mot · GP02U323 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U323av m.fl. (mp)i 1 Innehållsförteckning 1 Innehållsförteckning 7 2 Förslag till riksdagsbeslut 8 3 Motivering 9 4 Inledning 10 5 Från 1972 till 10 6 Internationellt miljösamarbete 12 6.1 Innovationer i det globala miljöstyret 14 6.2 En världsmiljöorganisation inom FN 15 7 en agenda för det nya årtusendet? 16 7.1 Vad ska hända med i ? 17 8 Biologisk mångfald 18 8.1 Konventionen om biologisk mångfald (CBD) 18 8.2 De tropiska skogarna 21 8.3 22 9 Vatten en säkerhetspolitisk fråga 23 10 Den globala befolkningstillväxten 24 11 Fattigdom, global rättvisa och social utveckling 24 11.1 Tobinskatt 26 12 Rättvist miljöutrymme 27 13 Internationella miljödomstolar 28 13.1 Internationell miljörätt 29 13.2 FN måste ta sig an frågan 30 13.3 förslag 30 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla olösta frågor från måste överföras till bindande resolutioner senast under . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att FN-organens rättsliga och administrativa kompetenser måste förstärkas för att kunna garantera ett globalt styrelseskick för hållbar utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall ta initiativ till att föra in miljöklausuler i internationella handelsavtal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utvecklar strategier för implementering, finansiering och uppföljning av internationella miljöavtal på global och lokal nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verkar för att internationella miljööverenskommelser skall tas in i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att implementera GEF som global miljöstyrning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att årliga budget fördubblas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att borde uppgraderas till att bli en världsmiljöorganisation (WEO) och att det är både nödvändigt och önskvärt att WEO inrättas på . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det globala Agenda 21-arbetet och hur skall utvecklas . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hur skall följa upp arbetet med konventionen om biologisk mångfald både nationellt och internationellt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att internationella handelsavtal skall underställas om biologisk mångfald. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att FSC:s certifieringssystem förankras i den internationella skogskonventionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att särskilt skall uppmärksamma tillgång till rent vatten som det mest akuta miljöproblemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör arbeta för en allmän avskrivning av utvecklingsländernas offentliga skulder till staten, och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör arbeta för att marknaderna i de rika länderna öppnas för de fattiga ländernas produkter, inklusive jordbruks- och textilprodukter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör arbeta för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män i hela världen samt att förbättra kvinnornas situation på alla nivåer och områden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ta initiativet till en global diskussion om rättvist miljöutrymme, faktor tio och gröna nyckeltal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att initierar en utredning inom FN som tar fram förslag till en enhetlig internationell miljörättslig praxisutveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att aktivt bör driva frågan om en rättssäker instans för att lösa internationella miljötvister. 3 Motivering arbetar med att ta fram den svenska nationalrapporten inför om miljö och utveckling i , , nedan kallad . kommer att spela en avgörande roll för jordens framtid. På finns det ett enastående tillfälle att utveckla ett nytt globalt utveckling och biologisk mångfald. Om resultatet bara blir en papperstiger och en massa tomma ord har vi återigen förlorat ett årtionde i den globala kampen mot klockan för att stoppa förstörelse av ursprungsfolkskulturer, våra ekosystem och våra sociala system, som i slutändan leder oss ännu djupare in i global miljöförstöring och fattigdom. Inför kräver av regeringen att den i sin nationalrapport uppmanar det internationella samfundet till en gemensam kraftansträngning för att tackla den globala miljökrisen, för att stödja de fattiga och för att förbättra livskvaliteten för alla människor på jorden. Det måste vara möjligt för alla människor på jorden att kunna leva ett värdigt liv. i måste behandla och besluta om de tre dimensionerna av hållbar utveckling: miljö sociala utmaningar ekonomiska utmaningar (att finansiera utvecklingen, att minska utvecklingsländernas skulder samt att främja allmän tillgång till resurser och ekonomiska beslutsprocesser). Detta innebär också att alla olösta frågor från måste överföras till bindande resolutioner senast under . Där ingår , konventionen om biologisk mångfald och ökenspridning samt ett gemensamt avtal mot skogsskövlingen. kräver att FN-organens rättsliga och administrativa kompetenser måste förstärkas för att kunna garantera ett globalt styrelseskick för hållbar utveckling. 