mot · GO02Fi20 · 2001-05-02 00:00:00 — Utan vårdgaranti blir det viktigare att visa på långa köer (förattfå resurstillskott) istället för att förkorta köerna.I mätningar konstaterades följaktligen att köernaminskade drastiskt redan i samband med beslutet om att införa en vårdgaranti.Själva vetskapen om att en vårdgaranti skulle komma att träda i kraft den 1januari 1992 blev alltså ett kraftfullt incitament för sjukvårdsdistrikten ochklinikerna att redan på detta stadium börja korta köerna. Det visar hureffektivt tydliga mål kan uppnås med rätt instrument. Stimulansbidraget tilllandstingen var under införandeåret en halv miljard kronor.Efter regeringsskiftet tilläts vårdgarantin förfalla. Regeringenfattade därefter beslut - - att avskaffa vårdgarantin. Iställetinförde man en annan variant av vårdgarantin, en behandlingsgaranti, medden stora nackdelen att den inte gav patienterna någon garanterad rätt till attbli behandlad . Därmed försvann också ett viktigt incitamentför vårdgivarna att pressa ned kötiden. Köerna sköt i höjden för att hamna påungefär samma nivå som de låg innan den ursprungliga vårdgarantin infördes.Fler husläkareÖkningen av de långa sjukfallen har kommit på några få årfrån slutet av . Men en liknande utveckling fanns iett tidigare skede, och det finns anledning att påminna om attden vårdpolitik som drivit länge i mångaavseenden passar mycket väl in i den situation som just nuuppstått. Några hörnstenar - fler privata alternativ, finansiellsamordning och vårdgaranti - har just berörts. Det finns, sistmen inte minst, anledning att också inför problemet med deökande långa sjukskrivningarna beröra betydelsen av en välutbyggd primärvård, alltså husläkartanken.I den proposition som socialminister lade fram föreriksdagens sommaruppehåll , Nationell handlingsplan för hälso- ochsjukvården (1999/2000:149), föreslogs ett så kallat familjeläkarsystem ochatt mångfald i primärvården skulle främjas. Regeringens hälso- ochsjukvårdsplan var tydlig i behovet av en fast läkarkontakt och en stor satsningpå primärvården. Målet var 1 allmänläkare på 1 500 invånare - ett mål somförst skulle uppnås år 2010.I motionerna på den nationella handlingsplanen yrkade ,avslag. Inför hotet omett nederlag inleddes samtal mellan Socialdemokraterna, ledde fram till tillägg i socialutskottetsbetänkande över den nationella handlingsplanen som blandannat innehöll följande delar som inte ursprungligen fannsmed i regeringens förslag.Regeringen ska återkomma med en propositiontill om finansiell samordning mellan sjukvård, försäkring ochsocialtjänst för att möjliggöra riksdagsbeslut före julen 2001.Erfarenheterna från försöken med Finsam-regler talar för attomfattande besparingar kan uppnås. Enligt vår bedömning bör det underdet första året röra sig om en besparing på ca 1 miljard med utsikt tillännu större besparingar . Dessutom innebärmöjligheten att överföra sjukförsäkringspengar till sjukvården att vårdges snabbare och att köerna kan kortas.Överenskommelsen innebär också att det nu införs etthusläkare/familjeläkare-system. För att klara målet på 1 läkare på 1 500medborgare måste antalet allmänläkare i tjänst öka från dagens drygt 4300 till ca 6 000. Det bör enligt vår mening kunna ske avsevärt snabbareän . Erfarenheterna från husläkarreformen 1993-94 tyder pådet.Folkpartiet kommer att arbeta vidare med att föreslå förbättradevillkor för privata vårdgivare för att få fram fler husläkare och för attskapa en bättre tillgänglighet i vården för patienterna. Vi kommer ocksåatt driva på arbetet med att införa en etableringsfrihet för specialister iallmänmedicin, sjukgymnaster, pediatriker, gynekologer, geriatriker ochbarnmorskor.En kunskaps- ochbildningsreformEn liberal politik för bildningDen enskilda människans möjligheter att förverkliga sigsjälv och sina livsmål står i centrum för liberalismen.Kunskap och kreativitet är nyckelfaktorer i de liberalasträvandena att ge alla människor den friheten. Bildninghandlar om att ge individen de verktyg som krävs