ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02Fi238 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi238av ()Transfereringstider i betalningssystemen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att för banker och betalningsförmedlare i övrigt införa tidsgräns för när medelsöverföring från avsändare till mottagare skall vara genomförd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att om stadgade tidsgränser för transfereringar i betalningssystemen ej efterlevs skall kunden från betalningsförmedlaren erhålla räntekompensation. Motivering När pengar byter ägare via t ex bank tar det innan pengarna når mottagaren efter det att pengarna lämnat avsändarens konto. Pengarna flyter mellan avsändare och mottagare, s k float. Ränteintäkterna tillfaller bankerna. I finns inga regler om hur snabbt bankerna ska överföra pengar mellan avsändare och mottagare. Det ologiska är att ju bankerna tar på sig att låta pengar byta ägare desto mera pengar tjänar bankerna och följaktligen förlorar bankkunderna ränteintäkter. Det finns således dåligt med incitament för bankerna att effektivisera medelsöverföring. På området har skett en omfattande teknikutveckling. Det innebär att det är möjligt att flytta pengar snabbt. Betydligt snabbare än vad som sker. Banker och andra betalningsförmedlare bör därför aktivt arbeta för en snabbare överföring av pengar mellan avsändare och mottagare. Ökad effektivisering på bankerna innebärande kortare flyttid av pengarna bör vara möjlig utan att det leder till ökade avgifter för bankkunderna då det redan finns teknikstöd att tillgå. I sammanhanget kan konstateras att i t ex och finns regler för bankerna avseende tidsgräns för medelsöverföring. Regeringen bör därför för banker och betalningsförmedlare i övrigt införa tidsgräns för när medelsöverföring från avsändare till mottagare ska vara genomförd. Regel bör också införas som innebär att om stadgad tidsgräns för transfereringar ej efterlevs ska kunden från betalningsförmedlaren erhålla räntekompensation.
mot · GP02Fi240 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi240av ()Offentlig upphandling av forskningsarbete Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att skapa ett bättre utrymme för direktupphandling, när det gäller offentliga forskningsinstituts upphandling av unika forskarinsatser. Motivering Reglerna för offentlig upphandling har varit föremål för ett omfattande utredningsarbete . För avgav sitt slutbetänkande. Betänkandet är nu föremål för remiss och beredning inom . Reglerna för offentlig upphandling måste med nödvändighet bli förhållandevis komplicerade. I vissa speciella fall kan de också slå snett mot små, specialiserade områden. Detta gäller exempelvis upphandling av kvalificerad forskning, där det i många fall inte finns verklig utbytbarhet mellan olika forskningsinsatser. Den tjänst eller medverkan som skall upphandlas kan således vara helt unik. Till detta kommer ytterligare en allvarlig komplikation. Innan ett forskningssamarbete kan inledas, måste forskarna ha långt gående diskussioner om unika uppslag och förslag till lösningar. Den information som då lämnas ger inga rättigheter av copyrightnatur. Detta och den offentliga upphandlingen leder då till att unika forskaridéer sprids. Upphovsmannen blir i princip helt rättslös. En lösning på den här typen av problem är att ge större utrymme för direktupphandling för denna typ av upphandlingar genom en högre beloppsgräns än vad som gäller. En annan väg vore att undanta vissa offentliga forskningsinstitut, som skall tillämpa LAS, i de fall upphandlingen i princip gäller vad som måste klassificeras som unika forskningsinsatser. Även om den nu berörda frågan har en i det stora sammanhanget liten omfattning är det väsentligt att regeringen i sitt lagstiftningsarbete uppmärksammar den nu berörda frågeställningen.
