mot · GP02U300 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U300av m.fl. (m)i världen 1 Sammanfattning Globaliseringen står på två ben: demokrati och marknadsekonomi. Globaliseringen skapar nya förutsättningar för en uthållig tillväxt. Alltfler länder väljer därför att delta i globaliseringen och därmed kommer dess fördelar alltfler till del. Men fortfarande lever drygt en miljard människor i absolut fattigdom. Detta är oacceptabelt. Globaliseringens vinster måste komma alla till del. Endast frihandel tillsammans med de grundläggande marknadsekonomiska institutionerna, äganderätt och rättsstat, kan generera den uthålliga tillväxt som skapar välstånd till en bred befolkning. skall verka för att stärka frihandeln så att tillåts exportera sina varor till EU och den globala marknaden. De höga skulderna, främst i låginkomstländer, bör skrivas av på ett ansvarsfullt sätt. bistånd skall främst inriktas på att utrota fattigdom. Av vikt är också att bekämpa korruption. Krig slår undan benen på de flesta utvecklingsansträngningar. Ekonomisk, social och kulturell utveckling förutsätter frihet, fred och säkerhet. Trots denna självklarhet har det internationella samfundets handlingsförlamning, särskilt i , varit smärtsamt påtaglig. Världssamfundet måste ta ett större ansvar för, samt förbättra sin förmåga, att stoppa konflikter. är den mest krigsdrabbade och underutvecklade kontinenten. Svensk Afrikapolitik måste få den säkerhetspolitiska dimension som länge har saknats. Trots att demokratin har vunnit stora segrar lever fortfarande över en fjärdedel av världens befolkning i kommunistisk diktatur. I många länder är dödsstraff, tortyr och misshandel fortfarande en del av vardagen för många individer. Världssamfundet har en moralisk skyldighet att upprätthålla de mänskliga fri- och rättigheterna. Men det svenska agerandet har länge varit för svagt. Bistånd har givits till regimer som kränker mänskliga fri- och rättigheter. De mänskliga rättigheternas universalitet måste vara en hörnsten i svensk utrikespolitik. Fattigdom leder i många länder till en ineffektiv hushållning med naturresurser. Fattigdomen gör det svårare att tacka nej till miljöskadlig verksamhet. Fattigdomsbekämpning är därför en av de viktigaste insatser som kan göras för miljön. Också den industrialiserade världen har en del av skulden för dagens globala miljöproblem. och en del andra i-länders ökade beroende av fossila bränslen är oroande och strider mot givna förpliktelser. skall lägga stor vikt vid det internationella miljösamarbetet och föregå med gott exempel. FN fyller en viktig global roll. har ett ansvar för att verka för internationell fred och säkerhet. Men FN:s handlingsförmåga har vid flera viktiga tillfällen blockerats av säkerhetsrådets vetorätt. En reform av är nödvändig för att stadgans principer bättre skall kunna efterlevas. FN-systemet har inte sällan en ineffektiv byråkrati och har förlorat fokusering på sina centrala uppgifter. En reform av FN är angelägen för att öka organisationens trovärdighet. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 1 2 Innehållsförteckning 3 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 4 Välstånd för alla 6 4.1 Inledning 6 5 Fri handel för alla 7 6 behöver fria kapitalrörelser 7 7 Tobintull drabbar 8 8 Skriv av skulder 9 9 Ett starkt WTO är en förutsättning för global handel 9 10 Ett bra bistånd 10 11 Korruption måste bekämpas 12 12 Säkerhet för alla 12 12.1 Inledning 12 13 Bekämpa terrorism 13 14 Konflikthantering och konfliktförebyggande 13 15 Bekämpa tillverkning och spridning av massförstörelsevapen 14 16 En ansvarsfull krigsmaterielexport 15 17 Effektiva och legitima sanktioner 16 18 Fri- och rättigheter för alla 16 19 Globala miljöproblem kräver globala lösningar 17 20 Ett effektivare FN 18 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU och WTO skall verka för lägre tullar och avskaffande av handelshinder.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s förhandlingsbud inför millennierundan bör vara att avskaffa industritullarna till i-länder och anta en bindande plan för övergången till en fri marknad för jordbruksprodukter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall stödja frihandelsansträngningar i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i IMF skall verka för en kod för transparenta och öppna finansmarknader.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en s.k. Tobinskatt, ett slags tull på kapitalrörelser till , med kraft bör motarbetas.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skuldavskrivningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka WTO:s tvistlösningssystem.