mot · GP02T16 · 2001-10-18 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:T16av ()med anledning av prop. 2001/02:20 Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om trängselavgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om aktion i närtid för vägar i genom återinvestering av regionens vägskatter. 2 Krisuppdrag för vägar Bristerna i vägnät är ett hinder för regionens och landets ekonomiska utveckling. En genomtänkt politik för tillväxt kräver att staten tar sitt ansvar för vägar i för kommunikation, handel, möten och dagliga arbetsresor. Stockholmarna skall inte behöva betala själva för statliga vägar och trängselskatt bör inte utredas för del, i stället bör ett krisprogram genomföras med direktkanaliserng av vägskatter till förbifart och ringen runt . 3 Motivering I propositionen Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem har tagits ett mycket långsiktigt perspektiv på omedelbara behov av bättre vägar för att människor skall kunna ta sig fram i . 1967 byggdes Essingeleden som kommunikationslänk mellan norra och södra och mellan norra och . Redan då förutsågs behovet av ytterligare trafikleder men ingen led har ännu kommit till stånd, trots att 350 000 människor flyttat till . Förbifart och ringleden runt finns färdigplanerade för att göra det möjligt att resa mellan norr och söder i . I infrastrukturpropositionen som sträcker sig fram finns fortfarande inte utrymme för dessa vägsatsningar som riskerar att dra ut . Investeringsbehovet i uppgår till medan anslagen i propositionen för vägar i hela uppgår till och innebär att investeringarna i stamvägar minskar något. Följden blir försening och senareläggning av förbifart , norrortsleden och ringen runt . Nuvarande tioårsplan, som sträcker sig fram , innehåller planering för delar av förbifart mellan och Häggvik som får senareläggas. Övriga delar kommer inte att kunna inrymmas förrän i nästa tioårsplan 20152025. Ingen finansieringslösning finns för vilket innebär att den tunga Östersjötrafiken från fortfarande kommer att gå vid bostadshusen på . Lånen för som förskotterats av kommer inte att kunna betalas igen. Priset för trafikproblem utan lösning betalas av dem som bor i regionen och i hela genom lägre tillväxt. Bristen på åtgärder för framkomlighet i Stockholmstrafiken får betalas av stockholmare i form av trängsel, dålig trafikmiljö och timslånga köer. Alla de som måste åka över tullarna i för att komma till arbetet betalar i form av extra restid när tid redan är en bristvara och varje extra minut en belastande kostnad. Om resvägen förlängs blir det eller en halv arbetsvecka och motsvarar obetald övertid på . För den som bor lite sämre till kanske resvägen förlängs upp till , vilket innebär en extra arbetsvecka . Betalar gör också alla som väntar på bostad, när byggprojekt läggs på is på grund av att kommunikationer fungerar dåligt. Den enda antydan till finansiering av trafikinvesteringar utöver anslagen är att stockholmare skall ges möjlighet att beskatta sitt vägutrymme med trängselavgifter för att lösa lokala och regionala problem genom ett tilläggsuppdrag till den av regeringen tillsatta Stockholmsberedningen. Uppdraget skall vara klart , det vill säga innan planeringsperioden börjar. Regering och riksdag skall därefter kunna bereda och besluta om en frivillig eller regional trängselskatt. Syftet med trängselavgifter är att sätta pris på vägutrymmet. Ju större brist på vägar, desto mer skall det kosta. Att kunna åka genom skall då bli förbehållet de som kan betala mest. De som kanske har svårast att få arbete och behöver söka sig längre bort får betala eller hänvisas till arbeten nära bostaden. Integrationen mellan olika delar kommer att hindras. Hushållen i har redan tung skattebelastning, ofta små marginaler, betydligt mindre pengar över efter skatt och bostadskostnader i jämförelse med hushåll på andra platser och därmed mycket lite utrymme för att frivilligt åta sig att betala ytterligare en extraskatt. Trängselavgifter bör inte införas för att lösa trafikproblem beroende av brister i vägnätet när infrastrukturen är statens ansvar och staten skall garantera framkomlighet i såsom för andra delar av landet. Trängselavgifter för bör inte utredas av Stockholmsberedningen då det blir en automatisk koppling till trafiksituation. I den mån tilläggsfinansiering i form av avgifter anses nödvändigt får detta utredas på annat håll. Förbifart och ringen runt är till stora delar helt klara att sätta igång och det enda som saknas är finansiering. betalar åtta miljarder i olika trafikskatter. Trafikprojekten behöver komma igång för att göra trafiksystemet fungerande och hållbart. Stockholmsberedningen bör ges uppdraget att utgöra krisberedning för att utreda vilka projekt som kan genomföras i närtid med en direktkanalisering av trafikskatter . Gotab, 2001 ()