mot · GP02Fi241 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi241av och ()Sänkt fastighetsskatt Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att frysa taxeringsvärdena nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att endast halva markvärdet skall användas vid beräkning av fastighetsskatten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en sänkning av fastighetsskatten för småhus från 1,0 till samt att fastighetsskatten avskaffas. Motivering Fastighetsskatten är orättvis och osolidarisk. Fastighetsskatten är orättvis eftersom den inte tar tillräcklig hänsyn till den enskildes betalningsförmåga. Fastighetsskatterna har också blivit något av en politisk fars, där regeringen och dess stödpartier ändrar ståndpunkt allt som oftast, med konsekvensen att den enskilde fastighetsägaren inte kan planera långsiktigt för sin ekonomi. För innebär det att pensionärer och låginkomsttagare kan tvingas flytta från det bohuslänska kustbandet för att sommargäster betalar dyrt för en kustnära fastighet. Det går inte att se någon rättvisa i ett sådant system. Det är varken rim eller reson i att den enskilde straffas ekonomiskt för att grannen säljer sitt hus. En regering med anspråk på att stå för rättvis beskattning kan inte rimligtvis tvinga låginkomsttagare från gård och grund enbart för att maximera skatteintäkterna till staten. Ett första steg mot ett avskaffande av fastighetsskatten är att återgå till de taxeringsvärden som gällde 1997. bör endast halva markvärdet användas i beräkningsunderlaget för fastighetsskatten. Fastighetsskatten bör sedan fasas ut ur det svenska skattesystemet för gott. () ()
mot · GP02Fi242 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi242av och ()Drivmedelsskatten till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sänkning av drivmedelsskatter. Motivering Drivmedelsskatten måste sänkas rejält. är ca två tredjedelar av priset skatt. Under en bils livslängd betalar ägaren in lika mycket skatt som bilen kostade ny, ca . Av de drivmedels- och fordonsskatter som svenska bilister betalar, , går tillbaka till vägnätet. Det finns många fakta som visar hur hårt bilisterna beskattas . Att ha tillgång till bil är en frihet och förutsättning för de flesta att kunna bo på landsbygden och arbeta i en tätort. Det är naturligtvis bra att bygga ut allmänna kommunikationsmedel, där så är möjligt främst i tätorter. Bilen kommer ändå för många att vara det enda alternativet och lösningen för transporter. Det kan gälla resor till arbetet, att köra barn till skola och dagis, fritidsaktiviteter, turism m.m. Som politiker måste vi ge förutsättningar för människor att kunna ha en framtid, kunna leva och bo över hela landet. Fler skall kunna bo kvar och fler skall kunna flytta till landsbygden, men då krävs att vi med politiska beslut underlättar för människor. Drivmedelsskatten måste sänkas så att familjer har råd att äga och köra bil. Detta är en avgörande fråga för att landsbygden skall kunna leva, men även för tätortsnära boende där inte det allmänna kommunikationsnätet är tillräckligt. Ur miljösynpunkt är det viktigt att byta ut gamla bilar mot nyare, som har katalysator och ofta drar mindre bränsle per mil än äldre bilar. Hög drivmedelsskatt har i detta perspektiv en negativ miljöpåverkan. En lägre totalkostnad för att köra bil skulle ge fler möjlighet att byta till en nyare och renare bil. () ()
mot · GP02Fi243 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi243av ()Kollektiva hemförsäkringar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kollektiva hemförsäkringar. Motivering Kollektiva hemförsäkringar snedvrider konkurrensen. Flera fackförbund har tecknat kollektiva hemförsäkringar för sina medlemmar. I nästan samtliga fall har man valt att teckna sina försäkringar hos ett och samma bolag, utan anbudsförfarande. Andra bolag har inte givits tillfälle att vara med och konkurrera med vare sig pris eller innehåll i försäkringen. har valt att stödja det folkrörelseägda , utan att veta huruvida deras medlemmar gynnas av detta. Detta är för det första ett minst sagt lättsinnigt sätt att handskas med medlemmarnas pengar. För det andra är det konkurrenshämmande. Än mer anmärkningsvärt är att fackförbunden tecknat kollektiva hemförsäkringar för sina medlemmar utan att de tillfrågats. Detta måste anses vara ett grovt intrång i den enskildes privata sfär. Varje människa skall naturligtvis själv avgöra var han eller hon vill teckna sina försäkringar. Reaktionen på fackförbundens beslut att teckna dessa försäkringar har därför varit hård. Många har protesterat och lämnat sin fackliga organisation. Detta bryr sig de fackliga ledarna inte om. De anser sig veta bäst vad deras medlemmar behöver. Det visar på ett stort förakt att besluta över den enskilda människans huvud i den här typen av engagemang. Den fackliga makthungern över den enskilda människan blir större och större. Många frågar sig med oro vad som kommer . Finns det fler privata områden där facket vill kollektivt bestämma över sina medlemmar? Är de kollektiva hemförsäkringarna bara en början? Många drabbas nu av betydligt fördyrade försäkringspremier. De som har hemförsäkringar i andra bolag får antingen säga upp sina tidigare hemförsäkringar eller gå ur facket för att undgå kostnadsökningar. Om de väljer att gå ur facket är detta förståeligt efter fackets nonchalans mot sina medlemmar. De kollektiva hemförsäkringarna ger också orimliga effekter eftersom kollektiva hemförsäkringar leder till minskad konkurrens, vilket är till men för hela branschen. Förbud mot kollektiva hemförsäkringar bör införas.
