mot · GP02U345 · 2001-10-05 00:00:00 — Det är angeläget att den permanenta verkligen kommer till stånd och ges vida möjligheter att agera. Ratificeringsprocessen får ej skjutas . bör därför vara pådrivande i arbetet med att verka för att fler stater ratificerar Romstadgan. 6.2 Inför en nödvärnsrätt bör hävda uppfattningen att folkrättens grundregel att våld endast får tillgripas i självförsvar eller efter beslut i kompletteras med ett slags nödvärnsrätt. En sådan skulle innebära att en grupp av stater i obestridligt klara fall och när alla andra möjligheter uppenbarligen är uttömda och när oberoende organ bekräftar dessa verklighetsbedömningar har en folkrättsligt grundad möjlighet att ingripa för att stoppa exempelvis ett pågående folkmord. I de fall detta blir aktuellt skall det rapporteras till rådet på samma sätt som föreskriver då ett medlemsland handlar i självförsvar. Inom den del av folkrätten som syftar till att skydda offer för väpnade konflikter sjuka, sårade, civilbefolkning och krigsfångar har man sedan arbetat med en generalklausul (Martensklausulen), som ersätter många konkreta regler omöjliga att förutse med en allmän hänvisning till principer om medmänsklighet och det allmänna rättsmedvetandet. Den danske utrikesministern anser att Nato tillämpade just denna Martensklausul när Natos medlemsländer ingrep till värn för de förföljda kosovoalbanerna i Kosovo. Det är inte otänkbart att detta kan bilda mönster vid framtida humanitära katastrofer av liknande slag. Om så skulle ske bör stå berett att ge sitt bidrag. Ett internationellt ingripande med maktmedel skall självfallet alltid underställas principerna om nödvändighet andra metoder skall användas om dessa kan nå framgång och proportionalitet de åtgärder som vidtas får inte vara starkare än nödvändigt. Men världssamfundet måste vara berett att agera när grova kränkningar av mänskliga rättigheter sker. Annars riskerar den folkrätt som handlar om att skydda individers intressen bara att bestå av ord. 7 Yttrandefrihet och pressfrihet En av de mest grundläggande mänskliga rättigheterna, och ett måste för en fungerande demokrati, är yttrandefrihet för alla. I många länder över hela världen döms personer till fängelse för att de kämpar för fria och rättvisa val, arbetar i politiska organisationer och uttrycker sina åsikter i böcker, på Internet eller i andra medier. finns europeiska länder, som t.ex. , där oppositionspartier är förbjudna, där tidningar, radio och TV är monopoliserade och statskontrollerade, och där politiska aktivister är förföljda. Fria medier är avgörande för att ett samhälle skall fungera demokratiskt. Att det finns oberoende journalister, med rätt att få tillgång till information, är en garanti för att regeringar och myndigheter ställs till svars för sina handlingar. Flera regeringar fortsätter att döma journalister till fängelse för att försöka skrämma kritikerna och tysta oppositionen. Det är också högst allvarligt att journalister trakasseras och ibland dödas i syfte att hindra undersökningar. Detta händer ofta också i demokratiska länder. Regeringarna måste ta ansvar för att skydda journalisterna, eftersom en kritisk press är nödvändig för att försvara demokratin. Flera regeringar vidtar åtgärder för att begränsa medborgarnas tillgång till modern informationsteknik. Begränsningar av tillgången till Internet, e-post och webbpublicering används av diktaturstater som ett sätt att undertrycka kritiken mot regeringen. Eftersom Internet är det ultimata sättet att fritt kommunicera och utbyta information, är det mycket oroande med regeringarnas allt hårdare kontroll av detta medium. Det är mot denna bakgrund oerhört viktigt att i alla internationella sammanhang är tydligt i sitt stöd för och krav på demokrati. 