mot · GP02U305 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U305av m.fl. (kd)Mänskliga rättigheter 1 Sammanfattning Mänskliga rättigheter kränks i alla länder i världen, till och med i . Det är allas vårt ansvar att arbeta för att så många människor som möjligt kan åtnjuta de fri- och rättigheter som är fastslagna i FN:s allmänna förklaring för mänskliga rättigheter. Om skall ha trovärdighet att gå ut i världen och strida för mänskliga rättigheter, så måste vi sopa rent framför egen dörr. kritiseras av olika FN-kommittéer och FN-organ för brister i vårt samhälle. Framför allt är det situationen för barnen, funktionshindrade samt asylsökande och flyktingar som kritiseras mest, liksom diskriminering av kvinnor och våldsbrott mot homo- och bisexuella. Vi bör bland annat inrätta en författningsdomstol som kan granska påstådda kränkningar. Det behövs en offensiv svensk utrikespolitik för mänskliga rättigheter. Folkrätten behöver förnyas genom att uppvärdera mänskliga rättigheter och sätta människan än mer i centrum. Övervakningsmekanismer behöver stärkas och sanktionsinstrument effektiviseras. Det är viktigt att även granska segrarens historia liksom att bidra till försoning och förlåtelse mellan människor. Speciellt viktiga områden är arbetet mot tortyr och dödstraffet, samt för barnens och kvinnornas rättigheter. Mänskliga rättigheter och utveckling är beroende av varandra och delar ett gemensamt mål. Rätten till utbildning och hälsovård, samt tillgången till mat är givna utgångspunkter i biståndet. Även arbetet för mänskliga rättigheter inom behöver stärkas, framför allt inom flyktingpolitiken och för bekämpningen av trafficking, dvs handel med kvinnor och barn. Ett starkare fokus riktas på de globala aktörerna, där bl.a. näringslivet uppmanas att arbeta fram etiska koder och uppvisa ett socialt ansvarstagande. Grundläggande för hela arbetet för mänskliga rättigheter är att det behövs en fördjupad diskussion om rättigheternas värde och giltighet, liksom hur de skall främjas i praktiken. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 1 2 Innehållsförteckning 2 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 4 Inledning 5 5 Vad är mänskliga rättigheter ? 6 5.1 Grunden för mänskliga rättigheter 6 5.2 Universella principer eller kulturella skillnader 7 5.3 Rättigheter i konflikt med varandra 8 6 Alla rättigheter för alla människor 8 6.1 Kulturella skillnader 8 6.2 Mänskliga rättigheter, för individens frihet 9 6.3 Bevakning och sanktionsmöjligheter 9 6.4 Människor minst lika viktiga som stater 10 6.5 Alla rättigheter för alla 10 7 Situationen i långtifrån perfekt 10 7.1 Barnen och mänskliga rättigheter 11 7.2 Funktionshindrade 12 7.3 Asylsökande och flyktingar 13 7.4 Diskriminering av kvinnor 14 7.5 Det goda arbetet och yttrandefrihet på arbetsplatsen 14 7.6 Homo- och bisexuella 15 7.7 Förstärkta fri- och rättigheter mycket arbete återstår 15 7.8 Kriminalisera deltagande eller stöd till rasistiska organisationer 16 7.9 Inrätta en författningsdomstol som kan granska påstådda kränkningar 16 8 En global utrikespolitik för mänskliga rättigheter 17 8.1 Uppvärdera mänskliga rättigheter och driva förnyad folkrätt 17 8.2 Ödmjukhet och förståelse för andra kulturer 18 8.3 Försoning 18 8.4 Mänskliga rättigheter och säkerhetspolitiken 19 8.5 Segrarens historia 19 8.6 Att hjälpa istället för att stjälpa 19 8.7 Ratificering, övervakningsmekanismer och sanktioner 20 8.8 Bilaterala samtal 20 8.9 Tortyr 20 8.10 Dödsstraffet 21 8.11 Barnens rättigheter 21 8.12 Mänskliga rättigheter och utveckling, beroende av varandra 21 8.13 Utbildning 22 8.14 Tillgången till mat en mänsklig rättighet 23 8.15 Hälsovård 23 8.16 Humanitärt bistånd i krig och naturkatastrofer 24 8.17 Barnsoldater 24 8.18 Hjälpa flyktingar i nöd 24 8.19 Kvinnor i konflikter 25 9 och de mänskliga rättigheterna 25 9.1 och 26 9.2 Framtidens 26 10 Näringslivet och mänskliga rättigheter 27 10.1 Etik och moral i näringslivet 27 10.2 Handel och MR 29 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda och klargöra den teoretiska och ideologiska grunden för mänskliga rättigheter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att klargöra frågeställningar om universella mänskliga rättigheter respektive kulturellt betingade.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda och klargöra vilka rättigheter som är absoluta och vilka som är underordnade eller beroende av andra.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att redovisa vilka internationella konventioner och tilläggsprotokoll som inte har ratificerat och återkomma med tydliga förklaringar om anledningen till detta. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppvärdera mänskliga rättigheter i folkrättsliga sammanhang och driva en förnyad folkrätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en om ökad förståelse mellan världens olika kulturer och religioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att mer av det konfliktförebyggande och fredsuppbyggande arbetet inom ramen för internationellt bistånd skall omfattas av försoningsarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förstärka internationella övervakningsmekanismer för att kontrollera hur mänskliga rättigheter efterlevs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det humanitära biståndet får ökat utrymme i det fredsuppbyggande arbetet och i utvecklingssamarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kampen mot användandet av barnsoldater bör prioriteras i det internationella samfundet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU bör arbeta för att världens länder ökar sin vilja att hjälpa flyktingar i nöd och ökar bidragen till internationella hjälporganisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att resurserna till arbetet i bör stärkas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att internationella företag bör uppmanas av myndigheter och handelskamrar att utarbeta en etisk kod för sin verksamhet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att WTO:s dagordning måste breddas så att även mänskliga rättigheter får en stark ställning i världshandelssystemet.2 1 Yrkandena 13 hänvisade till KU. 2 Yrkandena 13 och 14 hänvisade till NU. 4 i 1993 uppmanades alla FN:s medlemmar att skriva nationella handlingsplaner om mänskliga rättigheter (MR). har enbart ett fåtal länder uppfyllt detta. I vårt grannland antogs den norska handlingsplan för mänskliga rättigheter som Bondevikregeringen arbetade fram under den tidigare norske MR-ministern () ledning. Det är bra att nu även den har beslutat sig för att skriva en nationell handlingsplan för mänskliga rättigheter. En kartläggning av MR-situationen i har skett och en handlingsplan beräknas vara klar . Arbetet leds av men alla departement är involverade i kartläggningen, förslag till åtgärder samt utarbetandet av metoder för uppföljning. Det är viktigt att konstatera att brott mot mänskliga rättigheter sker i alla länder i världen. är inget undantag. har vid ett antal tillfällen kritiserats av olika FN-kommittéer för att bryta mot mänskliga rättigheter, bl.a. vad gäller vår flyktingpolitik samt barnens rättigheter i vårt samhälle. Om skall ha trovärdighet i sitt utrikespolitiska engagemang för mänskliga rättigheter så måste vi sopa rent framför egen dörr. Det behövs även en fördjupad diskussion om rättigheternas värde och giltighet, liksom hur de skall främjas i praktiken. Det är på den internationella arenan och i andra länder och regioner som de värsta brotten mot mänskliga rättigheter sker. Internationaliseringen och framväxten av ett alltmer globalt samhälle gör det än mer viktigt med gemensamma spelregler och normer som främjar mänskliga relationer. Dessa normer finns väl förankrade i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter. Det handlar inte om att skapa en gemensam kultur eller ett samhälle, utan om att slå vakt om kulturella olikheter och mångfalden. FN:s konventioner ger grundläggande och gemensamma normer som värnar människovärdet och som gör det lättare för människor att integreras och leva tillsammans. 5 Vad är mänskliga rättigheter? Det hänvisas ofta till mänskliga rättigheter, men alltför sällan konkretiseras diskussionen. Vad är mänskliga rättigheter, vilka är de och vad betyder de? Vilka problem skapar rättigheterna i sin relation till varandra? Vi anser det väsentligt att en analys görs av den teoretiska och ideologiska grunden för mänskliga rättigheter. 5.1 Grunden för mänskliga rättigheter Efter det intensifierades diskussionen om mänskliga rättigheter. När () bildades beslutades att rädda kommande släktled ur krigets gissel... att ånyo betyga vår tro på de grundläggande mänskliga rättigheterna ... att skapa de villkor, som äro nödvändiga för upprätthållande av rättvisa och aktning för förpliktelser ... att främja sociala framsteg och bättre levnadsvillkor. För att tydliggöra allmänna ordalag, så tillsattes en kommission för att konkretisera vilka som är de mänskliga rättigheterna. Resultatet blev FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som antogs . Den är enbart en förklaring, men den har efter internationell praxis och sedvänja kommit att få en bindande universell status inom folkrätten. Rättigheterna har sedan vidareutvecklats och förtydligats i områden där speciellt grova kränkningar har skett genom ett antal konventioner, deklarationer och protokoll. De som främst bör nämnas är: Konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (1966). Konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (1966). Internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering (1965). Konventionen om avskaffande av allt slags diskriminering av kvinnor (1979). Konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (1984). Konventionen om barnets rättigheter (1989). Ett annan viktig dokument är konventionen angående flyktingars rättsliga status (1951) liksom ett flertal på det arbetsrättsliga området. Därtill kommer olika regionala arrangemang som t ex den afrikanska stadgan (1981) och den amerikanska konventionen (1969). Speciell viktigt för oss i är den europeiska konventionen (1950) som även är inskriven i svensk grundlag. Förutom de konventioner som har trätt i kraft så finns det också ett antal FN-resolutioner och protokoll inom området mänskliga rättigheter som är folkrättsligt bindande. 5.2 Universella principer eller kulturella skillnader Rättigheterna som finns nedskrivna i ovan nämnda konventioner m m kritiseras ibland för att vara skapade utifrån den västerländska kulturen. Trots detta är det ett faktum att de flesta länder i världen har ratificerat dem, till exempel konventionerna om medborgerliga och politiska rättigheter samt den om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. En nyckelfrågeställning i hela diskussionen om mänskliga rättigheter är huruvida de är universella eller kulturellt betingade. Finns det rättigheter och värden som gäller varje människa oberoende av tid och rum? Eller är alla värden och normer beroende av när vi lever, var vi lever och i vilken kultur vi växer upp? Finns det kort sagt universella normer eller har rättigheter sin grund i olika kulturer? Vi anser att det finns ett behov av att regeringen utreder och klargör dessa frågeställningar. 5.3 Rättigheter i konflikt med varandra En allvarlig utmaning för arbetet med de mänskliga rättigheterna är att slå fast vilka rättigheter som gäller då olika rättigheter hamnar i konflikt med varandra. Som exempel kan nämnas barnens bästa kontra vuxnas rättigheter till karriär kvinnors och mäns reproduktiva rättigheter minoriteter kontra majoriteter. Vilka rättigheter är absoluta och gäller alltid? Vilka av de mänskliga rättigheterna är underordnade de absoluta? Vilka mänskliga rättigheter är beroende av andra rättigheter? Går det till exempel att hävda absolut religionsfrihet, även om rätten till religiöst utövande delvis begränsas i nationell lagstiftning? Vi anser att regeringen bör utreda och klargöra frågan om vilka rättigheter som är absoluta och vilka som är underordnade eller beroende av varandra. 6 Alla rättigheter för alla människor Huvudmålet med politiken är enligt kristdemokratisk modell att värna människovärdet. Arbetet med de mänskliga rättigheterna handlar om alla människors lika rättigheter, till exempel om att garantera politiska och civila rättigheter som att få uttrycka sig fritt, demokratisk delaktighet, att slippa bli torterad, rättssäkerhet, jämställdhet liksom om sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter som rätten till mat, ekonomisk välfärd, rätten till utbildning, att uttrycka sin egen kultur. Inte förrän alla rättigheter garanteras så värnas människovärdet fullständigt. Vi menar att en viktig utgångspunkt är att mänskliga rättigheter och grundläggande friheter är något som tillkommer alla människor i lika stor utsträckning. Detta slås fast i artikel 1 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna: Alla människor äro födda fria och lika i värde och rättigheter. Vidare så bör det slås fast att de mänskliga rättigheterna är odelbara och beroende av varandra. Detta innebär bland annat att rättigheterna inom ekonomiska, sociala och politiska områdena är lika viktiga som de medborgerliga och politiska rättigheterna. Detta kommer till uttryck i artikel 2 i FN:s allmänna förklaring och slogs återigen fast vid Wienkonferenen 1993. Däremot är det naturligt att vi i det politiska arbetet främst inriktar våra resurser till dem som är mest utsatta och har det allra sämst ställt, såväl nationellt som internationellt. Det är först och främst de grundläggande behoven och mänskliga rättigheterna som måste tillgodogöras, som att få mat på bordet, tak över huvudet och god hälsovård. 