mot · GP02Ub546 · 2001-10-05 00:00:00 — Den fria rörligheten i ger europeiska studenter en mycket stor mångfald av lärosäten med olika kultur, olika inriktningar och olika språk att välja mellan. Denna utveckling är bra, men arbetet att öka den fria rörligheten för såväl studenter som lärare måste fortsätta. Bolognaprocessen, som syftar till att öka rörligheten inom vad avser studenter och lärare, är viktig. Att underifrån kunna harmonisera de olika europeiska högre utbildningssystemen för att underlätta för studenter att tillgodogöra sig kurser från flera universitet i i sin examen är viktigt. En gemensam europeisk examensordning, med en treårig grundnivå och en tvåårig masternivå, är också en god idé så länge den arbetas fram underifrån, bygger på frivillighet och inte innebär att nationella examina tas bort. De svenska universitet och högskolor som så önskar skall redan från början kunna delta i systemet för en europeisk examensordning. I syfte att skapa så jämlika och bra förhållanden som möjligt för utländska studenter skall samtliga studenter med utländsk bakgrund automatiskt få ett arbetstillstånd. Även för denna grupp studerande skall det vara självklart att kunna varva arbete och utbildning och att kunna jobba extra , och lov. Även efter avlagd examen skall de som så önskar kunna förlänga sina arbetstillstånd. finns det alltför många exempel på studenter som efter fullföljd civilingenjörsutbildning eller liknande inte tillåts stanna och arbeta i , trots att de är mycket eftersökta av landets företag och andra arbetsgivare. Detta är inte rimligt. Bortsett från är det OECD-land som har lägst andel privatfinansierad utbildning. I är av utbildningsområdet offentligfinansierat, i är motsvarande siffra . Det skall jämföras i som i många fall ligger i topp i statistiken när det gäller utbildning.5 Begränsar man jämförelsen till att gälla procent privatfinansiering av högre studier ligger på tjugoandra plats med sina . ligger trea på 53,2, tvåa med 41,7 och återigen tillväxtekonomin i topp privatfinansierad högre utbildning.6 9 Lärosätet antar efter egna principer 9.1 Lokal antagning En logisk följd av studenternas fria val, den ökade institutionella konkurrensen och varje lärosätes strävan att profilera sig är att avskaffa det centrala antagningssystemet. Varje lärosäte måste få bestämma hur antagningarna skall gå till på egen hand. Det skall vara upp till varje lärosäte att avgöra vilka antagningsbestämmelser som skall gälla, så länge systemen utformas så att rättssäkerhet och diskrimineringslagstiftning följs. Det är dock viktigt att de sökande får fullständig information om vilka kriterier som gäller, och hur lärosätet värderar olika meriter. Den fria, självständiga rätten att anta studenter skall på intet vis hindra lärosäten från att samarbeta i ansökningsfrågor om de frivilligt vill göra så. Några möjliga antagningsvariabler kan vara prov, betyg, intervjuer och arbetslivserfarenhet. Med visionen om det livslånga lärandet i åtanke måste möjligheterna för andra grupper än de traditionella studenterna ha en möjlighet att tillförsäkra sig utbildning vid högskolor och universitet. Ett första steg mot detta är att öppna regelverken för uppdragsutbildning så att äldre studieintresserade inte bara kan söka sig till, och betala för, folkhögskoleutbildningar utan även högskole- och universitetskurser. 10 Konkurrens är bra för studenten konkurrens mellan olika högskolor/universitet i landet är bra, för studenter och för samhället. Tyvärr motverkas denna konkurrens av stora begränsningar när det gäller studenternas fria val och medels- och platstilldelningen inom det svenska universitets- och högskolesystemet. Här styr i stället ett politiskt system som tar betydligt större hänsyn till regionalpolitik och föregivna samhällsbehov än till de studerandes fria val. Denna politisering av medels- och platstilldelning gör att det uppstår mycket långa köer till vissa utbildningar och tomma platser på många andra ställen. Detta är resursslöseri, och än värre: ett helt onödigt spel med unga människors drömmar och visioner. Förlegade politiska idéer om att staten behöver ett visst antal läkare, tandläkare eller sjuksköterskor leder till politiska beslut om att öka eller