mot · GP02Ub240 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ub240av m.fl. (c)Grundskola Lust att lära vi ger möjligheten Tre reformer för 1 Sammanfattning Alla barn är värda en bra start i livet! Alla elever har rätt att gå ut med tillräckliga kunskaper och ett gott självförtroende. Skolan ska ge en grund för framtiden; ge eleven en tro på sig själv och möjligheter att kunna påverka sin egen framtid. Det gör man med en bra skola. I skolan ska alla elever ges möjlighet att lära, oavsett bakgrund, vilken skola man går i eller hur man lär sig. Skolan ska ge lust att lära och uppmuntra nyfikenhet. I budgetpropositionen fortsätter regeringen sin satsning på skolan, men tyvärr saknas genomgripande reformförslag på området. vill satsa nästan mer på skolan de kommande tre åren. För att skolan ska kunna utföra sitt uppdrag behövs mer resurser men framför allt krävs reformer; rätt till kunskaper, lokal makt och fler lärare. 1.1 Rätt till kunskaper Vi vill slopa den tidsbestämda skolplikten och istället införa en individuell kunskapsrätt. Kunskaper ska vara styrande för hur länge eleven ska gå i skolan. Varje elev ska ha en egen studieplan över hur man ska nå kunskapsmålen. Tidiga insatser krävs för elever med läs- och skrivsvårigheter. 1.2 Lokal makt Vi vill bygga en likvärdig skola, inte likadana skolor. Kommunerna ska fokusera på de enskilda skolornas möjligheter och decentralisera mer makt och fler beslut till skolorna. Lokala styrelser där föräldrar, personal och elever ingår är ett led i att stärka den lokala makten. Vi vill inrätta ett nationellt kvalitetsinstitut som ser till att alla garanteras en bra utbildning oavsett var eleven går i skolan. 1.3 Fler lärare vill se fler lärare och andra vuxna i skolan. Lärarnas inflytande ska öka de ska vara med och bestämma hur resurser ska fördelas och hur arbetstiden ska utnyttjas. För att göra läraryrket attraktivt måste det inrättas bättre karriärs- och utvecklingsmöjligheter, exempelvis genom möjlighet att forska på deltid eller att vidareutbilda sig till specialist. 2 Innehållsförteckning Tre reformer för 8 1 Sammanfattning 8 2 Innehållsförteckning 10 3 Förslag till riksdagsbeslut 11 4 Bakgrund 12 4.1 Regeringens skolpolitik 12 4.2 Kommunala resurser 13 4.3 skolsatsning 14 5 Tre reformer för 14 5.1 Reform 1: Rätt till kunskaper 14 5.1.1 Individuell kunskapsrätt en förändring av skollagen 15 5.1.2 Individuella studieplaner till alla elever 15 5.1.3 Avskaffa timplanen 15 5.1.4 Nya sätt att lära 16 5.1.5 Läs- och skrivprogram 16 5.2 Reform 2: Lokal makt 18 5.2.1 Kommunens makt 19 5.2.2 Makt till skolan 19 5.2.3 Skärp kraven på uppföljning och utvärdering 20 5.2.4 20 5.2.5 Öka elev- och föräldrainflytandet 20 5.3 Reform 3: Fler lärare 21 5.3.1 Lärarbristen 21 5.3.2 Utbildningsplatser 22 5.3.3 Ny lärarutbildning 22 5.3.4 Öka lärarnas inflytande 22 5.3.5 Kompetensutveckling 23 5.3.6 Lärarcertifikat 23 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en arbetsgrupp för att studera resursanvändning och måluppfyllelse i kommunerna. begär att regeringen lägger fram förslag till reformer för rätt till kunskaper, lokal makt och fler lärare i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa en individuell kunskapsrätt för alla elever i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa individuella studieplaner för alla elever i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa timplanen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad målstyrning. begär att regeringen tillsätter en utredning i enlighet med vad i motionen anförs för att ge elever i med läs- och skrivsvårigheter samma rättigheter till stöd som garanteras studerande inom den högre utbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en undersökning om utökat ansvar för Talboks- och att ta fram material riktat till elever med läs- och skrivsvårigheter i grund- och gymnasieskola. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en satsning på matematik, läs- och skrivutveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över sanktionsmöjligheterna mot kommuner i syfte att säkerställa en nationellt likvärdig skola. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta ett nationellt kvalitetsinstitut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta lokala skolstyrelser vid alla skolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta för inrättande av specialisttjänster. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta för införande av en lärarcertifiering. 4 Bakgrund tar 100 000 barn det första steget in i skolans värld. Fyllda med nyfikenhet, kreativitet, förväntan och lust att lära börjar de skolan. Tyvärr vet vi att alltför många av dem kommer att gå ur skolan utan tillräckliga kunskaper, med ett knäckt självförtroende och utan lust till fortsatt lärande. genomfördes stora skolreformer som genomgick en ekonomisk kris med ökad arbetslöshet och sjunkande skatteintäkter för både stat och kommun. Statsmakten lade nya, delvis ofinansierade, uppgifter på kommunerna, och det demografiska trycket på barnomsorg och skola var hårt. Barnen från den s k babyboomen har börjat skolan och når antalet grundskoleelever sin kulmen. Efter det minskar elevantalet i och trycket flyttar över till gymnasieskolan. 1990-talets ekonomiska kris har drabbat skolan, och ytterst barn och ungdomar, mycket hårt. Trots att konjunkturen nu har vänt verkar det ta tid innan utbildningsväsendet har hämtat sig. visar statistiken att många elever inte når godkända kunskaper i kärnämnena, andelen lärare per elev har till alldeles minskat och när det gäller bristen på extra stödinsatser refereras det ofta till bristande resurser. En lärare säger: Jag räcker inte till. Speciallärare och resurslärare saknas. Detta skapar en frustration och stress hos personalen av faktorer som de inte själva råder över. I en rad rapporter redovisar att förtroendet för skolan har minskat. Klimatet i skolan har hårdnat och nästan samtliga lärare anser att deras arbetsbörda ökat. Många elever känner sig stressade. Föräldrar anser sig fortfarande ha mycket lite att säga till om i skolan. studier visar också att centrala reformidéer i många fall inte når ut till skolorna. Det gäller bl a läroplanens mål, införandet av det nya betygssystemet och behörighetskravet till gymnasieskolan. 4.1 Regeringens skolpolitik Trots flera rapporter om problem i skolan har regeringen inte presenterat några förslag på lösningar. Vi kan konstatera att regeringens insatser är och har varit helt otillräckliga. I budgetpropositionen fortsätter regeringen att lappa och laga ett skolsystem som redan befunnits otillräckligt. Förvisso tilldelas skolan en del extra resurser, men när genomgripande reformer av skolväsendet saknas är det ändå inte tillräckligt. Större delen av regeringens satsning går till för att kommunerna genom ett ansökningsförfarande ska kunna tilldelas resurser för att öka lärartätheten. Regeringen konstaterar att statsbidraget för personalförstärkning i skolan och fritidshem kommer att fördelas till i stort sett alla kommuner. De extra resurserna kommer alltså inte alla kommuner och därmed inte alla skolor till del. Risken är att satsningen inte når de skolor som behöver det mest! Regeringens omfördelning av utbildningsplatser för att ge 4 000 obehöriga lärare chansen att bli behöriga lärare, där första kullen går ut , är en vällovlig satsning men alldeles för liten i förhållande till vad som behövs. Av de tjänstgörande lärarna saknade ungefär 15 000 lärare (17,) pedagogisk högskoleutbildning. Detta som kommunerna enligt skollagen är skyldiga att som lärare anställa personer som har en utbildning avsedd för den undervisning de i huvudsak skall bedriva, d v s i princip lärarutbildning. Förra valet var mantrat vård-skola-omsorg låt det inte bli en repris i nästa val. Problemen i skolan är kända. är det att fokusera på möjligheterna