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett multilateralt regelsystem för investeringar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bistånd skall främja en uthållig, snabb tillväxt med snabb fattigdomsutrotning som övergripande mål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de centrala villkoren för bistånd skall vara rättsstaten, respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och marknadsekonomi. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att biståndsinsatser skall koncentreras till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen i övrigt anförs om bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom WTO anta etiska regler för att bekämpa korruption.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att FN måste prioritera fredsfrämjande insatser i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om massförstörelsevapen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om krigsmaterielexport. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om FN:s roll för att ge sanktioner effektivitet och moralisk legitimitet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett framhävande av de mänskliga rättigheternas universalitet måste vara en hörnsten i svensk utrikespolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att svenskt bistånd ej skall gå till statsmakt som grovt kränker mänskliga rättigheter eller som för anfallskrig. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att noggranna rapporter om läget för mänskliga rättigheter och demokrati i samarbetsländer bör redovisas före beslut om biståndssamarbete. begär att regeringen i det internationella samarbetet inom FN föreslår att dess generalförsamling får en utförlig rapport och genomför en årlig debatt om läget beträffande mänskliga rättigheter och demokrati i medlemsländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka FN:s säkerhetsråds förmåga att fatta beslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom FN:s ram bör verka för att få till stånd begränsningar av koldioxidutsläpp. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen i övrigt anförs om FN. 1 Yrkandena 1, 2, 7, 8 och 13 hänvisade till NU. 2 Yrknadena 4 och 5 hänvisade till FiU. 4 Välstånd för alla 4.1 Inledning Globaliseringen står på två ben: demokrati och marknadsekonomi. Vid import och export vandrar inte bara varor och tjänster över gränserna utan också social och kulturell påverkan. Genom ökade internationella kontakter har kunskap spridits om mänskliga rättigheter och demokrati. Globaliseringen är här för att stanna. Den allt friare rörligheten, det snabba informationsflödet, och den explosiva utvecklingen på forskningens område inte minst vad gäller IT och genteknik skapar nya förutsättningar för en uthållig tillväxt. Dynamiken är oöverträffad och utvecklingspotentialen imponerande. Globaliseringen är självvald. Tills relativt levde av u-världens invånare i länder där stränga regleringar var det normala. Resultatet var förödande. Protektionismen hindrade välfärdstillväxten och gynnade korruptionen. I många länder har man tagit lärdom av de dyrköpta erfarenheterna. Med början i liberalisering 1978 har det skett en dramatisk utveckling i huvuddelen av u-världen. Valutaregleringar har avskaffats och tullar har sänkts i snabb takt. Resultatet har blivit ökad tillväxt och ökat välstånd. Dessa länder har inte tvingats in i internationell samverkan. Detta har skett genom politiska beslut. Trots att det globala välståndet ökar somnar en femtedel av världens befolkning hungrig . Över en miljard människor lever på per dag. Förekomsten av undernäring och sjukdomar är stor. De länder med lägst välstånd är de som lever under socialism och isolationism. , och många länder i saknar nästan helt handel och investeringar från omvärlden. Endast frihandel, tillsammans med de marknadsekonomiska institutionerna, äganderätt och rättsstat kan generera en uthållig tillväxt som skapar välstånd till en bred befolkning. Isolering är uppenbart felaktigt och drabbar de fattigaste. Det prioriterade globala målet måste vara att utrota fattigdomen samt att öka och sprida välståndet till alla. Det är inte rimligt att många decennier ut och decennier in skall fortsätta på en förödande låg levnadsstandard, särskilt som historien visar att länder kan gå från fattigdom till relativt välstånd . Även ett utfattigt u-land kan med rätt politik och goda samhällsförhållanden attrahera det utländska privata kapital som behövs för en snabb utveckling. Det finns inga hopplösa fall. Det är inte pengar som är problemet, utan viljan och förmågan till förändring. Ett antal insatser är absolut nödvändiga. Främst handlar det om att mobilisera landets egna resurser, genom systemförändringar och good governance. Det handlar även om tillträde till industrivärldens marknader. Att skapa förutsättningar för resursflöden och investeringar från den privata sektorn är nödvändigt. Skuldproblematiken måste lösas på ett genomtänkt men inte kravlöst sätt. Till låginkomstländerna skall ett bistånd ges, som inriktas på att utrota fattigdomen genom hållbar tillväxt. 