mot · GP02A212 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:A212av m.fl. (c)Jämställdhet 1 Sammanfattning Alla människors lika rätt och värde är en grundläggande princip i ett demokratiskt och öppet samhälle. Staten har ett stort ansvar för att skapa lika förutsättningar att vara olika. tilltror varje individ förmåga att förvalta sina möjligheter och ta ansvar för både sig själv och andra. Genom att ge alla människor möjlighet att ha inflytande i samhället på lika villkor skapa förutsättningar för den framtida välfärden. Alla människor är unika och har olika förutsättningar, men alla måste ges möjligheten att bidra till en positiv samhällsutveckling. Statens uppgift är att forma jämlika system för lika möjligheter. Detta kräver dock att dagens strukturer och processer i samhället förändras. Genom att man ser över befintliga system kan dessa förändras till att bättre passa både kvinnor och män. Detta gäller inom alla områden i det svenska samhället där olikheter mellan kvinnors och mäns möjligheter till inflytande eller rättvis behandling påverkas av dagens strukturer. Särskilt tydligt blir detta i yrkeslivet, där det råder segregering på arbetsmarknaden samt där löneskillnader mellan kvinnor och män som utför ett likvärdigt arbete förekommer. Genom att förbättra möjligheterna för kvinnor att välja alternativa arbetsgivare kan man förbättra situationen avsevärt. Jämställdhet är en fråga som har stor betydelse för ett ökat självbestämmande, en förbättrad livskvalitet och som bidrar till livskraft i hela landet. Detta gäller inte minst möjligheterna att driva företag som inte är lika goda för kvinnor som för män. Genom att återinföra de kvinnliga affärsrådgivarna och resurscentrumen för kvinnor runt om i landet kan man ge än fler kvinnor bättre förutsättningar att starta och driva företag. 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en anpassning av jämställdhetslagstiftningen till skolsystemets samtliga stadier och den högre utbildningen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att, i nära samverkan med lärarnas organisationer, utforma ett samlat program för ökad jämställdhet i den svenska skolan.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en långsiktig plan för uppvärdering av kvinnodominerade yrken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utformningen av läroböcker ur ett jämställdhetsperspektiv.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en lönerevision i den statliga verksamheten i syfte att utjämna löneskillnader mellan likvärdigt arbete.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om alternativa arbetsmarknaders betydelse för en rättvis lönesättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utforma ett skattesystem som förbättrar kvinnors möjligheter att ta del av löneförmåner.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av utformningen av läkemedel ur ett jämställdhetsperspektiv.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av den från jämställdhetssynpunkt snedvridna utlåningen inom ALMI.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillföra resurser för att återinföra och permanenta kvinnliga affärsrådgivare, kvinnliga resurscentrum och kvinnolån för att stimulera kvinnligt företagande.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ersättningen från trygghetssystemen även för företagare beräknas utifrån en normal årsarbetstid. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lagstifta bort möjligheten för facken att inskränka företagens möjlighet att teckna tilläggsförsäkringar till föräldraförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett jämställdhetsperspektiv i samhällsplaneringen.6 1 Yrkandena 1, 2 och 4 hänvisade till UbU. 2 Yrkande 5 hänvisat till FiU. 3 Yrkande 7 hänvisat till SkU. 4 Yrkande 8 hänvisat till SoU. 5 Yrkandena 9 och 10 hänvisade till NU. 6 Yrkande 13 hänvisat till BoU. 3 Möjliggör för individen tilltror varje individ förmågan att förvalta sina möjligheter och ta ansvar för både sig själv och andra. Individens frihet är nära förbunden med förmågan till och kravet på att ta ansvar för sina handlingars konsekvenser. För att detta skall vara möjligt krävs att människor ges jämlika villkor att förvalta sina möjligheter och att det finns en valfrihet för individerna att förverkliga sina drömmar. Det yttersta målet för politik är att möjliggöra för varje individ, oavsett kön, etnisk bakgrund, sexuell läggning, ålder eller position i samhället, att växa och förverkliga sina drömmar. Dagens strukturer och processer i samhället försvårar och i vissa fall förhindrar individers möjligheter att påverka sin egen vardag. Samhällets strukturer är utformade på ett sådant sätt att bevarandet av befintliga system sätts före den enskilda individens behov och önskemål. Dessa strukturer, som formats utifrån mannen som norm, måste förändras. Det är ingen tvekan om att kvinnor som grupp, men även som individer, har drabbats hårdast av denna patriarkala ordning. För att möjliggöra för alla individer, såväl kvinnor som män, att växa och ta ansvar krävs att man bryter den könsmaktsordning som finns i samhället och häver den patriarkala ordningen. Kvinnor och män har ett gemensamt ansvar för att förändra samhället utifrån såväl individ- och samhälls- som symbolnivå. Detta kräver åtgärder för att göra upp med kollektiva orättvisor som den enskilda individen stärks och ges förutsättningar att forma de egna livsprojekten. 4 Lika förutsättningar kräver förändrade attityder Genom ett feministiskt perspektiv skapas förutsättningar för ett samhälle där såväl kvinnor som män får utvecklas och där systemen inte könsmässigt styr fördelningen av makt och resurser. Avgörande för att kvinnor skall kunna ta makt är att vi gör upp med den objektifiering av kvinnor som finns. När kvinnor ses som objekt får de svårt att vara subjekt som tar makt. Attityderna i samhället måste förändras, något som tar tid och kräver att insatser görs redan i tidig ålder. Staten har ett ansvar för att övervaka och förhindra att ojämlikhet i valfrihet och ansvar uppkommer för enskilda individer. Kort sagt staten skall garantera lika möjligheter att vara olika. För att detta skall vara möjligt krävs en större tolerans för olikheter och ett ständigt ifrågasättande av strukturer och processer i dagens samhälle. Varje människa är unik och föds med olika förutsättningar i livet. Den mångfald som detta innebär öppnar för en mängd kombinationer av möjligheter och utfall. Detta är en av de största tillgångarna som finns i det svenska samhället . är detta även en av anledningarna till att kränkningar och fall av olika behandling förekommer. Okunskap, attityder och samhällsstrukturer lägger hinder i vägen för individers livsmål och självförverkligande och leder ofta till utanförskap och en känsla av vanmakt över att inte kunna styra över sitt eget liv. Detta kan inte accepteras. utgår ifrån att alla människor är unika och att varje individ har rätt till jämlik behandling och inflytande. Varje individ skall mötas med samma respekt och ha samma rättigheter som den rådande i samhället, den friske, heterosexuelle, medelålders vite mannen, en norm som utgör en minoritet av befolkningen. Staten har ett stort ansvar för att ge alla människor lika förutsättningar att göra egna val så länge det inte påverkar andra individers möjligheter att göra andra val. Statens roll blir således att skapa jämlika system för lika möjligheter, inte att till varje pris fördela en given portion likhet till alla individer eller grupper. 