mot · GP02Bo325 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Bo325av m.fl. (c)Bostadspolitik 1 Sammanfattning lider av både bostadsbrist och bostadsöverskott, beroende på var man befinner sig i landet och denna regionala klyvning tilltar. Förutsättningarna för att bygga och bo på olika platser i landet är helt skilda. som många kommuner i landet har ett stort bostadsöverskott, får bostadssökande i storstadsregionerna allt svårare att få tak över huvudet, vilket leder till att fler tvingas till usla villkor för sitt boende. Utmaningen för framtidens bostadspolitik ligger i att låta olikheterna och mångfalden bli en styrka. Vi kan inte fortsätta att centralstyra och strömlinjeforma människor och regioner. presenterar i denna motion principer för en hållbar boendepolitik. En långtgående decentralisering av ansvaret för samhällsplanering underlättar bostadspolitiken. Människor ska ges möjlighet till självbestämmande och inflytande över sitt boende, antingen genom att äga sin bostad eller genom ett reellt inflytande över bostadens förvaltning. Människors efterfrågan på bostäder ska styra var och vad som byggs. Lösningen på dagens bostadspolitik är inte en förnyad subventionspolitik och centrala regler. Bostadspolitiken måste utformas med utgångspunkt från lokala behov och förutsättningar. För att minska bostadsbristen i våra storstadsområden behöver fler bostäder byggas och kommunikationerna förbättras. Om viljan finns, går det att förbättra bostadsbristen i storstadsområdena genom att förbättra kommunikationerna inom regionerna som också får positiv betydelse för bostadsmarknader i närliggande regioner. Detta medför också goda utvecklingsmöjligheter för städer och bygder runt storstäderna. I motionen presenteras förslag på hur man kan skapa goda förutsättningar för byggandet. Det handlar om att kommunerna tar ansvar för planering, bostadsförsörjning och tilldelning av mark, medan staten tar ansvar för att sänka skatten på boendet och förenkla regelverket. En långtgående decentralisering av den lokala planeringen underlättar för en bra bostadspolitik. Tillsammans med lägre byggkostnader är ett väl fungerande hyressättningssystem avgörande för förvaltning och nyproduktion av bostäder. Bruksvärdessystemet måste göras mera flexibelt och vi måste skapa utrymme för individuell hyressättning. Den enda boendeform som motiverar statliga subventioner är studentbostäder på våra högskoleorter. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 1 2 Innehållsförteckning 3 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 4 Boende utifrån skilda förutsättningar och behov 6 5 Principer för en hållbar boendepolitik 9 6 Bygg mer och förbättra kommunikationerna 10 6.1 Bättre kommunikationer! 10 6.2 Ta ansvar för ökat byggande! 11 7 Bygg fler hyreslägenheter 12 7.1 Bättre konkurrens och nya metoder på byggmarknaden 13 7.2 Reformera hyressättningssystemet 14 7.3 Studentbostäder 15 8 Öka mångfalden 16 8.1 Fler bostadsrätter för ökad mångfald 17 9 Ekonomi i boendet 19 9.1 Sänk skatten på boende 19 9.2 Bostadsbidragen 23 10 Lokal boendepolitik och enklare regler 24 10.1 Enklare regler 25 11 Trygga och hälsosamma livsmiljöer 26 11.1 Förnyelse av bostadsmiljön 27 11.2 Bevarandefrågor 28 3 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen utreder möjligheterna att få bort olägenheterna med andrahandsuthyrning och svarthandel med hyreskontrakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en bostadspolitik som utgår från lokala förutsättningar och behov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om principer för en hållbar boendepolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av goda kommunikationer för att minska trycket på de bostadsmarknader som är överhettade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ansvarstagande för ökat byggande. begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att allsidigt belysa hur förutsättningarna för att bygga och förvalta