mot · GO02MJ44 · 2001-05-21 00:00:00 — Vi föreslår att utfasningen skall skesnabbare.Säker strålmiljöRiskerna med strålning från radioaktiva ämnen måste elimineras så långtdet är möjligt. De största hoten mot människan och naturen är utsläpp avradioaktiva ämnen liksom radonhalter i inomhusluft och dricksvattensamt de elektromagnetiska fälten. Radon i inomhusluften och dricksvatteninnebär ett allvarligt hälsoproblem och ger upphov till framföralltlungcancer, men även till andra former av cancer. Vi föreslår att Sverigetillsammans med andra länder verkar för att höja säkerheten vid militärakärnvapen- och civila kärnkraftsanläggningar i öst. bör avsätta 50miljoner kronor till åtgärder för att öka kärnsäkerheten i Östeuropa.Säkerheten vid de svenska kärnkraftsanläggningarna måste hållas på enfortsatt hög nivå. SSI och SKI fyller viktiga funktioner vad gäller granskningoch informationsspridning. Joniserande strålning från till exempel uran,plutonium, strontium och andra radioaktiva ämnen har genom brytning,kärnkraftshaverier, kärnvapenbombningar och kärnvapensprov förhöjtbakgrundsstrålningen globalt. Detta innebär ett ökat antal mutationer blanddjur, växter och människor. måste verka för internationellaöverenskommelser som förhindrar ytterligare utsläpp.Kommunerna bär ett stort ansvar för att sänka radonhalterna genom attspåra hus och brunnar med höga radonhalter. För att öka kunskaperna omelektromagnetiska fält krävs att ett nationellt tvärvetenskapligtforskningsprogram tas fram.Skyddande ozonskiktUltraviolett strålning från solen bidrar till nedbrytningen av bådebiologiska och tekniska material.Under de senaste 13 åren har ozonskiktet tunnats ut . Den främstaorsaken till uttunningen av ozonskiktet är människans utsläpp av kemiskaföreningar som innehåller halogener och kväveoxider. Uttunningen avozonskiktet skadar såväl människan som miljön. Människan löper ökad riskför bland annat olika typer av hudcancer samt ökad risk för nedsattimmunförsvar.Sverige har varit ett föregångsland i avvecklingen av ozonnedbrytandeämnen. finns dock stora mängder lagrade i olika produkter såsomkyl- och frysskåp, brandsläckningsmaterial och byggnadsmaterial.Uttunningen av ozonskiktet är ett globalt problem och av den anledningen ärgemensamma och internationella lösningar av central betydelse. Då Sverigestår för en procentuellt liten andel av världens totala utsläpp avozonnedbrytande ämnen anser vi att arbetet med att minimera utsläppen börske på främst EU-nivå. Då nytillskotten av ozonnedbrytande ämnen är små iSverige handlar det till stor del om att se till att de ämnen som idagfinnsi omlopp tas hand om vid avfallshantering. Vi föreslår att forskning skallintensifieras för att vi skall kunna finna miljövänligare alternativ till dagensozonnedbrytande ämnen.Begränsad klimatpåverkanRegeringen redogör för sin ambition att lägga en proposition somkommer att handla om enbart klimatproblemen. Ändå redogör man förstrategier för effektivare energianvändning och transporter, strategier somhar sin huvudsakliga udd riktad mot klimatpåverkan. Vi vill därföröversiktligt också beröra denna fråga.Sverige står för en mycket liten del av andelen utsläpp av växthusgaser.Vad gäller koldioxid, den i debatten mest förekommande gasen, står Sverigeexempelvis för bara omkring av världens samlade utsläpp. tillvår befolkningsandel är detta ändå omkring dubbelt så mycket koldioxid somvi borde "ha rätt till" att släppa ut om alla människor i hela världen fick enlika stor andel av dagens koldioxidutsläpp. Eftersom utsläppen dessutom skallminska, krävs omfattande åtgärder även nationellt. Etappmålet -underkommande tioårsperiod är ett alltför defensivt mål.Det vore fullt möjligt för att nåutsläppsnivåer som ligger under det mål på två procents reduktion jämförtmed utsläpp.Detta visar ändå att merparten av de åtgärder som krävs för att minskaklimatförändringsrisken, är internationella åtgärder. EU är här den naturligaorganisationen för att verka inom. De strategier för effektivareenergianvändning och transporter som redovisas i propositionen tar endastöversiktligt upp EU:s roll, och då inte den mest naturliga rollen - EU somnormsättare. Dessa normer har en internationell och en nationell dimension.Den internationella dimensionen visar naturligtvis på möjligheten att få fleraländer att aktivt samverka för en strategi för minskad och effektiviseradenergianvändning. Den nationella, med udden i detta fall riktad mot ,innebär krav på oss själva att leva upp till dessa krav och förmodligen ocksåtill hårdare beskattning.EU har möjligheter att bli den organisation som först går fram med reglersom möjliggör en reell minskning av utsläppen av koldioxid. För att dettaskall bli verklighet krävs en miniminivå för beskattningen av koldioxid inomhela EU-området. har varit ett av de länder som hårdastmotarbetat en sådan reglering. Om klimatarbetet skall bli framgångsrikt måsteSverige byta inställning. I ett utvidgat EU kommer detta krav att