mot · GP02U266 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U266av ()Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen tar initiativet till en internationell konferens på hög nivå om miljö- och folkhälsoläget i de centralasiatiska staterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen tar initiativet till en väl sammanhållen vetenskaplig studie, i FN:s eller EU:s regi, om miljö- och folkhälsoproblemens konsekvenser för i stort, men också i ett större, globalt perspektiv samt ger konkreta förslag till lösningar av regionens miljö- och folkhälsoproblem såväl kortsiktigt som långsiktigt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen tar initiativ i FN till inrättandet av ett särskilt internationellt biståndsprogram för åtgärder på ett regionalt plan mot de folkhälso- och miljöproblem som är gemensamma för länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen i olika internationella forum driver frågan om internationellt ekonomiskt stöd för omställning av jordbruket från bomullsmonokulturen till ett mer differentierat jordbruk med ekologisk profil, avpassat för de centralasiatiska staternas behov av allsidiga livsmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen i olika internationella forum driver frågan om ekonomiskt stöd till och NGO:er samt regionala och lokala ideella miljö- och folkhälsoorganisationer i syfte att öka miljötänkandet på gräsrotsnivå i de centralasiatiska staterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen verkar för inrättandet av ett särskilt program i EU:s regi, där ungdomar från de centralasiatiska länderna får möjlighet att vistas i något EU-land för studier på akademisk nivå i ämnen som förvaltning/statsvetenskap, juridik, nationalekonomi och journalistik i syfte att bidra till ökad demokratisering i respektive land. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen tar initiativ till en ungdomskonferens i EU-regi för att lägga grunden för ett nätverk där ungdomar i EU-länderna får möjlighet att träffa ungdomar från de centralasiatiska länderna, för att bygga långsiktiga kontakter som kan leda till fortsatt utbyte inom områden som miljövård, folkhälsa och demokrati. Inledning Det forna sovjetiska , det vill säga , , , och , står inför ett ekologiskt och folkhälsomässigt sammanbrott vars omfattning vi i det välordnade väst har svårt att föreställa oss. I stora delar av saknas tillgång till rent dricksvatten, liksom vatten för konstbevattning i jordbruket. I stora delar av är den odlingsbara jorden utarmad till följd av en omfattande användning av konstgödsel och bekämpningsmedel. Därutöver har den sovjetiska rovdriften på rika naturtillgångar ytterligare bidragit till den ekologiska katastrofen i regionen. I genomfördes kärnvapenprov såväl ovan jord som under jord med spridning av radioaktivitet som följd. Rovdriften på naturen i har lett till att befolkningen i regionen uppvisar extremt hög disponibilitet för vissa sjukdomar, bland annat inälvs- och infektionssjukdomar, leukemi och andra cancerformer, TBC, hepatit och blodbrist. I regionen är antalet barn som föds med missbildningar mycket högt, och vissa platser i uppvisar världens högsta siffror när det gäller spädbarnsdödlighet eller mer (mer än 60 döda barn per 1000 födda), att jämföra med EU-länderna och . genomförs insatser för att försöka bryta den negativa utvecklingen såväl när det gäller de miljörelaterade hoten som när det gäller hoten mot människors hälsa. Ytterligare insatser är dock nödvändiga om inte hela inom en inte alltför avlägsen framtid skall förvandlas till ett sterilt och ogästvänligt ekologiskt katastrofområde med utrikes- och säkerhetspolitiska konsekvenser långt utanför regionens gränser. Det ekologiska sammanbrottet en bakgrund präglades de ekonomiska relationerna mellan centralmakten i och de centralasiatiska staterna av en intern kolonialism, något som bland annat tog sig uttryck i att regionen utnyttjades som råvaruleverantör till övriga delar av . Regionen har rika naturtillgångar, bland annat i form av olja, kol och naturgas, men också olika metaller och mineraler. Bomullsmonokulturen Ett av särdrag var det hårt specialiserade näringslivet, vilket för del yttrade sig i form av ensidiga satsningar på den vattenkrävande bomullsproduktionen. var främsta bomullsproducent, och av den odlade arealen användes för bomullsproduktion. räknas till världens tio främsta bomullsproducenter. Trots att av landet består av odlingsbar mark och trots att jordbruket är mycket beroende av konstbevattning, svarar bomullsodlingen för av den totala jordbruksproduktionen. Även i södra är bomullsodlingen omfattande och landet svarade för av totala bomullsproduktion. Även i den bördiga Ferghanadalen i odlas bomull. Den ensidiga satsningen på bomullsodling har bland annat fört med sig att