mot · GP02K426 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K426av m.fl. (kd)framtidsfrågor Sammanfattning ödesfrågor kräver samarbete. Därför behöver EU förstärkas på flera områden. EU måste få en konstitution som säkerställer handlingskraft på de områden där så behövs, men tydliggör unionens uppgifter och garanterar demokratin. Dessutom bör medborgarnas grundläggande rättigheter skrivas in i konstitutionen. EU:s utrikespolitiska roll växer. Därför måste unionen föra en samstämmig och kraftfull politik för utveckling och samarbete, inte minst gentemot jordens fattigaste länder. Det kräver en förändrad handelspolitik och ett effektivare bistånd. Utvidgningen är en nödvändighet och en historisk utmaning. vill hålla fast vid att de första inträdena ska ske för Europavalen 2004, såsom utlovades vid i . Det krävs dock ansträngningar bl.a. för att klara kampen mot den organiserade brottsligheten. Jordbruks- och regionalpolitiken är två politikområden som behöver reformeras. avvisar idéer om åternationalisering eller skrotning av den gemensamma jordbrukspolitiken. Istället måste vara berett att satsa på det högkvalitativa och miljömässiga jordbruk som européerna vill ha. En hållbar utveckling i kräver en mer ambitiös politik än vad man kom överens om i . Inte minst måste EU-länderna samordna sin energipolitik för att minska koldioxidutsläppen och gynna grön energi. Asylpolitiken i EU-länderna måste förändras. kränks flyktingars rättigheter genom en kombination av hårda visumkrav, Schengensystemet och det s.k. transportörsansvaret. En ny politik måste bygga på flyktingars rättigheter och internationell solidaritet. Innehållsförteckning Sammanfattning 15 Innehållsförteckning 16 1 Förslag till riksdagsbeslut 18 2 Inledning 21 3 Reformer för en effektivare och mer demokratisk union 21 3.1 EU behöver en konstitution 21 3.2 Öka användandet av beslut med kvalificerad majoritet 22 3.3 Medbestämmande för 23 3.4 säte och arbetsplats bör finnas på en och samma plats 23 3.5 måste avgränsas tydligare 23 3.6 Stärk tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i EU 24 3.7 Stärk de nationella parlamentens roll i beslutsprocessen 25 3.8 EU bör anslutas till konvention om mänskliga rättigheter 25 3.9 Skriv in de grundläggande rättigheterna i 25 3.10 Skapa en europeisk åklagarmyndighet 26 3.11 Förbered regeringskonferensen med en rådgivande församling av parlamentariska representanter 26 4 Stärk EU:s utrikespolitiska roll 27 4.1 En mer generös handelspolitik gentemot 27 4.2 EU måste vara pådrivande för hållbar utveckling på global nivå 28 4.3 Miljöregler för exportkreditnämnder 28 4.4 En effektivare europeisk biståndspolitik 29 4.5 Förbättra uppföljningen och kontrollen av EU:s bistånd 29 4.6 Höj biståndsnivåerna i EU-länderna 30 4.7 Krishanteringen kräver tillräckliga resurser 30 5 Utvidgningen: ett återförenat 31 5.1 Håll fast vid målsättningen om kandidatländernas EU-inträde före Europavalen 2004 31 5.2 Prioritera samarbetet med gränsskydd och polismyndigheter i kandidatländerna 32 5.3 Utveckla samarbetet med kandidatländerna mot människosmuggling 32 5.4 Stärk skyddet för de mänskliga rättigheterna i kandidatländerna 33 6 Reformerade bidragssystem 33 6.1 Översyn och reform av EU:s regionalpolitik 33 6.2 En ny jordbrukspolitik för livskraftiga och kvalitetsinriktade jordbruk 34 7 Miljöhoten kräver europeiskt samarbete 35 7.1 Hållbar utveckling från strategi till verklighet 35 7.2 Majoritetsbeslut om miljöavgifter 36 7.3 Sätt miniminivåer för miljöavgifter i EU 37 7.4 Samordna energipolitiken på EU-nivå 37 7.5 EU:s jordbrukspolitik bör främja utveckling och odling av energigrödor 37 7.6 Främja omställning till bränslen med låga eller inga koldioxidutsläpp 38 7.7 EU:s egna byggnader och transporter ska utmärkas av exceptionell energieffektivitet 38 7.8 Försiktighetsprincipen måste tillämpas på genmodifierade organismer 38 8 En rättighetsbaserad och human europeisk asylpolitik 39 8.1 En flyktingpolitik byggd på flyktingars rättigheter och internationell solidaritet 39 8.2 En mindre restriktiv flyktingpolitik 40 8.3 Öka inslaget av solidaritet i EU:s flyktingpolitik 40 8.4 Hjälp kandidatländerna att ta emot och hantera asylsökande 40 8.5 EU-medborgares rätt att söka asyl 41 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka användandet av beslut med kvalificerad majoritet i ministerrådet, i synnerhet i fråga om miljöstyrande avgifter samt handelsfrågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att majoritetsbeslut i ministerrådet generellt bör åtföljas av medbestämmande för . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att säte och arbetsplats bör finnas på en och samma plats. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör avgränsas tydligare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka de nationella parlamentens roll i beslutsprocessen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att låta EU bli part till konvention om mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skriva in rättighetsstadgan i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för införandet av en europeisk åklagarmyndighet för bekämpande av svinn i EU:s medel.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förbereda regeringskonferensen genom en rådgivande församling av parlamentariska representanter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stödja reformarbetet av EU:s biståndspolitik i enlighet med de fyra grundstenarna komplementaritet, sammanhållning, konsekvens och samordning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förbättra uppföljningen och kontrollen av EU:s bistånd.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för höjda biståndsnivåer i EU-länderna.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU verka för en mer generös handelspolitik gentemot u-länderna.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU genom sitt utvecklingssamarbete skall vara pådrivande för hållbar utveckling på global nivå.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bindande miljöregler bör antas för EU:s exportkreditnämnder.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förstärka resurserna för de civila och militära myndigheter som skall bidra till EU:s krishanteringsförmåga.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i samarbetet med kandidatländerna prioritera stöd till gränsskydd och polismyndigheter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla samarbetet för att bekämpa människosmuggling i kandidatländerna.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka MR-arbetet i kandidatländerna.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en genomgripande reform av EU:s regionalpolitik.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en reform av EU:s jordbrukspolitik syftande till ett hållbart och konkurrenskraftigt europeiskt jordbruk.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att driva de förslag som kommissionen presenterade i sitt utkast till strategi för hållbar utveckling.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU skall kunna fatta beslut om miljöavgifter med kvalificerad majoritet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om miniminivåer för miljöavgifter i EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ökad samordning av energipolitiken på EU-nivå.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s jordbrukspolitik bör främja utveckling och odling av energigrödor.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU bör satsa gemensamt på att utveckla och främja omställningen till bränslen med låga eller inga koldioxidutsläpp. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s egna byggnader och transporter skall utmärkas av exceptionell energieffektivitet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en strikt tillämpning av försiktighetsprincipen i fråga om genmodifierade organismer.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en konsekvent europeisk flyktingpolitik baserad på flyktingars rättigheter, internationell solidaritet och full respekt för internationella åtaganden.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU verka för en mindre restriktiv visumpolitik.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka inslaget av finansiell solidaritet i EU:s flyktingpolitik.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hjälpa kandidatländerna att bygga upp system och kapacitet för att ta emot och hantera asylsökande.