mot · GO02MJ24 · 2001-01-31 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ24av Kollmats, ()med anledning av prop. 2000/01:57 Sammanhållen rovdjurspolitikFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av ökad information och kunskap till allmänheten omvåra svenska rovdjur.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att införa tre rovdjurscentrum i , Värmlandoch Lappland.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skyddsjakt.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om höjning av anslaget för ersättning av skador som rovdjurorsakar bl.a. på renar.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av ett utökat nordiskt samarbete i frågan omrovdjuren.InledningRovdjursfrågan är en omdebatterad ochkontroversiell fråga i vårt land. De fem stora rovdjursarternasom behandlas i proposition 2000/01:57 om ensammanhållen rovdjurspolitik - björn, varg, lo, järv ochkungsörn - har tidigare varit utsatta för enomfattande jakt och förföljelse. Till viss del sker detfortfarande, framför allt beträffande järv och kungsörn.Under olika perioder har de funnits så få individer av varjerovdjursart att det förelegat en överhängande risk att de heltskulle försvinna ur den svenska faunan. Genom olika typerav åtgärder, såsom fridlysning, har stammarna av åtminstonebjörn, lo och varg åter kunnat växa.Debatten om rovdjurspolitiken - främst vargen - handlar om en klassisktliberal fråga, naturvården. Det är för oss mycket viktigt att vi skapar enhelhetssyn vad gäller synen på rovdjur. För liberala miljövänner är debattenmycket angelägen och viktig. liberaler och frisinnade startadeNaturskyddsföreningen och formulerade en naturvårdspolitik harförvaltarskapstanken - idén att vi människor inte har rätt att förbrukanaturmiljö utan ett ansvar att förvalta den för kommande generationer - variten utgångspunkt för liberal miljöpolitik.För är således bevarande och utökande av den biologiskamångfalden en central utgångspunkt. Att bevara och skydda den biologiskamångfalden kan handla om att skydda skog i naturreservat och nationalparker,eller att skydda de fyra orörda norrlandsälvarna och andra hotade älvsträckor.Det handlar likaså om att skydda de stora rovdjursarterna björn, varg, lo, järvoch kungsörn från utrotning. Mest brännande nu är frågan om vargen. Det ärvargen som löper störst risk att utrotas, men vargen är kanske också detrovdjur som förorsakar störst rädsla bland människor.Konflikter och attityderPå den norra delen av jordklotet delar miljontals människorlivsrum med de rovdjur som behandlas i denna motion. Vivet att det inträffar en mängd olika möten mellan rovdjuroch människor utan att det leder till några allvarligaincidenter. Den grundläggande inställningen hos mångamänniskor är att rovdjuren utgör en central och viktigtillgång i vår svenska fauna. Intresset för våra storarovdjursarter har likaså ökat . Dettamärks inte minst i det antal rovdjurscentra som etablerats iSverige på platser där rovdjuren framförallt lever.Men rovdjuren förorsakar även rädsla hos många människor, rädsla för denegna säkerheten och för barnens. Rovdjurens farlighet för människor har desenaste åren debatterats flitigt. Detta gäller i synnerhet varg och björn.Oavsett vilken inställning den enskilde individen har i denna frågan, anser viatt det är självklart att denna rädsla måste bemötas med respekt och tas påstörsta allvar. Det är därför av avgörande betydelse att vi finner lämpligametoder för att hantera detta. Erfarenhet från bl.a. GrönklittRovdjurscentra visar tydligt att ökad information och kunskap om rovdjurenförbättrar möjligheterna för rovdjur och människor att leva i mer fredligsamexistens. I regeringens proposition 2000/01:57 ges även ett exempel frånSuperior National i som har en vargstam på flera hundradjur. Där har man omkring 19 miljoner besökare , och det finns inte ettfall där någon människa blivit vare sig attackerad eller skadad.Att vargen dock kan döda människor är belagt och ingenting som kanbestridas. Viktigt att påpeka är dock att inga dödsfall i modern tid har ägt rumi . uppehöll sig vargar tämligen nära människor eftersom de i storutsträckning levde på boskap då brist på vilda bytesdjur ofta var stor.Förhållanden mellan då och är så annorlunda att en jämförelse av riskernaför angrepp i nutid utifrån dessa händelser blir missvisande. I andra delar avvärlden där angrepp mot människor har skett i modern tid finns likheter meddåvarande förhållanden i Sverige.För att i möjligaste mån bredda och fördjupa allmänhetens kunskaper omvåra största rovdjur föreslår vi att tre stycken rovdjurscentra byggs i landet -förslagsvis i , och . I finns t ex redan engod kompetens inom området. I dessa landskap är förekomsten av rovdjursärskilt hög.Mål för antalEn av de mest kontroversiella aspekterna på vargfrågan ärhur många vargar det krävs för att säkra överlevnad.