jorden har sugits ut, vilket i sin tur har medfört att bomullen blivit mindre motståndskraftig mot växtsjukdomar och angrepp från skadeinsekter. För att kompensera utarmningen av jorden har man stadigt ökat användningen av konstgödsel, medan insektsangreppen har lett till stadigt ökande användning av bekämpningsmedel. När det gäller användningen av bekämpningsmedel handlar det i många fall om medel som är förbjudna i stora delar av världen. Den omfattande användningen av konstgödsel och bekämpningsmedel har inte lett till någon produktionsökning. I takt med allt högre givor har grödornas motståndskraft ytterligare försvagats och skördarna har fortsatt att minska. Konstbevattning Bomullsodlingen är vattenkrävande och detta ledde till en omfattande utbyggnad av konstbevattningskanaler i hela regionen. I två största floder, och , byggdes cirka 50 vattenreservoarer för att vattenförsörja bevattningssystemet. Utbyggnaden av de båda floderna har inneburit att vattenförsörjningen av , som räknades som världens fjärde största sjö, har i det närmaste helt avstannat. krymper stadigt och detta för i sin tur med sig omfattande regionala ekologiska problem. uttorkning har även lett till omfattande folkhälsoproblem i ett område på mellan 50 och runt sjön. påbörjades byggandet av Karakum-kanalen i . Kanalen, som byggdes av straffångar, vattenförsörjs via och med närmare . Detta är en av de viktigaste orsakerna till drastiska sänkning av vattennivån. Karakum-kanalen är dessutom inte särskilt effektiv man bedömer att av det vatten som leds in i bevattningssystemet försvinner genom läckage och avdunstning. Detta leder i sin tur till så kallad sekundär jordsaltning. och dess tillflöden omsluts i norr och nordöst av och i sydöst, söder och väster av Karakalpakistan, som är en autonom republik inom . har inget eget utlopp, utan vattennivån regleras genom avdunstning. De stora floderna i norr och i söder har tidigare svarat för tillflödet. når endast en bråkdel av flodernas vatten . var fram den fjärde största i världen och underhöll en blomstrande fiskeindustri, ett blandat lantbruk och ett rikt växt- och djurliv. kommer den långt ner på listan och mer än hälften av dess har förvandlats till en saltöken. Den ger upphov till sandstormar som släpper ner salt och damm förorenat av bekämpningsmedel och andra kemikalier på de omgivande områdena. kommer att försvinna totalt om man fortsätter att ta vatten ur dess tillflöden i samma takt som hitintills. Den stora avtappningen har medfört en dramatisk verkan på klimatet från sjön. brukade den fungera som ett batteri som upplagrade värme och gav den tillbaka . är somrarna hetare, kortare och torrare. Temperaturen kan rusa och vintrarna är längre och kallare. Luftfuktigheten har minskat med . Under loppet av har och , de båda enorma floderna som brukade vräka mer än vatten i , praktiskt taget torkat ut. invallning Även i finns resultaten av sovjetledarnas övertygelse att naturen går att tämja. I byggdes en damm som skilde av en av vikar, Kara-Bogaz-Gol, från resten av . Åtgärden ledde bland annat till att viken i det närmaste torkade ut med försaltning som direkt konsekvens. Detta salt har sedan spridits med vindarna över ett närmare bälte av produktiv jordbruksmark runt viken. , då uppvisade sin lägsta vattennivå, har vattenståndet åter stigit och vattnet har avancerat mer än två kilometer in över tidigare torrlagd mark. Allt som byggts upp har ställts under vatten, bland annat ett antal oljeplattformar och kraftledningsstolpar. Felbedömningen i fallet med består i att sovjetmyndigheterna, trots varningar från turkmenska hydrologer, bortsåg från väl belagda 70-åriga cykel av stigande och fallande vattenstånd. Dammbygget, som var tänkt som ett effektivt sätt att förhindra uttorkning av , har istället först lett till ett försaltningsproblem av samma karaktär som vi har sett i , låt vara i mindre skala, sedan till upprepade perioder av översvämningar och torka. Kärnvapenproven i I hade en av sina största anläggningar för kärnvapensprängningar. genomfördes i Semipalatinsk-området minst 450 kärnvapensprängningar. genomfördes proven ovan jord, ofta med mycket bristfälliga skyddsanordningar såväl för dem som genomförde proven som för lokalbefolkningen. ökade lokalbefolkningens medvetande gradvis när det gällde riskerna med och konsekvenserna av kärnvapenproven. Man uppskattar att mer än 100 000 personer har avlidit till följd av skador och sjukdomar som direkt kan relateras till kärnvapensprängningarna. Vidare bedömer man att ytterligare 100 000-tals människor har fått genetiska skador till följd av proven. Bland regionens unga är självmordsfrekvensen avsevärt högre än på andra håll i världen. Hopplösheten till följd av den ekologiska situationen och dess konsekvenser är utbredd. Utvinning av naturtillgångar och