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU-medborgares rätt att söka asyl.4 1 Yrkandena 10 och 19 hänvisade till JuU. 2 Yrkandena , 16, 18 och 21 hänvisade till UU. 3 Yrkandena 15, 17, 22 och 27 hänvisade till NU. 4 Yrkandena 20, 3236 hänvisade till SfU. 5 Yrkandena 23, 24, 28 och 31 hänvisade till MJU. 2 Inledning För är Europasamarbetet framför allt ett konkret uttryck för gränsöverskridande broderskap och solidaritet samt insikten om vårt beroende av internationell samverkan för fred, trygghet och en bättre miljö. När samarbetet inleddes med Kol- och stålgemenskapen 1952 var det övergripande målet en varaktig fred genom samarbete över gränserna. Det målet har tryggats tack vare det institutionaliserade samarbete som är den europeiska unionen. Unionen har utvecklats till ett långtgående samarbete som har ekonomiska, politiska, sociala, kulturella och miljömässiga dimensioner. menar att alla dessa dimensioner behöver finnas med i det europeiska samarbetet. tillhör den europeiska värdegemenskapen och måste vara med i arbetet att bygga trygga och goda samhällen på dess grund. Kulturellt utbyte, samordning av arbetslöshetspolitik, gemensamma insatser i krishärdar och gemensamma miljöprogram är bara några exempel. Förutsättningen för detta framgångsrika samarbete har varit att unionen är mer än bara en diskussionsklubb. EU är ett lagbaserat samarbete, med gemensamma regelverk, vilka utarbetas och kontrolleras av starka institutioner med fastlagda uppgifter. Denna s.k. gemenskapsmetod är nyckeln till EU:s framgång och måste därför stärkas. är det viktigt att europeiska institutioner inte tar över uppgifter som kan lösas ändamålsenligt av gemenskaper på lägre nivåer. Unionen måste alltså respektera subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och definiera sina uppgifter bättre. 3 Reformer för en effektivare och mer demokratisk union Den europeiska unionen är ett projekt i ständig utveckling. innebär vissa steg framåt, framför allt genom att det möjliggör utvidgningen; men även allvarliga bakslag och tillkortakommanden. Bristerna i EU:s funktionssätt är uppenbara, och unionen saknar handlingskraft på viktiga områden. menar att EU:s institutionella uppbyggnad dess konstitution måste göras om för att gynna demokrati, öppenhet och effektivitet. 3.1 EU behöver en konstitution förespråkar en konstitutionell reform av EU i samband med regeringskonferensen . Målet är att förenkla fördragen, effektivisera beslutsfattandet, stärka demokratin och öppenheten samt tydligt definiera unionens uppgifter. En sådan reform skulle förmodligen stärka det folkliga förtroendet för unionen. Misstroendet mot unionen är stort inte minst i . Demonstrationerna under t.ex. Göteborgstoppmötet förtjänar att tas på allvar. Man kan hävda att EU har en konstitution, alltså de regler som styr unionens maktfördelning och beslutsordning, men att den är alltför otydlig. Den nya konstitutionen bör kunna bli ett kort och läsvänligt dokument som medborgaren kan ta till sig. Det skulle ske genom att de grundlagsmässiga delarna av nuvarande fördrag redigeras och förs ihop till en helhet. Vid sidan av konstitutionen skulle resterande bestämmelser kunna föras samman till en regelrätt lagsamling. En framtida bör definiera unionens uppgifter, med hänsyn till subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen. måste det finnas möjlighet för EU att utvecklas när omständigheterna kräver det. Därför är det svårt att åstadkomma en kompetenskatalog som är långsiktigt hållbar. En europeisk konstitution ska alltså innehålla en beskrivning av unionens mål och befogenheter. Den bör också fastställa de principer som ska styra unionens verksamhet. Den stadga om grundläggande rättigheter som antogs vid toppmötet i är ett bra sätt att deklarera för medborgarna vilka rättigheter de kan kräva gentemot unionens institutioner och vilka principer som ligger till grund för unionen. Det kan också bidra till att de gemensamma värderingarna i Europasamarbetet stärks. De grundläggande rättigheterna bör därför införlivas i en konstitution. Utöver detta ska konstitutionen innehålla beslutsregler. Dagens institutioner kommer att finnas kvar, men förhållandet mellan dem kan förtydligas. Det är viktigt att åstadkomma en beslutsordning som är enkel och transparent. Beslutsfattandet i EU bygger på en avvägning mellan de överstatliga och mellanstatliga principerna. För att effektiviteten ska säkerställas bör dock enskilda länders vetorätt minska , förutom när det gäller fördragsändringar. bör utöva kontrollmakt och därmed t.ex. kunna avsätta enskilda kommissionärer. Den i tillkomna varningsmekanismen för brott mot unionens grundläggande principer är en viktig förstärkning av fördragen. Rådet och kan efter att ha hört den berörda medlemsstaten konstatera att det finns en klar risk för att en medlemsstat allvarligt åsidosätter sådana grundläggande rättigheter eller friheter som ligger till grund för unionen. Rådet får lämna lämpliga rekommendationer till denna stat. Slutligen bör konstitutionen innehålla regler för hur tillägg och ändringar görs. Konstitutionella förändringar skulle alltså antas på ett mer lagbaserat och planerat sätt, till skillnad från dagens politiska överenskommelser. Detta skulle innebära ett mått av kontinuitet i EU, i motsats till de ofta kaotiska regeringskonferenserna. 