för att honskall kunna utvecklas intellektuellt och ta makten över sitteget liv.Bildningen som värde är hårt ansatt i nutida svensk politik. Skolan harunder decennier förfallit till följd av en flummig socialdemokratisklåtgåpolitik. Kunskapskraven har kommit på undantag, utbildningen likriktatsoch arbetsmiljön blivit otrygg till följd av mobbning och trakasserier.Högskolan har förvandlats till utbildningsfabrik. Kunskap ges ingetegenvärde, den akademiska friheten beskärs och kvantitet sätts före kvalitet.Kulturens förmåga att fungera som motor i samhällsutvecklingen kanutvecklas. Inte minst läsandets betydelse måste betonas.En liberal politik kan återupprätta bildningsidealet.En skola för kunskapFör är skolan samhällets viktigaste medel för attge människor jämlika livschanser. Målet för en liberalskolpolitik är att utveckla en skola där kvaliteten och denenskilda elevens utveckling står i centrum och där alla hargoda möjligheter att utvecklas.Kunskap och kreativitet har alltid haft en avgörande betydelse för denenskilda människans och samhällets utveckling. Den tekniska ochekonomiska utvecklingen gör kunskap och kompetens än mer betydelsefullt.Det ligger ingen motsättning i att främja teoretiska kunskaper,praktiska färdigheter och kreativa talanger. Tvärtom måste ett samhälle somvill ha mänsklig växt ge hela människan goda utvecklingsmöjligheter.Utbildningsnivån i är lägre än i flera jämförbara länder. En skola ivärldsklass är nödvändig för att skall bli en ledande kunskapsnation.Kunskap betyder också makt över det egna livet.Den allmänna förskolan ska utnyttja barnens naturliga nyfikenhet och viljaatt lära. Det är viktigt att förskolan är pedagogiskt inriktad och därför måsteden pedagogiskt utbildade personalen göras ansvarig för verksamheten.Viktigt är också att förskolan ges tydliga mål för sin verksamhet.I dag lämnar alltför många utan tillräckliga kunskaper. Dettakan vi aldrig acceptera. Insatserna för dem som har svårt med läsning,skrivning och räkning måste göras . Statenmåste slå fast att ingen får börja gymnasiet utan godkänt i svenska, engelskaoch matematik. De elever som behöver måste få mer hjälp och stöd samtidigtsom de studiemotiverade eleverna ges mer stimulans. Oacceptabelt mångaelever hoppar av gymnasiet eller lämnar det utan fullständiga betyg.De senaste siffrorna från visar att av en årskull 20-åringar klarat av gymnasiets mål.Gymnasieskolan har misslyckats med sin uppgift att vara till för alla ochmåste därför förnyas. Dagens gymnasium grundas på en felaktigaföreställningen att alla elever är lika och kan lära samma sak på lika lång tid.En yrkesinriktad elev måste få möjlighet att gå igenom gymnasiet utan attbehöva läsa lika teoretiska kurser som elever på väg mot högskolan. Sverigemåste i stället få en lärlingsutbildning som kan vara ett kvalificeratalternativför intresserade elever. vill införa en särskild yrkesexamen, enlärlingsexamen och en studentexamen för behörighet för högskolan. En såkallad gymnasiebank bör införas. Det innebär en möjlighet att senare i livetkom-plettera uteblivna gymnasiestudier i ungdomen.Lärarna är skolans viktigaste resurs men en bristvara. Många platserstår tomma på lärarutbildningarna och många hoppar av . saknas20 000 utbildade lärare i skolorna. Vi menar att läraryrkets status måste höjas.Genom fler karriärmöjligheter, möjligheter att studera och forska,lärarlegitimation och höjda löner vill återskapa läraryrkets status.Utvärdering är ett centralt inslag i en kvalitetsskola. Med fler nationellaprov och betyg tidigare under skolgången får eleverna och föräldrarnamöjlighet att se vilka kunskaper eleven har uppnått. Betygen måste innehållafler steg och likvärdigheten måste garanteras genom jämförelser med resultatpå nationella prov.Mångfald inom skolsystemet gynnar kvaliteten och ökar valfriheten.Mycket pedagogiskt nytänkande har utvecklats i friskolor. Förföräldrar och elever innebär friskolorna en frihet att välja utan att betalaavgifter. Därför måste godkända fristående