mot · GP02Ju426 · 2001-10-05 00:00:00 — Frånvarofrekvensen är mellan 800 och 1 200 poliser, dvs finns bara på papperet och i RPS statistik. I verkligheten finns det knappt 15 000 verksamma poliser i . Enligt en undersökning gjord av i () är endast 3 900 poliser tillgängliga för tjänst i stället för de 4 500 som finns i anställningsstatistiken. av polispersonalen fattas! Detta faktum beskriver ännu tydligare att polisbristen är betydligt allvarligare än vad regeringen vill medge. Genomsnittsåldern inom polisen är mycket hög och detta berör framför allt på utryckningsverksamhet och skifttjänstgöring. Ett stort antal äldre poliser är befriade från skifttjänst vilket ökar arbetsbelastningen för dem som kan arbeta även nätter och , speciellt på små orter. En viktig fråga är hur länen i glesbygden skall kunna rekrytera personal. Att aktivt söka upp poliser som flyttat från bygden och som vid familjebildning kanske önskar återvända kan vara ett sätt. För att det skall bli intressant måste incitament finnas i form av attraktiva och utvecklande arbetsuppgifter, karriärplanering m.m. Dessutom räknar RPS med att svensk polis deltagande i internationellt utvecklingssamarbete inom rättsområdet växer. Regeringen ger det svenska utvecklingssamarbetet hög prioritet, och av den svenska polisen kommer att medverka i internationellt utvecklingsarbete . 10 Ökad antagning Regeringen beräknar att utbilda 450 poliser, 600 poliser och därefter 900 poliser på polisprogrammet i , och . Siffran 900 elever är inte möjlig att uppnå utan förutsätter att skolorna har utvidgad utbildningskapacitet och att lokaler för färdighetsträning hunnit byggas i tillräcklig omfattning. Med nuvarande utbildningskapacitet landar maxtalet på 720 elever . För att uppnå uppställda mål anser RPS att antalet poliser måste öka med 3 000 till en numerär på 19 000. Polisbristen i landet är nu så allvarlig att även Socialdemokraterna bytt politik och förespråkar en ökning av antalet poliser i landet. Regeringen har använt siffran 900 nya poliser för att marknadsföra sin politik. Siffran 900 kan inte nås utan att räkna in aspiranter i praktiktjänstgöring. 900 poliselever under utbildning betyder alltså inte 900 nya poliser . Hänsyn måste också tagas till stora pensionsavgångar, vilket gör att nettoökningen blir knappt hälften och i vissa fall ännu mindre. Fr.o.m 2008 är avgångarna så pass stora att om inte andra åtgärder vidtas kommer poliskåren åter att börja minska. 11 behöver 20 000 poliser Som vi tidigare slagit fast innebär dagens ofta refererade siffra om 16 089 poliser att endast ca 15 000 finns att tillgå. vill vi öka utbildningskapaciteten och anta 360 poliser utöver regeringens nivå på 720 . skulle denna utbildningsvolym förse verksamheten med över 20 000 poliser. Vår uppfattning grundar sig på att utöver RPS bedömning om behovet av 19 000 poliser måste hänsyn tas till troligt ökat antal avgångar och olika former av ledigheter som vi vill möjliggöra mer vidareutbildning och fortbildning. I diagrammet nedan återges hur skillnaderna mellan våra förslag och Socialdemokraternas ser ut för åren . s m extra m Avgångar Poliskår Poliskår Åtgärder s m 20022003 16 089* 16 089** 2001 528 528 266 16 351 16 351 2002 696 696 297 16 750 16 750 250*** 2003 720 720 144 331 17 139 17 283 250 2004 720 720 360 480 17 379 17 883 2005 720 720 360 545 17 554 18 418 2006 720 720 360 594 17 680 18 904 2007 720 720 360 703 17 697 19 281 2008 720 720 360 774 17 643 19 587 2009 720 720 360 788 17 575 19 879 2010 720 720 360 761 17 534 20 198 * antal ** hade kunnat vara 1 000 fler om inte intaget till stoppats under fem terminer *** ökat civilt intag lösgör 500 poliser Vi har i vår siffertabell använt oss av det sätt att räkna poliser som regeringen använder. Det medför ett räknefel som vi är medvetna om. För att