5 Fri handel för alla Fattiga länder är de som förlorar mest på den kvarvarande protektionismen i , och . beräknas gå miste om inkomster motsvarande p.g.a. de rika ländernas subventioner till jordbruket och de höga tullarna på textilier och kläder. Därför är det beklagligt att EU:s handelsavtal med de minst utvecklade länderna (MUL) inte nådde ett fullständigt avskaffande av EU:s tullar. Frihandel handlar inte enbart om utbyte av varor och tjänster utan lika mycket om den kunskapsöverföring ny teknologi, organisation och företagsform som är förknippad med varu- och tjänstehandel och direktinvesteringar. Konkurrensen sätter press på landets egen företagsamhet och dess myndigheter. Monopol, låg kvalitet och ineffektivitet får svårare att överleva. skall verka för den globala frihandeln och inom EU och WTO arbeta för att avskaffa tullar och handelshinder så att fattiga länder tullfritt kan exportera varor och tjänster till i-världen. Målet för en ny WTO-runda bör vara att avskaffa alla tullar till i-länderna. Den genomsnittliga tullnivån för industrivaror är i EU . EU:s förhandlingsbud för millennierundan bör vara noll procent. EU bör, som den största aktören i WTO med betydande subventioner, lägga fram en bindande plan för hur den gemensamma europeiska jordbrukspolitiken skall integreras med världsmarknaden. Subventionerna ger konstlat låga världsmarknadspriser, vilket främst drabbar bönder i . måste målet vara att låta marknaden för jordbruksprodukter fungera utan kvoter, pris- och produktionsinterventioner. Ett samfällt agerande inom ramen för WTO skulle också stabilisera priserna på världsmarknaden. Därigenom skulle en sund världsmarknad för jordbruksprodukter kunna etableras. I hela världen tas konkreta steg mot frihandelssamarbete. I är tanken att tjugo länder skall grunda COMESA Common Market for Eastern and Southern . Denna krets kommer sedan successivt att utökas. Målet skall vara fullständig integration. i och Asean i är andra framväxande frihandelsområden av stor betydelse. och EU skall stödja dessa frihandelsansträngningar. 6 behöver fria kapitalrörelser Det är framför allt de fattigaste länderna som har att vinna på att kapital utan onödiga regleringar kan flyttas på den internationella marknaden. I många mindre utvecklade länder har dock valutaregleringar varit vanligt förekommande. Dessa har förr eller senare resulterat i finansiella kriser. De dominerande orsakerna bakom Asienkrisen var att kreditmarknaderna inte var transparenta och att de saknade tydliga spelregler, eller att reglerna i verkligheten inte följdes. Det största problemet var banker som stod nära regimer, som i eller eller de stora konglomeraten i . Det var inte de fria kapitalrörelserna utan internt vanstyre som ledde till krisen. Valutaregleringar är för många eliter ett instrument att behålla makten och att exploatera landet för egen . Billiga lån från statliga banker ges ofta till makteliten, som genom att växla den inhemska valutan till utländsk och sedan driva upp inflationen för att därefter växla tillbaka pengarna, kan betala tillbaka lånet för en spottstyver. Ett annat sätt har varit att växla till sig dollar med den officiella växelkursen och sen växla tillbaka pengarna på den svarta marknaden. Sådana transaktioner gynnar ministrar och partielit, men drabbar de fattiga och omöjliggör en hållbar utveckling för hela landet. Fria kapitalrörelser ger stora möjligheter. När regleringarna minskas eller försvinner leder detta till ökade strömmar av kapital till . I-världens kapital, inte minst de stora pensionsfonderna, behöver ställas till u-världens förfogande för produktiva investeringar. Det är dessutom inte bara pengarna som därigenom ställs till förfogande utan även den kreditbedömningskapacitet som banker i de utvecklade länderna har utvecklat för att avgöra kvaliteten på olika investeringar. Därmed stimuleras också utbyggnaden av kvalificerade kreditmarknader i . Ett fritt kapitalflöde och frånvaro av valutaregleringar fungerar som ett kraftfullt signalsystem vad avser brister i den egna ekonomin. Att skylla bristerna på de fria kapitalrörelserna är att angripa symptomen i stället för de bakomliggande problemen. Säkerheten kan dock ökas om rättsstatens regler introduceras i . Den viktigaste lärdomen av finanskrisen i är att det behövs kraftfulla finansinspektioner och tydliga lagar som reglerar förhållandet på kreditmarknaden. Banker, försäkringsbolag och andra kreditinstitutioner måste stå fria från regimen. Risken är annars stor att den offentliga lagstiftningen sätts ur spel genom att statsägda och regimnära banker de facto följer andra och dolda spelregler. skall därför i IMF verka för en kod för transparenta och öppna finansmarknader så att otillbörlig statlig och annan påverkan på banker och andra finansiella aktörer förhindras. 