skolor garanteras ekonomiskaresurser som motsvarar de kommunala skolornas. Lokala politikers godtyckeska inte kunna stoppa en fristående skola.Folkpartiet vill inrätta en statlig skolinspektion som är fristående frånSkolverket och därmed inte underställd den politiska apparaten. Då får eleveroch föräldrar veta hur kvaliteten i just deras skola är i förhållande tillandra.Ett rättvist studiestödssystem behövs för att alla som vill ska få möjlighetatt studera på högskolan eller komplettera grundskola och gymnasieskola somvuxen. anser att totalbeloppet i studiestödssystemet ska höjas med200 kronor . måste fribeloppsgränsen för extrainkomsterskrivas upp, så att en studerandes extrainkomster inte minskar studiestödet.Det är viktigt att vuxna studerande behandlas lika. Det är orimligt när tvåvuxenstuderande på samma utbildning har olika regler; den ene måste lånamedan den andre kan studera bidrag. Enligt regeringen skadessutom de som är och haft hög inkomst kunna få ett förhöjtstudiestöd utan lånedel. Alla vuxenstuderande bör i stället omfattas av detallmänna studiestödssystemet, där möjlighet till högre bidragsdel ska finnasvid gymnasiestudier och grundläggande studier.En fri akademi1990-talet var decenniet då utbildningsfabriken gjordes tillmodell för den svenska högskolan. Utbildningsfabrikensfilosofi bygger på tanken att kunskap kan tillägnas ochutvecklas enligt löpande band-principen. Den kortsiktiganyttan sätts före långsiktiga kunskapsvärden, kvantitetprioriteras framför kvalitet och den politiska styrningen ärhård. Ett havererat antagningssystem, sjunkande kvalitet iundervisningen och en svårt trängd grundforskning är baranågra exempel på att utbildningsfabriken har nått vägs ände.Folkpartiet tar strid för en vision med motsatta förtecken - kunskap somegenvärde, frihet och kvalitet - tanken om den fria akademin. I motioner(tidigare lagda såväl som kommande) förespråkar vi en rad reformer inomden högre utbildningen och forskningen, bland annat: inför en studentpeng såatt studenternas val avgör var och hur högskolan skall byggas ut, inrätta ettfrån oberoende kvalitetsinstitut, inför svenska fackhögskolor("colleges"), satsa på den fria grundforskningen, riv upp den så kalladedoktorandreformen och inför akademiskt självstyre i högskolestyrelserna.Den budgetpolitiska profilen följer den principiella inriktningen.Folkpartiet föreslår inom ramen extra till fri och obundengrundforskning vid landets högre lärosäten. Det kan bland annat användas tillinrättandet av nya tjänster för doktorander och nydisputerade forskare. Enminskad utbyggnadstakt av högskolan ger möjligheter att satsa 400 miljonerkronor ytterligare på åtgärder för att stärka kvaliteten i grundutbildningen,främst inom humaniora och samhällsvetenskap.Kultur med kvalitet och mångfaldFolkpartiets mål för kulturpolitiken är frihet, mångfald ochkvalitet. Det fria ordet är navet i en liberal kulturpolitik.Litteraturen är en unik källa till kunskap, förståelse ochfördjupning. I av blixtsnabba förändringar erbjuderboken en för eftertanke och stillhet. Bibliotek är enkulturinstitution och kunskapsbank som har fortlevt genomårtusenden. I kommuner och kommundelar fungerar de somlokala kulturcentra och har en nyckelfunktion när det gälleratt motverka segregation och kunskapsklyftor. Vi slår vaktom alla människors möjlighet till kostnadsfria boklån ur ettrikt bestånd.Att läsa ger oss kunskaper och starka upplevelser. Läsandet ger makt ochmöjligheter att förändra ens liv. kan, enligt , en fjärdedel avSveriges befolkning inte förstå lätta texter och tabeller som vi alla möter ivårvardag. Föräldrar läser allt mindre för sina barn. Böcker har blivit en lyxvara.Det måste ske en ökad satsning på litteratur och läsande i skolorna.Folkpartiet föreslår också en sänkt bokmoms, som de selektivastöden till litteratur bibehålls. Härigenom borde en sänkning av bokprisernakunna ske. Det skulle också innebära att universitets- ochhögskolestuderandes höga facklitteraturkostnader sänks.Presstödet