minska produktionen av dessa kugghjul till samhällsmaskineriet genom att ändra antalet platser vid landets universitet och högskolor för dessa utbildningar. Denna typ av samhällsplanering har aldrig fungerat väl, och i ett globalt samhälle blir denna typ av centraldirigerade utbildningsmaskiner direkt kontraproduktiva. Hur skall då medelstilldelningen till offentligt finansierad högre utbildning ske i ett globalt samhälle? Principen bör vara att så många som möjligt som har de grundläggande kvalifikationerna skall kunna läsa sitt förstahandsval vid det lärosäte man själv väljer. Såväl plats- som medelstilldelningen bör alltså styras av efterfrågan från studenterna. I en övergångsperiod är en tänkbar modell att hälften av medlen följer studenten till inskrivningen och hälften ges lärosätet vid examen. 11 Kårobligatorium Vi anser att kårobligatoriet är principiellt felaktigt och därför bör avskaffas så snart förutsättningar för detta skapats. Därför bör det möjligt läggas fram förslag som anger hur studentinflytande över bl.a. utbildningen skall säkerställas när dagens obligatorium avskaffas. Detta kan t. ex. ske genom att studenter ingår i en "studentkommun" med starkt begränsade befogenheter men som bl.a. med tillsyn från /högskolan skulle svara för val till organ där studenterna skall vara representerade. Detta organ skulle även kunna trygga det studentsociala arbete som staten via studentkårerna bidrar till. I samband med att obligatoriet avskaffas bör även vissa skattefrågor lösas på så sätt att studentnationer/studentsammanslutningar inte får försämrade arbetsmöjligheter i förhållande till de regler de arbetar under. Obligatoriet är inte nödvändigt för att säkerställa studentinflytandet över utbildningen. Det kan tillgodoses på annat sätt. När obligatoriet avskaffas bör man se till att trygga det studiesociala arbete som studentkårerna sköter. 12 Kvalitetsfrågor Det är av yttersta vikt att kvaliteten på den högre utbildningen bibehålls, och ökas, vilket inte är uppenbart i där den högre utbildningen förväntas omfatta så många fler heterogena grupper . I utlandet finns ofta nationella examina, där diplomet inte kommer från respektive universitet utan från ett oberoende yrkesråd. har inlett en nationell ämnes- och programutvärdering med syfte att systematiskt granska landets grundläggande utbildningar. De program som granskas är de som leder till kandidatexamen, magisterexamen, yrkesexamen och forskarutbildning för licentiat- och doktorsexamen. Programmet är än så länge inte särskilt omfattande, men utgör i alla fall på flera sätt ett steg i rätt riktning. satsningar är viktiga för att avgöra vilka utbildningar som inte håller de uppsatta grundkvalitetskraven. Grova brister leder till förlust av examinationsrätten. Verkets rapporter är viktiga och bra men fungerar däremot inte särskilt bra som underlag för studenter när de vill kvalitetsgranska och informera sig om ett antal olika utbildningar och jämföra dem med varandra för att kunna välja den utbildning som bäst speglar deras krav. Fristående rankningar som Moderna Tiders och börjar dock avhjälpa dessa brister. Kvaliteten har utsatts för hårda prövningar då anslagen till grundutbildning urholkats . Denna utveckling måste vändas. Vi vill nu påbörja en successiv återuppbyggnad av grundutbildningsanslagen genom att tillföra universitet och högskolor ökade resurser. Anslaget skall utgå till universitet och högskolor som en ökning per plats. 13 Fri högre utbildning 13.1 Fristående högskolor Den ökade internationella konkurrensen understryker behovet av en större institutionell konkurrens mellan landets lärosäten. Med syfte att ytterligare bidra till ökad profilering och mångfald vill vi fortsätta den utveckling av högskolor i stiftelseform som och varit föregångare för. Utvecklingen vid dessa båda högskolor har varit utomordentligt positiv. Den friare formen har främjat den kreativa kraften och förnyelseförmågan. Stiftelsehögskolor behöver ett kapital som grund för sin verksamhet. Vi vill nu avsätta i sådant kapital för att möjliggöra övergången för en större högskola eller ett universitet och en mindre högskola till stiftelseform. Regeringen bör erbjuda alla landets universitet och högskolor denna möjlighet till en dynamisk frigörelse. Tekniska högskolan i , och är exempel på universitet och högskolor som skulle kunna ha särskilda möjligheter att dra nytta av den särskilda självständighet som stiftelseformen erbjuder. Det finns anledning att även pröva andra organisatoriska former för universitet och högskolor som kan gynna den akademiska friheten och excellensen. 