och genomföra lösningarna istället för att, som skolministern, utreda skolan ännu mer. 4.2 Kommunala resurser satsade kommunerna mer på än något . De satsade på förskoleklass, grundskola, gymnasieskola, särskola och komvux. Det utgör av kommunernas totala kostnader. Räknat i kronor per elev var emellertid genomsnittskostnaden lägre än 1991, eftersom antalet elever var högre 1999 (enligt statistik). Enligt är den genomsnittliga kostnaden per elev ca . Bakom detta genomsnitt döljer sig stora variationer. Den lägsta uppgivna kostnaden per elev är ca och den högsta nästan dubbelt så hög, . ökade den genomsnittliga kostnaden per elev med . har den genomsnittliga kostnaden per elev i stället minskat med . som de ekonomiska resurserna är enormt viktiga, måste vi vara medvetna om att de ensamma inte avgör skolans kvalitet. Även efter alla besparingar i skolan är det OECD-land som satsar störst andel av sin bruttonationalprodukt på grundskoleutbildning. Jämfört med övriga har den svenska under det första till sjätte året i genomsnitt mer resurser per elev och år samt högre lärartäthet. Men resultaten motsvarar inte kostnaderna i den svenska skolan. Därför måste en utvärdering göras av hur kommunernas anslag till skolan fördelas och hur mycket av de ekonomiska resurserna som faktiskt går till skolans huvuduppgift att ge eleverna kunskaper. Det är mot denna bakgrund värdefullt att regeringen tillsatt en arbetsgrupp för att studera resursanvändning och måluppfyllelse i kommunerna. Regeringen bör i detta arbete också sträva efter att skapa en samlad bild av hur resurserna används inom skolan. Vad som ovan sagts om att tillsätta en arbetsgrupp för att se över resursanvändning och måluppfyllelse bör ges regeringen till känna. 4.3 skolsatsning Skolpolitiken måste nu fokusera på skolans huvuduppgift att garantera eleverna rätt till kunskaper. Vi förordar därför en genomgripande förändring av skolan. budgetalternativ innehåller kraftiga satsningar genom ökade resurser till kommunerna. Detta möjliggör för kommunerna att anställa fler lärare och andra vuxna i skolan. Vi vill genomföra särskilda satsningar på program för läs- och skrivutveckling samt en satsning på införandet av ett kvalitetsinstitut. I vår budgetmotion redogör vi ytterligare för våra skolsatsningar. 2002 2003 2004 20022004 Ökade resurser 2 000 3 000 3 000 8 000 Läs- och skrivutveckling 400 400 400 1 200 200 200 200 600 Summa 2 600 3 600 3 600 9 800 skolsatsningar i budgeten 2002-2004 5 Tre reformer för 2000-talets kunskapsproblem löses inte med 1900-talets skolpolitik. Framtidens skola måste därför lämna den traditionella synen på kunskaper för att bli mer flexibel och elevanpassad. För att skolan ska kunna utföra sitt uppdrag behövs mer resurser men framför allt krävs tre stora reformer; rätt till kunskaper, lokal makt och fler lärare. begär hos regeringen förslag till reformer för rätt till kunskaper, lokal makt och fler lärare i enlighet med vad i motionen anförts. I denna motion tar vi upp dessa tre grundläggande reformer för . I vår motion Allmän utbildningspolitik finns våra övriga förslag på skolpolitik, exempelvis vad gäller mobbning, betygssystem, förskola och gymnasieutbildning. 5.1 Reform 1: Rätt till kunskaper För att ge alla elever större möjligheter att tillgodogöra sig kunskaperna vill vi individanpassa skolan mer . utbildningspolitik utgår ifrån att alla elever kan och vill lära sig. Det står i stark kontrast till dem som menar att vi måste acceptera att alla inte kan eller bör ges möjligheter att lära. Ofta utgår man från att felet ligger hos enskilda elever, att det är de som ska anpassa sig till skolan. Om skolan ska vara till för alla elever måste vi anpassa skolan efter alla elevers olika förutsättningar. Vi vet av statistik att allt färre elever når kunskapsmålen i . Andelen elever som inte blivit godkända i ett eller flera ämnen har ökat från till 22,7 . Bland kommunerna varierar