mot · GP02N286 · 2001-10-05 00:00:00 — Hälften av dessa har kostnader på åtminstone av garantibeloppet. har ett 20-tal storföretag kostnader på i genomsnitt . De små företagen bedriver vanligtvis verksamhet med låg riskprofil, medan de stora riskerna tas av bl.a. de stora charterarrangörerna. Det säregna förhållandet råder därför att den som tar en grupp turister på en veckolång fjällvandring skärs över samma kam som den som chartrar jumbojets säsongsvis för resor till och . Systemet snedvrider på detta sätt konkurrensen mellan små och stora företag, försvårar nyetableringar, gör semestern dyrare än den borde vara och håller tillbaka utvecklingen av bättre semesterprodukter genom att småföretagarna försöker undvika att bli indragna i systemet. 9 Marknadsföring I en forskningsrapport som utgivits av Turistdelegationen uppskattas den totala storleken av turistnäringens marknadsföring till i storleksordningen . På grund av hemmamarknadens helt dominerande betydelse för näringen utgör kostnaderna för internationell marknadsföring sannolikt inte mycket mer än av detta. Stiftelsen beräknade att näringen då satsade ca på internationell marknadsföring. Detta förhållande bör hållas i minnet vid bedömningen av bl.a. statens anslag för turistfrämjande åtgärder. 10 Turistpolitikens mål Statens mål för den turistfrämjande verksamheten har varierat över tiden. var målet att utveckla turismen så att den ger största möjliga effekter på ekonomi och sysselsättning speciellt i glesbygden, bättre bytesbalans samt ökad livskvalitet hos befolkningen genom möjligheter till natur- och kulturupplevelser i . Det dåvarande verkställande organet för politiken Stiftelsen hade svårt att hantera dessa delvis motstridiga ekonomiska målsättningar, arbetsmarknads-, regional-, social- och rekreationspolitiska målsättningar. Målet slopades 1991 och ersattes av ett i huvudsak näringspolitiskt mål för Styrelsen för Sverigebilden, som skapades för ändamålet att sprida information om utomlands och bistå med sådana marknadsföringsinsatser som kommer svenskt näringsliv och särskilt turistbranschen till godo. På förslag från regeringen ersatte 1994/detta mål i sin tur med ett nytt: skall ha en hög attraktionskraft som turistland och en långsiktigt konkurrenskraftig turistnäring. Detta mål kompletterades 19961998 tillfälligt med ett sysselsättningspolitiskt mål i samband med ett tilläggsanslag på till ur den s.k. sysselsättningsmiljarden. har regeringen beviljat ett regionalpolitiskt motiverat tilläggsanslag på som motfinansiering till EU-medel via Småföretagsinitiativet avseende riktade åtgärder för turismen till och i stödområdena. I regeringens förslag till budget har 10 miljoner satts av till för insatser som skall ha till syfte att stärka turistnäringens utveckling i regionalpolitiskt prioriterade områden. I proposition 2001/02:4 föreslår regeringen att totalt 60 miljoner avsätts för regionalpolitiskt motiverade insatser. 11 Aspekter på regional- och sysselsättningspolitiska turistsatsningar Motsättningen mellan regionalpolitiskt och sysselsättningpolitiskt motiverade satsningar på turism är värd att uppmärksammas. För att få mätbara sysselsättningseffekter måste antalet kollektivresande, hotellboende och restaurangätande turister öka. Sådana finns i större mängder på fjärrmarknaderna men efterfrågar nästan uteslutande storstädernas utbud av turisttjänster. För att man skall få regionalpolitiska effekter måste antalet bilburna turister från och näraliggande europeiska marknader ökas. prisläge gör dock att dessa föredrar billigt boende med självhushåll, och detta ger därför inga större sysselsättningseffekter. Denna motsättning kan endast lösas upp genom en omläggning av politiken. 