mot · GP02U231 · 2001-10-05 00:00:00 — Biståndets stöd till mänskliga rättigheter, demokrati och konfliktförebyggande verksamhet kan bidra till att stabilisera en trygg samhällsutveckling och därmed också bidra till fred och framtidstro. Det konfliktförebyggande biståndet ges innan en konflikt har brutit ut, till riskzoner, samt till fredsuppbyggande insatser i efterkrigsområden. I det internationella samfundet krävs det ett förbättrat varningssystem för att upptäcka potentiella konflikter och länkat till det en förmåga att sätta in konfliktförebyggande insatser . Det kan handla om att förhindra svältkatastrofer, miljöförstörelse eller vattenbrist som i förlängningen kan leda till konflikter. I det fredsuppbyggande arbetet behövs det ofta ett brett spektrum av olika biståndsinsatser. Erfarenheterna från bl.a. visar på behov av humanitär hjälp, minröjning, infrastruktursprojekt, demokratistöd, civila poliser, kommunalt stöd m m. anser det speciellt viktigt med bistånd riktat mot insatser för förståelse och försoning mellan tidigare stridande folkgrupper. En viktig del av det konfliktförebyggande arbetet är även att skipa rättvisa och ställa krigsförbrytare inför rätta. Med andra ord bör bistånd i högre utsträckning också riktas till uppbyggnad av rättsväsende, fängelsevård och domstolar. För att öka säkerheten för människor i efterkrigsområden eller i sönderfallna stater med utspritt krigsmateriel, bör ett förstärkt bistånd riktas mot att öka kapaciteten för minröjning och effektivisera insamlingen av handeldvapen m m. De fredsbevarande insatserna bör mer integreras med den fredsuppbyggande verksamheten. 9 Humanitärt bistånd Naturkatastrofer och konflikter har med stor tydlighet visat behovet av en väsentligt stärkt beredskap för stora humanitära kriser. Insatser behövs på flera plan. För det första att kraftfullt stärka kapaciteten för att hantera katastrofer i länder som är särskilt drabbade. När det gäller jordbävningar har vi god kunskap om de viktigaste riskområdena. Effektiva förvarningssystem behöver därför upprättas i riskområden. För det andra behöver vi intensifiera forskningen kring naturkatastrofer och deras orsaker. Även om kunskapen numera är relativt bred kring både risker och geografi skulle beredskapen avsevärt kunna stärkas genom ökad forskning. Lika viktigt är fortsatt kunskapsuppbyggnad kring klimatförändringen och dess konsekvenser. För det tredje är det nödvändigt att kraftfullt verka för en bättre samordning av den internationella beredskapen för större katastrofer. Hur man än betraktar stora humanitära kriser finns det inget försvar för den bristfälliga beredskap och organisation som karaktäriserar det internationella samfundet. Dessutom bör regeringen anslå mer pengar till det humanitära biståndet. Det finns en mycket liten beredskap och reserv för nya katastrofer. anser detta ytterst oroväckande och anslår mer än regeringen för det humanitära biståndet under anslagsposten 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete. Vid väpnade konflikter är brotten mot de mänskliga rättigheterna oftast som värst, och det är då som den civila befolkningen drabbas hårdast. Därför är det nödvändigt med ett omfattande internationellt bistånd som kan värna människoliv och lindra de humanitära följderna av väpnade konflikter. anser det oerhört viktigt att i detta sammanhang finna stöd till lokalt förankrad konflikthantering och försoningsarbete. Biståndet bör så långt som möjligt gå via frivilligorganisationer som bättre når fram till de behövande folken. Detta bistånd bör ges med utgångspunkt från DAC:s riktlinjer om biståndets roll i konfliktsituationer. 10 Samarbete med enskilda organisationer De enskilda organisationerna, ramorganisationerna, utgör enligt en ytterst viktig del av det bilaterala biståndsarbetet. Deras arbete på lokalnivå ger dem en unik position som måste utnyttjas på ett bättre sätt i det svenska utvecklingssamarbetet. Det rör såväl samråd kring landstrategier som möjligheterna att bygga upp starka civila samhällen. Dessutom är ramorganisationernas folkliga förankring stor och deras effektivitet känd, vilket gör att folk litar på att pengarna kommer fram. Ramorganisationerna är bland dem som drabbats hårdast av tidigare års utgiftstak. Planerade och utlovade projekt har fått ställas in. Även om regeringen har ökat budgetramarna för de enskilda organisationerna, är det inga större reella höjningar då de disponibla medlen inte ökar. Detta beror bland annat på den överbudgetering som alltid görs inom biståndet och att ramorganisationerna har blivit bättre på att använda sina anslagna pengar. Vi anser det viktigt att än mer av bilaterala bistånd kanaliseras via enskilda organisationer. De enskilda organisationernas kunskaper, erfarenheter och kompetens kan med fördel tas till vara och användas i planeringen och genomförandet av nationella, såväl som internationella biståndsinsatser. Det är också känt att biståndsinsatser på lokal nivå ofta kan vara betydligt effektivare än de som görs på nationell nivå, framför allt beroende på att förutsättningarna för projekt är tydligare på lokalnivå. Vi anser att samråd med de enskilda organisationerna bör ske kontinuerligt i biståndsplaneringen, framför allt i samband med landstrategiarbetet, vilket skedde . 