14 Fristående lärarutbildningar Det är viktigt att stimulera utvecklingen av alternativa lärarutbildningar. Staten bör noga pröva förutsättningarna för att ställa sådana utbildningar under statlig tillsyn och tilldela dem statsbidrag. Däremot finns det ingen anledning att ställa samma krav på innehållet som görs på statliga utbildningar. Ambitionen med sådana fria lärarutbildningar är att stimulera en nödvändig utveckling inom undervisningssektorn. Det finns alternativa lärarutbildningar, exempelvis med Montessori- och Waldorfinriktning. Utbildningen bedrivs både i enskild regi och i samverkan med statliga universitet och högskolor. Detta är ett erkännande av att olika pedagogiska profileringar erbjuder fullgoda alternativ för ungdomsutbildning. Ett problem i sammanhanget är emellertid att de alternativa lärarutbildningarna inte alltid omfattas av statlig finansiering. Givet att utbildningen enligt bedömning håller god kvalitet borde sådan utbildning kunna ges på rimliga ekonomiska villkor. Så är det inte . En av lärarhögskolorna bör ges möjlighet till en självständig ställning. Fristående institutioner med statens uppdrag att bedriva lärarutbildning är ett steg mot framtiden. En sådan ordning ligger i linje med de aktuella trenderna som går mot större valfrihet och egenmakt. 15 En moderat forskningspolitik 15.1 Statens roll inom forskning och utvecklingsarbete Statens uppgift inom forskning och utveckling är att komplettera andra forskningsfinansiärer. Det innebär att tyngdpunkten läggs på grundforskningen samt forskarutbildningen. Den rena forskningspolitiken är en del av en politik för utvecklandet av ny, ofta avancerad kunskap. Inom forskningen är de kunskapsintensiva företagen viktiga aktörer. Det är emellertid också bl.a. fristående forskningsstiftelser. De stiftelser den borgerliga regeringen 19911994 var med och instiftade har blivit centrala inslag i det svenska forskarsamhället. Staten bör regelbundet göra centrala avvägningar såsom: avvägningen mellan fasta och rörliga medel till forskning, d.v.s. mellan de direkta forsknings- och forskarutbildningsanslagen till universitet och högskolor och de medel som fördelas av forskningsfinansieringsorganen, avvägningar mellan olika forskningsområden, avvägningar mellan koncentration, profilering och decentralisering av forskningsresurserna. Staten kan också spela en aktiv roll inom områden där har förutsättningar att nå speciella framgångar. Däremot bör riksdag och regering avhålla sig från detaljstyrning av forskningsanslagen. Detaljstyrning med krav om ökad samhällsnytta, ökad tillväxt samt fokusering på jämställdhet, samverkan, tvärvetenskap m.m. begränsar den akademiska friheten och riskerar dessutom att få motsatt verkan. Bedömningen av forskningsinriktningar får inte centraliseras vare sig till politiker eller till några få forskare i några få finansieringsorgan. är principiellt emot det inrättade då det finns en uppenbar risk när så stor inverkan på fördelningen av de statliga forskningsmedlen finns hos ett mycket begränsat antal människor. 16 Utvärdering av tidigare mål och riktlinjer för forskningspolitiken Den moderata forskningspolitiken kan sammanfattas i följande övergripande mål, med underifrån preciserade delmål, samt ett antal strategier för att uppnå dessa mål: Garantera förutsättningarna för en forskningsmiljö i världsklass. Garantera forskningens frihet. Skapa förutsättningar för utveckling och bibehållande av starka och självständiga forskningsinstitutioner. Fokusera på grundforskning, forskarutbildning och postdoktoral verksamhet. Satsa extra på de allra mest framstående forskarna och forskarlagen. Ta ansvar för forskning och utveckling av omedelbar betydelse för statens egna verksamheter. Ge goda förutsättningar för internationellt forskningssamarbete. 