skapa en rättvis jämförbarhet har vi ändock valt regeringens sätt att räkna poliser. I den totala numerären vi och även regeringen redovisar ingår de elever som befolkar utbildningssystemet, dvs. studerande på högskolorna och polisaspiranter ute på myndigheterna. För medborgarna är det viktigaste att få reda på hur många poliser som finns att tillgå för brottsbekämpning. Då måste 8001 500 poliser dras ifrån samtliga slutsummor. Vi moderater anser att det är möjligt att öka utbildningskapaciteten på samtliga utbildningsorter. har genom avtal förbundit sig att utbilda upp till 144 elever per termin. i , , har möjlighet att utöka till 250 elever per termin, är siffran 200. anser själva att de har möjlighet till en större utbildningsvolym under förutsättning att lokaler för färdighetsträning och utrustning utökas i samma utsträckning. I våra beräkningar för att öka antalet poliser måste ytterligare en utbildningsinstans öppnas. En fjärde polishögskola skulle innebära en möjlighet att undvika en alltför stor belastning på de nuvarande utbildningsinstanserna. Det medför en investeringskostnad på ca 35 miljoner. Denna ökning tillsammans med vår föreslagna tvåstegsutbildning gör att med vår politik kommer fler poliser ut i verksamhet betydligt snabbare än med nuvarande utbildningssystem. Ny kompetens och flexiblare vägar in i polisyrket för specialister av olika slag leder förhoppningsvis till en mycket effektivare polisorganisation. Det är då viktigt att man inte får en överkapacitet i utbildningssystemet som inte kan utnyttjas. Justitieminister löfte om en fjärde polishögskola utan att precisera ett slutmål för vilken polisiär bemanning vi skall ha i eller en samtidig signal om en omlagd politik för återkommande vidareutbildning riskerar att leda till överkapacitet . Enligt bugetpropositionen kommer det att finnas 17 200 poliser 2004. Däremot finns ingen exakt siffra för hur många poliser regeringen anser att det krävs för att nå målen och regeringens ambitioner för polisväsendet. Enligt väljer man att inte utrycka verksamhetsbehovet i en exakt siffra utan anger bara siffror för nytillskott och antal i utbildning. Regeringen saknar alltså en målformulering för hur många poliser som behövs i . Dimensioneringen överlåts på RPS, heter det i budgeten. dimensioneras antalet poliser indirekt via budgetanslagen. Regeringen talar med dubbla tungor. har man varit mycket mån om att utrycka siffran 1 polis per 1 000 invånare vid närpolisreformens genomförande. Denna tanke har man nu övergivit. För att regeringens polispolitik skall kunna genomföras i verkligheten måste polismyndigheterna kunna anställa de nya poliser som utbildas. saknas resurser för övertidsuttag och nyanställningar, även om det skulle finnas poliser tillgängliga. 11.1 500 extra civila utredare och 2003 Bristen på poliser är så allvarlig att det inte går att vänta på att tillskottet av nyutbildade poliser skall räta upp verksamheten. Andra åtgärder måste snabbt till för komma tillrätta med den växande brottsligheten. Staten kan inte längre skjuta ifrån sig ansvaret för att skydda allmänheten mot brott. Vi menar att det går att tillföra organisationen fler poliser i yttre tjänst. finns det en sexmånaders utbildning i utredningsarbete för civil personal. Utbildningen har visat sig vara mycket bra, och de civila utredare som anställts har hög och ibland bättre kompetens än de polisiära utredarna. Genom att anställa 500 civila utredare under 20022003 skulle polisorganisationen kunna frigöra 500 poliser som kan tillföras närpolisorganisationen och därmed öka synligheten. Det finns även andra åtgärder för att öka den polisiära verksamheten. Vid större kända händelser bör den s.k. beredskapspolisen kunna användas, t.ex. vid kommenderingar och trafikövervakning. Detta gör att den ordinarie personalen