12 Ett nytt turistpolitiskt mål Regeringen föreslår i budgetpropositionen att 1994/mål bör ligga fast. Vi delar inte denna uppfattning. Det speciella målet för turistnäringen ligger i stort sett i sin helhet utanför turistpolitiken. Mål och medel hålls därmed åtskilda, vilket är en mindre lämplig ordning. De statligt finansierade organen på området har heller inga möjligheter att nå det angivna målet oavsett anslagsnivå. Det bör därför omprövas. Om de turistfrämjande åtgärderna framgent skall anses tillhöra näringspolitiken, bör målet omformuleras så att det kan nås med de medel som anslås inom området. Målet staten skall genom generella åtgärder förbättra förutsättningarna för export av svenska turisttjänster synes oss mer realistiskt, men kräver en annan anslagsnivå än den som regeringen nu föreslår. Detta rent turistpolitiska mål ligger i sin helhet inom näringspolitiken. Ett alternativ till detta skulle vara att betrakta informationen om som turistland som en del av utrikespolitiken och formulera målet: Utländska medborgare skall lätt kunna få information om som turistland. För detta synsätt kan anföras att statens anslag till verksamheten ligger i nivå med vad som anses vara god ton i det internationella umgänget, d.v.s. att en stat är beredd att besvara frågor om sig själv från medborgare i andra länder som planerar ett besök. Detta implicerar ett mer passivt förhållningssätt till utländska marknader än den offensiva och aktivt uppsökande marknadsföring som i varje fall tankemässigt ofta förknippas med verksamhet. Ett sådant synsätt skulle logiskt utmynna i att den turistfrämjande verksamheten överförs till utrikesförvaltningen. Detta skulle kunna medföra betydande samordningsfördelar och effektivitetsvinster. Tanken på sådana fördelar har framförts i propositioner och utredningar, och den möjliga storleken av dessa vinster bör därför utredas. Statens anslag för turismfrämjande åtgärder fördelas på två organ, den statliga myndigheten (1999) och det av staten delägda bolaget (2000). Skäl finns att överväga denna ordning. Turistdelegationen bildades på regeringens förslag och har till uppgift att verka för att turistnäringens intressen på ett rättmätigt sätt blir beaktade i samhällsplaneringen och i den statliga och kommunala verksamhet som är inriktad på tjänster av betydelse för turismen samt stärka samverkan mellan branschens företag och statliga och kommunala organ. Huvudsyftet skall vara att stärka näringens konkurrenskraft. Särskild vikt bör läggas vid samordningen av turist- och miljöpolitiken och de åtgärder som staten vidtar inom ramen för närings-, arbetsmarknads-, regional-, kultur-, utbildnings- och forskningspolitiken. 1995:177) Myndigheten skall vidare bl.a. verka för att turismens utveckling sker på ett för miljön och naturen hållbart sätt, följa utvecklingen, svara för kunskapsutveckling, ha beställaransvaret för den statliga statistiken inom området, medverka i utvecklingsarbete inom EU och även svara för viss teknik- och metodutveckling samt göra utredningar för att stärka samordningen mellan statliga och kommunala åtgärder och branschens tjänster. Vid bildandet fick man även i uppdrag att ta fram ett handlingsprogram för de mest angelägna åtgärderna för turismens utveckling. Det handlingsprogram regeringen beställt presenterades 1996 och speglar en stark tro på möjligheterna att genom samverkan samt selektiva och riktade åtgärder snarare än generell politik övervinna de allmänt ogynnsamma förutsättningar som råder för tjänstesektorn och därmed för turistnäringen. Varken dessa förutsättningar eller näringens kostnadsproblem analyserades i programmet och nämndes endast i förbigående i texten. Man har senare utfört en kartläggning av för turismen hindrande regler och bestämmelser i . Dessa skrifter har utgjort underlaget för regeringens s.k. framtidsgrupp. Regeringen skriver i budgetpropositionen att det samlade förslag till åtgärder och nationell strategi för den svenska turistnäringen som den s.k. Framtidsgruppen presenterat på grundval av bl.a. det av Turistdelegationen utarbetade handlingsprogrammet , bör