17 De totala forsknings- och utvecklingsinsatserna När regeringen hävdar att satsar av BNP på forskning och att det är mest i världen är det en sanning med modifikation och ett sätt att stoltsera med lånta fjädrar. Sanningen är att ett antal stora, globala företag med ursprung i satsar stora summor på FoU och att under satsat stort på militär forskning. Den totala statliga satsningen på forskning vid landets universitet och högskolor ligger dock under en procent av BNP och många är de forskare landet runt som kan vittna om urholkade eller nerdragna forskningsresurser . Enligt OEDC ligger offentligfinansierade samlade satsning på högre utbildning och forskning på 2,1 procent.7 För att uppnå och försvara en tätplats bland världens främsta forskningsnationer, klara det krävande generationsskiftet inom svensk forskning samt kompensera för neddragningarna inom den militära forskningen krävs en successiv uppbyggnad av de resurser som avsätts både till högre utbildning och till forskning. 18 Balans mellan fasta och rörliga resurser Starka och självständiga universitet och högskolor är en förutsättning för forskningens frihet. Vi vill öka anslagen till forskning och forskarutbildning vid universiteten och högskolorna, fakultetsanslagen. Denna åtgärd skall ses som en förstärkning av den fria forskningen. 19 Avvägning mellan olika forskningsområden Till skillnad från regeringen vill vi inte göra centrala öronmärkningar av medel till ett antal specificerade forskningsområden. Det hindrar inte att vi på många områden ser behov av kraftsamling och fokusering kring forskningsområden som biovetenskap, bioteknik, bioinformatik, IT m.m. Däremot är det direkt olämpligt att regering och riksdag detaljstyr denna typ av satsningar ner på enstaka miljoner. Som vi tidigare påpekat har inneburit en centralisering av forskningsanslagen på de enskilda ämnesrådens bekostnad. Vi vill substantiellt öka anslagen till det forskningsfinansierade ämnesrådet för teknik och naturvetenskap, framför allt för att möjliggöra ökade satsningar på IT och materialvetenskap samt till ämnesrådet för medicin. Det senare vill vi dessutom utveckla till en ny organisation, en svensk motsvarighet till , kallad för hälsa och medicin. Vi är övertygade om att sådana satsningar på breda områden är betydligt mer effektiva vad avser faktisk långsiktig nytta än styrning i detaljer. Att värna om ett öppet klimat för nya idéer och vetenskapliga landvinningar är en förutsättning för ett forskningsklimat i världsklass. Politiska beslut om att förbjuda viss typ av forskning har visat sig ha förödande konsekvenser för landets högteknologiska kunskapskluster, då forskare såväl som företag med kort varsel styrt över framtida investeringar och även befintlig verksamhet till länder med klokare politiker. I har forskningsklimatet med några få undantag varit bra. Domedagsprofeter som varnat för att klonade bakterier och jästceller skulle rymma från labben och orsaka död och lidande möttes med vetenskapliga argument. Krav på förbud och moratorier avslogs. I stället kom att tillhöra de länder som snabbast drog nytta av den nya tekniken och tillhör vi de länder som kommit längst med att utvinna läkemedel med hjälp av klonade celler. Det är viktigt att vi fortsätter att värna forskningsklimatet och möter de etiska utmaningarna inom stamcellsforskningen och andra områden på ett sätt som hindrar att vi på lösa grunder stänger dörrar till framtida forskningsfält. 20 Avvägningar mellan koncentration, profilering och decentralisering För att nu skapa forskningsmiljöer i världsklass är det nödvändigt att koncentrera resurser till de regioner och forskningsområden där svenska forskare och forskarlag håller mycket hög klass. har bland annat kunskapskluster i absolut världsklass vad avser IT och bioteknik. I såväl området StockholmUppsala som MalmöLund finns en kritisk massa av universitetsforskning, storföretag, utvecklingsföretag samt en infrastruktur vad avser riskkapital, patent, affärsutveckling m.m. Båda klustren ses ofta som delar av ännu större kunskapsområden om också respektive inkluderas. Att stärka och utveckla dessa kluster är av central betydelse, inte bara för de berörda regionerna utan för hela landets framtid. har även ett antal andra kunskapskluster som håller mycket hög internationell klass inom skilda områden. Även dessa områdens utveckling är av central betydelse. Vår politik syftar till att särskilt stimulera personer, forskningsområden och regioner som håller högsta kvalitet. I MalmöLund respektive StockholmUppsala dominerar universiteten med sina stora resurser. I de mindre klustren är bilden mer splittrad. Här finns såväl stora universitet som specialiserade och profilerade universitet och högskolor. Denna profilering och specialisering är en spännande utveckling som lovar gott . Rymdhögskolan i och IT-högskolan, , är exempel på framgång genom specialisering. 