mot · GP02U301 · 2001-10-05 00:00:00 — ska naturligtvis bidra till denna fredsordning. menar därför att ska söka medlemskap i . 12 Välfärd och frihet Vi liberaler menar att samarbetet inom EU utgör en ovärderlig grund för fortsatta ekonomiska utveckling och välfärd. Nationsgränserna betyder allt mindre och internationellt samarbete är avgörande för vår möjlighet att bygga ett ekonomiskt uthålligt och välmående samhälle. 12.1 Den inre marknaden Den inre marknaden och den ekonomiska integrationen utgör på flera sätt grunden och startpunkten för EU-samarbetet. Skattepolitiken utgör en viktig del i den ekonomiska politiken, men dess funktion är främst att finansiera de offentliga utgifterna. Vi anser inte att det finns någon anledning att lägga vare sig skattesatser eller skattesystem till gemensamma beslut på EU-nivå. säger därför nej till gemensamma skatter och gemensam socialpolitik. Vilket skattetryck och vilken blandning av skatter ett enskilt land har ska vara upp till varje enskilt medlemslands medborgare att avgöra. Vi vill dock lyfta fram ett viktigt undantag. Det kan vara nödvändigt att införa gemensamma miniminivåer för att komma åt gränsöverskridande miljöförstöring. Med samma motiv som att vi vill använda oss av majoritetsbeslut för regler i syfte att komma åt andra gränsöverskridande problem kan vi behöva använda ekonomiska styrmedel i form av miljöskatter. Vi anser exempelvis att det är nödvändigt att införa en gemensam miniminivå för en koldioxidskatt i EU-länderna för att motverka växthuseffekten. Vilka skattesatser och vilket skattesystem ett enskilt land har är av stor betydelse för det landets ekonomi och möjligheterna till jobb och tillväxt. Det land som har höga skatter måste ha motsvarande stora fördelar på andra områden för att inte företag ska välja andra etableringsställen. Den fria rörligheten inom EU gör att människor har möjlighet att placera sina pengar och göra sina inköp var de vill. Varje land bör fatta sina beslut efter egna prioriteringar och i egen takt. En harmonisering av skatterna på både arbete, företagande och konsumtion, så att de blir likvärdiga i jämförbara länder, kommer dock att behöva ske med nödvändighet och automatik. För att underlätta rörligheten på den inre marknaden anser vi att registrering, uppgiftslämnande och praktisk hantering så mycket som möjligt bör harmoniseras genom gemensamma beslut. Ett regelverk för uppförande bör finnas så att enskilda länder inte försöker ta fördelar på andras bekostnad, exempelvis genom att inte beskatta utländska företag eller genom att ha särskilt gynnsamma regler för vissa branscher som länder därmed kan locka till sig. Här bör även påpekas att det gemensamma arbetet inom mot skatteparadis bör förstärkas. EU:s medlemsländer har beslutat att med hjälp av mätbara kriterier, så kallad benchmarking, och regelbunden uppföljning öka samarbetet inom social- och arbetsmarknadspolitiken. Vi tror att detta är en bättre väg att gå än att i detalj lagstifta om en europeisk politik. Länderna har mycket att lära av varandra, men vi liberaler är emot en uppifrån kommande likriktning av grundskola, barnbidrag, dagisavgifter och föräldraledighet. Frågor av denna karaktär ska inte vara EU:s uppgifter. Här bör närhetsprincipen tillämpas så långt det är möjligt eftersom dessa beslut ligger mycket nära den enskildes vardag och bäst bestäms i första hand av medborgarna själva eller av lokala och nationella politiska församlingar. Det är också där ansvar utkrävs. EU bör dock kunna gå in och fatta beslut eller, om det är nödvändigt, stifta lagar i frågor som berör den fria rörligheten för människor. Medborgare får inte diskrimineras såtillvida att intjänade rättigheter, som till exempel pension, inte kan flyttas med från ett land till ett annat. 