4 Inledning På en enda jord med begränsade resurser är vi alla beroende av varandra. Världen står inför gigantiska utmaningar i form av kraftig befolkningsökning, storskalig miljöförstöring, minskande bördighet och brist på vatten och livsmedel. Den konkurrens om jordens resurser som detta innebär skapar starka spänningar och konflikter. De politiska ledarna och de internationella organen måste ta sitt ansvar liksom vi som enskilda medborgare. En solidarisk livsstil ställer i sin tur stora krav på förändringar i vårt samhälle. Vi behöver resurseffektiva, nya lösningar när det gäller energiproduktion, energianvändning, transportsystem och industri- och livsmedelsproduktion. I ett globalt miljö- och rättviseperspektiv är det nödvändigt att den rika världen skyndar på mot ett rättvist och resurseffektivt kretsloppssamhälle. 5 Från 1972 till Startpunkten för FN:s engagemang i miljöfrågor var konferensen i om den mänskliga miljön. Detta blev det första internationella forum som syftade att komma åt de globala miljöproblemen. Konferensen genomfördes som ett svar på regional miljöförstöring och det sura regnet som föll över . Den kritiserades då hårt av G-77, de fattigaste länderna i FN, och det kommunistiska med motiveringen att det skulle etableras en ekologisk dagordning. Trots detta deltog 113 länder. Det viktigaste resultatet blev att (United Nations Environmental Program), FN:s miljöprogram, kom till. 1986 kom Brundtlandrapporten gemensamma framtid. Den pekade på globala miljöhot som växte som ett resultat av både fattigdom i de fattiga länderna och överkonsumtion i de industrialiserade länderna. Diskussionen om rättvisa mellan generationerna togs nu på allvar in i debatten. Rapporten slog också fast att världens miljöproblem inte kan lösas utan omfattande samarbete mellan världens länder. Hållbar utveckling definierades som en utveckling som möter nuvarande generationers behov, utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillfredsställa sina behov. Att miljö och utveckling bör integreras och inte ses som två olika delar var en annan viktig slutsats. Den viktigaste konferensen om hållbar utveckling var utan tvekan om miljö och utveckling i . 179 regeringar och 103 stats- och regeringschefer deltog på konferensen. Konferensen etablerade en förpliktelse mellan världens stater att samarbeta för att komma åt gemensamma problem. Vid deltog många miljöorganisationer och andra aktörer i det civila samhället som genom lobbying och medverkan i nationella delegationer gavs vissa möjligheter till inflytande. Hela 22 000 representanter från 9 000 ideella organisationer deltog i konferensen. Konferensen antog en rad nyckeldokument för att motverka fattigdom, orättvisor och miljöförstöring. Bland de viktigaste kan nämnas: Riodeklarationen (som innehåller principerna för hållbar utveckling), om klimatförändringar (som syftar till att stabilisera utsläppen av växthusgaser), FN:s konvention om biologisk mångfald (som syftar till att skydda arter, genetiska resurser, ekosystem och användningen av biologiskt material), skogsprinciperna (lade grunden för att förhandla fram en internationell skogskonvention) och som lägger fast strategier för hur en hållbar utveckling ska genomföras. innebar många positiva steg framåt för miljöarbetet men lämnades många obekväma frågor åt sidan. strukturanpassningsprogram som ledde till förödande sociala konsekvenser ifrågasattes inte. Detsamma gäller skuldkrisen eller världens finansiella system, trots att de bidrog till en gigantisk kapitalflykt från de fattiga länderna. Inte heller blev det någon reform av internationella strukturer och organisationer för att en hållbar utveckling skulle kunna uppnås. Som ett resultat av detta problematiserades inte det internationella handelsregelverket eller program så att de projekt man genomförde åtminstone inte aktivt motverkade fattigdomsbekämpning och en hållbar utveckling. efter kan vi konstatera att löftena från de rika länderna om att ge av BNP i bistånd inte infriades, inte heller löften om överföring av ny miljövänlig teknik. De multinationella företagens roll vare sig ifrågasattes eller problematiserades. När världskonferensen för hållbar utveckling äger rum i bör dessa frågor komma upp på dagordningen i ljuset av dagens situation. 