industrialisering Förutom de extrema miljöproblem, och därmed sammanhängande folkhälsoproblem som har beskrivits ovan, har den sovjetiska rovdriften på naturen och den därmed sammanhängande industrialiseringen lett till ett generellt miljö- och folkhälsoproblem i hela den centralasiatiska regionen. Utvinningen av naturtillgångar är rikt på olika mineraler och metaller samt olja och gas har skett på ett sådant sätt att såväl naturen som de människor som har arbetat med utvinningen har tagit skada. De mätningar som har gjorts runt om i visar överlag att människorna, inte bara de som direkt har deltagit i utvinningen, har exponerats för skadliga utsläpp långt över de gränsvärden som vi tillämpar i . grävde man ned högaktivt avfall från en urangruva med tillhörande upparbetningsanläggning i den kirgiziska staden , belägen vid floden . I samband med ett större jordskred fördes det vattenlösliga avfallet upp till ytan. Förutom de direkta effekterna på invånarna i staden, hotades även delar av den bördiga ett av viktigaste jordbruksområden som bevattnas från floden. Det finns fler tickande miljöbomber av samma slag nedgrävda runt om i . var den minst industrialiserade delen av det forna sovjetimperiet. Den industri som fanns och alltjämt finns uppvisar, i likhet med vad som gäller utvinningen av naturtillgångar, stora miljöbrister och gränsvärden när det gäller skadliga utsläpp som med råge överskrider tillåtna gränsvärden i . Det ekologiska sammanbrottet konsekvenserna Det råder knappast någon tvekan om att de drastiska ökningarna när det gäller olika cancerformer, bland annat leukemi, olika typer av genetiska störningar samt olika typer av invärtes sjukdomar tuberkulos är ett folkhälsoproblem i regionen och de extremt höga talen för spädbarnsdödlighet direkt kan knytas till den sovjetiska rovdriften på naturen som beskrivs ovan. I dör 21 barn av 1 000 före , men på vissa håll är dödligheten så hög som . I vissa områden i är spädbarnsdödligheten upp till , vilket är det högsta talet i hela det forna . Alla människor som lever i är drabbade direkt eller indirekt. För hundratusentals människor har de ekologiska katastroferna även inneburit att de har mist sin möjlighet till försörjning. Arbetslösheten är mycket stor, vilket bland annat medfört stora ekonomiska och sociala problem. Många barn lever i stor nöd ensamma, utan sina föräldrar och utan möjligheter att gå i skolan. Störst är problemen kring . Omkring fem miljoner människor bor i sjöns närhet, de flesta i och kring städerna Aralsk i norr () och Nukus och Muynak i söder (Uzebekistan). är det svårt att tänka sig att människorna kan bo kvar om läget inte förbättras. Men vart skall de i så fall ta vägen? Vad har gjorts för att förbättra situationen? Regeringarna i området har inlett ett samarbete för att söka lösa problemen kring . Nya samarbetsorgan har inrättats. Men regimerna präglas till stor del av det förflutna och anser sig möta problem med oöverstigliga dimensioner. Förutom de tidigare nämnda anledningarna till politiska konflikter finns också risk för konflikter om de knappa vattenresurserna. Det är angeläget att samarbetet mellan staterna i systematiseras och resultatinriktas för att få till stånd gemensamma insatser främst för räddning, men också för att åtgärda de många miljö- och folkhälsoproblem som direkt eller indirekt är orsaker till eller konsekvenser av Aralsjökatastrofen. Det är bra att Sida har anslagit totalt till Aralsjörelaterade projekt, främst gällande hälsa och dammsäkerhet. Men det är angeläget att höjer sin ambitionsnivå och tillsammans med andra länder och organisationer upprättar en plan för fortsatta aktiviteter med och kring . Det internationella samfundet har gjort betydande ansträngningar för att förbättra situationen i regionen, främst vad gäller . och andra internationella organisationer har förmedlat stora resurser till området. Men resultaten av insatserna är hitintills begränsade. Det ekologiska sammanbrottet förslag till åtgärder Hela kan beskrivas som ett ekologiskt katastrofområde. Den krympande och dess sinande tillflöden, den misslyckade regleringen av , konsekvenserna av kärnvapenproven i och de hälsovådliga utsläppen i samband med jordbruksproduktion, utvinning av naturtillgångar samt regionens industrialisering utgör alla delar i en komplex väv där allt hänger ihop, och där det kan vara svårt att se orsak och verkan. För att bryta de många onda spiralerna som fortsatt bidrar till att försämra den ekologiska situationen i regionen, och som därmed också bidrar till att ytterligare fördjupa såväl det ekologiska sammanbrottet som regionens folkhälsosituation, krävs väl planerade, långsiktiga och uthålliga insatser för att vända den negativa utvecklingen i hela regionen. Det är därför angeläget att en internationell konferens på hög