12.2 Sysselsättning Vi liberaler vill verka för en bättre fungerande arbetsmarknad och högre sysselsättningsgrad. Arbetslösheten är ett stort mänskligt, socialt och ekonomiskt problem i . Det är därför positivt att sysselsättningsfrågan har satts högt på EU:s dagordning. Det ökar möjlighet att ta sig ur den onda spiral som långtids- och massarbetslösheten innebär. Sysselsättningen tillhör de frågor som bäst löses nationellt eller regionalt, då förutsättningarna ofta ser mycket olika ut i olika regioner. Det finns dock vissa gemensamma europeiska problem som rör sysselsättningen, som löses bäst på Europanivå. Det handlar främst om att röja de återstående hindren för fri rörlighet på den inre marknaden och att förbättra företagsklimatet för små och medelstora företag i . För att klara arbetslösheten måste marknad kunna stå stark i den ökade konkurrensen som globaliseringen och den intensifierade teknikutvecklingen på kommunikationsområdet medför. utgör höga skatter och krångliga regler på arbetsmarknaden hinder för företagande och investeringar i . Dessa hinder mot en väl fungerande inre marknad måste elimineras om ska kunna behålla sin konkurrenskraft och bekämpa arbetslösheten. 12.3 Jordbrukspolitiken En central aspekt av EU:s och medlemsländernas ekonomier är den gemensamma jordbrukspolitiken. vill med emfas poängtera att om EU även framöver skall kunna fungera som en motor för ekonomisk utveckling och välfärd i , om utvidgningen skall kunna genomföras och om skall ges möjlighet att växa genom att de tillåts sälja jordbruksprodukter till EU:s medlemsländer utan orättvisa handelshinder krävs omfattande reformer av unionens jordbrukspolitik. Problemen med den förda europeiska jordbrukspolitiken är många. Den präglas av kraftig överproduktion. Detta medför dumpade världsmarknadspriser, som därmed slår ut jordbruk i eller omöjliggör framväxten av en livsmedelsproduktion för lokal försäljning och export. Jordbruksproduktionen i är kraftigt specialiserad. Detta har medfört negativa effekter på miljön och i några fall äventyrat människors hälsa. Metoderna har också rest allvarliga etiska frågor om förhållandet mellan människa och djur. Skattemedel slösas, medel som hade kunnat göra mycket större nytta på något annat sätt. Omfattningen av EU:s jordbrukspolitik är ett stort problem för unionens angelägna östutvidgning. Den gemensamma jordbrukspolitiken har vidare utvecklats till en bidragsdjungel som är föga ändamålsenlig och istället karaktäriseras av att den är byråkratisk och dyr. Jordbrukspolitiken måste avregleras och kraftigt förändras så att den tar större hänsyn till jordbrukets roll i det naturliga kretsloppet och dess konsekvenser för djur, miljö och biologisk mångfald. liberalerna vill se en snabb om avreglering av och jordbruksmarknader med slopade skyddstullar, fritt marknadstillträde för exportörer från fattiga länder och en minskning av jordbrukssubventionerna . EU:s handelsministrar kom visserligen överens om att successivt avskaffa tullhinder för import av varor från de 48 minst utvecklade länderna i världen. Men först skall importen för samtliga jordbruksvaror vara tullfri, och överenskommelsen innefattade inte alla , utan bara de minst utvecklade. Detta är enligt uppfattning inte tillräckligt, utan ett avskaffande av skyddstullar måste ske betydligt mer skyndsamt och innefatta fler länder. EU:s inkomst- och produktionsstöd skall också avskaffas. Genom ökad importkonkurrens kan livsmedelspriserna sänkas. Det tjänar konsumenterna på. Vi menar att mer marknad och mindre reglering är en nödvändig grundläggande princip för att lösa svåra jordbruksproblem och ett viktigt steg för att lyfta ur fattigdomen. Det krävs även skärpta regler för europeisk matproduktion: nej till långa djurtransporter, nej till antibiotika och kadaver i djurfoder och högre avgifter på bekämpningsmedel med miljöpåverkan. 