3.2 Öka användandet av beslut med kvalificerad majoritet Konstitutionen bör också ersätta virrvarret av beslutsformer i dagens EU (t.ex. de olika förfarandena för hörande) med ett mer begripligt system. fordras också enhällighet i många frågor, vilket innebär en risk för blockeringar. Beslut med kvalificerad majoritet bör vara regel i ministerrådet, utom i institutionella frågor, för att bevara handlingskraft och undvika att en utvidgad union lamslås av nationella veton. Två bra exempel på frågor som kräver majoritetsbeslut är handelsfrågor respektive beslut om miljöstyrande avgifter. I det senare fallet har EU länge hindrats från att vidta gemensamma åtgärder mot koldioxidutsläpp p.g.a. enstaka staters veto. Tyvärr har den motsatt sig någon förändring på detta område. krav på trippel majoritet i ministerrådet är till och med mer krångligt och svårförklarat än dagens system. Detta bör ändras. En kvalificerad majoritet av ländernas röster bör räcka för att anta ett beslut. 3.3 Medbestämmande för Det är viktigt att stärka den demokratiska kontrollen i EU. Det blir än viktigare när beslut med kvalificerad majoritet används, eftersom den nationella regeringen då inte kan ställas till ansvar på samma sätt. För att besluten i unionen ändå ska bli noggrant kontrollerade och förankrade måste delta. Därför anser vi att bör ges medbestämmande i ökad utsträckning när majoritetsbeslut används i rådet. Många länder i EU har erkänt värdet av denna princip, men tyvärr har den frångåtts vid förhandlingen om . representerar en möjlighet för medborgarna att utöva inflytande i EU på ett mer direkt sätt än den nationella regeringen. Därför bör parlamentets roll stärkas. Det är bekymrande att motsatta tendenser, som i praktiken innebär att ministerrådet tar till sig mer makt på andra institutioners bekostnad, finner stöd bl.a. hos den . 3.4 säte och arbetsplats bör finnas på en och samma plats månatliga flytt mellan och är en källa till berättigat folkligt missnöje. Den kostar stora summor pengar och, vad värre är, den innebär förluster i effektivitet och arbetsro för parlamentet. Om förtroendet för parlamentet ska kunna stärkas bör en första åtgärd vara att stoppa detta system. Det rimligaste är då att parlamentet finns nära de övriga EU-institutionerna; med andra ord i . 3.5 måste avgränsas tydligare Att fastställa en s.k. kompetenskatalog för EU är i praktiken svårgörligt, bl.a. eftersom det skulle begränsa flexibiliteten i samarbetet. Ändå är det önskvärt att EU avgränsar och fokuserar sin verksamhet. Unionen har så många och viktiga uppgifter att man måste rensa bland det som enligt subsidiaritetsprincipen inte måste utföras på europeisk nivå. Inte minst eftersom vi anser att EU måste få ökad kompetens på de områden där intensifierat samarbete behövs; exempelvis miljöpolitik, utrikespolitik och kampen mot brottslighet. I samband med en konstitutionell reform bör en utredning göras av vilka områden som kan föras bort från EU:s arbete. I kommissionens nya vitbok om styrelseformerna i EU konstateras att detaljregleringen på unionsnivå kan minska. Kommissionen menar att europeisk lagstiftning i ökad utsträckning kan bestå i ramlagstiftning som fastställer mål snarare än medel. Dessutom ska nya metoder såsom självreglering prövas. S.k. co-regulation ska också användas mer; det innebär att lagstiftning kombineras med egna åtgärder av de aktörer som själva berörs av politiken. På många områden behövs visserligen detaljerad europeisk lagstiftning t.ex. när det gäller den inre marknaden. Men på andra områden skulle det tveklöst underlätta för EU, för medborgarna och för medlemsstaterna att överlåta detaljlagstiftning åt lägre nivåer. Rätten att avgöra vilka nya uppgifter som ska tillföras EU bör även tillfalla medlemsstaterna. Det är alltså inte aktuellt att EU själv ska bestämma sina kompetensområden. 3.6 Stärk tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i EU Subsidiaritetsprincipen innebär att det en gemenskap på ett ändamålsenligt sätt kan sköta, ska den också få sköta. Vidare innebär subsidiariteten att de överordnade gemenskaperna (t.ex. staten eller EU) har en skyldighet att stödja lägre nivåer där så behövs. Överordnade gemenskaper måste dock respektera de enskilda människornas rättigheter och gemenskapernas eget kompetensområde. Principen ger alltså inte självklart stöd åt vare sig centralisering eller decentralisering. Men den kan användas som ett tankeverktyg för att fördela politisk makt i samhället. menar att subsidiaritetsprincipen ofta glöms bort i EU:s praktiska politik, trots att den är fördragsfäst. Detta leder till att många människor irriterar sig över onödig detaljreglering och att EU sysslar med frågor som lika bra kan lösas på lägre nivåer. Vi menar också att de uppgifter som tillkommit på EU:s dagordning gör det nödvändigt med en bättre arbetsfördelning. Kort sagt, unionen behöver göra färre saker bättre. Att praktiskt tillämpa subsidiaritetsprincipen är allt annat än enkelt. Ändå är det befogat att undersöka hur man kan undvika okontrollerad centralisering i EU:s verksamhet. 