har sedan ett trettiotal år haft i stort sett samma inriktning trotsatt medielandskapet förändrats dramatiskt. Det nuvarande presstödetkonserverar en viss mediestruktur och snedvrider konkurrensen. Vi anser attpresstödet bör kunna skäras ner kraftigt.Folkpartiet anser att ökade resurser bör ges till regional kultur och attmedel förs från institutionerna , Rikskonserter ochRiksutställningar till detta ändamål. En viktig del av friheten inom kulturlivetär att inte vara beroende av en inkomstkälla. Det offentliga är en garant fördenna frihet men även andra inkomstkällor måste uppmuntras. Statensinstitutioner bör få medel så att de klarar sin verksamhet men sponsring börockså uppmuntras. Kulturlivet bör i större utsträckning stimuleras genomavdragsrätt för gåvor till kulturella ändamål och gynnsamma skattevillkor förkulturutövare.Folkpartiet ser det som en viktig kulturpolitisk uppgift att säkra att publicservice präglas av kvalitet och bildning. Elektroniska medier har en mycketstor genomslagskraft som förmedlare av kultur- och samhällsliv, inte minstför unga människor. motsätter sig en höjning av TV-avgifternaoch vill avskaffa dessa helt. I stället ska ett nytt finansieringssystembyggas upp med hjälp av public service-fonder. Hos dessa ska företag ansökaom medel för att producera och distribuera kvalitetsprogram.En infrastrukturreformEn infrastrukturpolitik förföretagsamhet i hela SverigeUtan fungerade kommunikationer kan aldrig hela fåen positiv utveckling. Detta är en grundbult inom flerapolitikområden. Därför måste satsningar göras påinfrastrukturen. Främst är det satsningar på vägar och IT-teknik som måste göras.Detta är en fråga av största vikt för både städer och landsbygd. Främst istorstäderna hotar trafikinfarkter att allvarligt försämra både företagensarbetsvillkor och de enskilda människornas dagliga arbetsliv och fritid. Det ärockså av yttersta vikt att hela landet har en sådan standard på vägnätet attbåde råvaruförsörjningen till industrin kan tryggas och att vägarnahåller en sådan standard att de färdiga produkterna kan fraktas därifrån.Undermåliga vägar får inte vara den faktor som hotar jobb runt om i ,vare sig i städer eller på landet. Det är också viktigt att kommunerna på sinavägnät håller en sådan standard att inte sysselsättningen hotas. Folkpartietanser att väganslaget måste höjas och att omedelbara åtgärder måste sättas in.Folkpartiet anser att det förslag till stomvägnät med anslutande vägar avhög kvalitet som den borgerliga regeringen lade fram 1993 måstegenomföras. Den nuvarande regeringen har övergett denna plan genomsuccessiva neddragningar här och där, vilket har inneburit att hela landet harfått ett sämre vägnät. Även på järnvägssidan är det av stor vikt att ett stomnätav hög kvalitet kan upprätthållas. Det är viktigt att fler järnvägssträckorsnabbtågsanpassas för att "krympa landet". På många håll kan bättreregionala tågförbindelser öka pendlingsutrymmet för de boende så att det ihögre grad blir möjligt att bo på en ort och pendla till en annan.IT-kommunikationer är en stor framtidsfråga för . Goda IT-kommunikationer är ett bra verktyg för att skaffa fler jobb i hela . Detär därför av största vikt att det finns ett väl utbyggt och kraftfullt IT-nät ihelalandet. Just nu är det utbyggnaden av fiberkabel för bl.a. bättrebredbandsuppkoppling som är aktuell. Det är inte säkert att det är dennateknik som är den bästa i hela landet. Redan nu kan vi se att annan teknikkommer på området t ex trådlös kommunikation. Därför skall vi intelägga ner offentliga resurser på att bygga ut något som vi inte vet om det ärhållbart om . uppfattning är därför att det i förstahandär näringslivet som skall engagera sig i utbyggnaden av IT-nät. Det lågaintresset visar att regeringens bredbandssatsning var förfelad.En ny bostadspolitikBostadsmarknaden håller på att bli en av de avgörandeflaskhalsarna mot tillväxt. harnettoinflyttningen till varit flera gångerstörre än antalet påbörjade bostäder. I storstadsregionernablir