mot · GO02Ju25 · 2001-04-17 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju25av Marcelind, ()med anledning av skr. 2000/01:112 Reformeringen av domstolsväsendet - information och uppföljning av handlingsplanenFörslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen utvärderar de redan genomförda och debeslutade förändringarna inom domstolsväsendet.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utvärderingen av förändringarna inom domstolsväsendetinte skall göras av Domstolsverket.MotiveringRegeringen presenterar i skrivelsen 2000/01:112 hur reformarbetet idomstolarna har utvecklats och vilka organisatoriska förändringar avtingsrättsorganisationen som planeras. De allmänna principer som bildarutgångspunkt vid reformeringen bör enligt regeringen bland annat vara attsäkerställa kvaliteten i den dömande verksamheten, att renodladomstolarnas och domarnas arbete, att garantera hög kompetens i alltdömande samt att se till att tyngdpunkten i den dömande verksamhetenligger i första instans.Kristdemokraterna har motsatt sig regeringens reformarbete som ipraktiken innebär att 15 tingsrätter kommer att upphöra som friståendemyndigheter . Tio av dessa domstolar kommer attavvecklas helt och fem kommer att omorganiseras. Den samladerationaliseringspotentialen uppgår, enligt , till 25 mkr.Domstolsverket har föreslagit regeringen ytterligare förändringar ochkommer, med regeringens goda minne, att ta fortsatta initiativ till utredningaroch då lämna fler förslag till förändringar. var skälen förnedläggningarna ekonomiska, men efter kollaps harkvalitetsmässiga skäl åberopats. Ingen har emellertid kunnat påvisa att demindre domstolarnas verksamhet håller sämre kvalitet än de större.Domstolsverket bedömer att besparingseffekterna av de förstasammanläggningsprojekten kan bidra till att finansiera ökadekostnader för eventuellt nya sammanläggningsprojekt. Kristdemokraternamenar att regeringen styrt in domstolsorganisationen på en felaktig väg.Domstolsväsendet i ett historiskt perspektivDen nuvarande tingsrättsorganisationen som inrättades 1971 har fungeratväl. De mindre tingsrätterna har inte haft större målbalanser än de större,och det finns inget stöd för påståendet att handläggningen vid de mindretingsrätterna håller en lägre standard än vid större. Genom att lägga nervissa tingsrätter uppnås inte en bättre kvalitet i dömandet. Det är envillfarelse att den marginella ökning som sker av antalet domare vid ensammanslagning medför att man kan uppnå en högre grad avspecialisering i den allmänna tingsrätten.Domstolskommittén som hade i uppgift att minska landets 97 tingsrättertill 43 mötte så starkt motstånd ute i landet att regeringen fick dra tillbakakommitténs direktiv. Istället påbörjade regeringen besparingsaktioner mottingsrätterna. I synnerhet de mindre tingsrätterna har varit utsatta för storabesparingsbeting. Det finns exempel på tingsrätter som varit tvungna att . Till detta kommer beslutet om attinskrivningsmyndigheterna ska koncentreras till ett fåtal tingsrätter medbudget- och personalnedskärningar som följd. Denna utveckling har lett tillatt främst de mindre tingsrätterna med en minskad personalstyrka har blivitalltmer sårbara. Det är uppenbart att domstolsreformen bygger på en politiskovilja att behålla de mindre och medelstora tingsrätterna.Regeringens politik - en utarmning av rättsväsendetRegeringen skriver i den aktuella skrivelsen att de före varje förändringav tingsrätternas domkretsar kommer att informera i enlighetmed vad som sägs i handlingsplanen och vad ställde sig bakom.Kristdemokraterna har motsatt sig dessa nedläggningar ochsammanslagningar. Idén med sammanslagning av flera domstolar till endomkrets med kansliorter är egentligen bara ett sätt att överbrygga ennedläggning på . Sannolikt är