21 Forskarutbildning och forskarskolor Forskarutbildningen är den mest individuella utbildning man kan tänka sig. Här handlar det om en specialiserad utbildning och handledning av varje enskild individ. Den svenska forskarutbildningen har utsatts för flera okloka beslut och befinner sig i något av en kris. Trots detta står regeringen tomhänt såväl vad avser ökade substantiella anslag som politiska beslut. har många s.k. forskarskolor inrättats. Det har skett bl.a. med finansiering av de stiftelser den borgerliga regeringen 19911994 var med och instiftade. Denna utveckling finns det all anledning att välkomna. Forskarskolor bör byggas nerifrån och upp. Universiteten och högskolorna bör själva få forma lämpliga nätverk som utöver svenska universitet och högskolor också gärna får innehålla såväl företag som utländska universitet. De nationella forskarskolor regeringen nu inrättar bygger på den motsatta principen, uppifrån och ner. De kommer att ha mindre förutsättningar att utvecklas väl. Skolorna förefaller att ha komponerats med andra utgångspunkter än den strävan efter högsta kvalitet som måste vägleda all forskarutbildning. 22 Rekryteringsanställningar och anslag till framstående unga forskare av kompetenta unga forskare i behöver breddas. Det är av stor vikt att unga forskare ges tillfälle att efter examen vidga sina vyer och komma bort från sina egna universitet . Ett post-doktorat, gärna utomlands, skapar möjligheter att bredda utbildningen och sprida svensk forskningskompetens. Det är också ett sätt att få fram verkligt goda forskarämnen. Fler post-doktorander och större möjligheter att rekrytera utländska post-doktorander är det bästa sättet att förbereda för det omtalade generationsskiftet. Nyantagna doktorander riskerar att hinna fram för sent och deras äldre kolleger att ha lämnat den akademiska karriären om inte generationsskiftesinsatserna får en mer balanserad utformning. Post-doktorala insatser är också ett sätt att långsiktigt bredda och utveckla forskarhandledningskompetensen. 23 Internationellt samarbete För ett litet land som är det internationella forskningsutbytet särskilt betydelsefullt. Internationellt forskningsutbyte och samverkan inom högre utbildning och forskning bör stå i fokus för de svenska satsningarna. Det är också en nödvändighet att som kunskapsnation utgör en attraktiv partner med forskning av yppersta kvalitet som konkurrensmedel. måste arbeta för att EU:s 6:e ramprogram stimulerar till fri och obunden forskning. Byråkratisering och politisering måste motverkas. 24 Etik och god sed i forskningen Enligt den kommitté som presenterade utredningen sed i forskningen utgör peer review-systemet den optimala modellen för forskningsgranskning. review-systemet är en organiserad metod för forskningsbedömning för att säkra kvaliteten i forskningsverksamheten, vad gäller procedur, resultat och finansiering. review innebär att kompetenta, jämbördiga och oberoende kolleger från samma område granskar forskarens resultat eller forskningsplan. Allt utom de rent vetenskapliga kriterierna skall vara irrelevanta för bedömningen. Det torde falla under varje universitets och högskolas eget ansvar att tillse att god forskningssed efterföljs. Detta sker lämpligen genom att erforderlig kontroll inordnas i det egna arbetet med granskning och uppföljning av resultat och kvalitet. () Per () () () () () (m) () () () () () Per () [1] Minst treårig högskoleutbildning. [2] Education at a glance 2001, med statistik om 1998, s 46[3] ISCED 5A [4] Nivåerna 5A och 6[5] Education at a glance, tab. B3:1, s 93[6] Education at a glance, tab. B3:2, s 94[7] Education at a glance, 2001, Tab B4.1, s 100