.I mångt och mycket är det alltså så att det offentliga ger med den enahanden men tar med den andra. Därmed blir även familjernasvardagsekonomiska beslut beroende av det offentligas välvilja.6.2 Föd barn för att betala pensionernaMotiven bakom Socialdemokraternas utgiftsökningar är till en betydandedel omsorg om de politiskt skapade välfärdssystemen. "Ska vi klaraframtidens pensioner och socialförsäkringar måste fler välja att skaffabarn. Det är bland annat därför regeringen vill fortsätta öka stödet tillbarnfamiljerna", skriver barn- och familjeminister (GP010321).Den mest kostsamma reformen, maxtaxan i barnomsorgen, presenteras iregeringens ekonomiska vårproposition först bland regeringens åtgärder förökad sysselsättning och ökat arbetskraftsutbud.Barn ska alltså födas för att betala våra pensioner, inte för att de är önskadeoch efterlängtade av sina föräldrar. Stöd i form av maxtaxa finns till för attöka arbetskraftsutbudet, inte för att öka föräldrarnas möjligheter att få tidenatt räcka till både barn och arbete. Människor ska av regeringens politikförmås att välja på ett sätt som passar de socialdemokratiskavälfärdssystemen. Systemen är de självändamål till vilka barn och föräldrarska anpassas.6.3 Subventioner till barnomsorgenEn stor del av det offentliga stödet till barnfamiljerna innebär att erbjudabarnomsorg, ofta utan andra alternativ än i regi, till starktsubventionerat pris. Barnomsorgen kostar totalt perår. Barnomsorgen finansieras huvudsakligen genom höga skatter, somalla måste betala.De föräldrar som inte utnyttjar barnomsorgen måste fortfarande betalahöga skatter på sina inkomster, men får alltså en mycket mindre del av stödettill barnfamiljerna. Många tvingas att lämna sina barn till den kommunalabarnomsorgen eftersom andra lösningar blir för dyra. Det kan handla omprivata alternativ som inte kan konkurrera med subventionerad verksamheteller om att föräldrarna helt enkelt inte har råd att välja andra alternativefterdet att skatterna är betalda. Alla kan inte heller utnyttja den kommunalaomsorgen även om de skulle vilja. Det gäller t.ex. familjer i glesbygd, därkommunal barnomsorg ofta är ett opraktiskt eller mindre realistiskt alternativ.Socialdemokraterna bromsar möjligheter för föräldrar att själva väljaalternativ inom barnomsorgen.Förutom att föräldrarna har olika behov och önskemål, så gäller det ävenbarnen. En del barn, , bör av hälsoskäl inte vara på dagis företvå, ibland tre, års ålder. Det gäller barn med småbarnsastma som innebär attde inte bara får feber och snuva vid virusinfektioner utan även astma ochandningsbesvär, för tidigt födda barn och barn som under de första årenständigt får feber, öronvärk, diaréer med mera.6.4 MaxtaxesystemetMaxtaxesystemet ökar subventionsgraden i barnomsorgen. Därmedfinansieras en än större del av omsorgen via skattsedeln. Det förstärker derådande orättvisorna i familjestödet genom att ensidigt komma dem tilldel som vill och kan utnyttja den kommunala barnomsorgen. Budskapetär tydligt: Den som inte väljer det Socialdemokraterna vill att de ska välja- barnomsorg - får inte ett öre genom maxtaxereformen.Regeringens avsatta medel till maxtaxesystemet tar inte hänsyn till eneventuell ökning av antalet inskrivna barn eller ökad utnyttjandegrad. är systemet underfinansierat med 1,5-2 miljarder kronor.Följden kan bli höjda skatter, och därmed än mindre ekonomiska marginalerför redan hårt trängda barnfamiljer. Alternativt krävs resurser från övrigakommunala verksamheter eller större barngrupper eller färre anställda iförskolan.Förutom att ta ifrån föräldrarna vardagsmakt, upplevs maxtaxan av mångaföräldrar som djupt orättvis. På många håll i landet har "föräldrauppror"startat för att få till stånd en mer neutral fördelning av det stöd som i dagenbart går till kommunalt finansierad barnomsorg.6.5 