bostadsproblemen ett allt större hot mot en gynnsamutveckling av jobb och välstånd för hela landet.För att åstadkomma detta krävs en väsentligt annorlunda politik än denregeringen står för. Bostadsbyggandet måste öka, bl.a. av hyresrätter istäderna. Bostadssektorn är fortfarande i alltför hög utsträckning enplanekonomisk i den svenska ekonomin. Vi behöver få fart påbostadsbyggandet, få ner kostnaderna och få en betydligt högre rörlighet påbostadsmarknaden för att fler människor ska kunna finna en passande bostadtill en kostnad som för dem känns acceptabel.Konkurrensen inom byggsektorn måste öka. Konkurrensverketsövervakning är viktig. avsätter ökade medel förkonkurrensverksamheten.Planprocesser och nybyggnadsregler måste förenklas. Här vilar ett ansvarbåde på regeringen som kan förenkla kraven avsevärt och på kommunernavad gäller planberedskap.Socialdemokraterna har länge prioriterat de kommunala bostadsbolagensväl framför invånarnas bostadsbehov. menar att de kommunalabostadsbolagen i betydande grad kan säljas för att minska den kommunaladominansen på hyresmarknaden och därför att kommunerna i princip inte bördriva företag.Det är uppenbart att bostadsmarknaden kommer att vara ettproblem så länge det inte finns en fungerande hyressättning. Hyressättningenbör bli friare utan att man därför övergår till marknadshyror. Ett sådant stegbör vara att lägesfaktorn tillåts spela en större roll inom bruksvärdesystemet.En anomali inom systemet är att å ena sidan ska man när bruksvärdenafastställs bortse från de aktuella lägenheternas produktions-, drifts- ochförvaltningskostnader, å andra sidan ska allmännyttans självkostnadshyrortjäna som norm. Vidare bör friare hyressättning kunna prövas inyproduktionen. Det viktiga skyddet för hyresgästen är att behålla ettbesittningsskydd.Beskattningen i olika led fördyrar byggandet och boendet. Folkpartietanser att fastighetsskatten är oacceptabel och bör avvecklas i sin nuvarandeform. "Bo där du vill"Det är en liberal utgångspunkt att människor ska kunna bodär de själva vill och ha möjlighet att leva ett bra liv där. Omresurserna inom regionalpolitiken användes bättre skulle denutgångspunkten bli en realitet för fler. Det skulle ge en merlevande landsbygd och många expansiva småorter. Detbehövs en ny, bättre regionalpolitik som överger de selektivaföretagsstöden och satsar på generella åtgärder som bättreinfrastruktur, bättre småföretagarklimat och särskildaåtgärder för att främja kunskaps- och tjänstesektorn.Det är en våg av nyföretagande och expansion av befintliga företag somkan ge skogslänen och andra avfolkningsbygder det lyft de behöver. Detkräver ett bättre företagarklimat med mindre krångel, lägrearbetsgivaravgifter, större möjligheter att få fram riskkapital genom avskaffaddubbelbeskattning och mycket annat. F-skattsedel åt alla och förenkladeregelverk underlättar även kombinationsföretagande.Infrastrukturen, såväl den "hårda" - i form av vägar och järnvägar - somden "mjuka" - i form av god social service och utbildning - är av centralbetydelse för den regionala utvecklingen. behöver en rejäl satsning påvägar. Tjälskadade, sönderkörda och dåligt underhållna vägar utgör ett hinderför näringslivets expansionskraft. Rätten till grundläggande samhällsservicetill rimliga kostnader oavsett bostadsort är en del av den generellavälfärdspolitiken. Statliga verksamheter med breda medborgarkontakter skallfinnas lätt tillgängliga över hela landet. Det gäller sådant som polis,skattemyndigheter, försäkringskassor och tingsrätter. Föräldrar, som vill startadaghem och skolor i glesbygd, ska ges en starkare ställning gentemotkommunerna.En globaliseringsreformKampen för frihandelDet pågår en intensiv debatt om frihandel. Attac-rörelsenoch demonstranter vid WTO- och IMF-möten hävdar att destår på de fattiga folkens sida när de protesterar emotfrihandel. Debatten är ingalunda ny. Vi svenska liberaler harlevt med den . "Handel är utsugning" hette det undervänstervågen kring 1968. Vi tog den debatten då