hyresbostäder kan förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att föra över uppgiften att följa upp Byggkostnadsdelegationens arbete från till . begär att regeringen tar fram ett nationellt handlingsprogram för ökad användning av trä vid byggande.1 beslutar att slopa allmännyttans hyresledande roll och att göra de privata fastighetsföretagen och deras organisation till en reell och fullvärdig förhandlingspart i det kollektiva förhandlingssystemet. beslutar att undanta nyproducerade lägenheter från bruksvärdessystemet. beslutar att skapa ett utrymme för individuell hyressättning i enlighet med vad i motionen anförs. beslutar att förlänga nuvarande investeringsbidrag för studentbostäder. begär att regeringen återkommer med en permanent lagstiftning för kooperativa hyresrätter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att presentera lagförslag om ägarlägenheter och tredimensionell fastighetsbildning i enlighet med tidigare fattat riksdagsbeslut. beslutar att 9 kap. 19 § bostadsrättslagen (1991:614) skall ges följande lydelse: En bostadsrättsförenings beslut att förvärva ett hus för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt skall fattas på en föreningsstämma. Beslutet är giltigt, om hyresgästerna i mer än hälften av de uthyrda lägenheter som omfattas av förvärvet har gått med på beslutet. Dessa hyresgäster skall vara medlemmar i bostadsrättsföreningen. Vid beräkning av antalet lägenheter tillämpas 1 kap. 5 § andra stycket. Protokollet från föreningsstämman skall innehålla uppgift om hur rösterna har beräknats och hållas tillgängligt för hyresgästerna och ägaren av huset. beslutar att 3 § andra stycket i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt skall ges följande lydelse: att hyresgästerna i mer än hälften av de uthyrda lägenheterna skriftligen har förklarat sig intresserade av en ombildning av hyresrätt till bostadsrätt och att dessa hyresgäster är medlemmar i bostadsrättsföreningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av sänkta skatter på boende.2 begär att regeringen gör en generell utvärdering av den höjning av momsen på byggande som infördes i och med skattereform. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka barnfamiljers disponibla inkomst och minska behovet av bostadsbidrag. beslutar att upphäva den s.k. stopplagen, lagen (1999:608) om tillfällig minskning av det generella statsbidraget vid avyttring av aktier eller andelar i eller utdelning från kommunala bostadsföretag, m.m. begär att regeringen utvärderar hur plan- och bygglagens möjligheter till flexibilitet har tagits till vara i den kommunala planeringen och hur planprocessen kan förenklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reglerna för det lokala strandskyddet skall utformas på nivå.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av en god inomhusmiljö. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brottsförebyggande aspekter måste tas med vid all samhällsplanering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förnyelse av bostadsmiljön. begär att regeringen lägger fram förslag om ett av mindre grönområden i stadsmiljö i enlighet med vad i motionen anförs. begär att regeringen tar fram ett nationellt handlingsprogram för att bevara de mångfacetterade kulturmiljöer och byggnader som finns i vårt land. 1 Yrkande 8 hänvisat till NU. 2 Yrkande 17 hänvisat till SkU. 3 Yrkande 22 hänvisat till MJU. 4 Boende utifrån skilda förutsättningar och behov Hemmet har en större betydelse för oss människor än att bara skydda oss mot väder och vind. Boendet har varit en viktig del i människors värdeskapande och viktigt för att skapa livskvalitet. Detta gäller inte minst i dagens stressiga samhälle. Hemmet blir allt mer en slags frizon dit vi kan återvända för att vila och hämta kraft, där vi kan vara oss själva och där vi kan ägna oss åt skapande verksamhet. Under de senaste seklen har vi byggt hemmen efter specifika