8 Dödsstraffet och tortyr unkna kvarlevor Dödsstraffet är den grövsta kränkningen av de mänskliga rättigheterna och bör avskaffas i hela världen. Ett rättssystem som sanktionerar dödsstraff fördömer inte avsiktligt dödande utan bryter snarare mot den egna rättsmoralen genom att utdöma dödsstraff i lagens namn. Det finns alltid en risk att oskyldiga människor döms. Vid utdömande av dödsstraff är beslutet, i jämförelse med fängelsestraff, oåterkalleligt. slår världsrekord i utdömande av antal dödsstraff. agerande måste fördömas med all kraft. I har många oskyldiga personer dömts till döden . Men det finns även positiva exempel där länder avskaffat dödsstraffet till exempel i EU:s kandidatländer. bör i olika internationella sammanhang verka för dödsstraffets avskaffande. Tortyr är fortfarande ett stort problem i många länder. Denna grymma, omänskliga och förnedrande behandling används ofta för att tvinga fram bekännelser och förödmjuka fängslade personer. Tortyroffer är i ett särskilt utsatt läge eftersom tortyren utförs av statstjänstemän och eftersom de inte har någon realistisk möjlighet att vidta rättsliga åtgärder. Rehabilitering för offer och förebyggande av tortyr måste ingå i arbetet för att skapa fred och upprätta demokrati. Här har en mycket viktig uppgift att axla. 9 Ingen diskriminering kan accepteras Grunden för de mänskliga rättigheterna är principen om alla människors lika värde. Diskriminering i olika former utgör ett av de vanligaste brotten mot den principen. råder på många håll en stor okunnighet om vad diskriminering egentligen är, vilka uttryck den tar sig och mekanismerna bakom den. Diskriminering anses inte sällan vara en marginell företeelse. Detta i kombination med bristen på djupare förståelse för innebörden av diskriminerande handlingar inte minst för den kränkning som diskriminering utgör för individen kan leda till att det utvecklas en acceptans i samhället för beteenden som är såväl olagliga som rent mänskligt djupt förkastliga. Arbetet med att motverka och förebygga rasism, främlingsfientlighet, homofobi och könsrelaterad diskriminering sker, och måste ske, genom en rad olika insatser på alla nivåer och inom olika delar av samhället. En grund i detta arbete utgörs av den allmänna politiken. Det handlar inte minst om att befästa demokratiska ideal och värderingar genom t.ex. åtgärder för att fördjupa medborgarnas delaktighet och inflytande i den demokratiska processen. Skolan, liksom även andra delar av utbildningsväsendet, har en oerhört viktig roll att spela i sammanhanget. 9.1 Etnisk diskriminering Med etnisk diskriminering menas orättvis eller kränkande behandling på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Att motverka all slags etnisk diskriminering är en av de viktigaste samhällsfrågorna överhuvudtaget. Världen över har en mer uttalad och aggressiv rasism och främlingsfientlighet uppträtt i olika former. Den har bl.a. tagit sig uttryck i våldshandlingar och trakasserier med rasistiska eller antisemitiska förtecken. Invandrare och nationella minoriteter liksom aktiva antirasister samt journalister, debattörer, poliser och politiker i deras egenskap av företrädare för det demokratiska samhället har drabbats. Brott av detta slag har sin udd riktad mot det demokratiska styrelseskicket och den grundläggande uppfattningen om alla människors lika värde. Religionsfriheten anges uttryckligen i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. Många länder begränsar emellertid religionsfriheten på grund av att vissa religiösa uttrycksformer betraktas som ett hot mot statens överhöghet. Statliga bestämmelser mot religion på grundval av politiska ideologier är mindre vanliga nu sedan det slut, men de förekommer fortfarande i vissa länder. Begränsningarna kan vara allt från förbud mot att utöva en religion till trakasserier och förföljelse av de troende. Det finns flera rapporter om att religiösa ledare har gripits, torterats och fängslats. Olika kristna samfund diskrimineras ofta i kommunistiska eller postkommunistiska länder, och även i vissa muslimska länder. På bestraffas omvändelse till kristendomen med att man förlorar sitt medborgarskap och i bestraffas avfall från den rätta läran med döden. Fallet med