inte rycks bort från sin huvudsyssla. Det är upp till varje polismästare att göra en framställan till om nyttjande av beredskapspolisen; denna möjlighet utnyttjades bl.a. under . Denna resurs kan dock endast användas och kan således inte stärka upp ordinarie verksamhet. Vissa omprioriteringar i resurser bör även gå att göra ute på polismyndigheterna. Olika former av bevakningsuppdrag, t.ex. det ökade säkerhetskravet på landets flygplatser, bör kunna stärkas upp av annan aktör, bevakningsföretag och väktare. Denna syssla sköts av redan hårt belastade poliser och till stor del på övertid. 12 Inga arbetslösa poliser av landets poliser är eller äldre. Att vid denna ålder kombinera nattarbete och utryckningstjänst är inte hälsosamt vare sig för den enskilde eller för verksamheten. Det är angeläget att antalet yngre poliser snabbt ökar för att bryta den nuvarande åldersstrukturen som i vissa distrikt förlamar verksamheten på utryckningssidan. En kortare utbildning med god kvalitativ handledning kan åstadkomma detta. Citat från RPS budgetunderlag för 20022004: ... att det saknas ekonomiskt utrymme för att anställa de studerande som är under utbildning på . Minskningen av antalet poliser kan således inte mötas med nyanställningar. Följden blir inte bara att antalet poliser fortsätter att minska, utan också att medelåldern är hög och att ingen föryngring kan ske, vilket hämmar möjligheterna att utföra ett bra arbete. Det innebär att nyutbildade poliser riskerar att bli arbetslösa. Många myndigheter uttalar att de inte kommer att ha ekonomiska resurser att anställa fler poliser om inte anslagen höjs. Trots de ökningar Socialdemokraterna gör i budgeten finns inte full kompensation för kommande löneökningar för poliser och övrig personal. Denna ökning kommer att ligga på , och med det underskott som redan finns på ca kommer de som regeringen tillfört snabbt att ätas upp. Även om det finns utrymme att anställa nyutbildade poliser kommer detta att leda till att myndigheternas ekonomiska situation är mycket instabil. har polismyndigheten i haft svårt att ta emot nya poliser p.g.a. budgetskäl. i anställer redan poliser på kredit. Vi menar att det inte finns tillräckligt med utrymme i regeringens budget för att driva effektivt polisarbete. Inte heller finns det medel för den fjärde polisskola som lovar att starta. Däremot stjäl regeringen från polisanslaget för att finansiera kostnaderna för studiemedel. Detta är en anmärkningsvärd åtgärd då inga andra utbildningsinstanser själva får bidra till att finansiera elevernas studiemedel. Dessutom finns ett inbyggt budgettekniskt fel när det gäller anslagsfördelningen, vilket framgår av RPS påpekande. Citat från RPS budgetunderlag 20022004: Det är viktigt att påpeka att polisaspiranterna fr.o.m. när de börjar sin sex månaders aspirantutbildning medför lönekostnader för polismyndigheterna men att det är först efter godkänd aspirantutbildning som de utgör en reell polisiär resurs. Med en utbildningsnivå på 900 poliser innebär det att 450 polisaspiranter finns på polismyndigheterna. Under aspirantutbildningen som genomförs med särskilda handledare genererar polisaspiranterna med andra ord lönekostnader och kräver handledarresurser utan att utgöra motsvarande resurstillskott. Detta är ett problem ur många aspekter. I praktiken blir poliseleverna en resurs de fysiskt finns att tillgå inom distriktet. Detta av gammal hävd och tradition men också ett nödvändigt ont med dagens polisbrist. Dessutom måste distriktet avsätta en erfaren polis som handledare vilket gör att hon eller han får överge sin ordinarie tjänst i vissa fall. Därutöver måste polismyndigheterna ha råd att betala ut lön till polisaspiranterna. Den ekonomiska styrningen måste förändras så att polisutbildning och aspiranttid belastar RPS budget centralt