Åsikterna går på denna punkt kraftigt isär. Antalet vargar iSverige uppgår i runda tal till 100 stycken. Jämfört meden rad andra länder i är detta en låg siffra. Spanienhar cirka 1500 vargar, mellan 850 och 900, Baltikumcirka 1500-2000 och cirka 2500 vargar.Vi vet att vargpopulationens genetiska framtid är osäker. Framföralltom alla nu levande vargar härstammat från det par som fortplantade sig förstagången kan negativa effekter av inavel komma att visa sig. Vargen hardock en unik förmåga att vandra långa sträckor. Detta faktum talar för attmöjligheten till ett visst genetiskt utbyte mellan den skandinaviska och denfinsk-ryska stammen kan ske. Inträffar dock en genetisk utarmning avvargstammen, föreligger en överhängande risk att inavelsproblem åter börjaruppträda. Då skulle antalet vargar i åter komma att minska.På uppdrag av har den samlade svenska expertisenvad gäller varg tillfrågats om hur stort antal vargar som behövs för att säkravargstammens fortsatta överlevnad. Enligt deras uppfattning behövs förkortsiktigt bevarande minst 500 individer. Dock föreslog utredningen ettetappmål om 200 individer för den svensk-norska stammen. Enligtregeringens förslag skall etappmålet för vargstammen i vara 20föryngringar , vilket motsvarar totalt ca 200 individer, vilket såledesöverstiger utredningens förslag. anser att det är ett väl avvägtförslag, inte minst med tanke på de forskarrapporter som ändå pekar på att detantalet räcker för en livskraftig vargstam.Samtidigt anser vi att vargen också ska kunna finnas inomrenbetesområdet. Det är inte rimligt att undanta ett så stort område av Sverige.Det skulle också underlätta den uppblandning av vargar från de finsk-ryskastammarna som är viktig för att undvika inavel i den svensk-norska stammen.Nödvärnsjakt och skyddsjaktVi anser att nödvärnsjakten - rätten att försvara sig och vid fara - är självklar. Nödvärnsjakt har ingenting attgöra med vargens rätt att existera. Rätten till sådan jaktregleras i och inte i jaktlagstiftningen.Självfallet skall nödvärnsjakt vara tillåten på såväl varg sombjörn. Ökad information och kunskap om våra rovdjur spelari detta avseende en viktig roll, inte enbart för att undanröjafolks rädsla utan också för att förhindra jaktbrott.En av de svåraste frågorna är vilken typ av jakt på varg som skall fåbedrivas i syfte att förebygga skador av vilt, så kallad skyddsjakt. Eftersomvargen utgör en viss fara framförallt för renar, tamdjur och jakthundar, har detsedan långt tid rests krav på att det skall ges möjlighet att bedriva jakt pådenvargstam som existerar. Vi anser dock att vi har ett ansvar för attmöjliggöra att vargstammen tillåts växa. Vi avstyrker därför annan jakt ännödvärnsjakt när det gäller varg, utom i renskötselområden där vi vill tillåtaskyddsjakt. Viktigt att påpeka i sammanhanget är dock att skyddsjakt måste,liksom all annan jakt, bedrivas på ett etiskt försvarbart sätt. Ett mycketviktigtkrav är att honor inte skjuts ifrån sina ungar.Vi anser att skall ha ansvar vad gäller att besluta iskyddsjaktsfrågor för varg. Beträffande beslut om skyddsjakt anser vi attNaturvårdsverket skall kunna delegera det till berörd länsstyrelse oavsettvilket rovdjur det är frågan om.När vargstammen nått ett antal på 200 kan man enligt vårt förmenandeockså tänka sig en något utvidgad jakträtt i renskötselområdet t.ex. genom ettsystem där renägarna får betalt för att garantera att det finns ett visst antalvargar i området.Bidrag och ersättningVi anser att bidrag för att förebygga skador som harförorsakats av vilt och för att ersätta inträffade skador undervissa förutsättningar skall kunna lämnas av statsmedel. Föratt minska riskerna för illegal jakt är det viktigt attmyndigheterna har en generös inställning till ersättning.Dessutom bör ersättning kunna utgå för att förebyggaviltskador. Vi menar att förslaget om en miniminivå på 200vargar i kommer att medföra att anslagen förersättningar måste öka. Nuvarande anslag bör därför räknasupp med 20 mkr.Nordiskt samarbeteVargar finns i och dess närområden förutom iSverige också i , , och de baltiskastaterna. Inte minst vad gäller och handlar detom vargar som rör sig fram och tillbaka över statsgränserna.Frågor som gäller hur vi hanterar rovdjurens framtid måstedärför ses i ett gränsöverskridande sammanhang i Norden.Sverige bör därför inom ramen för det nordiska samarbetetta initiativ till en gemensam nordisk rovdjurspolitik särskiltnär det gäller vargar.Stockholm den 31 januari 2001Lennart Kollmats (fp)()()