5 En jämställd skola Skolan har i uppdrag, i enlighet med läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (LpO94), att aktivt och medvetet främja kvinnors och mäns lika rätt och möjligheter. Det sätt på vilket flickor och pojkar bemöts och bedöms i skolan, och de krav och förväntningar som ställs på dem, bidrar till att forma vad som är kvinnligt och manligt. Skolan har ett ansvar att motverka traditionella könsmönster. Den ska ge utrymme för eleverna att pröva och utveckla sin förmåga och sina intressen oberoende av könstillhörighet. uppdrag till det svenska skolväsendet är således tydligt. Skolan skall arbeta för att stimulera de enskilda eleverna till att bli självständiga och kreativa individer. Undersökningar visar att verkligheten ser annorlunda ut. Redan på dagis dominerar pojkarna och tendensen förstärks genom hela skoltiden. Det är vanligt att personalen accepterar att pojkar leker för sig själva, enbart för att de är pojkar. Det bristande mötet kan bero på att pojkar som grupp tillskrivs den typiskt manliga könsrollen som oberoende och att de därigenom klarar sig själva. Detta leder till att pojkar skapar sina egna normer som sedan bärs med genom resten av livet. Pojkar syns och hörs mer, dåligt uppträdande avvisas som pojkstreck och flickor används som dämpande element bredvid livliga pojkar. Flickors situation är ofta utsatt. En orsak kan vara det som beskrivits ovan. Pojkar upplever flickor som ett hot mot den förväntade könsroll som pojkar tillskrivs redan från unga år. Många flickor blir utsatta för fysiskt eller psykiskt våld eller hot om våld, mer eller mindre regelbundet, av pojkar som uppfattar sin maktposition som hotad. Unga pojkar gör kvinnan till ett objekt för att hindra henne att bli ett subjekt som tar makt. Det alltmer utbredda sexualiserade språket och språkvåldet, som går allt lägre ner i åldrarna, är ett uttryck för nedsättande attityder och felaktig inställning till jämlikhet. Detta är inte acceptabelt och måste motverkas. Det är varje vuxen persons skyldighet och ansvar att tillse att sådant inte förekommer. Ansvaret faller särskilt tungt på föräldrar, ledare i föreningslivet och vuxna i skolans värld. Det är inte rimligt att individers deltagande i undervisning som sker under plikt ska resultera i livslångt psykiskt lidande. Möjligheterna för att kraftfulla åtgärder, riktade mot utövarna av mobbning och trakasserier, skall kunna vidtagas från skolledningens sida måste förbättras. Möjligheten att i särskilda fall skilja utövarna av mobbning och trakasserier från den reguljära undervisningen måste stärkas. En anpassning av jämställdhetslagstiftningen måste göras till det svenska skolsystemets samtliga stadier och även till den högre utbildningen. Detta bör ges regeringen till känna. Genom att personalen och föräldrarna vid förskolor och skolor ges en självständigare roll för verksamhetens utformning och därigenom ges möjlighet att bryta det traditionella könsmönstret kan ett första steg mot en ökad jämställdhet tas. Lokala skolstyrelser kan med fördel genomgå en jämställdhetsutbildning för att dessa aspekter skall belysas i ledningen av skolan. Regeringen bör inom ramen för ett jämställdhetsprojekt tillskjuta medel så att material och handledning till en sådan utbildning kan finansieras. Trots den fina formuleringen i läroplanen har lite hänt i skolan vad gäller jämställdheten. Visserligen har en hel del projekt initierats och genomförts, men någon samordnad insats har inte gjorts för att förbättra situationen. Arbetet med en ökad jämställdhet får inte stanna vid skrivna formuleringar på ett papper. Det krävs ett samlat grepp där klart mätbara mål och metoder för att mäta dessa utformas. Det är särskilt viktigt att detta arbete riktas mot barn och ungdomar för att redan där lägga grunden för att bryta de samhällsstrukturer som kringskär individers och gruppers möjligheter till självförverkligande och inflytande i samhället. Regeringen bör därför ge i uppdrag att, i nära samverkan med lärarnas organisationer, utarbeta ett samlat program för ökad jämställdhet i den svenska skolan. Detta bör ges regeringen till känna. Det finns en stor dominans av kvinnliga lärare inom , av lärarna är kvinnor. På gymnasiet är fördelningen jämnare, men där finns en svag övervikt av män. Inom barnomsorgen är av de anställda kvinnor. Inom