11 Människor med funktionshinder Av de 6 miljarder människor som lever på jorden har någon form av funktionsnedsättning. Två tredjedelar av dessa lever i fattiga länder. Människor med funktionshinder är inte speciellt uppmärksammade i det svenska utvecklingssamarbetet. I teorin ska dessa frågor genomsyra utvecklingssamarbetet, i praktiken ser det annorlunda ut. De återfinns endast i ett fåtal isolerade projekt och har sällan inflytande i andra biståndsprojekt. Det finns vidare en brist på konkreta integrerade strategier, vilket får till följd att en stor del av befolkningen lämnas utanför utvecklingen. Ofta nås inte dessa personer av utbildningsinsatser och hälsovård. Särskilt utsatta är funktionshindrade kvinnor och barn som ofta förvägras grundläggande ekonomiska och sociala rättigheter. har genom en skyldighet att verka aktivt för att stärka funktionshindrade barns rättigheter. Även i FN-samarbetet har åtagit sig att skapa förutsättningar för funktionshindrade personers delaktighet och jämlikhet i samhället. Det är även viktigt att lyfta fram människor med funktionshinder i konfliktdrabbade områden, liksom människor med psykiska funktionshinder eller utvecklingsstörning. Handikappfrågor är rättighetsfrågor. För att få till stånd en handikappdimension i svenskt utvecklingssamarbete krävs det konkreta åtgärder. Det krävs bl.a. god kunskap om handikappfrågor inom de organisationer som bedriver någon form av utvecklingssamarbete. Bristen på fakta och statistik är ett stort problem. Det behövs mer och förbättrat samarbete mellan handikapporganisationer och Sidas land- och strategiarbete. Det multilaterala samarbetet behöver även förbättras. bör arbeta för en handikappdimension i det multilaterala samarbetet inom exempelvis FN, och EU. Det behövs fler handikappspecifika projekt, liksom fler handikappspecifika komponenter i projekt. Ett långsiktigt mål är en integrering av handikappaspekten i samtliga delar av projektcykler och genomförande. Mot bakgrund av nationella handikappolitik är det en logisk utveckling att svenskt utvecklingssamarbete tydligt lyfter fram människor med funktionshinder som en prioriterad målgrupp samt skapar verktyg för att tillförsäkra funktionshindrade människors delaktighet i samhället och utvecklingen. 12 Ett effektivt bistånd utvärdering och uppföljning har beklagat att det oberoende sekretariatet för analys och utvärdering av det svenska utvecklingsbiståndet (SAU), som instiftades under fyrpartiregeringen, lagts ner. Detta har fått till följd att Sida nu återigen utvärderar denna del av sin egen verksamhet. revisorer riktar i sin granskning av utvecklingssamarbetet (1998/99:2) allvarlig kritik mot olika delar av styrningen, genomförandet, samordningen och uppföljningen av biståndet. Revisorerna anser att utvärdering av genomförda insatser utgör en betydelsefull del av den resultatorienterade styrningen av utvecklingssamarbetet. Detta ställer krav på oberoende utvärderingar på olika nivåer för att tillgodose såväl regeringens som Sidas behov av analyser. Revisorerna, liksom , menar att det finns behov av ytterligare en utvärderingsnivå för att, med hjälp av oberoende beslutsunderlag, bedöma och redovisa resultat av utvecklingssamarbetet. Ett speciellt viktigt område är en oberoende utvärdering av Sidas upphandling av konsulter. Det avgörande i sammanhanget är att betona vikten av att utvärderingar som har gjorts följs upp i nästa implementeringsfas. görs det en mängd bra och viktiga utvärderingar av Sida, med goda förslag till förbättringar. Att de sedan påverkar den kommande verksamheten är inte alltid säkert. Vi menar att man bör se över hur befintliga utvärderingars rekommendationer återförs in i arbetet. I en verksamhet som internationellt bistånd är det av särskilt stor betydelse att medborgarnas tilltro till ansvariga myndigheter är hög. som krav ställs på ett ökat bistånd, måste krav ställas på att biståndet är effektivt. Kravet på mer av oberoende analys av det svenska utvecklingssamarbetet är av stor betydelse, liksom att gjorda utvärderingar genomsyrar kommande verksamhet. 13 Biståndsnivån FN rekommenderar sina medlemsländer att avsätta av bruttonationalprodukten (BNP) till bistånd. Det är inte orimligt att hävda att ett stort antal länder kan klara sig av sina totala inkomster. Statistiken visar emellertid att genomsnittet av i-länders bistånd 1997 enbart uppgick till av BNI. Dessutom har resursöverföringarna från i-länder till minskat . har haft en hög biståndsprofil och framstått som ett föredöme för andra länder. 