funktioner. Kök, vardagsrum, sovrum, dusch och toalett, allt har haft en fast struktur. går utvecklingen mot lösare strukturer. Gränserna mellan hemmets funktioner och mellan fritid och arbete suddas ut. Framtidens boende blir individuellt boende ett hem för dig. Det individuella boendet bygger på människors olikheter. Vi har olika behov och olika sätt att leva. kan du välja exakt hur ditt hem ska se ut, allt från unik design på skåpluckor och textilier till intelligenta lösningar som ger total kontroll på värme och elförsörjning. Allt formas efter dina speciella önskemål. På samma sätt som framtidens boende kommer att vara ett individuellt boende kommer framtidens planering att utgå från de människor som bor på platsen och från de naturgivna förutsättningar som finns just där. ser man att det inte finns något enhetligt . Bostadsmarknaderna på olika platser i landet skiljer sig åt. som det råder brist på bostäder i våra storstäder och i många högskoleorter tvingas man riva tomma hus i orter som människor flyttar ifrån. Det är med dessa vitt skilda förutsättningar som utgångspunkt som bostadspolitiken och samhällsplaneringen måste arbeta. Utmaningen ligger i att låta olikheterna vara en styrka, en mångfaldens styrka. Det är när man försöker centralstyra och strömlinjeforma människor och regioner, som i grunden är väldigt olika, som man skapar ojämlikhet och utslagning. Det är då det skapas sociala och regionala klyftor. Uppgiften för oss som politiker är att ge alla människor och alla delar av landet förutsättningar att växa och utvecklas, att skapa livskraft i hela landet. Det förutsätter en långtgående decentralisering av ansvaret för bostadspolitik och samhällsplanering. Det förutsätter också att människor har möjlighet till självbestämmande och inflytande över sitt boende, antingen genom att äga sin bostad eller genom ett reellt inflytande över bostadens förvaltning. 4.1 Regional klyvning lider av både bostadsbrist och bostadsöverskott, beroende på var man befinner sig. Och obalansen tilltar. Det är en bild av den regionala klyvningen av landet. bostadsmarknadsenkät visar att bostadsbristen ökar i många kommuner, inte bara i storstadsområdena. I 91 av landets 289 kommuner råder brist på bostäder i hela kommunen eller i centralorten. Detta är en ökning från , då det rådde bostadsbrist i 71 kommuner. Det är framförallt hyresbostäder till ungdomar, ensamstående och dem som vill flytta till kommunen som saknas. Många kommuner i , och och en rad högskoleorter har bostadsbrist. av landets befolkning bor i de kommuner som har bostadsbrist. Ett exempel på en grupp som drabbas hårt är studenter. Runt 40 000 studenter stod i kö för ett studentrum . befarar () att kön har vuxit. Men det är inte bara storstäder och högskoleorter som har bostadsbrist, även kommuner som , , och har brist på bostäder. Den stora efterfrågan på bostäder finns helt enkelt där det finns jobb och utbildning och dit folk flyttar. Allra värst är bostadsbristen i och kring och . I var av allmännyttans lägenheter lediga till uthyrning enligt (). I var motsvarande andel lediga lägenheter . Kötiden för att få en lägenhet via bostadsförmedlingen är i bortåt . De bostadssökande får allt svårare att få tak över huvudet, vilket tvingar många att acceptera allt sämre villkor för sitt boende. En tydlig signal på att hyresmarknaden i våra storstäder är i allvarlig obalans är den kraftiga ökningen av antalet andrahandsuthyrningar. På grund av att utbudet av bostäder på marknaden styrs av regleringar, resulterar inte efterfrågan i att det görs investeringar och byggs nya hyreslägenheter. Betalningsviljan syns istället på marknaden för andrahandsuthyrningar och på svarthandel med hyreskontrakt. I bedömer fastighetsägareföreningen att över 13 000 hyreslägenheter i är uthyrda i andra hand. De som hyr i andra eller tredje hand betalar i genomsnitt högre hyra än vad förstahandshyresgästen betalar till hyresvärden. Om andrahandshyresgästen är ett företag