mot · GO02Ju19 · 2001-04-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju19av , ()med anledning av prop. 2000/01:83 tillträde till EU- konvention om utlämningFörslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen vidhåller förklaring till 1957 årsutlämningskonvention art. 6.1 och låter detta verka på utformningen avde föreslagna förklaringarna till art. 7 konvention.2. begär att regeringen inger en förklaring enligt art. 5.2 omtillämpningen av konventionens stadgande om politiska brott.3. beslutar om ändring i förslag till lag om ändring i lagen(1957:668) om utlämning för brott enligt vad i motionen anförts omutländska medborgare som är bosatta i . beslutar om ändring i förslag till lag om ändring i lagen(1957:668) om utlämning för brott enligt vad i motionen anförts ompreskriberade brott.BakgrundLagen (1957:668) om utlämning för brott kom till efter Europarådetsutlämningskonvention av . Lagen uppställer ett förbud motutlämning vid politiska brott och tillåter inte utlämning av svenskamedborgare. Lagen förutsätter dubbel straffbarhet, d v s att gärningen ärstraffbar både i det land som anhåller om utlämning och i . Vidarekan utlämning endast ske om brottet har en straffskala innehållande merän fängelse. I samband med utlämningskonventiondeklarerade samtliga nordiska länder att de med konventionens begreppnationals avsåg inte bara landets medborgare utan även de andra nordiskaländernas medborgare samt utlänningar med hemvist i något av denordiska länderna. På detta sätt förbehöll sig rätten att inteutlämna utländska medborgare med hemvist i lika lite somsvenska eller andra nordiska medborgare.Med , , och har en särskildöverenskommelse som innebär att utlämning mellan länderna kan ske även avlandets medborgare om dessa har bott stadigvarande i det land ditutlämning begärs och fängelse ingår i straffskalan. Mellan dessa nordiskaländer kan utlämning ske för politiska brott, men endast om gärningar avmotsvarande beskaffenhet är straffbelagda i den utlämnande staten.Anledning till specialregleringen mellan dessa nordiska länder var enligtförarbetena "den nära rättsgemenskapen" mellan de nordiska länderna (prop.1959:72).Utlämningsinstitutet har som syfte att hjälpa andra länder att bekämpabrott. Detta är ett viktigt komplement till egen jurisdiktion att dömaför gärningar begångna i utlandet. de gröna anser att Sverigeenbart bör tillmötesgå en anmodan om utlämning om samma handlingarskulle vara åtalsbara i , om syftet inte är att åtala eller straffa enperson i anledning av dennes ras, trosbekännelse, nationalitet, etniskaursprung eller politiska uppfattning och om det med tanke påomständigheterna i övrigt kan vara rimligt att lagföringen sker i detanmodande landet.Den straffrättsliga gemenskapen i EURätten att bestraffa personer tillkommer endast staten. Vad som ansesbrottsligt, och vilken grad av straff det påkallar, har skiftat och ärolika i olika länder. De europeiska länder som ingår i EU har delvis olikarättsliga traditioner. Synen på brott och straff är en följd avsamhällsklimatet och vilka kulturella föreställningar som råder blandmajoriteten av samhällsmedborgarna. En stat som har erfarenhet avvåldsamma konflikter, t ex mellan olika befolkningsgrupper,intressegrupper eller sociala grupper, har ofta en strängare syn på vissatyper av brott än stater utan den typen av konflikter. Flera av de statersom nu ingår i EU, och ytterligare några av ansökarländerna, har ensträngare syn på brott än av den anledningen. degröna anser att det inte finns en tillräckligt nära rättsgemenskap pådet straffrättsliga området mellan de stater som ingår i EU, och änmindre med vissa av ansökarländerna, för att helt överföra denutlämningslagstiftning som de nordiska länderna haft till att gälla helaEU.Miljöpartiet anser att det med tanke på de olika straffkulturerna i EU ärolyckligt att strafftröskeln för utlämning sänks till sex månaders fängelse.Detta