6 Internationellt miljösamarbete En rad viktiga miljöpolitiska frågor som försurningen, övergödningen av haven, uttunningen av ozonskiktet och ökningen av växthusgaser i atmosfären är internationella eller globala problem. För att lösa dessa miljöproblem behövs ett omfattande internationellt samarbete. Internationella avtal och konventioner är viktiga och bör utvecklas genom att man till ett undertecknande kopplar kontrollmekanismer och bindande beslut. anser också att en internationell miljödomstol måste inrättas (se även eget kapitel nedan). På global nivå är FN en naturlig samarbetsorganisation som i betydligt större utsträckning borde användas i miljöarbetet. En reformering av som möjliggör en utveckling av bindande miniminormer genom majoritetsbeslut skulle också vara av mycket stor betydelse. Internationellt samarbete är en viktig väg för att åstadkomma förändringar. En annan väg är att gå före och visa att en positiv förändring inte bara är önskvärd utan också möjlig. Fram till är det denna strategi som har varit den mest framgångsrika. Genom att enskilda länder och delstater har vågat fatta radikala miljöbeslut utan att invänta internationella överenskommelser har miljöopinionen världen över blivit starkare, och har andra länder följt efter. Även i det internationella arbetet med miljökonventioner m m har det goda exemplets makt haft stor betydelse. vill att ska bli ett ekologiskt modelland som vågar vara steget före och som på så sätt medverkar till att skjuta fram positionerna i det internationella miljöarbetet. Det är av avgörande betydelse för det globala miljöarbetet att handelsavtal och internationellt samarbete inte innebär begränsningar av rätten för enskilda länder att ta progressiva steg för en bättre miljö. Vi vill också att ska ta initiativ till att föra in miljöklausuler i internationella handelsavtal. Rovdrift och låga miljökrav i enskilda länder ska inte kunna försvåra det internationella miljöarbetet. Det ska inte längre vara möjligt för statsmakter att ingå avtal och konventioner såsom miljöbesluten vid miljömötet i eller utan att dessa följs upp av och leder till praktisk, politisk handling. är det om miljö och utveckling ägde rum i . Målen som ställdes upp på världsmiljökonferensen i skrevs in i , en 40 kapitel lång handlingsplan för att uppnå en hållbar utveckling. Fyra globala problem hindrar möjligheterna att åstadkomma en hållbar värld. Att komma tillrätta med dessa problem är avgörande för mänsklighetens framtid. Klimatförändringar (se klimatmotion 2001/02) Förlusten av biologisk mångfald Vattenbrist Befolkningstillväxten i kombination med ökat välstånd För att tackla den rådande globaliseringsprocessen behövs inte bara reformer av de internationella ekonomiska institutionerna såsom , och . Det krävs en förstärkt miljömässig infrastruktur som kan fungera och ge respekt för jordens ekologiska gränser mot växande globala ekonomiska makter. Det behövs en fungerande global miljöstyrning. En bra utgångspunkt för ett sådant arbete är de hundratals deklarationer, handlingsprogram och internationella miljökonventioner som redan existerar . De är ca 230 och tre fjärdedelar av dessa har tillkommit efter om den mänskliga miljön 1972. Dessa konventioner omfattar områden som luftföroreningar, internationellt vatten, utrotningshotade arter, export av giftigt avfall, rätten till polerna, klimatförändringar och många andra saker. Huvuddelen av dessa miljöavtal är bilaterala eller regionala och handlar till exempel om flodsystem, luftkorridorer, flyttfåglar m.m. De globala avtalen behandlar till exempel internationella vattenvägar, atmosfären, klimatet och den biologiska mångfalden. Några av de mest kända internationella konventionerna är: Den internationella valkonventionen (1946, 40 parter), (1959, 44 parter), Konventionen om handel med hotade arter flora och fauna (1973, 146 parter), (1982, 132 parter), Montrealprotokollet om ozonnedbrytande ämnen (1987, 172 parter), (1989, 133 parter), (1992, 180 parter), Konventionen om biologisk mångfald (1992, 176 parter) och Konventionen mot ökenspridning (1995, 159 parter). har dessa globala avtal ökat i omfattning och uppnått många viktiga resultat. om ozonnedbrytande ämnen hade lett till en minskning av sådana ämnen . Dödandet av elefanter minskade radikalt som ett resultat av den internationella överenskommelsen om att förbjuda kommersiell försäljning av elfenben, 1990, under den internationella konventionen om utrotningshotade arter. Men även om antalet miljöavtal fortsätter att öka försämras den globala miljön. Trots