falungonganhängarna i är mycket oroande, liksom det ständiga förtrycket av det tibetanska folket. I , som officiellt är ateistiskt, växer antalet kristna, muslimer och buddister, och dessa förföljs ofta eller hindras från att utöva sina rättigheter. Även i en del av EU:s kandidatländer har vi sett den religiösa intoleransen växa sig större. I och har religiösa rörelser blivit föremål för lagförslag som står i klar motsättning till principerna om tolerans och pluralism. Vissa religiösa minoriteter accepteras inte och förföljs. Detta måste diskuteras i samband med medlemskapsförhandlingarna. Från och , bland annat och , kommer rapporter om grov diskriminering av religiösa minoriteter. Antisemitiska uttalanden och handlingar är fortfarande alltför vanligt förekommande, även inom Europeiska unionen. FN:s särskilda sändebud har påpekat att muslimska minoriteter i ofta diskrimineras och att folk har fördomar och stereotypa uppfattningar om dem. Detta kan leda till att man inte klarar av att skilja mellan extremistiska rörelser och den stora majoritet muslimer som utövar islam i enlighet med principerna om tolerans och samarbete. Europeiska unionen och varje enskild medlemsstat måste vidta alla åtgärder som krävs för att bekämpa intolerans, rasism, diskriminering och våldshandlingar i samband med religionsutövande. 9.2 Mänskliga rättigheter oberoende av kön slår fast att män och kvinnor har lika rättigheter. Alla människors rätt till lika värde, oberoende kön, ras eller sexuell läggning, är för de flesta av oss en självklarhet. Trots det utsätts kvinnor världen över för svår diskriminering. Många av brotten mot de mänskliga rättigheterna drabbar enbart kvinnor och flickor. Otaliga kvinnor och flickor dör till följd av svår diskriminering och våld som riktats specifikt mot dem just därför att de är födda till kvinnor. I många länder har inte kvinnor rätt att rösta eller att äga egendom. Kvinnorna är i dessa länder beroende av en man en make eller en manlig släkting för att kunna fatta beslut som rör arbete utanför hem, egendom eller barnomsorg. Tvångsäktenskap förekommer fortfarande i en rad olika länder. I vissa länder bland annat , och finns det lagar som uttryckligen förbjuder kvinnor att vara aktiva i samhällslivet, utbilda sig eller arbeta. Traditionella sedvänjor och religion används i många av dessa länder som en ursäkt för att legitimera att kvinnor underordnas. Efter FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna har en rad olika internationella deklarationer om kvinnors rättigheter skrivits. Ungefär 161 länder har skrivit under avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW). Trots detta har tyvärr inte deklarationen implementerats i alla berörda länder. bör verka för att så sker. Detta gäller också den deklaration och handlingsplan som undertecknades vid den fjärde kvinnokonferensen i . En del framsteg har gjorts för att förbättra kvinnors rättigheter, men fortfarande utsätts kvinnor för systematiska övergrepp. Så kallade hedersmord, är ett exempel på hur kvinnors rättigheter kränks. En rad frivilligorganisationer rapporterar om att hedersmord och andra traditionella bestraffningar för kvinnor blir allt vanligare i länder i och . Då den dömande makten i till exempel agerat i motsatt riktning till de internationella konventioner som landet genom avtal har förbundit sig att följa, har såväl enskilda länder som det internationella samfundet i stort möjlighet att i större utsträckning fördöma och utöva påtryckningar för att stoppa dessa hedersmord. Här har även en roll att fylla. liberalerna anser att kampen för lika rättigheter oberoende av kön måste värnas var på jorden det än må vara. Därför föreslår vi i vår bistånds- och utvecklingsmotion bl.a. att till Unifem, för kvinnor, anslås ytterligare utöver regeringens anslag. 