mot · GP02Fi247 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi247av och ()Dieselskatten och de areella näringarna Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om motiven för en sänkning omgående av dieselskatten för de areella näringarna. Motivering Drivmedelskostnaderna för jord- och skogsbruket har ökat markant . Nuvarande regering höjde skatten på diesel med /liter 1999 och med /liter . Till detta skall läggas indexhöjningar samt moms. Jordbruket i vårt land beräknas förbruka diesel , och motsvarande siffra för skogsbruket är . Till detta kommer, för skogsbrukets del, många landsvägstransporter, transporter som till betydande del företas på ett mycket omfattande skogsbilvägnät som anlagts och fortlöpande bekostas av näringen själv. När det gäller skogsmaskinerna är de i lag förbjudna att trafikera allmän väg. Trots detta betalar de fullt dieselpris. Man kan se differensen i skatt mellan diesel och eldningsolja som en vägtrafikskatt, och den är /liter från . Med utgångspunkt från att koldioxidskatten är den miljörelaterade delen och energiskattens andel av dieselpriset är den fiskala eller den trafikrelaterade delen blir den totala vägtrafikskatten fr.o.m. kommande årsskifte /liter diesel. Då jord- och skogsbruket tillsammans förbrukar diesel/år med en ringa användning av det allmänna vägnätet är denna del av skatteuttaget som här beskrivits att betrakta som en synnerligen omotiverad beskattning av dessa näringar. () ()
mot · GP02Fi248 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi248av ()Icke-diskriminering vid offentlig upphandling Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att kunna använda offentlig upphandling antidiskriminerande. Motivering Värdet av statens offentliga upphandling är . Den offentliga sektorns upphandling i övrigt uppgår till ytterligare . Ett mycket stort antal privata arbetsgivare med underleverantörer berörs. Det har alltmer diskuterats om inte den offentliga sektorn bör använda den offentliga upphandlingen som ett medel för att motverka diskriminering och främja lika rättigheter. Frågan om s.k. antidiskrimineringsklausuler vid offentlig upphandling har bl.a. aktualiserats av utredningen om etnisk diskriminering i arbetslivet, Nationella samordningskommittén för mot rasism, samt . Antidiskrimineringsklausuler i avtal om offentlig upphandling är väl motiverade och de bör kunna spela en viktig roll i arbetet för att befästa grundläggande mänskliga rättigheter i det svenska samhället. Till grund för denna uppfattning ligger bl.a. olika internationella erfarenheter. projekt har bl.a. jämfört effektiviteten i olika åtgärder mot diskriminering på arbetsplatsen. konstaterar att olika typer av aktiva åtgärder som t.ex. antidiskrimineringsklausuler är nödvändiga komplement till diskrimineringslagstiftning. Det är nu dags att möjlighet ges till att använda antidiskrimineringsklausuler vid offentlig upphandling.