andelen elever som inte når målen från . Det finns skolor där alla elever når alla mål och skolor där bara varannan elev gör det! Andelen elever som inte är behöriga att söka till gymnasieskolans nationella program har också ökat (elev som inte fick godkänt i alla tre ämnena svenska, engelska och matematik). var det av eleverna som inte klarade godkänt i de tre ämnena. hade andelen ökat till och i den senaste rapporten har den ökat till . Antalet obehöriga elever uppgår till mer än 9 000. En god arbetsmiljö, både fysiskt och psykiskt, är en förutsättning för att eleverna ska kunna lära och för att de ska kunna gå ur skolan med god självkänsla. Mobbning och trakasserier kan aldrig accepteras. I vår motion Allmän utbildningspolitik återfinns våra förslag på området. 5.1.1 Individuell kunskapsrätt en förändring av skollagen Dagens grundskola är alldeles för fyrkantig. Barnens ålder styr mer än den kunskaps- och mognadsnivå som de befinner sig på. anser att elevens rätt till kunskap inte handlar om rätten att gå i . Istället handlar det om att alla ska ha rätt till kunskap. Därför anser att skolan måste fokusera på elevernas kunskaper, inte antal år de gått i skolan. Det måste klargöras att kommunen och skolan har ett åtagande som inte är avklarat förrän eleven uppnår kunskapsmålen för . Vi vill att skollagen skrivs om med utgångspunkt i att en individuell kunskapsrätt ska införas. Vad som ovan anförts om införande av en individuell kunskapsrätt för alla elever i bör ges regeringen till känna. 5.1.2 Individuella studieplaner till alla elever I likhet med vad som gäller för gymnasieskolan bör alla elever också i ges en individuell studieplan. Detta kan ske genom en ändring av grundskoleförordningen. Den individuella studieplanen bör läraren upprätta tillsammans med elev och föräldrar och den bör gås igenom vid varje utvecklingssamtal. Ett beslut om individuella studieplaner bör förenas med insatser för lärarfortbildning och åtgärder för att tillse att praktiska ämnen inte missgynnas. Det är viktigt att individuella studieplaner också medför ett större mått av integration mellan praktiska och teoretiska ämnen. Vad som ovan anförts om inrättande av individuella studieplaner för alla elever i bör ges regeringen till känna. 5.1.3 Avskaffa timplanen Det finns en inbyggd motsättning mellan den målstyrning som vi vill vidareutveckla för skolan och den tidsstyrning som timplanen innebär. Det är inte antalet timmar som ska utgöra grunden för den likvärdiga utbildningen utan målet för undervisningen. anser att det är bra att en försöksverksamhet utan timplan i genomförs. Målet är att timplanen ska avskaffas. Detta bör ges regeringen till känna. 5.1.4 Nya sätt att lära Olikheter ska inte utjämnas genom att sänka kunskapskraven för alla utan genom att ge dem som har svårigheter i inlärningen sådant stöd att de klarar av högt ställda krav. Genom att utveckla skolans undervisningsformer, arbetssätt och pedagogik kan man få fler elever att nå kunskapsmålen. Integrerade ämnen och varvad teori och praktik kan vara ett annat sätt. 1990-talets besparingar har inneburit att specialundervisningen har minskat och att många specialpedagoger saknas. Bristen på specialpedagoger har blivit ett hinder för ett kvalificerat stöd till elever i och en begränsande faktor för ökad måluppfyllelse. finns i grundskoleförordningen (4 kap. 1 §) krav på att elever som har svårigheter i skolarbetet skall få stöd. Vi menar att detta inte är tillräckligt. Skolan bör i sitt arbete ta hänsyn till varje elevs unika förutsättningar och anpassa undervisningen, studiegången och gruppindelningen efter detta. Genom en ökad målstyrning och ett förtydligande av kravet att alla elever i ska uppnå kunskapsmålen ökar också kraven på skolan att förmedla kunskaper anpassade efter varje elevs förutsättningar. Ansvaret att finna vägar för att uppnå målen och att anpassa skolarbetet efter de lokala förutsättningarna ska ligga lokalt på varje skola. En förutsättning för att klara detta är att skolan har en långtgående frihet att välja arbets- och organisationsformer. Vad som ovan anförts om målstyrning bör ges regeringen till känna. 