teknikområdet är bilden den omvända. Det är sannolikt att detta ytterligare förstärker de könsmönster som finns i samhället. För att situationen ska förändras är det viktigt att fler kvinnor söker sig till manligt dominerade yrken och att fler män söker sig till de kvinnodominerade. För att åstadkomma detta är det av betydelse att uppvärdera de yrkesområden som har en kvinnlig dominans. Framför allt handlar det om att utarbeta alternativa karriärvägar som gör det möjligt att formulera olika typer av livsprojekt inom arbetslivet, att skapa goda arbetsmiljöer och alternativa organisationsformer för att öka arbetstagarnas inflytande över sin egen arbetssituation. En ökad möjlighet att göra karriär skapar även förutsättningar till en mer positiv löneutveckling även inom kvinnodominerade yrken. 6 Skev lönebildning Det faktum att personalen inom den offentliga sektorn är hårt ansatt av besparingar gör att attityden gentemot dessa yrken försämras. I förlängningen försvårar detta rekrytering av personal ytterligare. Det är därför angeläget att de så kallade mjuka yrkena uppvärderas på den svenska arbetsmarknaden för att säkra den välfärd vi alla eftersträvar. Regeringen bör utforma en långsiktig plan för att uppvärdera kvinnodominerade yrken. Detta bör ges regeringen till känna. Den brist på jämställdhet som kan identifieras i olika stadier inom kan vara en av orsakerna till att kvinnor och män väljer olika vägar inom såväl gymnasieutbildningen som den högre utbildningen. Regeringen inrättade ett särskilt råd för jämställdhetsfrågor som rör transport och IT-frågor . I ett av rådets delbetänkanden presenterades en undersökning om elevers val till gymnasium och högskola. Statistiken visar på en klar manlig övervikt på naturvetenskapliga och tekniska gymnasieprogram, pojkar, medan kvinnor utgör en majoritet på de mjukare programmen inom exempelvis samhällskunskap, flickor. Detta återspeglas även i statistik som berör högre utbildning, där denna tendens förstärks ytterligare. Enligt SCB:s statistik visar det sig att av alla som tog högskoleexamen /2000 var kvinnor. Denna siffra har varit tämligen . Om man bryter ned siffrorna för att studera vilka som läser de tekniska utbildningarna visar det sig tydligt att andelen kvinnor med exempelvis ADB-examen eller systemvetenskaplig examen minskar. Andelen kvinnor med sådan examen minskade mellan åren 1991/92 och 1998/99. Inte heller kan man se någon ökning av andelen kvinnor bland dem som tar en civilingenjörsexamen med inriktning på datateknik. Sammantaget ger detta en bild som visar att det finns en klar majoritet av män med högskoleexamen inom elektronik och data. Detta är något som kan komma att få allvarliga konsekvenser på arbetsmarknadsområdet, i socialförsäkringssystemet och för samhällsstrukturen i stort med tanke på den teknikutveckling inom arbetsmarknadsområdet som sker. Klyftan mellan könen kan komma att accentueras ytterligare. Det finns anledning att undersöka närmare varför denna situation har uppkommit och vad vi kan göra för att stimulera fler män att söka sig till de mjukare utbildningarna och fler kvinnor att söka sig till de mer tekniskt inriktade utbildningarna. Detta är nödvändigt för att få en större mångfald både inom själva utbildningen och i det framtida arbetslivet. Naturvetenskap och teknik bör på ett naturligt sätt föras in i undervisningens alla moment. Detta kan göras både genom experiment och genom att använda tekniska hjälpmedel i undervisningen för att i större utsträckning avdramatisera tekniken och dess möjligheter. Läroböckernas utformning kan förbättras för att öka läsviljan och förståelsen för teknikens möjligheter och begränsningar. Det omvända gäller de böcker som behandlar tidigare traditionellt kvinnliga ämnesområden. Vad som ovan anförts om läroböckernas utformning bör ges regeringen till känna. 