12.4 Regionalpolitiken Även regionalpolitiken måste reformeras. Reglerna är alltför krångliga. De skapar en enorm blanketthysteri och leder till ökade kostnader, byråkrati och ineffektivitet. Solidariteten inom unionen talar för att rikare länder stöder fattigare; det motiverar förekomsten av en gemensam regionalpolitik. Men regionalpolitiken måste reformeras kraftigt, dess inriktning ändras och dess omfattning minska, inte minst sett i perspektivet av unionens östutvidgning. anser att endast de delar av regionalpolitiken som handlar om överföring av medel från medlemsländer med högre levnadsstandard till dem med lägre ska vara kvar. Övrigt regionstöd skall skötas av medlemsländerna själva. flyttas för mycket pengar runt. Först betalar medlemsländerna till EU och sedan ges en del av pengarna tillbaka. Allt detta ökar riskerna för korruption. EU skall inte stödja allt. Regionalpolitiken måste var koncentrerad till tydliga mål. Inför utvidgningen är det viktigt att stödet till kandidatländerna prioriteras dock inom nuvarande budgetramar. Det ekonomiska stödet till de nuvarande EU-medlemsländerna skall minska till förmån för kandidatländerna. 12.5 EMU Vi liberaler kräver att det nu tas tag i debatten om medlemskap i den europeiska och monetära unionen (EMU). Den ekonomiska integrationen i fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital skapar en gemensam marknad. EMU är steget vidare en gemensam valuta. EU:s valutasamarbete stärker sammanhållningen och skapar goda förutsättningar för tillväxt och därmed också välfärd i hela , men främst i . ser flera fördelar med EMU. Inte minst innebär ett EMU-medlemskap lägre priser för oss alla. Genom ett införande av euron försvinner växlings- och transaktionskostnader. Detta är viktigt främst för de små och medelstora företagen. Företag behöver därmed inte försäkra sig mot förändringar i valutornas värde. Priserna sjunker också som en följd av de ökade möjligheterna till jämförelse och ökad konkurrens. Det tjänar svenska konsumenter på. Vi liberaler menar också att medlemskap i skulle ge en långsiktig stabilitet och förutsägbarhet för medborgare och företag. Utanför EMU framstår som ett osäkert kort för företag med internationella ambitioner. Växlingskostnader, osäkerhet kring engagemang i EU etc bidrar till ogynnsamt investeringsklimat i . Utanför EMU riskerar att nyckelpersoner och hela eller strategiska delar av företag flyttar ut från , att investeringsbeslut fördröjs och att investeringar förläggs på annat håll än i . Medlemskap i skulle även, med allra största sannolikhet, innebära en stabilare växelkurs för . Sammantaget betyder ett medlemskap i ökad välfärd med andra ord: mer resurser finns tillgängliga för privat eller gemensamt finansierad konsumtion såsom vård och utbildning. Det argument som vi liberaler menar ändå kanske är det starkaste är det att i och med ett medlemskap i skulle öka sitt inflytande över den europeiska ekonomiska politiken. Man skulle vinna tillträde till de fora där allt fler beslut tas . EMU-länderna diskuterar och beslutar tillsammans i viktiga ekonomiska frågor. Det sker bland annat genom att en representant för varje land finns i ledningen för den , , och att finansministrarna träffas i det så kallade . Vid dessa möten behandlas viktiga beslut om ekonomi och ekonomiska politik. fattas också formella beslut, avgörande för framtid. är inte med . Hade varit med kunde vi ha haft insyn och kunnat påverka nu är det bara att följa de andras beslut. Den hitintills rådande regeringslinjen att vänta och se har spelat ut sin roll. EMU är ett lyckat projekt, som ständigt tar nya steg framåt och vinner i betydelse. De lärdomar som kan dras har redan presenterat sig och pekar tydligt mot att snabbt bör ta beslut om att ansluta sig till EMU. Vi ställer oss dock inte okritiska till alla delar av EMU. Europeiska central bankens (ECB) arbetssätt behöver exempelvis reformeras. En klarare definition av inflationsmålet bör införas. bör med viss, kortare, eftersläpning offentliggöra sina protokoll. ECB bör även publicera inflationsrapporter av den öppna typ som bl a riksbank använder sig av. Liberalerna i går i täten för en öppnare centralbank. För oss liberaler är det även viktigt att framhålla att EU och EMU inte får utvecklas till ett slutet handelsblock. EMU utgör ett stort steg framåt för frihandel. Kampen för frihandel får dock inte stanna vid EU:s gränser. Enbart genom ett aktivt deltagande kan på ett effektivt sätt bidra till att nuvarande brister hos ECB åtgärdas. går in i sin tredje fas. Då blir eurosedlar och euromynt lagliga betalningsmedel i EMU-länderna. blir det därmed konkret och påtagligt för alla och envar att euron finns och har kommit för att stanna. Ifall inte ska förlora alltför mycket på sitt utanförskap börjar det nu bli bråttom. liberalerna förordar därför att ansöker om medlemskap . 