5.1.5 Läs- och skrivprogram Debatten om läs- och skrivsvårigheter/dyslexi har varit intensiv . gjorde 1998 en nationell kvalitetsgranskning vad gäller läs- och skrivprocessen i undervisningen. I sin rapport redovisar utbildningsinspektörerna att det fanns få skolmiljöer som gynnade elevernas läs- och skrivprocesser. Bl a saknade lärarna ofta kunskaper om läs- och skrivprocessens betydelse för eleverna i olika ämnen. av eleverna i varje årskull har läs- och skrivproblem/dyslexi i genomsnitt finns det ett till två barn i varje klass med dessa problem. Vi vill i detta sammanhang även uppmärksamma elever med svårigheter med det matematiska tänkandet dyskalkyli. Orsakerna till att vissa elever har läs- och skrivsvårigheter/dyslexi debatteras också intensivt. anser att oavsett vad svårigheterna beror på handlar det ytterst om att många elever mår mycket dåligt och att de inte lyckas i skolan. Därför är det viktigt att inte fastna i debatten om orsakerna, utan hitta lösningar på problemet. Läs- och skrivsvårigheter/dyslexi är naturligtvis ett hinder att lyckas i skolan men det är långtifrån oöverstigligt om man får det stöd och den hjälp som behövs. Med rätta insatser i tidig ålder kan dessa elever, även ges lust att lära. Ju längre man dröjer med att satsa extra resurser på dessa elever desto dyrare blir det att reparera skadan. Oavsett anledning till läs- och skrivsvårigheter/dyslexi behövs stöd och lämpliga insatser. Det kan handla om extra undervisning, specialundervisning, särskilda hjälpmedel, muntliga prov, särskild hjälp vid prov etc, men framförallt behövs det en individuell studieplan. Enligt läroplanen har rektor, som pedagogisk ledare och chef, det övergripande ansvaret för utformningen av undervisningen och elevvårdsverksamheten så att eleverna får det särskilda stöd och den särskilda hjälp de behöver. (Lpo 94) I grundskoleförordningens femte kapitel första paragrafen står följande: Om en elev behöver särskilda stödåtgärder, skall ett åtgärdsprogram utarbetas av berörd skolpersonal. Vid utarbetandet av programmet bör skolpersonal samråda med eleven och elevens vårdnadshavare. Detta till trots finns det stora brister och långt fler elever är i behov av extra hjälp. Om vi ser på hur det fungerar på högskolor och universitet i jämförelse med förskola, grundskola och gymnasieskola är skillnaderna stora. får studenter på högskolan hjälp med t ex förlängd tid för examina, tillgång till andra examinationsformer, pedagogiskt datorstöd, extra stöd från läraren genom extra undervisning, anteckningshjälp, läromedelsutveckling etc. Dessutom avsätter varje universitet och högskola av sina anslag från staten för olika insatser för studenter med funktionshinder. Dessutom ökar regeringen anslaget för elever med funktionshinder som går högre utbildning. I får man förlita sig till grundskoleförordningen och att skolan och kommunen tar sitt ansvar. Regeringen konstaterar själv problematiken i sin budgetproposition. Regeringen påpekar att skolor ofta kräver en diagnos för att eleverna ska erhålla stödinsatser, trots att rätten inte är avhängig diagnos. Det står också: () ... betonar betydelsen av tidig upptäckt, tidiga stödåtgärder samt upprättande av åtgärdsprogram. Regeringen bör göra en utredning för att ge elever i samma rättigheter till stöd som garanteras studerande inom den högre utbildningen. begär hos regeringen en utredning om att ge elever i samma rättigheter till stöd som garanteras studerande inom den högre utbildningen. finns Talboks- och som hjälp för högskolestuderande dyslektiker. TPB är en central kulturmyndighet med ansvar för att synskadades och andra läshandikappades behov tillgodoses med litteratur i form av talböcker, punktskriftsböcker