9.3 Mänskliga rättigheter oberoende av sexuell läggning Gemensamt för väldigt många av mottagare av biståndspengar är en genom samhället sanktionerad hets gentemot homosexuella. Homosexualitet motarbetas mycket aktivt och en rad makthavare förtalar, kränker och uppmanar sin befolkning att hetsa mot ländernas homosexuella medborgare. I kraven om mänskliga fri- och rättigheter för fortsatt bilateralt samarbete måste bättre uppmärksamma och ställa högre krav på grundläggande rättigheter för bi- och homosexuella och könsöverskridande. måste också i internationella sammanhang verka för att dessa frågor uppmärksammas och tas på allvar. 9.4 Funktionshinder inget hinder för mänskliga rättigheter Uppskattningsvis av världens befolkning har ett funktionshinder. De flesta av dessa människor bor i utvecklingsländer och i Öst- och . Funktionshindrade människor tillhör de fattigaste bland de fattiga i världen och lever i mycket utsatta situationer. Att vara fattig och funktionshindrad innebär inte enbart avsaknad av nödvändiga resurser för det dagliga uppehället, utbildning och hälsovård oftast innebär det också att inte bli sedd som fullvärdig medborgare vad gäller delaktighet i sitt lands politiska, sociala , kulturella och ekonomiska liv. Därmed är funktionshindrade människors marginalisering och diskriminering fullkomnad. , , spelar en viktig roll för att utifrån ett funktionshinderperspektiv aktivt bidra i utvecklingssamarbetet. Inom ramen för SHIA bedrivs ett utvecklingssamarbete i partnerskap mellan människor med funktionshinder från olika delar av världen. pågår närmare nittio projekt i samarbete med systerorganisationer i , , och Öst- och . Målet med SHIA:s verksamhet är att stärka funktionshindrade människors arbete för jämlikhet och delaktighet. Genom att gå samman och bilda egna organisationer kan människor med funktionshinder göra sina röster hörda och påverka utvecklingen i sina länder. Glädjande utveckling av funktionshindrade människors levnadsvillkor kan iakttas i en del länder, framförallt lagstiftning som stärker funktionshindrades möjligheter att åtnjuta sina mänskliga rättigheter. I vissa fall har partnerskapet inom ramen för SHIA och dess medlemsorganisationer bidragit till denna utveckling. bör, och har stora möjligheter att, agera mer och tydligare till stöd för funktionshindrade i fattiga länder. anser att det är mycket viktigt att stödja SHIA i deras arbete med att utveckla och fördjupa samarbete med systerorganisationer runt om i världen. 10 Barnen vår framtid vi måste värna om antog konventionen om barnets rättigheter. Den har ratificerats av i stort sett alla regeringar. I samhällsutvecklingen mot demokrati och för mänskliga rättigheter är barn och ungdomar viktiga bärare av värderingar och visioner. Varje generation måste vinnas för demokratiska värden. Barn har en extremt utsatt position när det gäller våld och andra sätt att kränka deras mänskliga rättigheter. Handeln med barn för sexuellt utnyttjande ökar i många delar av världen. Inom EU bör verka för att alla åtgärder som krävs vidtas för att sätta stopp för handeln med barn till EU och mellan medlemsstaterna. Allt tänkbart stöd måste ges till barn som sålts och utnyttjats. Många barn tvingas att arbeta under mycket svåra förhållanden, ibland till och med fysiskt fastbundna vid golvet eller vid en maskin. De flesta barn arbetar i privata hem, men andra finns i fabriker, inom jordbruket eller på bordeller. Barnen arbetar ofta under förödmjukande och farliga förhållanden, särskilt i vissa delar av och . Detta är inget annat än ett allvarligt brott mot barnets mänskliga rättigheter. Konsumenter och företag har ett visst ansvar att välja produkter som inte tillverkats av barn under vidriga förhållanden. Det är angeläget att fler länder ratificerar konvention om de värsta formerna av barnarbete. kan här vara mer drivande för att så sker. Ungefär 300 000 barn världen över utnyttjas som soldater i inbördeskrig och internationella konflikter. I en krigssituation är barn och ungdomar de mest utsatta. Det finns flera tragiska exempel på hur barn tvingats att utföra ofattbart grymma våldsdåd från att vara mänskliga minröjare till att vara barnsoldater. Vi kan aldrig acceptera att barn och ungdomar utnyttjas som lättmanipulerade soldater i krig. måste aktivt bidra i arbetet för att stötta barns och ungdomars rättigheter. liberalerna menar att bör stödja arbetet med att förbättra barns levnadsförhållanden och framtidsmöjligheter på ett mer kraftfullt sätt. Därför föreslår vi i vår bistånds- och utvecklingsmotion att , , tilldelas ytterligare utöver de som regeringen anslagit. 