mot · GP02Fö226 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fö226av m.fl. (m)Helikopterförband på Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om marin närvaro på . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett helikopterförband på . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samverkan mellan polisen, sjukvården och försvaret. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avtal om läkarnärvaro bör skrivas mellan militära helikopterförband och civila sjukhus. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de förbandens internationella verksamhet. Motiv till vårt förslag har största hamn och är näst största stad med strategiskt betydelsefulla industrier. av råvaru- och produktransporter till och från sker med fartyg. Detta ställer stora krav på bevakning, uppföljning och kontroll av sjötrafik. Av de anlöp som görs i svenska hamnar avser hamnarna på . och har dessutom landets mest intensiva sjötrafik. Stora volymer miljöfarligt gods transporteras till den petrokemiska industrin i , och . I denna region med över en miljon invånare har den militära närvaron stor betydelse inte minst med hänsyn till maritima beroende och de krav som redan i fredstid ställs på stridskrafters närvaro i våra omgivande havsområden. Övervakning skall kontinuerligt kunna ske av den ekonomiska zonen, territorialhavet och samt och . Mot denna bakgrund bör de förbanden och den beredskapen upprätthållas på en sådan nivå att samtidiga insatser kan göras såväl längs som i med fartygsförband i samverkan med helikoptrar och amfibieförband. För att uppnå detta mål samt bevara och utveckla den maritima kompetensen på bör en permanent basering av allsidiga förband ske i . Det skapar dessutom en grund för rekrytering av värnpliktiga, befäl och officerare från . Att öva/träna, verka nära eller i anslutning till den miljö där förbanden kommer att verka skapar kännedom om förhållanden som erfarenhetsmässigt är värdefulla vid olika typer av insatser. Lokalkännedom har visat sig vara avgörande för uppnått resultat vid alla typer av insatser. Nyttan av militär närvaro på har också visat sig i samband med civila påfrestningar såsom sjöolyckor, bränder översvämningar osv. Den militära närvaron har räddat åtskilliga människoliv och stora materiella värden. Detta gäller inte minst helikopterdivisionen på som vid sidan av sina militära uppdrag blivit mer betydelsefull för den civila räddningstjänsten. Hälften av de räddningsaktioner som genomförs i svenska farvatten berör det sjöterritorium som Södra militärdistriktet ansvarar för. närvaro utgör således en värdefull garanti för säkerheten på vatten mellan och . Vid större insatser och komplexa olyckssituationer med ett stort antal personer inblandade och utspridda över större områden i hav och skärgård blir samverkan mellan fartyg och helikoptrar särskilt viktig. Genomförandet av räddningsinsatser innebär ett samspel mellan olika resurser och personal en förutsättning för att lösa svåra uppgifter. Ett säkert och effektivt samarbete mellan deltagande förutsätter träning och samövning. har drabbats av en del stora olyckor och katastrofer, exempelvis branden ombord på , förlisning, flygolyckan vid , diskoteksbranden i och senast branden ombord på . För att möta dessa stora olyckor och katastrofer krävs en god katastrofmedicinsk beredskap. Helikoptrar används ofta vid katastrofer. De är utmärkta transportmedel för att flytta flera svårt skadade från olycksplats till sjukhus, för att därefter transportera vissa patienter vidare till andra sjukhus i eller grannländerna. Vid diskoteksbranden i användes försvarets helikoptrar för sekundärtransporter till andra sjukhus och vid Estoniakatastrofen var helikoptrarna viktiga vid räddningsinsatsen. Vid branden ombord på medverkade försvaret i räddningsarbetet. Insatserna bestod då bl.a. i evakuering av passagerare, transporter av räddningstjänstens s.k. RITS-styrkor, samordning av verksamheten mellan Försvarsmakten, polisen, kommunen och rederiet. I och gemensamma utredning Behov av helikoptertjänster för flyg och sjöräddning 1997 framförs en nollvision, dvs. att alla som är möjliga att rädda skall kunna livräddas. Ett mål enligt utredningen är att alla nödställda till havs skall kunna undsättas och omhändertas från larm. Försvarsmakten skall enligt försvarsbeslut bland annat ställa resurser till förfogande för att stödja samhället vid svåra påfrestningar i fred. Huvuduppgiften för de tunga helikoptrarna på är sjöoperativa uppdrag som ubåtsjakt och havsövervakning samt transporter. Helikoptrarna avdelas därutöver för räddningstjänst med beredskap under flygövningstid eller för sjöbevakning. Helikoptrarna kan även användas för s.k. nödhelikopterverksamhet, dvs. sjuktransporter som sker inom ramen för ordinarie basering och beredskap för att undsätta människor i livshotande situationer. Framgångsrika räddningsinsatser bygger på en samverkan mellan försvarets helikoptrar och räddningstjänsten. Denna samverkan bör nu byggas ut till att omfatta såväl polisen som sjukvården och försvaret i . framhöll revisorer att samverkan mellan myndigheter och företag måste stimuleras och utgöra en grund för ett samhällsekonomiskt nyttjande av skattemedel och för att förhindra att människoliv offras i onödan som skadade eller sjuka människor får ett snabbt omhändertagande. Läkare bör ingå som ordinarie besättningsman i helikopter. Avtal bör formuleras mellan militära helikopterförband och civila sjukhus. Räddningsinsatser är en betydelsefull uppgift för helikopterförbandens verksamhet. Huvuduppgiften för de tunga ubåtsjakthelikoptrarna är emellertid deltagande i sjöoperativa övningar tillsammans med förband syftande till att uppöva och utveckla förmågan att övervaka omgivande havsområden och hävda svensk integritet, att försvara landet. Med en basering i kan de förbanden även deltaga i internationella övningar för att därmed upprätthålla och utveckla denna verksamhet. () () ()