mot · GP02N45 · 2001-10-31 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:N45av m.fl. (fp)med anledning av prop. 2001/02:39 Förvärv av aktier i , m.m. Förslag till riksdagsbeslut avslår regeringens förslag om att regeringen genom förvärv av aktier ökar sitt ägande i . avslår regeringens förslag om att upphäva ett tidigare bemyndigande om att försälja statens aktier i . avslår regeringens förslag om bemyndigande att genom ställa en övergångsfinansiering till förfogande för . Propositionen I propositionen föreslås att godkänner att staten genom det helägda statliga bolaget blir ägare till samtliga aktier i . har lämnat ett offentligt bud på av andra än staten ägda aktier i . tillförs genom aktieägartillskott, dels de aktier i som innehas av genom och Förvaltningsaktiebolaget , dels de medel som tillfördes staten i samband med en inlösenlikvid . föreslås vidare bemyndigas att lämna en överbryggningskredit till på högst . I propositionen föreslås vidare att regeringen får bemyndigande att sälja hela eller delar av statens aktieinnehav i samt att vidta de åtgärder som behövs för försäljningen. Staten skall inte agera företagare I en väl fungerande marknadsekonomi fyller staten en oundgänglig funktion som stiftare av de lagar och regler som ska följas, som beslutsfattare om de skatter som ska betalas och som myndighetsutövare i form av rättsvårdande och marknadsvårdande instanser som ser till att reglerna efterföljs. Att på samma gång vara aktör på marknaden blir en orimlig sammanblandning av roller. Vi liberaler vill att fler människor skall vara ägare av företag. En privatisering av statens ägande erbjuder en möjlighet att sprida privat ägande av företag till flera. Det finns många exempel på att statligt och kommunalt ägande snedvrider konkurrensen genom en öppen eller dold subvention och diskriminerande offentlig upphandling. Därigenom får privata företag sämre lönsamhet och expansionsmöjligheter och några tvingas lägga ned sin verksamhet. Politiskt subventionerade konkurrenter skapar också en extra osäkerhet för privata företag, som för sin försörjning enbart är hänvisade till att tillfredsställa kundernas efterfrågan och som inte kan falla tillbaka på att tillfredsställa politiska önskemål. I stort sett samtliga statliga företag agerar dessutom på en marknad där det finns privata företag som är konkurrenter. Regeringen, staten, har tagit på sig en lång rad viktiga uppgifter som ingen annan i samhället kan eller bör utföra. Regering och riksdag skulle fungera bättre om de koncentrerade sig på dessa uppgifter och bl.a. avbördade sig ägandet av företag, som dessutom privata ägare sköter bättre. Att i offentlig regi sköta dessa bolag stjäl uppmärksamhet från det som är det offentligas huvuduppgift: att erbjuda en god vård, ett bra utbildningssystem, ett väl fungerande försvar, ett säkert rättssystem och en generell politik för att främja tillväxt och sysselsättning. Historiken kring 1991 var ett helstatligt bolag. För att sprida ägandet och ge bolaget tillgång till externt riskkapital beslutade den borgerliga regeringen att sälja av aktierna i bolaget, motsvarande 53,5 miljoner aktier. Av dessa aktier reserverades för privatpersoner och anställda i och . Resterande (16 miljoner aktier) såldes till svenska och utländska institutioner i ett anbudsförfarande för att få ett marknadsmässigt pris. bildades som ett av staten helägt skogsbolag. Bolaget bildades genom att förde över cirka en tredjedel av sina skogstillgångar till ett dotterbolag, vars aktier delades ut till aktieägarna vid ordinarie bolagsstämma . I samband därmed erbjöd sig staten att byta in aktier i mot aktier i som tillhörde staten. Erbjudandet fick stor anslutning och staten fick i ett första skede av aktierna i . Genom detta minskade statens ägarandel i från till . Med propositionen ändrar regeringen uppenbarligen strategi och prioriterar istället färre leverantörer och mer statlig kontroll. Förslaget om socialisering av är dessutom osnyggt gentemot övriga ägare. Det är inte bra att budet kommer från huvudägaren staten som redan äger av bolaget, har tillsatt styrelsen, bestämmer spelreglerna för aktörerna och även är domare. Sammanblandningsekonomin är total. Regeringen med näringsminister i spetsen anser att motiven till budet på är att: skogsindustrins betydelse för svensk export är så viktig att råvaruförsörjningen inte kan lämnas i händerna på privata aktörer, det är viktigt att den svenska skogen inte bara blir lekstuga för dem i med mycket pengar, staten skall fortsätta öka sitt ägande av skog. Dessa motiv väcker fler frågor än de besvarar. Kommer det att innebära att alla viktiga exportindustrier skall räkna med statliga råvaruleveranser ? Och av vilka skäl? Gäller det såväl som jordbruket och livsmedelsindustrin? Är det ett sätt att hålla råvarupriserna nere och med skattemedel subventionera vissa företag? Är alla aktörer med god ekonomi olämpliga som underleverantörer till exportindustrin? Den nu av regeringen föreslagna socialiseringen av förväntas kosta skattebetalarna åtskilliga miljarder vilket innebär en överbeskattning av medborgarna till följd av regeringens aktiespekulation. Det finns flera skäl som talar för att man skulle kunna få ut mer pengar om man valt att sälja skogen i flera delar. Som exempel kan tas att valt att sälja all sin skog i men i mindre bitar. Priset för dessa försäljningar ligger så högt som det förväntas få per hektar skog, vilket ytterligare understryker att staten gör en dålig affär. Vi anser att detta är en synnerligen dålig idé och vill därför avslå förslaget från regeringen. behövs som en stor aktör på skogsmarknaden i konkurrens med helstatliga och övriga aktörer. Dock ställer vi oss positiva till den i propositionen föreslagna försäljningen av statens aktier i . () () ()