mot · GO02MJ35 · 2001-04-06 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ35av , ()med anledning av prop. 2000/01:111 Skyddet för vissa djur- och växtarter och deras livsmiljöer1 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att det måste finnas väldokumenterad grund för inrättande avNatura 2000-områden.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bevisbördan skall ligga på myndigheterna att visa att etttänkt Natura 2000-område behöver skyddas och inte omvänt attmarkägarna måste bevisa att normal markanvändning inte leder tillnegativ miljöpåverkan.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att markägarna skall kompenseras med intrångsersättningmotsvarande den ekonomiska förlust markägaren lider vid införande avrestriktioner i markanvändningen.2 InledningI propositionen föreslås lagändringar i syfte att genomföra vissa krav i art-och habitatdirektivet (92/43/EEG) och i fågeldirektivet (79/409/EEG). Ihuvudsak innebär ändringarna att det införs ett tillståndsförfarande för attfå bedriva verksamheter som kan påverka miljöerna inom s k Natura2000-områden. Natura 2000 är ett nät av skyddade områden inomgemenskapen som syftar till att skydda vissa arter och livsmiljöer.Tillstånd för verksamheter och åtgärder inom Natura 2000-områden fårenligt förslaget lämnas om bevarandet av den berörda arten eller livsmiljöninte skadas eller störs på ett sätt som strider mot direktivens syfte.De ändringar och förtydliganden som föreslås berör såväl miljöbalkensom andra lagar enligt vilka verksamheter och planer för verksamheterprövas.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2001.3 BakgrundKommissionen anser att art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet inteär korrekt genomförda i den svenska lagstiftningen. Regeringen har ansettatt det befintliga regelverket är tillräckligt för att tillgodose direktivenskrav. De svenska bestämmelserna är dock inte lika detaljerade somdirektiven. Vidare lämnar de svenska reglerna utrymme för en vissintresseavvägning. Tanken har varit att lagstiftningen skall ange de yttreramarna och att tillämpningen skall vara fullt förenlig med direktivenskrav.Kommissionen anser också att det behövs ett starkare skydd för deområden som är identifierade men ännu inte slutgiltigt införda i Natura 2000-nätverket.4 Krav på tillståndRegeringen föreslår nu för att tillgodose kommissionens krav att det skallkrävas tillstånd för verksamhet eller åtgärder som kan påverka miljöninom ett etablerat eller anmält Natura 2000-område. Vid ansökan omtillstånd måste vidare en miljökonsekvensbeskrivning av verksamheteneller åtgärden bifogas.Det nu gällande svenska regelverket ger inte de planerade eller beslutadeNatura 2000-områdena något särskilt områdesskydd i sig. Däremot kanområdet bli skyddat enligt andra bestämmelser såsom nationalpark,kulturreservat, naturreservat, biotopskyddsområde, djur- ochväxtskyddsområde eller strandskyddsområde eller enligt reglerna om samråd.Det finns för myndigheterna vidare möjligheten att genom förbud ellerförelägganden ingripa mot icke tillstånds- eller anmälningspliktigaverksamheter.Det är naturligtvis viktigt att de särskilda skydds- och bevarandeområdena(Natura 2000-områdena) hanteras på ett sådant sätt att de miljöer och artersom skall skyddas verkligen får det skydd de behöver. Självklart är det ocksåviktigt att genomför de aktuella direktiven på ett korrekt sätt i svensklagstiftning.Problemet med införandet av ett krav på tillstånd är att perioden medosäkerhet för markägaren riskerar att bli lång. Dessutom innebär det att detblir markägaren som får bevisbördan att visa att normala verksamheter ochåtgärder inte påverkar miljön negativt.5 Konsekvenser för markägarnaDen övervägande andelen av de områden som anmälts tillkommissionen för att bli Natura 2000-områden är skyddade i svensk laggenom att de är naturreservat eller liknande. Därmed ärrestriktionerna för användning av marken ganska tydlig. Markägarna vetvad som gäller och får ersättning i den mån de inte kan använda markenför normal produktion.Just nu pågår dock ett arbete som syftar till att identifiera och tillkommissionen inrapportera ytterligare områden som ska bli Natura 2000-områden. De nya områdena är i huvudsak områden som inte är klassade somnaturreservat eller liknande. Processen att identifiera dessa områden har varitkort, och ansvariga myndigheter har därför i många fall inte haft möjlighet attföra en diskussion med eller förankra besluten om att anmäla områdena hosmarkägarna.Det sistnämnda riskerar i sig att leda till att det relativt godasamarbetet mellan myndigheter och markägare försämras. Myndigheternasarbete med miljöåtgärder och inskränkningar i markanvändningen måsteskötas på ett bättre sätt och få ta så att det blir möjligt att föraennödvändig dialog mellan myndigheter och markägare.Det påskyndade arbetet med att anmäla nya områden riskerar dessutom attleda till att områden anmäls som egentligen inte behöver den typen av skydd.Att införa ett generellt krav på markägarna att de måste söka tillstånd förverksamheter som potentiellt kan påverka miljön förskjuter beviskravet frånmyndighet till markägare. Från att tidigare kunna bedriva normal verksamhetäven på ett Natura 2000-område om inte myndigheten uttryckligen bestämtom en restriktion blir det i stället markägaren som i alla lägen måste kunnavisa att tänkta verksamheter och åtgärder inte påtagligt påverkar miljön.Det rimliga vore att enbart anmäla markområden som Natura 2000-områden som definitivt behöver ett specificerat skydd. När restriktionen imarkanvändningen är definierad utgår också ersättning för restriktionen. Meddet nu föreslagna systemet blir det i stället för markägaren ett stortosäkerhetsmoment om vilka restriktioner som gäller. Förutom ökad osäkerhetsom i sig kan innebära att markvärdet sjunker, innebär tillståndsförfarandet ettökat krångel och merarbete. Kravet på miljökonsekvensbeskrivningar görockså att kostnaderna ökar även i de fall tillstånd ges för verksamheten ifråga.6 Inrättande av Natura 2000-områdenStat och myndigheter måste ta ansvar för att enbart inrätta Natura 2000-områden på områden som verkligen är i behov av skydd. Dessutom börinte beslut fattas om inrättande av ett sådant område förrän myndighetentydligt anger vilken restriktion som kommer att gälla förmarkanvändningen. Restriktionen i användningen skall vidare kopplas ersättning för markägaren motsvarande den ekonomiska förlustmarkägaren lider.Med dessa principer för inrättande av Natura 2000-områden finns ingetbehov av att införa ett tillståndsförfarande eftersom myndigheterna redan vidinrättande av ett område blir skyldiga att besluta om på vilket sättmarkanvändningen begränsas. Det är viktigt att fördela rättigheter ochskyldigheter på ett rimligt sätt mellan myndigheter och enskilda markägare.Eftersom markägarna måste acceptera de begränsningar i markanvändningensom staten bestämmer är det rimligt att kräva att staten i sin tur är skyldigatttydligt ange vilken restriktion som kommer att gälla. Beroende på i vilkengradmarkanvändningen begränsas skall markägaren därmed redan vid inrättandetav ett Natura 2000-område få besked om vilken intrångsersättning han har rätttill.Stockholm den 6 april 2001Göte ()()()()()()()()(m)()()()