betalar man ännu mer, mer än förstahandshyresgästen. Detta innebär att de hyresgäster som har förstahandskontrakt i sannolikt gjorde en vinst på andrahandsuthyrningarna med . För att få en bättre fungerande hyresmarknad i våra storstäder behöver det byggas fler hyreslägenheter. Men det räcker inte. För att fler lägenheter ska komma ut på den öppna marknaden behövs också en översyn över andrahandsuthyrningen och svarthandeln med hyreskontrakt. bör uppdra åt regeringen att utreda möjligheterna att få bort olägenheterna med andrahandsuthyrning och svarthandel med hyreskontrakt. Obalansen mellan tillgång och efterfrågan på bostäder i storstadsområden visar sig också i att taxeringsvärdena på småhus stigit kraftigt. Med kraftigt stigande taxeringsvärden följer också högre skatteuttag i form av fastighets- och förmögenhetsskatt. Människor har fått svårt att planera och klara sin hushållsekonomi på grund av regeringens undermåliga hantering av fastighetsskatten. Det behövs långsiktighet och tydliga skattesänkningar för att inte göra situationen ohållbar. Parallellt med utvecklingen i de områden som växer, avfolkas andra delar av landet, med efterlämnande bostadsöverskott som följd. av landets kommuner har överskott på bostäder och i flera kommuner fortsätter antalet tomma lägenheter att öka. Statistik från SCB visar att det finns tydliga skillnader mellan stora och små kommuner. av de lägenheter som står lediga för uthyrning återfinns i kommuner med mindre än 75 000 invånare. Statistiken visar också på stora regionala skillnader. I var av allmännyttans lägenheter lediga till uthyrning . I , som har störst andel lediga lägenheter, var motsvarande siffra . Framförallt är det bostäder i allmännyttan som står tomma. Dessa tomma lägenheter kostar allmännyttan och de kommunala bostadsbolagen pengar, som i sin tur innebär högre hyror för de hyresgäster som ska kompensera för de uteblivna intäkterna. Det kan handla om upp till en tusenlapp per hushåll. De årliga hyresförlusterna balanseras också med att underhållet av fastigheterna sätts på undantag. Eftersom driftskostnaderna för hela huset tickar på, även när det bara är delvis bebott, väljer många av allmännyttans bolag att riva. I bostadsmarknadsenkät har ett hundratal kommuner uppgett att det kan bli aktuellt att riva bostäder som inte blir uthyrda. Sammanlagt kan det röra sig om ca 8 800 lägenheter under 20012002. När efterfrågan på bostadsmarknaden viker, leder det till sjunkande marknadsvärden för fastigheter. Detta är problematiskt eftersom fastigheten får ett lågt realt värde som kan utgöra säkerhet för lån. För dem som äger fastigheter på landsbygden eller i småstäder kan en vikande fastighetsmarknad leda till att de tvingas betala en rikspremie i form av högre ränta på sina lån. För människor som vill bygga på landsbygden kan låga reala värden på fastigheter leda till svårigheter att över huvud taget få ett lån. Lösningen på problemen med brist på bostäder i storstadsområdena och överskott i utflyttningsbygder är inte att subventionera flyttning av husen, eller att staten köper tomma hus av kommunala bostadsbolag. Det är en i ordets rätta bemärkelse centralistisk lösning. En förutsättning för att kunna forma en bostadspolitik som löser dagens problem och framtidens utmaningar är att ha insikten om de diametralt skilda förutsättningar och problem som råder på bostadsmarknader i olika delar av landet. När bostadsmarknaderna skiljer sig åt som de gör fungerar inte en bostadspoltik efter modellen en-storlek-passar-alla. De övergripande målen för bostadspolitiken ska ligga fast. Däremot måste medlen anpassas efter människors olika behov och önskemål samt de skilda förutsättningar som råder på olika platser i landet. Bostadspolitiken måste utgå från lokala förutsättningar och behov. Detta bör ges regeringen till känna. 