överenskommelser om att minska växthusgaserna så fortsätter de att öka, trots konventioner om att skydda utrotningshotade arter och trots konventionen om biologisk mångfald ökar utrotningen av arter i allt snabbare takt. Trycket på jordens ekologiska system har aldrig varit större . De internationella överenskommelserna har misslyckats med att vända de ohållbara globala trenderna eftersom regeringarna som skapade dem bara gett en halv förpliktelse till avtalen och därmed inte implementerat dem. Regeringar har generellt sett också gett bristande resurser för att genomföra avtalen, särskilt i de fattiga länderna. uppmanar regeringen att i sin nationalrapport till utveckla strategier för implementering, finansiering och uppföljning av internationella miljöavtal på global och lokal nivå. Miljööverenskommelser bygger på detaljerad rapportering av åtgärder som vidtas på nationell nivå. Denna information bör vara öppen så att det civila samhället, media och intresserade medborgare kan ta del av informationen. När en överenskommelse har skrivits under inrättas ett sekretariat. Problemet är att ofta brister regeringarna i att tillhandahålla komplett, relevant och riktig information . Sekretariat som inrättas till följd av en miljökonvention har oftast bristande resurser och mandat att agera. Handelsbegränsningar kan vara ett effektivt redskap att uppmuntra regeringar att skriva på internationella överenskommelser eller att fullfölja avtal de skrivit under. Men denna möjlighet, att införa unilaterala handelssanktioner, är klart begränsad av och är en mycket kontroversiell fråga. har regler som tillåter denna typ av sanktioner mot länder som bryter mot överenskommelser som rör fiske och vilda djur. Dessa används sällan men möjligheten att använda dem kan vara effektivt. Exempelvis möjliggjorde hotet om handelssanktioner att och deltog i FN:s moratorium om mot drivnätsfiske och att de slutade importera utrotningshotade sköldpaddor. Montrealprotokollet om ozonnedbrytande ämnen förbjuder alla som ingått avtalet att handla med CFC:s och produkter som innehåller dem med länder som inte undertecknat avtalet. om export av giftigt avfall förbjuder alla undertecknande länder att exportera giftigt avfall till länder som inte undertecknat avtalet. Multilaterala avtal som innehåller möjligheter om handelsrestriktioner kan alltså vara effektiva. Konflikten som finns mellan och internationella miljöavtal har varit föremål för mycket debatt. Även om inget land gått till WTO:s tvistlösningspanel för att klaga på att en internationell miljööverenskommelse är ett handelshinder, finns den potentiella möjligheten att göra det där. anser att internationella miljööverenskommelser ska tas in i och ges status som handelsundantag. För att internationella miljööverenskommelser ska fungera effektivare krävs också bättre finansiella förutsättningar, för att till exempel investeringar som krävs görs tillgängliga för de fattiga länderna. 6.1 Innovationer i det globala miljöstyret En innovation i det globala miljöstyret är GEF (Global Environment Facility) som skapades 1991 för att finansiera investeringar i syfte att skydda de gemensamma globala tillgångarna såsom atmosfären, den biologiska mångfalden och internationella vattenvägar. GEF finansierar även projekt för att motverka klimatförändringarna (t ex energieffektivitet). Det som gör GEF effektivt är att det är en brygga mellan FN, IMF och . GEF involverar också NGO:s, FN:s miljöprogram (), den privata företagssektorn samt regionala banker (t.ex. Latinamerikanska ). Röstsystemet är dubbelt och bygger både på FN:s ett-land-en-röst princip och på en-dollar-en-röst-princip. Detta för att både mottagare och finansiärer ska kunna ha inflytande över besluten. GEF har över hela världen finansierat projekt som handlat om att skydda den biologiska mångfalden, investerat i ekoturism, projekt som handlar om ekologiskt hållbart jord- och skogsbruk samt i småföretag med inriktning på miljövänlig teknik. välkomnar GEF som en innovativ form av global miljöstyrning och anser att regeringen i sin nationalrapport till borde verka för att implementera GEF som global miljöstyrning. Men får detta inte innebära att släppa trycket på och FN att fullt ut integrera miljöperspektivet i sin generella utlåning och i sin verksamhet. spenderade mer på koldioxidgenererande fossilbränsleprojekt (2,3 miljarder USD), än vad GEF totalt spenderade (International Environment Reporter , 1998). 