10.1 Könsstympning en brutal form av övergrepp Omskärelse utförs ofta som initiationsrit för unga flickor. Denna omskärelse kan leda till förödande och i många fall även livshotande följder för individens psykiska hälsa. Bruket av omskärelse eller könsstympning, som det brukar benämnas när det gäller flickor, bygger huvudsakligen på kulturella, politiska, sociala och ekonomiska strukturer. Det kan i vissa avseenden även betraktas som en avspegling av det ojämlika förhållande som råder mellan kvinnor och män i flera samhällen och kulturer. Omskärelse av flickor utförs genom tradition framförallt i en rad men också i flera länder i och bland minoriteter på andra håll i världen. På grund av frågans känslighet finns det inga exakta uppgifter att tillgå. För att kunna fastställa strategier bör EU uppmuntrar dokumentering och jämförande forskning. Vi vill se ytterligare forskning för att kunna utröna vilka konsekvenser det faktiskt får för hälsan. Med hänsyn till behovet att hjälpa till med rehabilitering av många stympade kvinnor som lever i något av länder är det mycket angeläget att sjukvårdspersonal, såsom barnmorskor, socialsekreterare och lärare ges ökad kunskap om frågan. Allt bör göras för att främja en utveckling av behandlingsmetoder för att hjälpa de berörda. Svensk hälso- och sjukvård bör aktivt bidra i detta arbete som också kan komma människor i andra länder till godo. 11 EU och mänskliga rättigheter Det finns ett akut behov av att utveckla och befästa en strategisk medvetenhet i Europeiska unionens politik för de mänskliga rättigheterna. En uppenbar väg mot detta mål är den nu utarbetade gemensamma stadgan om grundläggande medborgerliga rättigheter. Kampen för demokrati, rättsstatens principer och försvaret av mänskliga rättigheter är grundläggande värden för det europeiska samarbetet. Detta måste tydligt prägla även unionens utvecklingssamarbete. måste EU-institutionerna arbeta med dessa frågor enligt en mer sammanhållen, konsekvent och tydlig strategi. Det gäller det interna såväl som det externa arbetet. I Amsterdamfördraget föreskrivs att rådet kan anta gemensamma strategier och har flera sådana beslutats om avseende specifika länder och områden. Syftet med en gemensam strategi om mänskliga rättigheter skulle vara att bygga en bro mellan olika områden och att ta större hänsyn till mänskliga rättigheter i all verksamhet. En gemensam strategi skulle också kunna vara en bättre grundval för åtgärder till förmån för utsatta grupper som kvinnor, flyktingar och barn. En gemensam strategi om mänskliga rättigheter skulle också syfta till att öka samarbetet och informationsutbytet mellan EU:s institutioner och mellan EU och de enskilda medlemsstaterna. För trovärdighetens skull måste EU tala samfällt i frågor om de mänskliga rättigheterna och orden måste följas av konkreta och effektiva åtgärder. Inom ramen för en övergripande strategi finns det gott om utrymme för nya initiativ för specifika frågor. EU-institutionerna bör till exempel upprepa att individen är det centrala i all verksamhet för de mänskliga rättigheterna, och de bör fortsätta att uppmärksamma fall där enskilda personer förföljs. bör verka för en tydligare och mer sammanhållen strategi för mänskliga rättigheter inom ramen för EU-samarbetet. 