FöräldraförsäkringenFöräldraförsäkringen ger föräldrapenning relaterad till inkomst . Den är inte en försäkring i egentlig mening (att få barn är ingetman försäkrar sig emot). Snarare är den tänkt som en möjlighet förföräldrarna att vara hemma med sina små barn. Den är dock utformad påett oflexibelt och centralstyrande sätt.Inkomstrelateringen gör att det lönar sig för blivande föräldrar att förstarbeta efter avslutad utbildning. De får på detta sätt högreersättningnär de är lediga med sina små barn. De föräldrar som med samma utbildningväljer att skaffa barn kommer att få mycket lägre ersättning.Så blir det trots att de under sin livstid kommer att betala lika mycket i skattsom de förstnämnda föräldrarna.Det lönar sig alltså att anpassa barnafödandet efter hur systemet ärutformat, snarare än efter hur det passar ens egna livsplaner. Det finnsdessutom risker med incitamenten i föräldraförsäkringen. Att vänta med attskaffa barn ökar risken för att inte bli gravid alls. Föräldrar som skaffar tvåbarn i snabb följd, vilket maximerar ersättningen från ,löper dessutom större statistisk risk att separera.För att få full utdelning från föräldraförsäkringen krävs dessutom attföräldrarna delar på föräldraledigheten på ett sådant sätt som regeringentycker är önskvärt.6.6 Matematisk jämställdhetDen socialdemokratiska familjepolitiken sägs ha jämställdhet mellankvinnor och män som målsättning. Det är dock en matematiskjämställdhetssyn som bygger på att kvinnor och män ska vara lika mångaoch likadana i de flesta sammanhang. För att nå sådana ordningar måsteenskilda människors frihet att välja inskränkas. Exempelvis innebär de såkallade pappamånaderna i föräldraförsäkringen att de som inte delar påledigheten med barn som Socialdemokraterna vill får mindre stöd änandra. Det är samma tanke som ligger bakom det ensidiga stödet tilloffentlig barnomsorg.Jämställdhet är i Socialdemokraternas värld en kommenderadlikformighet. De som inte gör som Socialdemokraterna vill får mindreoffentligt stöd än andra. Dessutom nedvärderas de som inte passar in inormen. En kvinna eller man som själv väljer att på heltid stanna hemma medsina barn betraktas som ett offer, eller som lurad. Att genom politikenmoralisera över föräldrars olika sätt att uppfostra sina barn bidrar också tillstress och osäkerhet. Är man en dålig mor eller far om man inte väljer somregeringen premierar att man "ska" göra?6.7 En omodern socialdemokratisk politikNär de socialdemokratiska välfärdssystemen byggdes upp hade de vissträffsäkerhet. Människor arbetade på ungefär samma tider och hadesemester . Många hade därför behov av ungefär samma,standardiserade tjänster. Med tankegångar enligt fordismens löpandeband-produktion var det heller ingen som föreställde sig någon störremångfald av alternativ vare sig för varor eller för tjänster.Denna tid är dock förbi. Ett dynamiskt och flexibelt arbetsliv,produktion skräddarsydd efter kundens önskemål och en alltmer integreradvärld ställer helt andra krav. Då framstår de socialdemokratiska lösningarna,med centralstyrt utbud av ett fåtal tjänster till dyra kostnader och med dåligpassform, som förlegade och omoderna.Till detta kommer en politisk kontrollvilja över vad som borde varaenskilda familjers beslut eller sådant som kan lösas på plats i verksamheten.Kontrollniten drabbar föräldrar som vill välja alternativ barnomsorg eller villkunna stanna hemma längre än föräldraförsäkringen medger, men den drabbarockså privata entreprenörer i form av rigida regler. Denna vilja attcentralstyraoch lägga tillrätta människors liv gentemot alla dem som tycker annorlundaän staten är ett socialdemokratiskt signum.Systemen passar allt färre barn och föräldrar - ändå är det än mer resursertill samma gamla system som är Socialdemokraternas vision. Det ökarutanförskapet för