regeringens målsättning entingsrätt i varje län. Detta var målsättningen med Domstolskommitténsarbete. Regeringen har med som verktyg arbetat för attsuccessivt lägga ner den ena tingsrätten efter den andra. Oppositionen harinte haft möjlighet att agera politiskt eller motsätta sig nedläggningarnaeftersom frågan har avgjorts genom regeringsbeslut. På grund av attantalet tingsrätter och platsen för var en tingsrätt ska vara förlagd idagregleras i förordning har regeringen kunnat avgöra en fråga som bordebehandlats i . anser att frågor som rördomstolarnas framtida organisation ska regleras i lag.En domstolsorganisation med lokal förankringKristdemokraterna utesluter inte en förändring avtingsrättsorganisationen. Vi är beredda att möta de krav somsamhällsutvecklingen medför. vill vi poängtera att enförändring inte kan göras utan att hänsyn tas till ett hel-hetsperspektiv; ennedlagd tingsrätt innebär att poliser, åklagare och advokater försvinnerfrån orten. har justitieutskottet vid ett flertal tillfällen gettuttryckför vad lokal förankring är. I Ds 1982:2 "Domstolarna , enidéskiss" omnämns "ortens självkänsla" som ett tungt argument. Det äruppenbarligen så att tingsrätten utgör en viktig del i ortens självbild ochär en källa till stolthet och är synnerligt viktig för att bevara förtroendetför rättsväsendet. Vid en nedläggning av tingsrätterna riskerar ävenorterna att utarmas på kompetens och utvecklingskraft, vilket rimmardåligt med regeringens övriga ambitioner rörande en levande landsbygd.Ett exempel på ogenomtänkt glesbygdspolitik är sammanslagningen avtingsrätterna i och . pågår översyn av Bollnästingsrätt. Om läggs ner har tingsrätterna i länkoncentrerats till kustområdet och läns inland blir därmed heltutan tingsrätter.Medborgarperspektivet med tyngdpunkt på tillgänglighet samt lokalförankring värderas relativt lågt i regeringens domstolsreform. Vi anser att ettav de starkaste skälen till att inte lägga ner de mindre tingsrätterna är justattman vid nedläggningen förlorar den lokala förankringen. Ett levande tingshuspåminner invånarna om rättssamhällets närvaro samt om befolkningensdeltagande och insyn i rättsskipningen genom nämndemannauppdraget. Dettaförstärker den sociala kontrollen och motverkar anonymitet i samhället.Avstånden kommer att ha stor betydelse. Restiden i kombination medväntetider på allmänna kommunikationer riskerar leda till att människors viljaatt inställa sig i tingsrätten kommer att minska. Det är olyckligt om viljan attvittna påverkas av avstånden. Att vara borta från arbetet medförlorad arbetsinkomst innebär ökade kostnader, vilket även talar motbesparingsargumenten. Det är anmärkningsvärt att regeringen i sin skrivelseinte valt att redogöra för de ökade kostnader som kommer att följa påreformeringsarbetet.Nämndemännens närvaro i rättegången har haft och har stor betydelse. Attrekrytera nämndemän är ett svårt arbete. Hur ska nämndemännen ifortsättningen kunna motiveras att ställa upp med långa resvägar, lågt arvodeoch dålig milersättning. En nämndeman och vittnen får permil, detta ska jämföras med domare och advokater som har rätt till 27 kronorexklusive mervärdesskatt.Media uttrycker sin oro över att inte kunna bevaka olika brottmål. har råd eller tid att skicka iväg en journalist för attbevakarättegångar flera timmars resväg bort. Detta riskerar att omintetgöra dagenssystem där de lokala tidningarna förmedlar vad som händer i tingsrätten ochhur domstolen tolkar lagstiftningen, vilket har betydelse för den lokaladebatten och för det brottsförebyggande arbetet.Det är ett oavvisligt krav att en domstol har en egen identitet ochintegritet, detta utifrån domstolens särställning i det demokratiskarättssamhället. Det är tänkbart att domstolen kan ha förrättningar på andraställen än