1968 fastlades av en enig riksdag att det svenska biståndet skulle uppgå till av vårt lands bruttonationalprodukt (BNP). Det är beklagligt att det nuvarande målet, av BNI, bara har uppnåtts två gånger . De gånger det har uppnåtts har varit med icke-socialistiska regeringar och när var biståndsminister. Då nåddes rekordnivån . Den nuvarande Socialdemokratiska regeringens biståndspolitik, som för övrigt utarbetats i samarbete med Vänstern och vilka tidigare kritiserat regeringen för att inte uppnå enprocentsmålet, innebar att utbetalningar för biståndet 1999 knappt översteg skammens gräns på av BNI. utrikesutskott har med skärpa påpekat att denna procentsats inte får underskridas. Det har ofta diskuterats varför det finns ett utgiftsmål för biståndet och varför det är just av BNI. anser att biståndet i största möjliga mån bör styras av behovet i omvärlden. är behoven för utvecklingsinsatser enorma, och därför behövs det ett kraftigt internationellt bistånd. Behoven överstiger vida de insatser som görs av i-länderna. För att stödja biståndsviljan är det lämpligt att fastställa en biståndsprocentnivå som gäller såväl i låg- som högkonjunkturer. FN rekommenderar att av BNI går till biståndsinsatser. Vi anser att bör ta ett större ansvar och att vi i statsbudgeten borde kunna avvara av BNI. Dessutom är det viktigt att underlätta för ökade frivilliga bidrag från den svenska befolkningen, vilket bland annat skulle kunna göras genom att införa avdragsrätt för gåvor och bistånd. Den globala kampen mot fattigdomen via utvecklingssamarbete måste därför även i fortsättningen inta en central och självklar plats i den svenska statsbudgeten. Genom ett generöst bistånd kan vara ett föredöme för andra länder och därigenom ge förutsättningar för att resurser skapas som innebär att antalet fattiga minskar. I vårt budgetförslag föreslår vi därför att biståndsramen för de kommande tre åren ska höjas med totalt jämfört med regeringens förslag. Vi fortsätter femårsplanen mot enprocentsnivån, förutsatt att regeringen fortsätter sin tillväxttakt för biståndet, som innebär att vi kan nå av BNI . når vi av BNI för att sedan de två följande åren uppnå respektive med vårt förslag. 14 Ekonomiska ramar 14.1 Anslagsbelopp och utgiftsutveckling I tabellerna 1 och 2 redovisar vi vårt kostnadsförslag till anslag för och till utgiftsområde 7 som helhet. Anslagen för biståndsförvaltning, och kostnaderna för garantier, överensstämmer med regeringens förslag. Beträffande anslaget biståndsverksamheten för är ram högre än regeringens. Vår ökningstakt är även högre än regeringens då vi ökar med och med . I tabell 3 redovisas ökningstakten av biståndsramen i procent av BNI. har en betydligt högre ökningstakt än regeringen och når av BNI , vilket är ett steg på vägen i vår femårsplan mot av BNI. Tabell 1 Anslagsbelopp Utgiftsområde 7 Anslag uo 2002 Anslag (tusental kr) Regeringen 8:1 Biståndsverksamhet 13 796 752 (+ 500 000) 14 296 752 8:2 Sida 485 814 485 814 8:3 11 256 11 256 9:1 Samarbete Central- & 749 000 749 000 9:2 Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier 1 000 1 000 Summa 15 043 822 (+500 000) 15 543 822 Tabell 2 Utgiftsutveckling för biståndsramen Totalt för biståndsramen 2002 2003 2004 Regeringen 16 487 18 930 21 253 (+500) 16 987 (+600) 19 530 (+1400) 22 653 Tabell 3 Utgiftsutveckling av biståndsramen i procent av BNI Totalt för biståndsramen 2002 2003 2004 Regeringen 0,0,0,0,0,0,15 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete I det bilaterala utvecklingssamarbetet anslår ökade medel till Ekonomiska reformer, där skuldavskrivningar ingår. Här vill vi tillskjuta ytterligare för att ska föregå med gott exempel och leda den internationella opinionen. Därutöver prioriteras Humanitärt bistånd. har ett flertal katastrofer i vår omvärld visat på betydelsen av förbättrade förberedelser av det humanitära biståndet. 100 miljoner utöver regeringens budget anslås därför. Vi vill även lyfta fram frågor om Mänskliga rättigheter och demokrati. Därför föreslår vi att en ny delpost upprättas för detta och anslår där 200 miljoner utöver det som regeringen redan lägger på bistånd för mänskliga rättigheter och demokrati. Tabell 4 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete Bilateralt utvecklingssamarbete (tusental kronor) Regeringen 2 410 000 2 410 000 1 480 000 1 480 000 785 000 785 000 775 000 775 000 Mänskliga rättigheter och demokrati 0 (+200 000) 200 000 Globala utvecklingsprogram 1 275 000 1 275 000 U-krediter 440 000 440 000 Enskilda organisationer 905 000 905 000 Humanitärt bistånd.. 930 000 (+ 100 000) 1 030 000 Ekonomiska reformer 500 000 (+ 200 000) 700 000 Information 50 000 50 000 Totalt 9 555 000 (+ 500 000) 10 055 000 () () () () () () () () ()