7 Tobintull drabbar Gemensamt för de många förslagen om s.k. Tobinskatt är att de belastar ekonomiska transaktioner mellan olika valutor. Att kalla Tobinskatten för skatt är därmed oegentligt. I stället utgör den en tull mellan olika valutaområden. En Tobintull drabbar främst . behöver inte bara tillskott av valuta utan lika mycket den konkurrensutsättning som de fria kapitalrörelserna skapar. Utmärkande för en snabbväxande u-landsekonomi är den snabba ökningen av konkurrensen, och därmed av produktiviteten, som är grunden för välståndshöjningen. En tull på valutatransaktioner skulle även göra det svårare att överföra de viktiga kreditmarknadsinstrument som i-världen har utvecklat och som är en förutsättning för ett väl fungerande näringsliv. utvecklas mot ett stort valutaområde, när medlemsländer och kandidatländer inom EU går över till euro. En tull på valutatransaktioner skulle stimulera framväxten av större valutazoner, gemensamma valutor och dollarisering av den typ som sker i och . Transaktioner inom dessa valutaområden kommer inte att träffas av tullen på valutatransaktioner. Transaktioner till utanför dollarområdet och mellan sinsemellan skulle däremot träffas av en tull på valutatransaktioner. En tull på valutatransaktioner skulle främst drabba . Många av dessa har dessutom redan höga tullar. skall därför med kraft motarbeta införandet av en Tobintull. 8 Skriv av skulder Skuldsättningen i de fattigaste länderna är orimlig. bottnar skulderna i lån som gavs från västerländska regeringar, internationella institutioner eller det tidigare . utgör skulderna en kvarnsten runt halsen för nya regimers utvecklingsambitioner. Om långivande statsmakter och internationella organisationer betedde sig mer som kommersiella långivare och skrev av låneförlusterna skulle både och långivarna tjäna på detta. upprätthålls en orimlig fiktiv statsutgift som är skadlig för utveckling. Huvuddelen av dessa lån borde skrivas av direkt, eftersom den stora majoriteten av de s.k. HIPC-länderna (Highly Indebted Poor Countries) inte klarar av att fullfölja sina åtaganden. De räntor, och mer sällan amorteringar, som faktiskt betalas , finansieras normalt genom bistånd. En skuldavskrivning får inte ske på ett sådant sätt att misshushållning och korruption främjas eller att krig finansieras. Avskrivningar skall därför villkoras med en utvecklingsvänlig politik inriktad på välståndets grundläggande förutsättningar: rättsstat, demokrati, marknadsekonomi och utbildning. För att garantera en utvecklingsorienterad politik kan man i ett initialt skede tänka sig en övergångsperiod med ränte- och amorteringsfrihet. Visar sig regimen utvecklingsinriktad påbörjas själva skuldavskrivningen. Frigjorda resurser skall i första hand villkoras till grundläggande utbildning och hälsovård. Ny statsupplåning bör endast ske för infrastrukturprojekt som inte kan marknadsfinansieras. Initialt bör ett begränsat antal länder helt skuldbefrias för att skapa erfarenheter och föredömen. 9 Ett starkt WTO är en förutsättning för global handel De multilaterala handelsöverenskommelserna spelar en avgörande roll i utvecklingen av en allt friare världshandel. Genom multilaterala förhandlingar har de genomsnittliga tullnivåerna i i-länderna på icke-jordbruksvaror minskat från 40 till . Detta har lett till snabbt ökande handel och välstånd. Störst betydelse har det multilaterala handelssystemet för små och svaga nationer som saknar egen möjlighet att påverka sina terms of trade och som står utan politiska påtryckningsmöjligheter. Därför har , och valt att bli medlemmar i organisationen. kommer även , och att bli medlemmar. WTO bör utvidgas. Det har dock visat att WTO behöver stärkas. Under det s.k. banankriget lyckades EU genom minimala förändringar och med juridiska hårklyverier förhala nya prövningar inom WTO. visade att man var berett att åsidosätta WTO:s tvistlösningsmekanism och tillgripa ensidiga sanktioner för att driva igenom sin ståndpunkt. Ett starkt WTO behövs för att världshandeln skall flyta friktionsfritt. Annars föreligger en påtaglig risk för ökad protektionism genom att länder vidtar ensidiga straffåtgärder. Det är därför av största vikt att stärka WTO som institution. WTO:s trovärdighet och respekten