huvudorten, vilket har varit fallet i då manhafttingsställen utanför domstolens stationeringsort. Däremot är det inte lämpligtatt ha kanslier på olika ställen eller att på annat sätt dela upp domstolen, texså att flera domstolar har en gemensam chef. Att domstolen har förrättningarutanför huvudorten är inte ett argument för att en mindre tingsrätt kan läggasner.Mot bakgrund av ovanstående vill vi betona ett helhetsperspektiv där denenskilde medborgaren sätts i centrum. Vi anser att framtiden kommer attställa nya krav på närhet och lokal förankring för att garantera rättssäkerhet.Kristdemokraterna menar därför att omorganisationen inom domstolsväsendetmåste avstanna och utvärderas innan nya förändringar görs.En utvärdering är nödvändigRegeringens och omorganisering av domstolsväsendethar nu pågått . I stort följer man den handlingsplan sompresenterades för i skrivelsen Reformeringen avdomstolsväsendet - en handlingsplan (skr. 1999/2000:106). Regeringenanger några begrepp som grundläggande för det pågående reformarbetet.Bland annat lyfter regeringen fram aspekter som tillgänglighet,fungerande beredningsorganisation, möjlighet till specialisering ochkompetensutveckling samt en geografisk samordning med andramyndigheter.För att uppnå detta avser regeringen reformera domstolsorganisationengenom att lägga samman tingsrätter och bedriva verksamhet i störredomkretsar med permanent verksamhet på flera orter eller tingsställen.Reformarbetet har kommit igång men befinner sig på olika stadier.Syftet med skrivelsen är nu att informera innan formellt besluttas av regeringen rörande de planerade förändringarna. skriverregeringen att man avser att utvärdera de förändringar som genomförts innanytterligare beslut fattas.Vi delar uppfattningen att en allsidig utvärdering måste göras innan nyabeslut fattas. Enligt vår uppfattning finns det dock ett behov av utvärderingredan av de redan genomförda och beslutade förändringarna, innan manbeslutar att gå vidare med de planerade förändringarna.En sådan utvärdering bör inte utföras av , som är denmyndighet som varit delaktig i utformandet av de genomförda förändringarna.I stället bör regeringen ge en oberoende utredning eller kommitté i uppdragatt utvärdera de genomförda reformerna. En möjlighet är att låtaRiksdagens revisorer, på fråga från justitieutskottet, göra utvärderingen.När denna revision och utvärdering är genomförd kan regeringenåterkomma med de förslag på förändringar som är planerade. På så sättriskerar man inte att gå vidare i ett reformarbete som kanske inte uppfyller demål och principer som regeringen angivit.Enligt vår mening skall regeringen därför, i avvaktan på en utvärdering avredan genomförda och beslutade förändringar, inte fatta några nya beslut vadgäller domstolarnas organisation och tingsrätternas domkretsar.Domstolsverkets reformarbete avseende dessa frågor bör anpassas i avvaktanpå resultatet av en sådan utvärdering.Det innebär att planerade sammanläggningar skall skjutas upp till dessresultatet av utvärderingen presenteras. Regeringen bör därefter återkommatill med förslag där utvärderingens synpunkter redovisas och vägsin i de planerade och fortsatta reformerna.Genom att nu göra en utvärdering riskerar man inte att gå för långt in i enny organisation som möjligen inte uppfyller de krav och de mål somregeringen satt upp för reformarbetet.PrövningstillståndRegeringen har poängterat att tyngdpunkten i den dömande verksamhetenska läggas i första instans. Detta har varit en vägledande princip vidreformeringen av domstolsväsendet. vill dock uttryckaen oro för att detta förhållningssätt kan bana vägen för införandet avytterligare krav på prövningstillstånd för överklagande från tingsrätt tillhovrätt. Detta innebär att rättssäkerheten åsidosätts. Vi har därför tidigaremotionerat