mot · GP02Fi249 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi249av ()Statsbidragen till kommuner och landsting Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att åldersrelatera det generella statsbidraget för kommun och landsting . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det kommunala inkomstutjämningssystemet bör garantera varje kommun av medelskattekraften. Motivering Kommunsektorn som helhet kommer att ge ett överskott. Det betyder inte att alla kommuner och landsting har sådana förutsättningar. Ett stort antal kommuner och landsting har uppenbara problem att få budgeten i balans , vilket budgetlagen föreskriver. Vad som händer i ett sådant läge är osäkert: Blir det statlig tvångsförvaltning eller kommer staten att kräva andra åtgärder för att komma tillrätta med problemen? Kommunsektorns huvudsakliga inkomst är den egna skattebasen som motsvarar av inkomsterna och statsbidragen som motsvarar . För många kommuner är statsbidraget en betydligt större del av intäkterna, för andra är det lägre. Utgifterna för kommunerna består i huvudsak av utgifter för barnomsorg, skola och äldreomsorg, av de totala utgifterna. Utgifter som är svåra att påverka och i hög grad relaterade till den enskilda kommunens befolkningsstruktur. För att utjämna skillnaderna och ge likvärdiga förutsättningar för att bedriva barnomsorg, skola och vård finns ett utjämningssystem, där kommunerna själva bidrar med egna skattemedel för att klara detta: ett inkomstutjämningsbidrag och ett strukturkostnadsbidrag. Dessa system är utomordentligt värdefulla för att skapa likvärdiga förhållanden mellan landets kommuner när det gäller den kommunala välfärden, men är tyvärr inte tillräckliga. Utjämningssystemet omfattar av det totala statsbidraget, resten fördelas generellt per invånare utan hänsyn till vilka åldersgrupper en kommun har och vilka behov av service och omsorg som fordras. Det generella bidraget är för ca och utjämningsbidraget ca . Ett avsteg från detta har gjorts , , då en viss del av det generella statsbidraget har åldersrelaterats. uppgick det till . Detta föreslår regeringen ska fortsätta t.o.m. , ett beslut i rätt riktning. Åldersstrukturen i våra kommuner kommer att förändras kraftigt beroende på vilken typ av kommun det gäller. I utflyttningskommuner kommer antalet äldre att stiga snabbt, vilket medför relativt sett högre kostnader i äldreomsorgen. I tillväxtkommuner kommer antalet barn i barnomsorg och skola att öka, vilket medför extra kostnader. Det ger även en stor tillväxt av åldersgruppen 2030-åringar, vilket inte innebär några större merkostnader eftersom deras behov av service och omsorg är litet. Är de dessutom skattebetalare innebär en sådan befolkningstillväxt kraftigt ökade kommunala intäkter. Det generella statsbidraget för kommuner och landsting bör helt och hållet åldersrelateras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För ökad rättvisa mellan kommunerna bör också det kommunala inkomstutjämningssystemet garantera varje kommun av medelskattekraften jämfört med dagens . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GP02Fi252 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi252av Per m.fl. (s)Kommunernas ekonomi Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kommunernas ekonomiska förutsättningar. Motivering Det skall gå att lita på välfärden där den behövs som mest i barndomen, vid sjukdom och ålderdom. Därför måste den gemensamt finansierade vården, skolan och omsorgen stärkas och utvecklas i hela landet. Kommunerna och landstingen är de som huvudsakligen har uppgiften att svara för allas tillgång till välfärd. De gemensamma verksamheterna ska erbjudas alla efter behov och till hög kvalitet och vara tillgänglig utan långa köer och väntetider. Förutsättningar måste därför skapas så att kommuner och landsting får en möjlighet till stabilitet och långsiktig planering av sin verksamhet. Trots de stora satsningar som gjorts med ökade statsbidrag i kombination med ökade skatteintäkter har fortfarande många kommuner och landsting svårigheter att klara välfärdsåtagandet. För områden med stor befolkningsminskning och andra strukturella problem förstärks problemen. För att leva upp till kraven måste den gemensamt finansierade och demokratiskt styrda välfärden få tillräckliga resurser. Kvaliteten i den offentliga servicen beror också till stor del på personalens erfarenhet, kompetens och engagemang. Det handlar om att ge de anställda möjlighet att utvecklas i arbetet, motverka ofrivilliga deltider och osäkra anställningsformer. Det kommer att krävas mer personal som får ökade möjligheter till utbildning och kompetensutveckling. Till det kommer rekryteringsbehov för att ersätta de stora pensioneringar som kommer inom den offentliga sektorn. Balanskravet på kommuner och landsting får inte enbart vara en matematisk ekonomisk beräkning. Förutsättningar måste ges så att kommuner och landsting klarar att ge såväl god kvalitet på välfärden som att de kan rekrytera och utveckla personal. Det måste också finnas en fungerande kostnadskompensation när nya åtaganden läggs på kommunerna. De som beskrivits ovan bör föranleda att ger regeringen i uppdrag att nogsamt följa utvecklingen av den kommunala ekonomin. Per () () () ()
mot · GP02Fi253 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi253av ()Utvärdering av riksbankslagen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den nya riksbankslagen bör utvärderas. Motivering Den nya riksbankslagen har varit i kraft . Erfarenheterna har inte varit entydiga. Med tanke på den centrala betydelse som penningpolitiken har för den ekonomiska och sociala utvecklingen i är det hög tid att en utvärdering kommer till stånd.