de barn och föräldrar som önskar andra lösningar. De fårbära den högre skattebördan utan att omfattas av systemen. Tillvaron ochekonomin blir ännu svårare att pussla ihop. Några kommer alltid att klara sig,men många får problem. Föräldrarnas känsla av stress och vanmakt blirbarnens följeslagare under uppväxtåren. För deras skull krävs en modernfamiljepolitik med nya utgångspunkter.7 Utgångspunkter för en modernfamiljepolitik7.1 Familjen ger mening"Jag känner ju att jag tar hand om mitt och familjens liv. Man känneribland att man bara städar, tvättar och lagar mat och byter blöjor, menherregud, det är ju det som är meningen. Jag gör det ju för oss. ""Jag gör inget annat än jobbar, hemma och borta, men jag gör det ju förmin familj, för mina barn, de är meningen med mitt liv. "För de flesta svenskar är familjen en samhörighet för kärlek, omtanke ochsocialt ansvar. Det är genom tryggheten i hemmet som vi växer sommänniskor och i andra delar av livet vågar ta risker och chanser. Enharmonisk familjesituation är en god grund för ett rikt och utvecklande livi övrigt. Människor lever och vill leva i familjer.Som samlevnadsform är familjen fortfarande mycket stark såväl i Sverigesom i den övriga västvärlden. Det är en uttalad vilja hos de allra flesta attsökasig någon med vilken man hoppas kunna dela resten av livet. Tre av fyraungdomar lever i en traditionell familjebildning tillsammans med båda sinaföräldrar.För att knyta an till diskussionen om stress är det lätt att konstatera attfamiljen skapar mål och mening i livet för många människor. Det positivamål som familjens samvaro erbjuder, gör att människor kan hantera mycketav den stress och de målkonflikter som trots allt är oundvikliga när man sätterbarn till världen. Barn kommer att, och måste få, ta tid och resurser i anspråkfrån sina föräldrar.Det offentliga kan aldrig och ska aldrig ta över föräldrarnas huvudsakligaansvar för barnen. Frågan är snarare hur det offentliga kan vara en hjälp ochett stöd för föräldrar, utan att stå i vägen för deras ambitioner ellerönskemål.Det är en uppgift som kan utföras bättre än i dag.Ett av de uttalade målen med dagens familjepolitik har varit att minskamänniskors materiella beroende av varandra. Socialt umgänge har uppfattatssom positivt om det varit kravlöst och om det grundats på ett närmastatomistiskt oberoende. Familjen reduceras till en "reproduktionsenhet",släktingar och vänner på sin höjd till bekanta. Tanken har varit att människorinte ska behöva stå i tacksamhetsskuld till varandra.Ett samhälle där man av det offentliga tror sig kunna kräva lösningar ochbistånd i allt kommer att bli ett omänskligt samhälle. Den som inte får varasocialt behövd och som inte får känna tacksamhet till sina medmänniskor, tillsin familj och sina vänner, kommer inte att bli en hel människa. Glädje ochsorg känner man med dem man på ett eller annat sätt känner tillhörighet medeller är beroende av, inte med socialförsäkringssystem eller politisktdefinierade kollektiv.Individen är samhällets minsta och viktigaste byggsten, men hon berikasav sitt sociala sammanhang. Det är inte känslo- eller kravlöshet som görmänniskor starka, hur höga ersättningsnivåerna eller barnbidragen än är ellerhur god och utbyggd barnomsorgen än må vara. Det är när man harförväntningar och krav på sig som man tar ansvar och det är genom att lyckasinfria dessa förväntningar och krav som tillvaron ges en mening. Människanssociala natur kommer till uttryck i frivilliga gemenskaper till ömsesidigt gagn.Familjen är den allra viktigaste och mest grundläggande gemenskapen.För föräldrar som ensamma har hela eller huvuddelen av ansvaret för sinabarn blir familjens gemenskap än viktigare. Stödet från den egna familjen,liksom från släkt och vänner, får då en ännu större betydelse.7.2 En verklig jämställdhetVi ser