i för att utvidga rätten att överklaga en dom.Om en person döms för ett brott där påföljden blir böter kan man inte somlagstiftningen ser ut överklaga till högre instans. dömdes itingsrätten drygt 1 000 personer till böter, ett straff som inte gick attöverklaga trots att den dömde nekat till brott. Bara en fjärdedel av alla debrottmål som behövde särskilt prövningstillstånd för att tas upp i hovrätternafick ett sådant tillstånd. Även då det ovanliga inträffat att tingsrättens domvaren s.k. nämndemannadom, dvs. där nämndemännen var i majoritet mot rättensordförande i själva skuldfrågan, har prövningstillstånd nekats. DocentChristian Diesen vid har studerat nämndemannadomarunder mitten av , hur nämndemän dömer och hur de skiljer sig frånjurister i sin bedömning. Av de fall Diesen studerat var det bara i ett fall avtusen som nämndemännen gått emot rättens ordförande i själva skuldfrågan. Itre fall av tusen gick nämndemännen emot ordföranden i frågan om vilketstraff som skulle utdömas. Enligt Diesen borde det vara rimligt attprövningstillstånd beviljas även i bagatellartade mål med böter som straff omdet finns skiljaktiga meningar mellan rättens ordförande och nämndemännen.För flera av dessa personer som nekats prövningstillstånd hade det varit bättremed en strängare dom i tingsrätten, för att på så sätt få möjlighet attöverklagaoch därmed få saken prövad igen i hovrätten. Människors rätt att överklaga endom när brott förnekas måste alltid finnas. är så inte fallet vilketomgående bör ses över. Uppmärksammade fall har lett till attmedia påpekat det orimliga i situationen. Människor har drabbats hårt av attde nekats prövningstillstånd. Deras liv har slagits i spillror, de har förloratanseende hos närstående och vänner, de har blivit uppsagda från jobbet ochutstått ett långvarigt lidande som aldrig kan mätas i pengar. Det är i högstagrad otillfredsställande att bara en enda instans fällt domen i ett ärende somfår så vittgående konsekvenser. Mot bakgrund av ovanstående bör rätten attöverklaga en dom värnas.Samordning av vissa tingsrätter och länsrätterI budgetpropositionen för avser regeringen att lägga framförfattningsförslag så att en samordning mellan länsrätter och tingsrätterkan bli möjlig. En särskild utredare har redan föreslagit vissaförfattningsändringar, och detta förslag är ute på remiss. Remisstiden gårut den 20 april.Kristdemokraterna välkomnar ett förslag i denna riktning. Vi har ocksåföreslagit att de allmänna domstolarna ska slås ihop medförvaltningsdomstolarna. Regeringen säger nu att "länsrätter och tingsrätterbör vid orter där det är lämpligt samordnas med en gemensam chef och engemensam administration". Förvaltningsdomstolarnas verksamhet har längepräglats av långa handläggningstider. Genom att slå samman allmännadomstolar och förvaltningsdomstolar kan administrativa rationaliseringar ochen tydligare rättstillämpning uppnås. Körkortsmål kan till exempelhandläggas som underliggande trafikbrott avgörs. Detsamma gällerekobrottmål som skulle vinna mycket på att avgöras i samband medskattemålen.Den övergripande målsättningen i det kommande reformarbetet med enny domstolsorganisation ska vara ett livaktigt, kompetent och lokalt förankraträttsliv. Detta gäller både för de allmänna domstolarna och förförvaltningsdomstolarna. Om enskilda tingsrätter är för små bör detta kunnalösas genom ändrad domkretsindelning samt en ändrad fördelning av målmellan förvaltningsdomstolar och allmänna domstolar. De grundläggandeprinciperna om förfarandet vid domstol, muntlighet, omedelbarhet ochkoncentration, ska bibehållas och respekteras. Om någonsin regionalaaspekter har bäring gäller detta rättsväsendets utbredning över hela landet.Stockholm den 10 april 2001Ragnwi Marcelind (kd)()()von der Esch (kd)()()()()()()()