13 Trygghet 13.1 Brottsbekämpning För att på ett hållbart och effektivt sätt komma till rätta med brottsligheten och den tilltagande våldsaktivismen är ett intensifierat EU-samarbete nödvändigt. Kriminaliteten känner inga gränser. För att komma åt denna måste länder vidga sitt polissamarbete. Narkotika- och vapensmugglare, terrorister, utpressare, ekonomiska brottslingar och andra lagöverträdare skall veta att de löper samma risk att gripas i vilket europeiskt land de än befinner sig. bejakar därför Europol-samarbetet och ser gärna att det, med bevarad rättssäkerhet och integritet för medborgarna, utvecklas till ett överstatligt samarbete så att till exempel ett lands polis inte bara kan fullfölja en polisjakt över en nationsgräns och att gemensamma brottsregister upprättas utan också att gemensamma insatsstyrkor mot vissa brottstyper kan sättas upp. Vi liberaler menar att bör polissamarbetet utvecklas så att en europeisk polisorganisation med operativa funktioner upprättas. Arbetet med att upprätta en europeisk oberoende åklagarmyndighet, med uppgift att skydda unionen mot bland annat bedrägerier, bör påskyndas. Terroristaktionerna i tycks ha gett det tröga rättssamarbetet ny fart. liberalerna menar att ökad samordning inom EU är en grundförutsättning för allas vår trygghet och säkerhet. Vi liberaler bevakar och jobbar hårt för parlamentarisk insyn i och kontroll över Europols verksamhet inte minst för att beivra missbruk och övertramp mot den personliga integriteten. 13.2 Bekämpa handel med kvinnor och barn En allvarlig typ av kriminalitet, där ett utökat europeiskt samarbete är av största vikt, är den uppmärksammade handeln med kvinnor och barn. Vi liberaler vill uppmärksamma att detta utgör ett flagrant brott mot de mest grundläggande mänskliga rättigheterna. Det är dock ett växande problem i . Det är framförallt östeuropeiska och ryska kvinnor som förs till olika länder i för att där tvingas arbeta som prostituerade. Handeln med kvinnor styrs av professionella internationella ligor och utgör en stor del av den organiserade brottsligheten. Många av kvinnorna har sålts till bordeller i EU-länderna, medan andra kvinnor hamnar i sexindustrin i andra länder. finns det konventioner som förbjuder handel med kvinnor och barn. På grund av brottets internationella karaktär är det emellertid ofta mycket problematiskt att upprätthålla bestämmelserna då nationella domstolar ofta saknar befogenheter att vidta åtgärder. liberalerna menar därför att mer omfattande europeiskt polissamarbete är nödvändigt för att bekämpa handel med kvinnor och barn. 14 Miljö och hälsa 14.1 Miljön Vi liberaler är övertygade om att EU har unika möjligheter att minska de gränsöverskridande miljöproblemen. Miljön är ett typexempel på frågekomplex där hållbara lösningar endast finns på internationell nivå. Möjligheterna till bindande överstatliga beslut och att ställa länder som ej följer reglerna till svars bör inom miljöområdet utnyttjas till fullo av EU. Med rätt beslut på rätt nivåer kan EU utvecklas till världens bästa miljöorganisation. Genom att vi i EU fattar gemensamma beslut om miljöskydd i industri- och andra samhällssektorer så vet alla länder att deras industrier inte blir utsatta för konkurrens av industrier med lindrigare krav inom unionen. Då blir det lättare att få med alla länder på strängare miljöregler. Om varje land skulle fatta beslut om regler var för sig skulle det bli mycket svårare att ställa lika långtgående krav eftersom orättvis konkurrens alltid skulle tas upp som motargument. Växthuseffekten är ett allvarligt miljöproblem. Utsläppen av växthusgaser måste därför minskas radikalt framöver. har alla förutsättningar att gå i spetsen för en miljövänlig klimatpolitik. Men för att göra detta möjligt måste EU först få en lösning på miljöskattefrågorna. Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken måste börja betraktas som just miljöfrågor och inte som skattefrågor. De bör lyftas över till de beslut som blir överstatliga och bindande genom majoritetsbeslut i ministerrådet. Ett skäl till att länder inte vill skärpa koldioxidskatterna på enbart nationell nivå är att det riskerar att försämra konkurrenskraften för den inhemska industrin. Det är därför angeläget att EU beslutar om en lägsta nivå för en koldioxidavgift i EU-länderna. En europeisk koldioxidavgift kommer inte att vara nog för att klara utmaningen. Utsläpp av växthusgaser är i princip en komponent i all handel mellan medlemsländerna. Förebilden för EU bör därför vara EMU-samarbetet. Unionen måste skapa en gemensam valuta för växthusgaser en ekologisk euro i form av utsläppsrättigheter. Kyotoprotokollet skapar möjligheter för länder att klara sina åtaganden genom att handla med utsläppsrätter. Metoden har använts med stor framgång för att reducera svavelutsläppen i . Att fördela utsläppsrättigheter via marknaden har stora fördelar jämfört med administrativa regleringar, men också jämfört med skatter och subventioner. För det första leder det till det mål som har satts upp ska vi bara släppa ut koldioxid kommer det inte att finnas fler rättigheter att köpa. För det andra innebär utsläppshandel att det är den som släpper ut växthusgaser som betalar. Därmed får företag och hushåll incitament att påverka den tekniska utvecklingen i rätt riktning. Det blir lönsamt att forska mer om tekniker och innovationer som minskar utsläppen. anser att EU också bör kunna spela en fundamental roll i miljöskyddsfrågor rörande varor. EU har till exempel varit pådrivande, och helt avgörande, för att förbättra avgasreglerna i alla medlemsländer. EU måste driva på i arbetet för att se till att varor inte är miljöfarliga, eftersom den gränslösa marknaden begränsar möjligheten till nationella särregler. Det gäller inte minst regler och förbud i fråga om miljöfarliga ämnen, som till exempel kadmium, kvicksilver och vissa flamskyddsmedel. I det vakuum som uppstått på den internationella arenan efter det att förkastats, anser vi liberaler att det är av större vikt än någonsin att EU tar ett såväl globalt som lokalt initiativ på miljöområdet. 14.2 Livsmedelssäkerhet Vi liberaler vill verka för säkrare och sundare livsmedel i EU. Målet bör vara att utforma en gemensam europeisk livsmedelspolitik, som gör det möjligt för människor att känna trygghet med vad de äter oavsett om de befinner sig på i eller i finska . i och fallen med galna ko-sjukan i stora delar av visar att även i dessa frågor har nationsgränserna förlorat mycket av sin betydelse. En gemensam europeisk livsmedelspolitik är nödvändig för att vi effektivt ska kunna ta itu med dessa problem. menar att för att vi som konsumenter ska kunna vara säkra på vad vi köper måste kraven på korrekt information vara absoluta. Det är därför nödvändigt att bland annat utveckla ett system för kontroll av märkningen. Producenten och försäljaren ska kunna bevisa att alla påståenden som görs om en vara är sanna. EU bör införa en basnivå för livsmedelssäkerheten. Ett strikt och fullständigt säkerhetssystem måste vara lika för alla producenter i alla led i livsmedelskedjan inom hela unionen. Då innebär det inga handelshinder och ingen skillnad i konkurrenskraften mellan företagen alla får samma basförutsättningar. EU behöver ett gemensamt regelverk för kontroll av livsmedel. De lokala inspektörerna måste ha ett starkt regelverk i ryggen. Men efterlevnaden av kontrollen ska ske