och elektroniska medier. TPB har även ansvaret för att högskolestuderande som är synskadade, rörelsehindrade eller dyslektiker får sin kurslitteratur på ett för dem anpassat medium. Myndighetens verksamhet styrs av Förordning med instruktion för Talboks- och , utfärdad 28/4 1988 (SFS 1988:341, ändring 1990:633 och 1996:446). Produktionen av kurslitteraturen finansieras under Bidrag till vissa studiesociala ändamål. I övrigt finansieras verksamheten av ett ramanslag på utgiftsområde. Någon liknande hjälp finns inte för elever i grundskola eller gymnasium. anser att det bör göras en undersökning för att se vad det skulle innebära om TPB:s ansvar även skulle innefatta att det fanns material att använda för elever med läs- och skrivsvårigheter i grund- och gymnasieskola. Detta bör ges regeringen till känna. vill genomföra en särskild satsning innefattande bl a program för matematik samt läs- och skrivutveckling från förskolan och genom hela . Till detta har den kommande treårsperioden avsatt 2001, 400 miljoner 2002 och 2003, totalt . En del av dessa går till tidiga insatser i förskolan. Se vidare vår budgetmotion. Nedan presenteras några moment som bör ingå i ett sådant program: Fortbildning av lärare. Specialisttjänster för lärare inrättas. Ett självklart område för sådana specialisttjänster är resurslärare för läs- och skrivutveckling samt matematik. bör få i uppdrag att sammanställa en nationell erfarenhetsdatabas, med exempel på hur man arbetar med läs- och skrivproblem på olika skolor, och göra den tillgänglig för såväl lärare som elever och föräldrar på Internet. Tester för att tidigt upptäcka de elever som har olika slags läs- och skrivsvårigheter. Diagnostiska prov, som till exempel ordkedjetester, bör genomföras för att möjliggöra tidiga insatser. Stimulera forskning kring läs- och skrivsvårigheter. befinner sig fortfarande i bakvattnet vad gäller sådan forskning. Lärare i skolan bör kunna ta tjänstledigt på hel- eller deltid för att ägna sig åt forskningsarbete. Därigenom blir det en närmare anknytning mellan forskning och praktisk verksamhet i skolan. Utveckling av läromedel för elever med läs- och skrivsvårigheter. Skolbiblioteken måste få resurser som gör att de kan spela en vital roll i skolarbetet. Vad som ovan anförts om en satsning på matematik läs- och skrivutveckling bör ges regeringen till känna. 5.2 Reform 2: Lokal makt har skolan genomgått ett omfattande reformprogram. Ett nytt decentraliserat styr- och finansieringssystem med kommunerna som huvudmän har införts. Nya mål- och resultatorienterade läroplaner som ger förutsättningar för en omfattande professionell frihet har också införts. När skolan kommunaliserades var avsikten att decentraliseringen skulle fortsätta ut till varje skolledning och lärare. Denna fortsatta decentralisering har dessvärre på många håll inte blivit av. med ett målstyrt system konstaterar att systemet formellt ger goda förutsättningar för en framgångsrik styrning av skolan. Ändå fungerar det inte som tänkt. Enligt finns det allvarliga brister i kommunernas ansvarstagande. Reformen decentraliserade ansvaret för skolan till kommunerna men resurserna följde inte med. Det är en dålig lösning att åter öka den statliga styrningen. motsätter sig varje tendens till att åter förstatliga och centralisera skolan. Tvärtom bör den lokala styrningen öka än mer genom decentralisering till den enskilda skolan. Här vill vi särskilt framhålla de lokala skolstyrelserna. Skolan ska ges större frihet att uppnå målen, men också avkrävas större ansvar. 5.2.1 Kommunens makt slår vakt om kommunaliseringens fördelar. Därmed måste staten öka resurserna och ge möjlighet för verklig styrning. måste det göras klart att misslyckanden i skolan inte är acceptabla. Detta förutsätter att ansvaret görs tydligt inom skolan. Staten bör, liksom , formulera skolans kunskapsmål och granska kommunernas egna arbete med utvärdering och utveckling.