6.1 Kulturella skillnader Även om det finns stora skillnader mellan olika kulturer och religioner så menar vi att det finns vissa grundläggande värden som är giltiga inom de flesta kulturer och religioner. Detta gäller även om olika länder och folk har olika ekonomiska och politiska möjligheter att upprätthålla respekten för mänskliga rättigheter. Att kulturer och religioner skiljer sig åt vad gäller seder och bruk behöver inte heller innebära att de skiljer sig åt vad gäller grundläggande värden och normer. Dessutom måste frågan om vilka värden och normer som kulturer och religioner i praktiken har, skiljas från frågan om deras giltighet. Det bör i sammanhanget nämnas att de som oftast och starkast protesterar mot den västerländska synen på mänskliga rättigheter och förespråkar kulturella olikheter, är de som är de värsta förbrytarna. De är ofta ej demokratiskt valda ledare och håller kvar vid en kulturell retorik som gynnar deras personliga maktbas. Det är även viktigt att märka en såväl politisk som ideologisk global spridning av mänskliga rättigheter såsom de uttrycks i . Alltfler ideologer, religiösa ledare och politiker i till exempel , och hänvisar till de mänskliga rättigheterna som giltiga för alla folk och kulturer. Det växer även fram inhemska icke-statliga organisationer som går emot sina förtryckarregimer. 6.2 Mänskliga rättigheter, för individens frihet Mänskliga rättigheter har sitt ursprung i individens rättigheter gentemot staten. De skapades för att enskilda människor skulle kunna hävda sina rättigheter gentemot fascistiska och diktatoriska regimer. Oavsett om en begränsad skara ledare vill genomföra en viss politik så ska de inte kunna förtrycka människors okränkbara rättigheter. Likaså kan inte majoriteten i demokratins namn köra över minoritetens rättigheter. Det är de enskilda människorna som besitter rättigheterna och staten som har förpliktelser. I det socialdemokratiska talas det ofta om principen lika för alla. Istället för att detta skulle betyda lika möjligheter för alla, blir resultatet ofta en begränsande likriktning av människors möjligheter till utveckling. Som motsats handlar mänskliga rättigheter såsom de uttrycks i olika FN-deklarationer om individen och hans eller hennes möjligheter att förverkligas, utvecklas och leva i gemenskap med andra. Människor är olika och behöver få olika möjligheter att utvecklas. Staten har genom att ratificera olika internationella förpliktigat sig att garantera att dessa rättigheter efterlevs. Konventionerna är bindande för . 6.3 Bevakning och sanktionsmöjligheter Det är staterna som genom att de skriver under olika förbinder sig att garantera att rättigheterna respekteras inom respektive land. Det handlar både om att staten ej skall bryta mot de mänskliga rättigheterna, likväl som att människor skall respektera varandras rättigheter. Det måste inom varje land finnas en god bevakning av hur de mänskliga rättigheterna respekteras. Dessutom måste det finnas möjligheter och vilja till att förhindra, behandla och bestraffa förbrytare. Det behövs en god lagstiftning samt effektiva domstolar där människor kan hävda sina rättigheter. Eftersom det i många länder förekommer grova kränkningar av mänskliga rättigheter har det vuxit fram internationella övervakningsmekanismer. Olika FN-kommittéer har som uppgift att bevaka att konventionsstaterna efterlever sina förpliktelser och att mänskliga rättigheter respekteras. Sanktionsmöjligheterna är dock små inom världspolitiken, speciellt då internationella ekonomiska och politiska sanktioner ofta har liten möjlighet att förändra en nations beteende. har dock ett antal internationella ad hoc-tribunaler etablerats för bland annat krigsförbrytelser, liksom bildandet av en permanent internationell brottmålsdomstol. Möjligheterna till universell jurisdiktion, dvs att förbrytare kan dömas i andra länder än där brottet har begåtts, har även ökat . 6.4 Människor minst lika viktiga som stater Inom folkrätten sker en utveckling till följd av politiska beslut och staters beteende på den internationella arenan. har principen om statssuveräniteten i viss mån fått ge vika för principer om mänskliga rättigheter. Då MR-brott sker inom ett lands gränser, eller då staten är den som själv systematisk bryter mot de mänskliga rättigheterna, så faller statens rätt att hävda icke-inblandning och omvärlden förpliktigas att agera för att skydda människors rättigheter i landet. Folkrättsutvecklingen är inte okontroversiell, men den är likväl ett faktum. 