3.7 Stärk de nationella parlamentens roll i beslutsprocessen De nationella parlamenten förblir demokratins grundpelare genom sin folkliga förankring och historiska legitimitet. Därför är det viktigt att deras inflytande över den politiska processen i EU stärks. Det är dock förenat med stora svårigheter, inte minst med tanke på deras stora arbetsbörda. I riksdag behöver Europafrågorna framför allt integreras bättre i utskottens arbete. Det konstaterar också avslutade utredning. Varje riksdagsledamot måste se den europeiska aspekten av sina sakfrågor och arbeta därefter. Utskotten måste följa den politiska processen i EU regelbundet och med god framförhållning. Utskotten bör involveras och informeras redan i beredningsprocessen som föregår presentationen av vitböcker och grönböcker. De bör då också kunna ta egna initiativ när så är påkallat. Allt detta kräver att får tillräcklig information från regeringen. Av allt att döma skulle nationella parlament väsentligen kunna stärka sin ställning genom bättre kontakt med just kommissionen. Utskotten bör finna rutiner för att snabbt och enkelt få aktuell information om sina frågor från relevanta generaldirektorat i kommissionen. Även kan ytterligare stärka sin funktion som kontrollmekanism. 3.8 EU bör anslutas till konvention om mänskliga rättigheter De mänskliga rättigheternas efterlevnad måste effektivt kontrolleras i EU, på samma sätt som i medlemsstaterna. har EU-sfären befunnit sig i ett vakuum i detta avseende. står främst bland de institutioner som säkerställer mänskliga rättigheter i . Rådets konvention är unik genom möjligheten för enskilda personer att föra en medlemsstat till internationell domstol. har länge verkat för att EU ska bli part till konvention, på samma sätt som t.ex. är part. 3.9 Skriv in de grundläggande rättigheterna i välkomnar EU:s nya rättighetsstadga. Det är angeläget att medborgarna får ett tydligt besked om vilka rättigheter de kan förvänta sig från EU:s myndigheter och i samband med utövandet av EU:s politik. Rättighetsstadgan fyller denna funktion och visar på unionens värdegemenskap. är dock stadgans juridiska funktion något oklar. Det är olyckligt, och därför bör rättigheterna skrivas in i eller konstitution och därmed bli juridiskt bindande. Det är emellertid viktigt att rättighetsstadgan inte komplicerar MR-situationen i . Relationen mellan EU-stadgan och konvention om mänskliga rättigheter bör därför klargöras. Bäst vore om EU som organisation kunde ansluta sig till konvention. Utöver det skydd som ger kan dock den nya stadgan ge ett kompletterande rättighetsskydd inom unionen. 3.10 Skapa en europeisk åklagarmyndighet mot brottslighet står högt på prioriteringslista i Europapolitiken. Förutom den organiserade brottsligheten är också de brott och oegentligheter som försiggår inom EU:s institutioner speciellt allvarliga eftersom detta skadar EU:s trovärdighet i medborgarnas ögon. Flera skandaler har visat på omfattande bedrägerier med unionens medel både inom EU-institutionerna och i medlemsstaterna. 1998 beräknades de omfatta mer än , enligt kommissionen. Sådan hantering av skattebetalarnas pengar är naturligtvis inte tolerabel. Trots att t.ex. bedrägerimyndigheten utför ett gott arbete, räcker det inte till. En sätt att trappa upp kampen mot sådan ekonomisk brottslighet vore att inrätta en fristående europeisk åklagarmyndighet, som skulle ha befogenhet att utreda och agera som åklagare (i nationella domstolar) i de fall som rör brott inom EU:s verksamhet. En sådan åklagarmyndighet har efterlysts både av själv och av kommissionen inför den senaste regeringskonferensen. De juridiska svårigheterna med en sådan konstruktion är knappast oöverkomliga om åklagamyndighetens kompetens begränsas tydligt till att gälla unionens finansiella intressen. Kommissionens förslag innebär inte att det rättsliga systemet federaliseras, utan endast att reglerna som berör brott mot EU:s finansiella intressen harmoniseras.