utgöra en grund för arbetet med att utveckla den svenska turistnäringen . Vi delar inte denna uppfattning. är ett marknadsföringsbolag som ägs till av staten och av Rese- och . Bakom detta senare bolag finns f.n. 200 aktieägare inom såväl den offentliga som privata turistnäringen. bildades varvid det kom att överta lokaler, utlandsverksamhet och delar av personalen från det tidigare helt näringslivsägda and , Next Stop , som i sin tur bildades och då övertog en del av de anställda, utlandskontoren och vissa andra tillgångar från Stiftelsen , som lades ned . anser att roll bör vara att sprida information om som turistland, inte att engagera sig i enskilda företags intressen, som skett . En mängd olika uppgifter indikerar att verksamhet kan ha kommit att resultera i ett betydande inslag av selektivt stöd riktat till de minst behövande företagen och kommunerna. intentioner kan därmed ha kommit att åsidosättas. Var tyngdpunkten legat i de senare årens verksamhet går inte att bedöma på grundval av de redovisningar som lämnats, men sammantaget skapar det som är känt ett intryck av att arbetet kan ha påverkats av ovidkommande faktorer och att detta kan ha sin grund i ägarförhållandet och i regeringens medfinansieringskrav. Frågan om hur anslagen till verkligen disponerats och hur beslut förverkligats bör utredas av revisorer för att utröna dels om staten bör lösa in det näringslivsägda bolagets aktier i , dels om kravet på medfinansiering från näringen bör ersättas med ett förbud mot att sådan tas in i former som gör det möjligt för finansiärerna att påverka verksamhetens inriktning. Revisorerna bör också bedöma om effektivitetsvinster kan uppnås genom sammanslagning av i former liknande dem som gällde . Statistikförsörjningen, som i varje fall i ekonomisk mening är Turistdelegationens huvuduppgift, innehåller viktiga marknadsfakta för både och näringen, och frågan är därför om inte är bättre skickat att hantera denna materia än Turistdelegationen. Detta skulle i så fall förutsätta att staten löser in näringens del av aktierna i . Det är angeläget att även frågan om huruvida en överföring av informationsverksamhet till skulle kunna skapa ökad effektivitet görs till föremål för en utvärdering i detta sammanhang. 13 Överväganden Svenskarnas snabbt minskande inrikes resande inger oro för turistnäringens framtid. Skäl finns att tro att det bakom eftersläpningen i den ekonomiska statistiken och dess mycket grova indelning kan dölja sig en påbörjad söndervittring av viktiga delar av turismens infrastruktur de tusentals små service- och handelsföretag, särskilt på landsbygden, som gör det möjligt och lustfyllt att resa runt i i rekreationssyfte. Dessa är nödvändiga för att skall kunna ta hem exportintäkter från andra hushållsmarknader än från dem som enbart efterfrågar storstädernas utbud. Näringens kostnadsnivå relativt utlandet har försämrats kontinuerligt , vilket kommit att utgöra en allt större belastning för bytesbalansen. Det är naturligtvis inget självändamål att ha en turistnäring. Vi kan, i varje fall teoretiskt, importera det vi behöver av rekreation genom att åka utomlands, avstå från möjliga exportintäkter och sysselsätta turistnäringens arbetskraft i andra sektorer. Erfarenheterna från länder med andra beskattningsmodeller visar dock entydigt att en livskraftig turistnäring kan sysselsätta en betydligt större del av befolkningen än vad som är fallet i och att detta inte nödvändigtvis har något samband med klimatet. Statens mål för turistpolitiken ligger i stort sett i sin helhet utanför det näringspolitiska området och förutsätter en omfattande omläggning av skatte- och arbetsmarknadspolitiken för att kunna förverkligas. Målet bör därför omformuleras. Samma mål har funnits och bör därför granskas och utvärderas för att utröna om inriktningen är den rätta och om intentioner förverkligats eller har förutsättningar att förverkligas. () () ()