nivå med ledande företrädare för världssamfundet och regionens stater, ledande företrädare för internationella organisationer, bl a FN och EU, ledande vetenskapsmän inom forskningsområden med anknytning till miljö- och folkhälsofrågor samt företrädare för internationella och centralasiatiska NGO:er och kommer till stånd. har, inte minst efter det avslutade ordförandeskapet för EU, erforderlig rutin och kompetens för att fungera som värd för en internationell miljö- och folkhälsokonferens med fokus på de centralasiatiska problemen. I anslutning till en sådan konferens bör också en väl sammanhållen vetenskaplig studie om den hårt exploaterade negativa konsekvenser för människor och miljö, både ur nationellt och internationellt perspektiv, komma till stånd. En sådan studie bör genomföras på hög internationell nivå, till exempel i FN:s regi. Ett av studiens främsta mål bör vara att komma med konkreta förslag till åtgärder för att de berörda centralasiatiska staterna skall kunna inleda ett målmedvetet arbete för att komma till rätta med regionens miljö- och folkhälsoproblem. Med utgångspunkt i resultaten av en konferens på hög nivå och en vetenskaplig studie bör sedan möjligheterna att skapa ekonomiska resurser dels för direkt miljöarbete i internationell och regional regi, men också i de enskilda staternas regi och i regi av internationella, regionala och lokala NGO:er och , dels för omställning av jordbruket i de berörda länderna från den dominerande bomullsodlingen till ett mer differentierat jordbruk. Ett sådant internationellt biståndsprogram kan lämpligen administreras i FN:s regi. Ekonomiskt stöd bör kunna ges till regionala och lokala miljöorganisationer för utbildningsinsatser inom den egna organisationen och för informationsarbete inom respektive organisations geografiska verksamhetsområde. Ekonomiskt stöd bör också kunna utgå för konkreta projekt på regional och lokal nivå, till exempel för att lära ekologiskt jordbruk till bönder. Inom ramen för ett särskilt miljöbiståndsprogram bör också finnas ekonomiska resurser för att genomföra en omställning av jordbruket i de centralasiatiska länderna från den mycket vattenkrävande bomullsproduktionen till ett mer differentierat jordbruk med ekologisk profil, avpassat för regionens behov av livsmedel. Mer akut är att se till att bevattningskanalerna repareras och byggs om på ett sådant sätt att det vatten som leds in i systemet verkligen utnyttjas på ett effektivt sätt. måste bevattningssystemet justeras, så att vatten även når . De centralasiatiska staterna har rika naturtillgångar. Dessa kan långsiktigt bidra till att skapa ett ekonomiskt välstånd i regionen. Det krävs dock att utvinningen sker på ett sådant sätt att ingreppen i den redan hårt påfrestade naturen minimeras och att skadliga utsläpp inte sker. Detta förutsätter ett omfattande teknologi- och kunskapsutbyte mellan regionens stater å ena sidan och den industrialiserade världen å den andra. Det bör vara ett särskilt ansvar för världens demokratiska länder att tillse att de ekonomiska resurser som skapas i samband med utvinning av naturtillgångar används på ett ansvarsfullt sätt. Det bör tydligt framgå i allt utbyte med regionens länder att det förutsätts att delar av de vinster som kommer från utvinningen av naturtillgångar skall återinvesteras i projekt som leder till förbättrad folkhälsa i respektive land, men också i projekt som direkt eller indirekt bidrar till att minska belastningen på miljön i regionen. Kopplat till åtgärdsprogram mot folkhälso- och miljöproblem i regionen skall också vara ett demokratiserings- och antikorruptionsprogram. Ett sådant program bör finansieras av EU:s medlemsländer och bedrivas under överinseende av de nordiska länderna, som i olika internationella värderingar alltid toppar ligan över länder med mycket litet inslag av korruption. Demokrati- och antikorruptionsstödet bör särskilt inriktas mot de yngre generationerna. Ett centralt element bör vara vistelse i något europeiskt land, kombinerat med studier på akademisk nivå i ämnen som förvaltning/statsvetenskap, juridik, nationalekonomi och journalistik. Det är viktigt att arbetet för en drägligare miljö och en drägligare livssituation i riktas in mot de yngre generationerna för att ingjuta hopp och mod inför en oviss framtid. har möjlighet att, utan större kostnader, ta konkreta steg för att ge de unga framtidshopp. Regeringen bör därför , i samarbete med bland annat svenska myndigheter, universitet och naturvårdsorganisationer, ta initiativet till en ungdomskonferens i EU-regi för att lägga grunden till ett nätverk där ungdomar i EU-länderna får möjlighet att träffa ungdomar från de centralasiatiska länderna för att bygga långsiktiga kontakter som kan leda till fortsatt utbyte inom områden som miljövård, folkhälsa och demokrati.