och inte myndigheternas. Medel skall kunna öronmärkas inom respektive myndighet för handledararvoden och aspirantkostnader. Rörligheten inom organisationen är mycket liten och de rationaliseringar som görs går inte att ta ut i form av personalomsättning. Äldre poliser skall inte behöva slita ut sig med radiobilspatrullering i skifttjänstgöring där yngre har bättre uthållighet och motivation. Lösningen blir att hitta uppgifter av administrativ karaktär och utredningsarbete i befintliga strukturer. Behovet av dessa arbetsuppgifter motiverar inte alltid de tjänster som upprättas. Internationellt är det vanligt att poliser efter ett visst antal tjänsteår eller efter en viss ålder har möjlighet till frivillig delpension. I finns inte den möjligheten. Ett förslag är under utarbetande men ännu inte genomfört. Problemet med nuvarande budgetramar är att det inte finns pengar att genomföra den typen av förslag. I polisbristens riskerar nyutbildade poliser att stå utan arbete medan äldre kollegor vill sluta. En absurd situation har uppstått som regeringen talar tyst om. Med Socialdemokraterna vid makten kommer polisbristen fortsatt att vara på en oacceptabelt hög nivå. Vi anslår mer till polisen än Socialdemokraterna, vilket för att bland annat utbildning och rekrytering inte äventyras av en budget i obalans. 13 Ökad samverkan och minskat revritänkande Samverkan mellan myndigheterna på lokal och central nivå har brister som är starkt hämmande för den enskilde polis som skall utföra brottsbekämpningen, dvs. arbetet ute på fältet. Inom polisväsendet finns ett revirtänkande som är djupt rotat inom varje enhet, mellan ordningspolis och kriminalpolis, utredningsverksamhet, spaningsverksamhet, mellan öppna polisen och säkerhetspolisen. kom /betänkande om den centrala polisen där man påtalar en mängd brister i framför allt samverkan och informationsutbyte på lokal och central nivå. Utredningen säger bl.a.: ... efter vad kommittén erfarit i kontakter både inom och utom polisen belastas polisens verksamhet av revirtänkande. Detta revirtänkande synes genomsyra stora delar av polisväsendet, vilket självklart påverkar kvaliteten på brottsbekämpningen. (s 12 SOU 2000:25) På lokal nivå väntar man ibland med begäran om förstärkning centralt vid komplicerade utredningar eller allvarligare händelser. All polisverksamhet är beroende av kvaliteten på de förstahandsåtgärder som påbörjas vid en utredning och i efterhand kan det vara mycket svårt att rätta till misstag. Om man då lokalt dragit sig för att begära hjälp från t.ex. riksmordskommissionen vid ett komplicerat spaningsmord har polisen i förlängningen förbättrat gärningsmannens chanser att undkomma straff samt åsidosatt brottsoffret rätt till upprättelse. Detta är en konflikt som ligger på ledningsnivå och skall lösas av ansvarig chef på respektive enhet till verksamhetens bästa. Förutom detta finns en ömsesidig misstro mellan centrala och lokala enheter när det gäller den andra partens kompetens. Detta är ytterligare en fråga som bör adresseras till polisledningen att komma tillrätta med. En förklaring är att de kostnader som uppstår i samband med förstärkningar belastar den lokala myndigheten. Vi anser att när centrala enheter tas i anspråk skall centrala medel tillföras så att budgetskäl inte hindrar en effektiv samverkan. Ett annat sätt att främja samverkan och minska revirtänkandet är att ha gemensamma utbildningsinsatser för personal på central och lokal nivå. Då ökar förståelsen mellan de olika verksamheterna och personliga kontaktytor skapas. 