12 Mänskliga rättigheter en utblick Grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna begås runt om i världen. I stort sett alla länder brister på något sätt i respekten för människors grundläggande rättigheter. En del betydligt mer och allvarligare, andra betydligt mindre. Listan över länder skulle bli lång, om den var komplett och även skulle finnas med på den. Här vill vi endast ge några exempel, utan ambitioner att ge en på något sätt heltäckande bild. 12.1 Ett dramatiskt år på president dog dagarna innan . president störtades av det serbiska folket i öppet val, greps och utlämnades till i . I har den förste ansvarige för , den bosnienserbiske generalen , dömts för folkmord. Dit kommer även kroatiska och bosniakiska generaler att utlämnas av sina regeringar för att ställas till ansvar. länge skonat från våldet var på väg att störtas i inbördeskrig av kosovoalbanska terrorister innan det internationella samfundet tvingade fram ett åtminstone tillfälligt avbrott. På bara har det politiska landskapet på förändrats fullständigt på samma sätt som det fysiska landskapet, också i de krigshärjade och som alltmer börjar återställas. 12.1.1 Veckorna avled således förste president, kroatnationalisten . , som under hans närmast enväldiga ledning, bröt sig loss sommaren och utlöste det första omfattande . Ny president blev i ett val, där kroaterna vände parti ryggen. HDZ:s kandidat nådde inte ens andra omgången av presidentvalet, där evige trätobroder, socialliberalernas (HSLS) , drog det kortaste strået. valde att blicka framåt under de första skälvande millenniedagarna. Mesic gjorde mycket klart att och börjat på ett nytt kapitel. Han begav sig till för att tydliggöra, att de bosnienkroatiska nationalisterna inte har något stöd längre att hämta i . När bosnienserberna 1993 under med fullt stöd hos i tycktes ha fullbordat den etniska rensningen och upprättat av Republika Srbska, gick bosnienkroaterna till offensiv för att för egen räkning, och med fulla stöd, fullborda Bosniens delning. Utlämnandet av till Haagtribunalen fick en snabb dominoeffekt. Under inrikespolitiskt betydligt mer dramatiska former tvangs den reformvänliga regeringen i gå med på att utlämna två kroatiska generaler ansvariga för de massiva övergrepp som ägde rum mot kroatiska serber, när armé drev ut dem ur Slavonien och sommaren 95. I är de flesta klara över vad deras ansvariga politiker och generaler gjort sig skyldiga till i härskar ännu en frän nationalism. försökte profitera på utlämningsbeslutet och drev fram en regeringskris. Den slutade dock i ett internt uppror inom HSLS, som tvang Budisa att avgå som partiledare. Den kroatiska nationalismen står fortfarande i vägen för att hundratusentals kroatiska serber ska kunna återvända till och Slavonien, varifrån de fördrevs . 12.1.2 Minst lika avgörande för framtid som frånfälle var givetvis det förhållandet att det serbiska folket fått nog och röstade bort från makten i . Vi lär aldrig få veta hur stor betydelse försvinnande hade för den demokratiska triumfen i . Men utan tydliga fiendebilder är det allt svårare för envåldshärskare att klamra sig fast vid makten oftast till ett orimligt högt pris för de enskilda medborgarna. Med en beslutsamhet och en konsekvens som bara kan imponera har de nya politiska ledarna i på bara ett drygt halvår genomfört så genomgripande förändringar i , att varje återfall till det gamla kan uteslutas. I valet till det serbiska parlamentet fick den demokratiska alliansen av folkets stöd. greps av de serbiska myndigheterna. Den amerikanska kongressens ultimatum var inte orsaken men hjälpte säkert de krafter i den nya ledningen som hade samma mål. Historiskt har det i den serbiska nationen funnits en tendens till dolkstötslegender att se sig som ett ständigt offer för omvärldens komplotter. Betydelsen av att det var det serbiska folket som på egen hand, i fredliga och konstitutionella former, gjorde sig kvitt och hans välde kan därför aldrig överskattas. 12.1.3 Bosnien I kölvattnet av händelserna i och lämnade den nya regeringen i ut två bosnienmuslimska generaler till Haagtribunalen. Också den bosnienserbiska regeringen i har gått med på att samarbeta med . Utlämnandet av huvudansvariga, och general , är nu kanske bara en tidsfråga.