och vifortsätter att föra den. Vår övertygelse är den motsatta.Handel befrämjar inte bara välstånd utan också fred ochkulturell utveckling.Handeln har varit en starkt bidragande faktor bakom tillväxten efter det . har världshandeln ökatmed , dubbelt så mycket som BNP ökade under sammaperiod. Utrikeshandeln gav därmed ett kraftigt bidrag till den totalatillväxten.Det är därför ett slag mot de fattiga att, som åtminstone den militantaspjutspetsen vid demonstrationerna mot WTO, IMF och syftartill, vilja minska den internationella handeln. Hade inte haftmöjligheter att handla med omvärlden under vår industraliseringsprocess,hade vi inte uppnått det välstånd vi nu har. Det var lyckosamt att denprocessen för vår del inleddes , när en"globalisering", som i vissa avseenden faktiskt liknade den som pågår,ägde rum. Hade vår industrialisering påbörjats , närden tidens globaliseringsmotståndare fick politisk makt och krymptevärldshandeln, hade svårigheterna varit mycket större.Åren före rasade debatten mellan svenska frihandlare ochprotektionister. Liberalerna, frihandlarna, vann den striden, vilket hadeavgörande betydelse för välståndsutveckling under 1900-talet.Frihandel - en motor förutvecklingDet sägs ibland i debatten att klyftorna i världen växer ochatt fattigdomen ökar. För en seriös debatt är det nödvändigtatt sådana påståenden skärskådas. Om det vore sant att enfriare världhandel sammanfallit med sådana effekter hadedet naturligtvis varit nödvändigt att ta nyprotektionisternasargument på större allvar. Men fakta talar ett, åtminstonedelvis, annat språk.Fattigdomen har enligt tillgänglig statistik knappast ökat i världen. Antaletfattiga i absolut mening har minskat. En undersökning från visar t ex att inkomstskillnaderna mellan länder harminskat kontinuerligt , och särskilt snabbt underåren 1993-98, då globaliseringen tagit fart världen över. I Ostasien sjönkexempelvis antalet människor som lever på mindre än per dag från420 miljoner 1987 till 280 miljoner 1998.Det är däremot sant att hundratals miljoner människor fortfarande leverunder oacceptabla villkor och att situationen i flera av de fattigaste ländernafaktiskt försämrats. Men ingenting tyder på att det är den ökandevärldshandeln som lett till den utvecklingen - allt tyder på motsatsen,nämligen att dessa länder haft en bättre situation om deras handel ökat mera.En genomgång av dessa länder bekräftar snarare bilden att det är brist pådemokrati, brist på ekonomiska reformer och marknadsekonomi, brist påfungerande rättsväsende och brist på utbildning som gör att dessa länder sitterfast i underutveckling.Även de ofta förekommande uppgifterna om kontinuerligt ökande relativaskillnader kan ifrågasättas. i ett längre perspektiv, 1950-1995, har denrelativa tillväxten varit lika stor i industriländerna som iutvecklingsländerna.De senaste åren tycks de relativa inkomstskillnaderna ha minskatnågot, främst som en följd av en snabb välståndsökning i och Kina.Ett program för ökat ekonomiskt välstånd och minskadfattigdom bör således innehålla:- fortsatt frihandel,- raserande av handelshinder i de utvecklade ekonomierna för u-ländernasprodukter, t.ex. på jordbruks- och textilområdet,- bistånd till de fattigaste länderna för att stärka deras förutsättningar atttadel av globaliseringens fördelar genom stärkande av demokratiskastrukturer, bättre administration, fungerande rättsväsende och bättreutbildning,- en skuldsanering, inte minst riktad mot de länder som kastat av sig sinadiktatorer och därmed bör få chans att starta på nytt utan att behöva betalanotan för förtrycket en gång till,- ökad öppenhet på det finansiella området, inklusive införandet av eninternationell finansinspektion, för att minska riskerna för kriser av detslag som inträffade i erfarenhet visar att länder som bedriver enstabilitetsinriktad finans- och penningpolitik, med en lämpligväxelkursregim och som följer de internationella regelverkoch normer som främjar stabilitet, är bättre rustade att klarafinansiella kriser.