6.2 En världsmiljöorganisation inom FN FN:s miljöprogram skapades redan vid i . Istället för att skapa en helt ny global miljöorganisation som underorganisation inom FN:s ram valde då regeringarna att kanalisera miljöåtgärder via genom FN-systemet (också genom FN:s olika specialiserade underorganisationer såsom FAO och WHO). Eftersom inte skulle driva projekt valde regeringarna att det endast skulle ha ett litet sekretariat. inrättade en miljöfond, men regeringarna visade sig inte särskilt entusiastiska med att bidra med resurser. budget är på . Detta är ungefär lika mycket som vissa privata miljögrupper eller globala miljöorganisationer har till sitt förfogande. är mycket mindre än de flesta andra FN-program och dess resurser är obetydliga om man jämför med till exempel eller Internationella valutafondens. Trots detta har spelat en central roll i förhandlingar om internationella miljööverenskommelser. I Nairobideklarationen tydliggjordes roll och mandat. Några av de uppgifter som identifierades var att bevaka regionala och globala miljötrender, utveckla internationell miljörätt, uppmuntra implementering av nuvarande miljööverenskommelser och att bättre koordinera miljöåtgärder genom FN-systemet. anser att regeringen borde verka för en fördubbling av årliga budget. Trots dessa reformsteg inom menar de flesta observatörer, däribland , att detta är helt otillräckligt om dagens negativa miljötrend ska kunna vändas. Istället diskuteras det att uppgradera till en världsmiljöorganisation, WEO (). Som när grundades är argumentet emot att om man skapar en starkare miljöorganisation så skulle det minska trycket på andra FN-organ att integrera miljöfrågorna i sin verksamhet. WEO skulle, förutom de uppgifter som har , tjäna som ett paraply för de olika sekretariaten som inrättats som följd av internationella miljööverenskommelser. WEO ska också aktivt följa implementeringen av nationella miljölagar. Genom att samla sekretariaten under ett tak kan det också öka möjligheterna för NGO:s att delta och bevaka genomförandet av internationella miljööverenskommelser. För att WEO ska fungera effektivt måste framtida miljööverenskommelser ge mandat för organisationen att agera. Även om WEO skapas har FN:s olika underorgan såsom FAO och WHO en viktig roll att spela när det gäller hållbar utveckling. anser att borde uppgraderas till en världsmiljöorganisation (WEO) och att det är både nödvändigt och önskvärt att WEO inrättas på . Detta behöver inte innebära att andra FN-organ minskar sina ambitioner att integrera miljöfrågorna i sina områden. Det ena utesluter inte det andra. Tvärtom, genom att uppvärdera miljöfrågorna inom FN kan man skapa ett större tryck på andra att integrera miljöfrågorna i sin verksamhet. En annan viktig FN-aktör på miljöområdet är Kommissionen för hållbar utveckling (CSD) som skapades i samband med världsmiljökonferensen i . Det fungerar som ett forum där regeringar och NGO:s bevakar implementeringen av , utbyter information om vad som fungerar och inte fungerar samt diskuterar bristen på finansiering för innovativa tekniklösningar. Det finns också en rörelse över hela världen i städer och kommuner som arbetar för att skapa hållbara samhällen genom . CSD har uppmuntrat regeringar att förändra dagens ohållbara produktions- och konsumtionsmönster och att föra in gröna nyckeltal i sina nationalräkenskaper. Antalet NGO:s som deltar i CSD har fyrdubblats och nådde 1999 upp till 800. Ministrar, lokala politiker, företag, ursprungsbefolkningar, bönder och miljöorganisationer har deltagit i dessa möten. 7 en agenda för det nya årtusendet? Vid om miljö och utveckling i fastslogs ett handlingsprogram för hållbar utveckling, , som betyder Dagordning för det kommande årtusendet. består av 40 kapitel i fyra avsnitt; sociala och ekonomiska dimensioner, bevarande och förvaltande av resurser, stärkande viktiga samhällsgrupper samt medel för genomförande. är inte ett juridiskt förpliktigande dokument, men däremot vilar ett politiskt och moraliskt ansvar på de olika länderna vad gäller arbetet för en hållbar utveckling. Därför har den lokala nivån fått en särskilt stor roll i Agenda 21-arbetet. Lokalbefolkningen ska tillsammans med kommunerna ta fram en lokal handlingsplan som är anpassad efter det egna närområdet, så att det är de lokala behoven och önskemålen som tas om hand. När Agenda 21-processen inleddes i fanns ingen nationell samordning, utan arbetet sköttes självständigt från kommunernas sida. 1995 tillsatte regeringen en nationalkommitté för med ledamöter från olika grupper i samhället. Kommittén fick bland annat till uppgift att följa och stimulera det svenska Agenda 21-arbetet. Hållbar utveckling kräver helhetstänkande. Därför utsåg regeringen Delegationen för en ekologiskt hållbar utveckling. Delegationens uppgift var att starta arbetet med att integrera hållbar utveckling inom alla politiska områden.