mot · GP02MJ207 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ207av och ()Konkurrensneutralitet för veterinärer till riksdagsbeslut begär att regeringen lägger fram förslag som syftar till konkurrensneutralitet mellan privatpraktiserande veterinärer och statligt anställda distriktsveterinärer i enlighet med vad som anförs i motionen. begär hos regeringen en översyn av organisation för att skilja myndighetsutövning från affärsverksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen. begär hos regeringen en översyn av praxis vad avser försäljning av och prissättning på veterinär medicin. Konkurrens för veterinärer på lika villkor är chefsmyndighet för distriktsveterinärorganisationen (DVO), som är avpassad främst för att tillgodose behovet av sjuk- och hälsovård hos djur inom animalieproduktionen och hos hästar som används i jord- och skogsbruket. Om det finns djurskyddsskäl eller där annan veterinärvård inte kan anvisas, är en distriktsveterinär skyldig att även ge djursjukvård för övriga djur. I finns runt 1 800 veterinärer. Av dem är cirka 375 privatpraktiserande och 400 knutna till olika djursjukhus. De privatpraktiserande veterinärerna är oftast småföretagare som med egna medel bekostat stora investeringar i utrustningar och kliniker. DVO finansieras till största delen av uppdragsgivarna, i första hand djurägarna, och i övrigt av anslag över statsbudgeten. Det är uppenbart att DVO går utöver ramen för det statliga uppdraget. DVO ökade antalet debiterade förrättningar med 26 800 som antalet djur inom jordbruket stadigt minskade. Förklaringen till denna utveckling är att de statliga distriktsveterinärerna i allt större omfattning åtar sig uppdrag inom den konkurrensutsatta sektorn vård av sällskapsdjur och hästar. Inkomsterna från denna sektor har ökat från . Skattesubventioneringen innebär att de privatpraktiserande veterinärerna inte kan konkurrera på samma villkor som de statliga och därför tappar marknadsandelar. Övertrampen från DVO är många men följande citat ur kan tjäna som illustration: Efter många års diskuterande och sökande efter lokaler har äntligen fått en distriktsveterinärstation .... Vår huvudsakliga uppgift är att ta hand om lantbrukets animalieproducerande djur som kor och grisar. Till det kommer hästar och små sällskapsdjur, säger (en av de fyra distriktsveterinärerna på stationen) .... När veterinären är ute på en gård för kokontroll så går han igenom hälsoläget i besättningen och kontrollerar eventuella problem, avhornar kalvar och annat som kan vara aktuellt .... Det talades om att den nya organisationen skulle bli så dyr för lantbruket att sjuka djur inte skulle få någon behandling. NN vill avliva den myten: Till att börja med var taxan hög men den justerades, dessutom är distriktsveterinärerna subventionerade av staten .... I de nya ändamålsenliga lokalerna i Öllsjö, granne med Svelab och Agrolab, finns bland annat två mottagningsrum för smådjur .... har stått för den fasta inredningen, stationen står veterinärerna för. har prövat konkurrensfrågan. I sitt yttrande av gör rådet bedömningen att konkurrens på lika villkor mellan privata och statliga veterinärer inte föreligger. Rådet kritiserar också sammanblandningen av myndighetsutövning och affärsverksamhet, liksom utformningen av bidraget till avlägset boende djurägare. Enligt bör statsmakterna precisera vad de statliga anslagen skall användas till, varvid utgångspunkten bör vara att anslagen endast får användas till att täcka merkostnaderna som uppkommer av det statliga åtagandet och inte för att täcka sådana kostnader som privata veterinärer måste finansiera med kundintäkter. Statskontoret, som på regeringens uppdrag kartlagt och analyserat den verksamhet som statliga myndigheter och bolag bedriver i konkurrens med privata företag, har lagt fram rapporten som kommersiell aktör. I de fall där det saknas motiv för statliga aktörer att bedriva kommersiell konkurrensutsatt verksamhet föreslår Statskontoret att verksamheten förbjuds. Statskontoret delar uppfattning att den bästa lösningen på rådande konkurrensproblem på det veterinära området är att avskilja DVO från . Vi instämmer i de slutsatser och rekommendationer som och Statskontoret givit uttryck för. I sitt av godtagna betänkande 2000/01:MJU8, Djurskydd, avslog en majoritet i jordbruksutskottet vår motion 2000/01:MJ220 i huvudsak med hänvisning till en arbetsgrupp, den s k AVF-gruppen, som hade tillsatt . Den gruppen avlämnade sin rapport . Det visar sig, inte helt oväntat, att och inte har kunnat komma överens om vilken servicegrad som ägare av hästar eller sällskapsdjur kan begära av DVO och därmed vilken omfattning av DVO:s sällskapsdjursverksamhet som mot denna bakgrund är rimlig. Två centrala frågor, nämligen det förhållandet att DVO:s tjänster i motsats till de privata veterinärernas är skattesubventionerade samt sammanblandningen av myndighetsutövning och affärsverksamhet, berörs över huvud taget inte av AVF-gruppen och ingick inte heller i dess uppdrag. I dessa frågor krävs det, som också har påpekat, initiativ från regeringens sida. Vi anser att det är olämpligt att i egenskap av kontrollmyndighet bedriver affärsverksamhet som innefattar att med hjälp av statliga subventioner konkurrera med de privata veterinärer man är satt att övervaka. myndighetsutövning bör skiljas från affärsverksamheten på ett tydligare sätt. Det bör finnas garantier för att statliga medel inte används i den konkurrensutsatta verksamheten. Veterinär medicin Enligt föreskrift LVFS 97:10 gäller: Utlämnande av jourdos från receptutfärdare ... får endast ske i samband med behandling och får ej äga rum genom detaljhandel, det vill säga läkemedlen får ej försäljas. Vid jourbehandling av ett flertal djur vid samma behandlingstillfälle får dock ersättning för direkta läkemedelskostnader tas ut i enlighet med Statens jordbruksverks föreskrifter. föreskrifter om avgifter vid veterinär yrkesutövning SJVFS 2000:65 har följande lydelse: Material och läkemedel samt övriga utlägg som förrättningen medför, skall debiteras till självkostnadspris. bedriver genom DVO kommersiell veterinär verksamhet. Inom ramen för denna verksamhet säljer man läkemedel. Kunden debiteras inköpspriset plus ett påslag, som enligt DVO:s anvisningar till distriktsveterinärerna, inte bör underskrida . Försäljningen av läkemedel omfattar ofta hela behandlingsperioden. Härigenom synes agera både mot sina egna föreskrifter om prissättning på läkemedel och mot ensamrätt till försäljning av läkemedel. Vi moderater är visserligen emot apoteksmonopolet men anser att så länge det finns skall det gälla för alla aktörer på samma villkor. () ()