innebär att brott som snatteri, uppvigling, ringa misshandel, våldsamtmotstånd, egenmäktigt förfarande och ohörsamhet mot ordningsmaktensjälvständigt ska utgöra grund för utlämning till EU-land. Enligtkonventionen går detta inte att göra något förbehåll om, och Miljöpartietyrkar därför inte på detta.1996 års utlämningskonvention syftar till att komplettera och underlättatillämpningen av bl.a. . har vid fleratillfällen tidigare kritiserat det förfarande varpå Schengenkonventionenratificerades av , se t.ex. motionerna 1999/2000:Ju21 och1997/98:Ju220. Vi får nu konstatera att konsekvenserna avSchengensamarbetet minskar möjligheter att skydda människor ibehov av skydd och att traditionellt viktiga principer för rättssäkerheten sättspå undantag i namn av att "effektivisera" brottsbekämpningen i EU.Utländska medborgare med hemvist i SverigeUtländska medborgare med hemvist i behandlas på samma sättsom svenska medborgare gentemot staterna som skrivit på 1957 årsutlämningskonvention. Genom regeringens förslag ska dennalikabehandling nu upphöra, och utländska medborgare boende i Sverigeska på en rad punkter ges mindre skydd mot utlämning till EU än idag.För svenska medborgare anser regeringen att det särskilt ska regleras attutlämning för bl.a. politiska och preskriberade brott inte kan medges;detta gäller dock inte utländska medborgare som har sin hemvist iSverige.Miljöpartiet anser att borde tillämpa samma regler vad gällerutlämning av utländska medborgare boende i som för svenskamedborgare. Den deklaration angav vid 1957 årsutlämningskonvention bör därmed fortsätta gälla och få den verkan att deförbehåll som regeringen gör för svenska medborgare gäller även utländskamedborgare som är bosatta i . I konsekvens med detta bör ordenutländsk medborgare bosatt i läggas till efter svenska medborgare isista stycket 6 och 12 §§ i de föreslagna ändringarna i lagen (1957:668) omutlämning för brott.Politiska brottKonventionen föreskriver att inget brott får betraktas som politiskt vidtillämpningen av konventionen. I finns ett absolut förbudmot utlämning för politiska brott, även till de nordiska länderna, när detgäller svenska medborgare. Som motivering till ratificeringen i denna delanför regeringen tre argument: 1. att det finns stora likheter mellansamhälls- och rättssystemen i EU:s medlemsstater; 2. att ländersmöjlighet att stå neutrala inför andra länders inrikespolitiska förhållandeninte är aktuellt när det gäller EU:s medlemsstater; 3. att politiskt betingadterrorism är en internationell angelägenhet.Miljöpartiet anser dock att skillnaderna i samhälls- och rättssystem när detgäller synen på t.ex. yttrandefrihet och mötesfrihet måste vara mindre än idagi nuvarande och kommande EU-länder för att generellt ska avhändasig möjligheten att vägra utlämning för brott med någon politisk anknytning.Vidare anser att neutralitetsargumentet fortfarande kan harelevans på det straffrättsliga området då kulturskillnader som bör tillåtasäven i EU naturligt kan leda till olika bedömning av straffvärdet av olikagärningar. håller med regeringen om att terrorism är eninternationell angelägenhet, men drar den slutsatsen att det för detta ändamålvore lämpligast att göra det förbehåll som konventionens art. 5.2 ger utrymmeför.Preskriberade brottKonventionen föreskriver att utlämning inte ska kunna vägras medhänvisning till att brottet är preskriberat enligt den anmodade statenslagstiftning. Det innebär att svenska myndigheter ska kunna tillgripatvångsåtgärder mot människor i för brott som är preskriberadeenligt svensk lagstiftning. Detta strider mot principen om dubbelstraffbarhet och vänder sig mot ett sådant förfarande. Denmöjlighet som konventionen föreskriver i art. 8.2, och som möjliggör förSverige att vägra utlämning p.g.a. att gärningarna är preskriberade om defaller under svensk jurisdiktion, bör framgå av utlämningslagen.Stockholm den 26 mars 2001Kia ()Per ()()()