för organisationens tvistlösningssystem måste ökas genom skärpta regler som förhindrar långdragna processer. För att stärka världshandeln behövs också ett multilateralt regelsystem för investeringar. I WTO har alla nationer samma röststyrka, oavsett välstånd eller storlek. Beslut nås genom konsensus och bekräftas av ländernas parlament. Systemet bygger på likabehandling, handelsförmåner gäller alla lika och reglerna tillämpas lika för alla. Organisationen är regeringars organ och därmed representativ i förhållande till den som med våld, sabotage och förstörelse söker hindra demokratin. Dock har många svaga en brist på kompetens och resurser för att hävda sina intressen tillfredsställande vid de multilaterala handelsöverläggningarna. och EU måste därför bistå sådana med resurser och kompetensutveckling. 10 Ett bra bistånd Biståndet skall vara oljan i motorn inte bensinen i tanken. Det är oacceptabelt att det offentliga bistånd som givits, i många fall i tre till fyra decennier, har lyckats åstadkomma så få förbättringar. Fattigdomen och svälten är fortfarande betydande, ohälsan omfattande och utbildningsnivån katastrofalt låg, i många länder som mottagit stort bistånd . bistånd borde inget barn behöva svälta eller tyna bort i sjukdomar som lätt hade kunnat undvikas. Det finns ingen anledning att inte alla flickor och pojkar skall kunna läsa och skriva. Det kan inte vara meningen att många skall tillåtas fortsätta på samma fruktlösa väg som . Svensk biståndspolitik är delaktig i skulden. Det svenska biståndet gick tidigare i stor utsträckning till socialistiska regimer t.ex. på och i regimer som förbjöd demokrati och marknadsekonomi. Genom att kravlöst skicka bistånd till dessa länder uppmuntrades diktatur och ofrihet, som nödvändiga utvecklingsansträngningar kom att bekämpas. Dessa länder har följdaktligen också kommit att halka efter alltmer. Vi anser att målet för svenskt bistånd skall vara en snabb fattigdomsutrotning genom uthållig snabb tillväxt. Biståndet skall vara resultatinriktat och bör främst inriktas på kunskapsöverföring samt stöd till rättsstaten, demokratin, grundläggande utbildning och hälsovård. Vad som krävs är en kortvarig, intensiv och bred igångsättning av egna utvecklingsansträngningar genom ett kraftfullt initialt bistånd som skall ge en god start, men som trappas ned inom en bestämd tid. Utbildning och sjukvård är grundläggande komponenter för utrotning av fattigdom. Okunskap och ohälsa är både en orsak till, och ett resultat av, underutvecklingen. Utbildning lär människor att bygga och leva i demokratier och marknadsekonomier. Endast utbildning lär hur man bäst hushållar med knappa resurser och hur man motverkar sjukdomar. Hälsa är en förutsättning för såväl ekonomisk som social och kulturell utveckling. I världen lever över 35 miljoner människor med hiv/aids. I många av länder är situationen katastrofal. En allt sjukare och minskande befolkning i arbetsför ålder innebär än svårare påfrestningar och slår ut många utvecklingsansträngningar. Utbildning spelar en avgörande roll i förebyggande smittsskyddsarbete och utgör det enda instrumentet som kan utrota okunskap och kulturella vanföreställningar. Svenskt bistånd skall ha en klar inriktning på hiv/aidsproblematiken, både i förebyggande och lindrande syfte. Behovet av mediciner i u-världen är omfattande, inte bara för hiv/aids utan också för tropiska sjukdomar som malaria, tbc, snäckfeber m.m. Ett konstruktivt tillvägagångssätt att få fram effektiva och billiga mediciner är att de rika länderna garanterar en marknad för vissa vacciner och mediciner. Exempelvis skulle EU kunna utlova att köpa ett effektivt malariavaccin till 25 miljoner nyfödda om ett effektivt sådant vaccin utvecklas. Det ger incitament för läkemedelsindustrin som står för forskning och utveckling och för risken av misslyckande. Det finns andra områden inom vilka forskningens framsteg kan användas i u-världen. Vi anser att genteknikens resurser, i enlighet med Riodokumentet , måste ställas till u-världens förfogande för att förbättra livsmedelsförsörjningen. Svenskt bistånd får inte ha en sådan utformning att det sätter den inhemska och lokala konkurrensen ur spel. Konkurrens är grundläggande för att knappa resurser skall användas effektivt. I många spelar vanstyre och korruption en betydande roll för att snedvrida marknader och leder till misshushållning av knappa resurser. Svenskt bistånd skall inte ges till korrupta regimer. På ansvaret för sig själv byggs också ansvaret för andra. Det utgår först och främst från medmänskligheten. Att individer bryr sig om sina medmänniskor får inte motarbetas, liksom inte heller privata donationer till ideella biståndsorganisationer.