5 Principer för en hållbar boendepolitik För att forma en hållbar boendepolitik som kan möta människors behov och de skilda förutsättningar som finns i landet anser att boendepolitiken bör utgå från följande principer: Människan i centrum. Alla människors lika värde och rättigheter är grunden för politik. Det yttersta målet är att var och en ska kunna växa som människa och ha möjlighet att förverkliga sina drömmar. Ansvar för varandra och för naturen ska vara vägledande när samhället formas. Inom bostadspolitiken är det därför möjligheter och konsekvenser för individen och familjen som är avgörande. Valfrihet och mångfald. När människan står i centrum för politiken blir valfrihet och mångfald i boendet viktigt. Människors val av boende är väldigt individuellt. Det individuella bygger på människors olikheter. Vi har olika behov och olika sätt att leva. För att möta dessa varierande behov krävs det att människor fritt ska kunna välja en mångfald av boendealternativ. Valfriheten och mångfalden gäller såväl boendeort som form av boende. Neutralitet mellan boendeformer. För att människor ska ges ett stort självbestämmande, och fritt kunna välja var och hur man vill bo, ska inte samhället försöka styra människors val av boende genom att favorisera någon boendeform framför andra. Därför är det viktigt att det finns en neutralitet i synen på och de ekonomiska förutsättningarna för olika boendeformer. Ingen ny subventionspolitik. Dagens problem på bostadsmarknaden beror till stor del på att bostadssektorn tidigare varit helt styrd av subventioner och planekonomiskt tänkande. befinner sig bostadssektorn i ett mellanläge. Subventionerna är till stor del nedtrappade, som skattetrycket är högt och en stor del av regelverket som styr finns kvar. Detta drabbar framför allt marknaden för hyresbostäder. Lösningen på dagens problem är inte att återgå till den subventionspolitik som varit med och skapat problemen. Det är människors efterfrågan på bostäder som ska styra vad som byggs, inte skatter, regler och politiska beslut. Lokalt utformad boendepolitik. Förutsättningarna för att bygga och bo på olika platser i landet är helt skilda. som det råder bostadsbrist på många orter finns det ett överskott av bostäder på andra platser. De naturgivna förutsättningarna skiljer sig också åt från plats till plats. När problem och möjligheter är helt olika, krävs olika lösningar. Därför måste boendepolitiken, såväl som all politik, formas underifrån, med utgångspunkt från de lokala och regionala förutsättningarna. Demokrati i boende och planering. När boendepolitik och planering formas underifrån, med utgångspunkt från de lokala och regionala förutsättningarna, blir människors möjlighet till demokratiskt inflytande stort. En centralt utformad bostadspolitik innebär mindre demokratiskt inflytande. Människor som ges ett reellt inflytande över sitt boende och utvecklingen av sin bygd känner delaktighet och får ett större självbestämmande över sina liv. Människor med funktionshinder ska kunna verka i samhället som aktiva medborgare. Därför måste tillgängligheten till såväl offentliga lokaler och platser som bostäder och arbetsplatser bli bättre. Människor med olika funktionshinder måste ges bättre möjlighet att vara med och påverka samhällsplaneringen. En grundläggande förutsättning för att människor ska kunna känna livskvalitet i boendet är att boendemiljön är trygg. Många människor, speciellt kvinnor och unga, känner sig dock otrygga i sin boendemiljö. All planering bör därför uppmärksamma och involvera utsatta grupper för att på så sätt bli trygghetsskapande. Livskvalitet i boendet. Bostaden är en viktig del i människors värdeskapande. För att skapa livskvalitet i boendet krävs goda miljöer såväl inomhus som utomhus. Det handlar om att bygga sunda hus och undvika byggfusk. Det handlar också om att planera bostadsområden så att det finns närhet till natur och grönområden. Byggande och boende i är av tradition en genomreglerad samhällssektor. Det är inte länge sedan vi hade en detaljreglering där måtten på hatthyllan var förutbestämda. Trots att detaljregleringarna minskat är regelverket fortfarande komplext, vilket gör att bostadsmarknaden saknar den dynamik som kännetecknar en marknad som kan tillgodose människors varierande behov och önskemål. Regelverket för planering och byggande behöver därför förenklas. Vad som ovan anförts om principer för en hållbar boendepolitik bör ges regeringen till känna. 