lokalt, regionalt och nationellt. För att kunna garantera att den nationella kontrollen alltid fyller de uppställda kraven måste det ske en kontroll av kontrollanterna. Därför behövs det en europeisk livsmedelsmyndighet, ett matens FBI, som ska kunna göra flygande kontroller, det vill säga kunna agera inom ett medlemsland, både för att kontrollera livsmedelssäkerheten i sig och för att kontrollera hur den nationella myndigheten sköter sina åligganden. Rättssystemet är i princip en nationell angelägenhet. Det gäller även livsmedelsområdet. menar att det dock finns fall då det är nödvändigt att ha sanktionsmöjligheter på EU-nivå. Det handlar till exempel om när ett problem uppstår i ett land och landets egna myndigheter uppenbarligen saknar förmåga eller vilja att ta i tu med frågan. I dessa fall måste ha juridisk rätt att ingripa. Den bör också, i likhet med EU:s konkurrensmyndighet, ges möjlighet att föreslå kommissionen vilka sanktioner, till exempel böter, som bör tillgripas vid en överträdelse av reglerna. Vi liberaler menar dock att det självklara kravet på att samtliga livsmedel måste vara säkra inte får medföra att den traditionella och regionala matkulturen i går förlorad. Dessa produkter måste även fortsättningsvis få framställas på sedvanligt manér även om detta innebär att hela inte kan efterlevas under tillverkningen eller tillagningen. Detta förutsätter emellertid ett certifierings- och/eller licensieringsförfarande, samt att produkterna tydligt märks. På detta sätt garanteras mångfalden inom EU, som valet är den enskilde konsumentens. Målet måste vara det självklara att all mat ska vara ofarlig. Ett sådant system borde givetvis vara globalt. Men det som vi har makt och huvudsakligt ansvar för är den europeiska marknaden. 14.3 Narkotika, tobak och alkohol Användning av tobak, alkohol och narkotika blir allt vanligare bland främst ungdomar. Detta utgör ett stort hot, inte minst mot folkhälsan. För oss liberaler är det viktigt att påpeka att EU inte bör bestämma vår narkotika-, alkohol- och tobakspolitik. Den beslutar vi om själva och så bör det förbli. Varje land bestämmer självt med vilka lagar och metoder det vill föra kampen mot narkotikan. Men politik utformas inte i lufttomma rum. Vi påverkas av synsätt i vår omvärld och reagerar både på vad våra grannar gör och vad de inte gör. Narkotikapolitiken är en stridsfråga i , och är ett slagfält i den kampen. Den striden får inte förlora och det finns heller ingen anledning att vi skulle göra det. Det krävs dock att politiker, media, polis, tjänstemän, folkbildningsorganisationer med flera är beredda att samla krafterna till gemensamma insatser. För trovärdighetens skull är det också viktigt att de svenska Europaparlamentarikernas enighet i drogpolitiken bevaras. Regeringens profil på narkotikaområdet har varit oroväckande låg. menar att det krävs ett betydligt mer intensivt arbete för att föra ut narkotikastrategi i . Om misslyckas med det finns det risk för att den holländska modellen kommer att prövas istället. måste därför visa upp sig inom EU, föra ut korrekt information om sin narkotikapolitik och om de resultat den gett. Det svenska budskapet måste vara klart och konsekvent, och visa och övertyga om att all icke-medicinsk användning av narkotika är och förblir förkastlig. Det är viktigt att gör sin röst hörd på den politiska arenan. Svensk drogpolitik är effektiv och det finns ingen anledning för oss att överge vår politik. Vi måste också kräva en internationell statistik där utgångspunkterna är gemensamma och ger möjlighet till rättvisande jämförelser mellan bland annat och . Genom regeringens misslyckande i förhandlingarna med om de svenska införselreglerna har vi fått en situation där en stor del av befolkningen kan föra in en betydande del av sin årskonsumtion av vissa sorter av alkoholdrycker. I takt med att införselreglerna liberaliseras så kommer en allt större del av den individuella årskonsumtionen att utgöras av importerad alkohol.