7 En jämställd arbetsmarknad Den svenska arbetsmarknaden är inte jämställd utan tvärtom väldigt uppdelad. av den kvinnliga arbetskraften återfinns inom den offentliga sektorn. Detta skall jämföras med motsvarande siffra bland männen som är . Orsaken till denna uppdelning av arbetsmarknaden kan förklaras med att offentlig sektor till stor del utgörs av mjuka yrken inom vård, skola och omsorg. Trots den kraftiga övervikten av kvinnor inom den offentliga sektorn är männen klart överrepresenterade inom de arbetsledande befattningarna. Inom exempelvis hälso- och sjukvården, där av de anställda är kvinnor, är det män som har av de arbetsledande uppgifterna. Detta motiveras ofta med att det är svårt att finna kompetens bland kvinnorna och att de ofta själva väljer att inte ta på sig arbetsledande uppgifter. Detta är dock inte med sanningen överensstämmande. Undersökningar vid i visar att av kvinnorna kan tänka sig att bli befordrade samt att kvinnor i högre utsträckning än män har högskoleexamen, relativt sett. Sanningen är snarare att ledaregenskaper hos kvinnor som verkar i en manlig struktur osynliggörs. Offentliga arbetsgivare har ett stort ansvar när det gäller att bryta denna trend och föregå med gott exempel. De offentliga institutionernas jämställdhetsplaner bör vara utformade på ett sådant sätt att uppsatta mål tydligt kan utläsas och resultaten mätas. motionerade under föregående om att jämställdhetsplanerna bör genomgå en jämställdhetsrevision för att betydelsen av dem skall belysas. Målsättningen bör vara att arbetet med att rekrytera kvinnliga arbetsledare och chefer ytterligare accentueras. har ännu inte behandlat denna motion. Arbetet med att utforma modeller för att mäta resultaten av jämställdhetsplaner måste intensifieras. I den privata sektorn finns av den manliga arbetskraften. Motsvarande siffra för kvinnorna är . Det är således en snedvridning till männens fördel när det gäller andelen av den totala arbetskraften inom den privata sektorn. Mellan den offentliga och privata sektorn på arbetsmarknaden finns en väsentlig löneskillnad där lönerna i den offentliga sektorn generellt är lägre än inom den privata. Det finns kraftiga löneskillnader även inom de båda sektorerna. SCB:s lönestatistik visar att den genomsnittliga skillnaden mellan en kvinna och en man som innehar en tjänst som verksamhetschef inom vård och omsorg är . Skillnader i lön förekommer även på högre nivåer inom den offentliga sektorn. Inom gruppen högre ämbetsmän och politiker har kvinnan av mannens lön, en skillnad som motsvarar . Dessa skillnader leder till att det finns anledning att genomföra en lönerevision inom statlig verksamhet. Möjligheten att genomföra denna lönerevision i samarbete med bör undersökas. Vad som ovan anförts om en lönerevision inom statlig verksamhet bör ges regeringen till känna. har Arbetsdomstolen prövat de löneskillnader som finns mellan kvinnor och män inom offentlig sektor som utför likvärdigt arbete. I det prövade fallet, där en prövning av löneskillnaderna mellan en intensivvårdssköterska och en medicintekniker genomfördes, kom utslaget att visa att det finns ett samband mellan lönesättning och alternativ arbetsmarknad. Detta visar att det är viktigt att det skapas konkurrens inom exempelvis vårdsektorn. Med en större konkurrens inom vårdsektorn skapas alternativa arbetsmarknader för personalen, mestadels kvinnor, och en rättvisare lönesättning kan därigenom komma till stånd. Tyvärr har regeringen återkommande försvårat möjligheten för denna konkurrens att komma till stånd. Vad som ovan anförts om alternativa arbetsmarknaders betydelse för en rättvis lönesättning bör ges regeringen till känna. Statistik visar även att kvinnor, i större utsträckning än män, tar ansvar för de vardagliga sysslor som är kopplade till hemmet. Detta innebär att det är vanligare att kvinnor arbetar deltid än att män gör det. Ofta är detta inte självvalt, men nödvändigt för att det vardagliga livet skall fungera. innebär detta att kvinnors möjligheter till att göra yrkeskarriär begränsas. har