bli äntydligare, i och med att flera av de östeuropeiska länderna bygger en stor delav sin energiförsörjning på koleldning - kol är den energibärare som är mestskadlig i klimathänseende.I den strategi för effektivare energianvändning som regeringen redovisarbeskrivs också de förändringar inom energiskattesektorn som föreslås föratt om möjligt minska energiåtgången.Folkpartiet föreslår i sitt nya förslag till miljöpolitiskt program en annanväg för att nå det gemensamma målet. Energibeskattningen bör göras såenhetlig som möjligt. Den bör styras mot minskad energianvändning ochanvändning av så miljövänliga energibärare och miljövänlig produktion sommöjligt.Biologisk mångfaldUtöver de 15 miljömål som ovan skrivits om, vill vi ägna ett extra kapitelåt den biologiska mångfalden.Att stoppa utarmningen av naturen, speciellt den biologiska mångfalden,tillhör de mest akuta utmaningarna som miljöpolitiken står inför . Densvenska och faunan är allvarligt hotad, vilket bidrar till attmöjligheterna till naturupplevelser för vår och kommande generationerminskar.De tre miljömålen: Myllrande våtmarker, Levande skogar och Ett riktodlingslandskap berör till stora delar värnandet av den biologiskamångfalden. Intill dess att regering och riksdag fattat beslut om inrättande avett sextonde miljömål om Biologisk mångfald, kommer målen inom de ovannämnda områdena i huvudsak att vara styrande för statens och kommunernasagerande. En frågeställning som inte tas upp i regeringens proposition ärvilket ansvar staten har för att nå målet, och vilket ansvar den enskildebrukaren/det enskilda jordbruksföretaget har. Måluppfyllelsen av måletMyllrande våtmarker påverkar även andra mål. Miljömål om Ingenövergödning och Levande sjöar och vattendrag är i hög grad beroende av ettväl fungerande nät av våtmarker inom samtliga avrinningsområden.Enligt principen om att förorenaren skall betala för den skada han orsakar,bör vissa kostnader för anläggandet av våtmarker kunna tas ut av dejordbruksföretag som orsakar skadorna. Staten kan stå som medfinansiär tillanläggningar som även bekostas av kommunen i det fall ytvattnet har annananvändning inom kommunen och av det enskilda jordbruksföretaget. Dettaskulle kunna öka takten på nyanläggandet av våtmarker i de mest högindu-strialiserade delarna av Sydsverige.Regeringen föreslår också att ytterligare 900 000 ha skyddsvärd skogsmarkskall undantas från skogsproduktion . Målet är i sig otydligtformulerat. Skall skogsmarken inte längre undantas frånproduktion? Skall skyddet bestå? Enligt de sammanställningar som hittillsgjorts visar det sig att de flesta län släpar efter i sitt arbete med att skyddaskogsmarken. Det av regeringen satta målet kommer inte att kunna nås förränlångt . Regeringens huvudsakliga verktyg för att nå det sattamålet är ett intensifierat arbete på länsstyrelserna. Resurstilldelningen förskogsskydd måste ökas för att göra det möjligt att nå det satta målet.Dessutom bör reglerna för intrångsersättningar till markägare ses över medsyfte att ge markägarna full ersättning för intrånget. En återgång till dereglersom gällde är en möjlig åtgärd som skulle kunna påskynda arbetet.Även om de flesta markägare är medvetna om hur viktig biologiskmångfald är för att kunna vidmakthålla ett långsiktigt brukande avskogsmarken, saknar vissa ägare den kunskapen eller viljan. Därför börskogsvårdslagen inarbetas i den övriga miljölagstiftningen. Därmed kommerockså de sanktionsåtgärder som finns i denna lagstiftning att kunna användasför markägare som negligerar skydd av biologisk mångfald.Skogsvårdslagens likställande av miljömål och exploateringsmål måste gällastrikt i praktiken. Vid konflikt mellan målen måste först en genomgripandeinventering av både natur- och miljövärden å ena sidan och virkesvärden åden andra göras innan exploatering eventuellt får ske.Det är inom jordbruket den biologiska mångfalden hotas mest. Antaletrödlistade arter är högst inom de områden som har haft en iblandmångtusenårig hävd. Denna jordbruksmark är i lika hög grad en del av vårtkulturarv som de byggnader och konstverk vi värnar och vårdar. Målet är i sigriktigt, även om tidpunkten för ett totalt skydd av de kvarvarande ängs- ochbetesmarkerna är satt på alltför lång sikt. Vi föreslår att de kvarvarandemarginella resterna av vår mångtusenåriga jordbrukshistoria få ett permanentskydd. Det finns ändå vissa frågetecken som bör rätas ut. Var skall markernafinnas? Skall nyanläggningar ske på de stora slätterna i söder, i skogs- ochmellanbygderna i södra , eller genom återupptagen ängsslåtter inorr? Vi föreslår att målet specificeras så att samtliga skyddsvärdanaturmiljöer finns representerade då tidpunkten för måluppfyllelse passerats.Uppföljning av miljömålenDet är viktigt att information om de beslutade delmålen och strategiernatill kommuner, företag och andra berörda blir tydlig. Det är också av viktatt då miljömålen inte uppnås berörda aktörer observeras på detta.Stockholm den 21 maj 2001Harald ()()