det som en självklarhet att ansvaret för barnens uppväxt vilar påbåda föräldrarna. Båda föräldrarna ska om de så önskar kunna kombinerayrkes- och familjeliv. Det handlar om att var och en måste få möjlighet attförverkliga sina livsdrömmar. Dörrarna ska stå öppna för kvinnans, såvälsom mannens, egna val och prioriteringar.Ett jämställt samhälle handlar däremot inte om att alla måste göra likadant,utan om att som individ få vara och göra olika. Olikheten i vad vi gör formasav att vi är individer - inte på grund av könstillhörighet.Mycket av oron och ångesten hos dagens föräldrar bygger på att de intekänner sig hemma i traditionella roller och ideal för män respektive kvinnor.Speciellt kvinnor slits mellan oförenliga föreställningar om att bara en dåligmor lämnar ifrån sig sina barn, medan bara en oupplyst kvinna prioriterar bortyrkeskarriären när barnen är små. Här krävs en större tolerans för rätten attvälja och vara olika.Föräldraskap behöver inte se likadant ut för att vara bra. Tvärtom handlardet om att i varje familj hitta former som passar barn och föräldrar. Då fårsamhället inte formas av inskränkta attityder eller politiken premiera ensidigalösningar.Detta är exempelvis anledningen till att vi moderater går emot de såkallade pappamånaderna i föräldraförsäkringen. Det handlar inte om att vitycker att bara mammor ska vara hemma med barnen - tvärtom vilar ansvaretför barnen på båda föräldrarna. Vad det handlar om är att politiker inte skatala om för föräldrarna hur de ska leva och göra. Då får vi inskränktalösningar och moraliserande statliga pekpinnar.Jämställdhetstanken bygger på rätten för individen att vara olik och göradet annorlunda. Därför kan jämställdhet aldrig planeras eller kommenderasfram uppifrån, genom att staten bestämmer hur familjerna ska ta hand om sinabarn. En frihet som leder till olikheter är att föredra framför jämlikunderkastelse under staten.7.3 Engagemang på olika sätt"Jag har mött hundratals föräldrar med olika bakgrund och ursprungunder mina år i barnomsorgen. Samtliga har varit engagerade i sina barnsliv och uppväxt, men engagemanget tar sig olika uttryck. "driver fem förskolor i bland annat och Täby.Föräldrar förväntas ofta visa engagemang i sina barn genom att läggaarbetslivet åt sidan. I skola och barnomsorg krävs deltagande i städscheman,fritidsaktiviteter under arbetstid eller läxläsning efterarbetsdagens slut. De som inte ställer upp beskrivs som oengagerade.De som betraktas som svaga föräldrar är ofta de som kämpar extra hårt föratt deras barn ska få det föräldrarna anser att de behöver. Det är föräldrar somhar flera arbetspass eller långa arbetspass för att de vill ge barnen bättreboende, mat, kläder, semester eller dator. Varför skulle det vara ett sämreengagemang att arbeta för att kunna förse sina nära och kära med anständigtboende och materiell standard än att delta vid skolans friluftsdag?7.4 Tjänster som passarDe allra flesta föräldrar, kvinnor som män, vill kombineraföräldraskapet med yrkesarbete och karriär. Sociala tjänster somfritidsverksamhet, barnomsorg och skola måste i mycket högre grad svara mot de krav på flexibilitet och kvalitet som moderna familjerhar rätt att ställa.Viktigast är kvaliteten, att barnen kan känna sig trygga, utvecklas och lära.Brister i kvaliteten drabbar barnen, men får även konsekvenser förföräldrarna. Det är bara om man vet att barnen har det bra där de är som detgår att koncentrera sig på arbetet.Brister i kvaliteten på sociala tjänster får därför konsekvenser i ökad stressoch splittrade lojaliteter hos föräldrarna, och inverkar negativt på derasarbetsinsatser.På dagens moderna arbetsplatser arbetar vi på olika tider. Denflexibiliteten innebär ofta ökade möjligheter för arbetstagaren att pussla ihoptiderna så att det passar med barnens tider i skola och barnomsorg.