det blivit vanligare att familjer väljer att skaffa barn senare i livet, och istället låter karriärmöjligheterna gå före. Detta är ett individuellt val, men inte alltid självvalt utan alltför ofta en nödvändighet för att överhuvudtaget kunna göra karriär. Många av de löneförmåner som finns är speciellt utformade för män och mäns behov. En av de vanligaste formerna av löneförmån är tillgång till tjänstebil, något som framförallt är riktat till män. Som följd av detta har även utformningen av skattesystemet kommit att inrikta sig på dessa löneförmåner, vilket leder till att företag inte har samma intresse av att utveckla löneförmåner som riktar sig till kvinnor och kvinnors behov. Regeringen bör därför ta initiativ till att utforma ett skattesystem som gör det möjligt för kvinnor att ta del av löneförmåner. Detta bör ges regeringen till känna. 8 En jämställd vård Inom vården finns skillnader i bemötandet av kvinnor och män. Det gäller såväl den forskning som bedrivs som den behandling som utförs. Undersökningar visar att kvinnors möjligheter till rehabilitering är långt sämre än den tillgång till rehabilitering som män har. Även forskningen om kvinnorelaterade sjukdomar är eftersatt. Detta medför att kvinnor inte har möjlighet att få behandling för sina sjukdomar, vilket leder till onödigt psykiskt, fysiskt och ekonomiskt lidande. Det finns även skillnader i symptom på sjukdomar mellan kvinnor och män vilket gör att det kan uppstå problem med att ställa rätt diagnoser. Medicin är ofta utformad med mannen som norm vilket gör att det finns en uppenbar risk för felmedicinering när kvinnor skall behandlas. Detta har uppmärksammats i debatten, men det finns ännu en osäkerhet kring vilket genomslag detta har haft inom läkemedelsbranschen. Regeringen bör ta initiativ till en översyn av utformningen av mediciner ur ett jämställdhetsperspektiv. Detta bör ges regeringen till känna. 9 Kvinnligt företagande I genomsnitt för hela riket drevs verksamheten i de nystartade företagen till av kvinnor, vilket är ungefär samma andel som 1999. Nya företag vilka ledddes av män uppgick till och andelen nya företag som drevs gemensamt av män och kvinnor till . i ett något längre perspektiv har emellertid antalet och andelen nystartade företag som leds av kvinnor ökat betydligt. har antalet nystartade företag ökat med nästan 7 000 medan andelen stigit med . Det är stora branschvisa skillnader i andelen kvinnliga företagare. Generellt sett tenderar kvinnor att i betydligt större utsträckning driva verksamhet inom tjänstenäringarna än inom industrinäringarna. Den högsta andelen nystartade företag som leds av kvinnor uppmättes för branschgruppen utbildning, hälso- och sjukvård samt andra samhälleliga och personliga tjänster, , medan den lägsta andelen registrerades för byggnadsverksamhet, . Regeringens restriktiva hållning gentemot alternativa driftsformer inom offentlig sektor är således inte hämmande enbart för kvinnors alternativa arbetsmarknad utan även ett hinder för kvinnligt företagande. Även om utvecklingen inom det kvinnliga företagandet är stort så har en avmattning skett. Detta kan förklaras med en bristande jämställdhet när det gäller förutsättningar för företagande. Kvinnor har i allmänhet svårare än män när det gäller möjligheten att få fram riskkapital vid start av företag. I vissa fall anses även kvinnor ha en sämre kreditvärdighet än män, enbart beroende på sitt kön. För att man även skall kunna garantera tillväxt och välfärd är det viktigt att det startas fler företag och att de befintliga företagen utvecklas och växer. I detta arbete har det kvinnliga företagandet en stor uppgift att fylla. Som ett led i att förbättra förutsättningarna inrättades särskilda företagarlån för kvinnor på initiativ från . Dessa kvinnolån, som administreras av , har haft stor betydelse i framväxten av fler kvinnliga företagare. Statistik från visar att av totalt ca 15.000 utestående lån har tecknats av kvinnor.