14 Attitydförändring Revirtänkandet har av tradition funnits inom poliskåren, och i viss mån förstärktes situationen med införandet av närpolisreformen. Här vilar ansvaret tungt på varje arbetsledare från gruppchef upp till högsta polisledning att få till stånd en attitydförändring. Vi moderater tror att detta är ett allvarligt problem inom polisen, men det är inte unikt, det finns inom alla hierarkiska organisationer. Problemet är djupgående och svårt att angripa men lika hämmande för en effektiv verksamhet som polisbrist och dålig ekonomi. Varje anställd har ett ansvar för sitt eget handlande och i det ligger att reagera på brister i professionalitet och agerande men även att ifrågasätta den egna kulturen. De allra flesta poliser har kraft och mod att vid behov anmäla kollegor och reagera på felbeteenden. Alla polismyndigheter har krav på sig att genomföra etikutbildning för all personal. Insikten om och värdet av dessa kunskaper är stort inom polisen men det har också ställt många frågor på sin spets. Finns modet att ta upp dessa frågor på den egna arbetsplatsen och kan man lita på stöd från den egna gruppen och ledningen? Tyvärr återstår en del att göra när det gäller det allra innersta i polisens väsen, den egna självbilden. En del yngre aktivister har till exempel hävdat att de vid olika former av polisingripanden fått utstå grova förolämpningar och verbala kränkningar. För en organisation som har sin legitimitet i att värna om medborgarnas rätt till skydd och säkerhet är en sådan kultur oacceptabel. Vi kräver tydliga initiativ från polisledning och politiskt ansvariga att ta ansvar för en förändring. Att påpeka det är inte ett stöd för de grupper som styr det kommunistiska våldet. De använder polisens agerande i olika situationer, ibland så räcker blotta närvaron av en polis för att ursäkta våldsanvändning. Vi tar starkt avstånd från den myckna mytbildning av polisen som förekommer för att tillfredsställa ideologiska syften. Det inskärper bara ytterligare behovet av en polismakt som inte uppträder på ett sätt som underbygger mytbildningen. 15 En säker teknikutveckling Frågan om ett nytt radiokommunikationssystem har länge varit angelägen för polisen. De radiossystem som finns inom offentlig och privat sektor bygger på att i stort sett varje myndighet eller organisation har ett eget system. Systemen kan inte samordnas och försvårar ett effektivt arbete vid komplexa situationer där polis, räddningsverk m.fl. måste kunna kommunicera. Ett exempel är polismorden i där de olika radiosystemen polisen använde inte kunde kommunicera med varandra. Inom flera europeiska länder finns en standard för mobil radio, TETRA. har i ett anförande i (snabbprotokoll 1999/2000:109) lovat att ta initiativ för ett gemensamt TETRA-system. har ingenting hänt. Licenserna för polisens nuvarande kommunikationssystem går ut och ännu så länge finns ingen gemensam finansiering klar. TETRA kommer att avsevärt förbättra tekniken och effektivisera verksamheten. Det handlar dock om en betydande investeringskostnad. Denna kostnad är inte finansierad och saknas i nuvarande budget. måste polisen arbeta i ett ålderstiget system som det inte går att få reservdelar till. Vi anser detta allvarligt ur säkerhetssynpunkt, arbetsmiljösynpunkt och inte förenligt med en effektiv poliskår. Regeringen måste fatta beslut i frågan omgående. Resultatet av socialdemokratisk politik har för polisen inneburit minskad personal, ständiga omorganisationer och minskad effektivitet. Allt detta har skapat osäkerhet och frustration hos personalen vad gäller förmågan att lösa den egna uppgiften. Vi vill förändra detta och stärka polisen genom ökade resurser, en mer anpassad och flexibel utbildning och ett utvecklat ledarskapstänkande. Med moderat politik finns det närpoliser igen, fungerande utryckningsverksamhet och utredningsenheter som minskar balanserna. Fler gärningsmän spåras upp och lagförs. Med moderat politik kommer den misstro medborgarna känner inför rättsstatens förmåga att skydda dem att bytas ut mot förväntan och tilltro. () (m) () () () () () ()