6 Bygg mer och förbättra kommunikationerna För att komma till rätta med bostadsbristen i de kommuner som har underskott på bostäder är det två övergripande åtgärder som behöver göras. Fler bostäder behöver byggas och kommunikationerna behöver förbättras för att minska trycket på de bostadsmarknader som är överhettade. 6.1 Bättre kommunikationer! Det går att förbättra bostadsbristen i storstadsområdena betydligt genom att förbättra kommunikationerna inom regionerna, men också till bostadsmarknader i näraliggande regioner. Goda kommunikationer, framförallt när det gäller arbetspendling, handlar i stor utsträckning om tid. Dels måste den totala restiden vara rimlig, dels måste punktligheten vara god. Det finns en stor utvecklingspotential för kollektivtrafiken inom storstadsregionerna både vad gäller kapaciteten och framförallt vad gäller punktligheten. Människor måste kunna lita på att de kommer fram till sitt arbete . Med den tryggheten skulle efterfrågan på bostäder inom storstadsregionerna bli jämnare. I är den enskilt viktigaste åtgärden att öka spårkapaciteten in till genom att bygga bort den så kallade getingmidjan vid . Det skulle avsevärt förbättra såväl den spårbundna kollektivtrafiken inom regionen som möjligheterna att arbetspendla till från . Med förbättrade kommunikationer ökar möjligheterna för människor att bo mer perifert i regionen eller att välja boende i en näraliggande region. Detta medför inte bara att trycket på de överhettade bostadsmarknaderna i storstadsregionerna blir lägre. Det innebär också utvecklingsmöjligheter för städer och bygder runt storstäderna. Med goda kommunikationer har boende i tätortsnära landsbygd en väldigt hög utvecklingspotential. Att bo på landet, men ändå kunna ta del av arbets- och kulturutbud i en stor stad, innebär för många en hög livskvalitet. Bättre vägar och högre reseavdrag är också viktiga åtgärder för att förbättra kommunikationerna och möjligheten att arbetspendla. För kommuner som , , och skulle ett höjt reseavdrag minska en stor del av bristen på bostäder. Ett högre reseavdrag ökar den regionala rörligheten på arbetsmarknaden och bidrar till ett större arbetskraftsutbud även i mindre orter. I skattemotion (2001/02:Sk489) lägger vi förslag om att reseavdraget höjs till per mil och att avdragsrätten även ska gällar för resor till och från barnomsorg. Vad som ovan anförts om vikten av goda kommunikationer för att minska trycket på de bostadsmarknader som är överhettade bör ges regeringen till känna. 6.2 Ta ansvar för ökat byggande! Goda kommunikationer löser bara en del av bostadsbristen i storstadsområdena och på universitets- och högskoleorter. För att på allvar komma till rätta med bostadsförsörjningen behöver byggandet, framförallt av hyresbostäder, öka. Men trots att efterfrågan på bostäder på många håll är mycket hög är intresset för att bygga hyreslägenheter minimalt. Det finns ett politiskt ansvar såväl kommunalt som nationellt för att skapa goda förutsättningar för ökat byggande. Staten har ansvar för regelverk, finansieringsfrågor och beskattning. Kommunerna har ansvar för planering, bostadsförsörjning och tilldelning av mark. Statens viktigaste bidrag för att skapa bättre förutsättningar för byggande är att sänka skatterna på boendet och förenkla regelverket. Kommunernas viktigaste bidrag är att vara förutseende och planera samt att se till att det finns tillgång till tomtmark till rimliga priser. Den ohållbara situationen på bostadsmarknaden i är ett sorgligt exempel på hur det går när varken kommunpolitiker eller rikspolitiker tar sitt ansvar.