6.5 Alla rättigheter för alla Det är alldeles tydligt att arbetet med de mänskliga rättigheterna fått en starkare ställning . Med kommunismens fall i , en stark världsekonomisk tillväxt, kommunikations- och teknikutvecklingen samt en i det närmaste global spridning av demokrati, så sprids respekten för de mänskliga rättigheterna. FN har satt upp ett tydligt mål för 2000-talet, nämligen alla rättigheter för alla människor. har vi resurserna, kunskapen och bättre möjligheter än i världshistorien att uppnå ett sådant mål. 7 Situationen i långtifrån perfekt framhålls gärna som ett mönsterland vad gäller mänskliga fri- och rättigheter. Är det en riktig bild eller förekommer det allvarliga brister är så perfekt som det framställs? Mycket återstår att göra för att garantera mänskliga fri- och rättigheter t.o.m. i . Om vi jämför med har det norska bland annat antagit en handlingsplan för mänskliga rättigheter som innehåller 300 konkreta krav. har också förvandlat tre till norsk lag med företräde framför andra norska lagar. har endast givit konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna en sådan status. Att upphöja konventionstexten till lag innebär att norska medborgare kan pröva påstådda kränkningar mot de mänskliga rättigheterna i den norska . Vi i är bra på att arbeta fram nya konventioner för mänskliga rättigheter och i regel också att ratificera dem. Men när det kommer till att förverkliga dem går det trögare. Det tog till exempel innan definitionen på flykting i den svenska utlänningslagen vidgades så att den stämmer överens med av 1951. Det tog att få den europeiska rättighetskonventionen inkorporerad i svensk lag. Alltför många svenskar tycks tro att katalogen över mänskliga rättigheter och de åtgärder som förbundit sig att utföra enbart är ett slags meny där vi tar för oss av det som vi vill ha och ratar resten. De folkrättsliga avtalen är till för att förebygga och föregå med gott exempel, så även om inte har alla problem som eventuellt andra länder har är det ändå viktigt att införa bestämmelserna. Det är också viktigt att konstatera att folkrättens bestämmelser om mänskliga rättigheter inte är till för att passa in i inhemska rättssystem utan för att påverka de fördragsslutande staterna, deras lagstiftning och deras handlande. Varför har inte ratificerat om skydd för invandrad arbetskraft? Varför inte konvention 103 om skydd för nyblivna mödrar eller tilläggsprotokoll nummer 12 till den europeiska rättighetskonventionen som förbjuder allt slags diskriminering? De kanske inte är så viktiga just i , men det skulle hjälpa utsatta människor runt om i världen om just dessa konventioner kunde träda i kraft. FN:s konvention om finansiering av terrorism har blivit uppmärksammad i kampen mot terrorism. Inte heller den har ratificerat. Vi anser att regeringen bör redovisa vilka internationella konventioner och tilläggsprotokoll som inte har ratificerat och återkomma med tydliga förklaringar om anledningen till detta. Nedan följer ett antal ytterligare områden där vi anser det speciellt viktigt att vi i förbättrar vår inhemska respekt för mänskliga rättigheter. 7.1 Barnen och mänskliga rättigheter I enlighet med , ska barnets bästa genomsyra alla politikområden. har internationellt sett en mycket väl uppbyggd organisation för stöd, omsorg och service till barn och familjer. Trots detta finns det en alltför hög andel barn och ungdomar med psykiska problem, som inte nås av våra samhällsresurser för vård, stöd och hjälp. utredning visade att även med mycket snäva definitioner så uppvisar av alla barn och ungdomar psykiska problem. är det långa väntetider till barnpsykiatrin när ett barn bedöms behöva sluten vård. kritiserar för att inte uppfylla olika bestämmelser i , bl.a. vad gäller förvärv av medborgarskap. Situationen är allvarlig bland flyktingbarn. Det är tyvärr inte ovanligt med självmordsförsök bland flyktingbarn, och i genomsnitt sker enligt uppgift ett självmordsförsök . Enligt artikel 3 gäller att i fall som rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsyn till barnets hälsa och utveckling samt bästa i övrigt kräver. Detta betyder att barnets bästa skall vägas in i alla led i asylprocessen. Detta sker inte alltid . Mottagandet av barn sker inte med några klara instruktioner, speciellt när det gäller ensamma flyktingbarn. I utredningar behövs höjd barnkompetens hos handläggarna och en utveckling av metodiken samt tydligare riktlinjer för när och hur barn skall höras. har riktat starkt kritik mot myndigheter som inte låter flyktingbarn komma till tals. Allt detta har börjat arbeta med, men det är väldigt långt från målet. Mobbning har blivit ett alltmer uppmärksammat problem . mobbas över 100 000 barn i våra skolor. Såväl fysisk som psykisk mobbning är oacceptabla handlingar. Ingen har rätt att bagatellisera ett barns upplevelser. De lagar som reglerar vår samvaro i samhället måste gälla även i skolmiljön. Mobbning berör inte bara den enskilda individen utan i själva verket våra mest centrala grundläggande värderingar och rättigheter i samhället. En nollvision mot mobbning är därför den enda rimliga målsättningen. Att slippa mobbning är en mänsklig rättighet för alla, även för barn och ungdomar. För att bedöma vad som är barnets bästa behövs en väl grundad kunskap om barn och att barnet självt får komma till tals.