mot · GP02Fi254 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi254av ()Kronförsvaret Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att kronförsvaret 1992 utreds. Den ekonomiska katastrofen 1992 skriver i sitt betänkande 1999/2000:KU20 bl.a. följande: Kronkrisen var en händelse av mycket stor betydelse och det är naturligt att hanteringen av krisen i efterhand har blivit föremål för diskussion. Det är emellertid inte uppgift att bedöma de nationalekonomiska värderingar som låg till grund för de bedömningar som gjordes under krisen. Det finns erfarenheter att ta till vara från kronkrisen, och den forskning och debatt som pågår kan bidra till att skapa bättre förutsättningar att undvika kriser av liknande slag. Utskottet är emellertid inte berett att vidare granska frågan om regeringens eller enskilt statsråds hantering av kronförsvaret. När det gäller den andra fråga som tas upp i anmälan, nämligen regeringens eller enskilda statsråds agerande före kronfallet, har det enligt utskottets mening inte framkommit sådana konkreta uppgifter som skulle ge tillräckliga förutsättningar för att undersöka om det förekommit särskild information från regeringens eller statsråds sida till vissa utvalda aktörer. I samma betänkande skrev man också: Utskottet har granskat regeringens eller enskilda statsråds hantering av kronförsvaret 1992. 1996/97:KU25, s. 177) uttalade utskottet följande. Det finns enligt utskottets mening skäl för att händelseförloppet i samband med försvaret av den svenska kronan blir föremål för undersökning. Från konstitutionella utgångspunkter kan flera frågor vara av intresse. Det gäller bl.a. regeringens eller enskilda statsråds kontakter med oppositionen och . Regeringens beredskap för en krissituation som valutakrisen är också en sådan frågeställning. Däremot ligger sådana frågor som rör agerande och kontakter i princip utanför utskottets granskningsområde, liksom de samhällsekonomiska bevekelsegrunderna för att värna om kronans kursvärde. Därmed torde jag få ge upp försöken att utkräva konstitutionellt ansvar för kronförsvaret. Då återstår att utreda kronförsvaret för att öka det stabiliseringspolitiska kunnandet, vilket borde vara av största vikt för att undvika liknande katastrofer . Men jag finner det synnerligen anmärkningsvärt att ingen ställts till ansvar varken konstitutionellt eller politiskt för detta fatala agerande trots att passerat. Kan förklaringen ligga i att, med några mycket få undantag, hela etablissemanget, både politiker, ekonomer och journalister var med på vagnen. Om det är så, utgör hantering av frågan ett test på vårt politiska systems vilja och förmåga till öppenhet och ansvarstagande. Trots de utvärderingar som gjorts av , , och är det ett anständighetskrav att kronförsvaret utreds grundligt. Behovet av en grundlig utredning understryks av att det är samma ekonomiska doktrin som tillämpades då som gäller . En stilla erinran om slutsats om att det inte finns någon stabiliseringspolitisk sanning är också på sin plats, eftersom nuvarande doktrin är minst sagt oflexibel.