mot · GP02N208 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:N208av m.fl. (m)Stat och kommun som konkurrent 1 Sammanfattning Många företagare i hela landet tvingas konkurrera med myndigheter och statliga och kommunala bolag. Detta är djupt orättvist och leder till en osund svensk konkurrenssituation. Vi anser att staten, med skattepengar i botten, inte skall snedvrida villkoren för företagande och inverka hämmande på verksamheter som skulle må bättre av en friare tillvaro. För att främja bra arbetsplatser och de anställdas välmående, förbättra konkurrenssituationen, öka allmänhetens aktieägande och ge de statligt ägda företagen bättre möjligheter på den internationella marknaden föreslår vi att ett 30-tal av de statligt ägda bolagen privatiseras i ett inledande skede. En rad myndigheter bedriver konkurrensutsatt verksamhet, vilket leder till att villkoren för privat företagande försämras. Vi föreslår att regeringen återkommer till med förslag för att avveckla denna typ av skadlig konkurrenssnedvridning. Vidare bör staten för varje bolag med statligt ägande omgående motivera varför så är fallet. De företag vars koppling till staten inte kan motiveras bör ingå i den privatiseringsplan, som vi kräver att regeringen omgående presenterar. Privatiseringarna måste ske på ett ansvarsfullt sätt så att företagens framtidsförutsättningar stärks. Politikerinflytandet över kommersiella beslut måste bort. Dessutom är det viktigt att privatiseringarna genomförs på ett sådant sätt att staten får bra betalt och att försäljningarna bidrar till att sprida aktieägandet. Händelseutvecklingen i är bara ett av många exempel på vad statligt ägande kan få för negativa konsekvenser. Förhoppningsvis kan den dock fungera som varningslampa och avskräckande exempel. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 18 2 Innehållsförteckning 19 3 Förslag till riksdagsbeslut 20 4 Statligt ägande i 63 företagsgrupper 20 4.1 Den statliga portföljen 20 4.2 Skadligt att staten styr och ställer 20 5 (S)tyrning genom statligt ägande 22 5.1 Statens roller 22 5.2 ett tydligt exempel 22 6 får förbättrade förutsättningar 24 6.1 Den skilda synen 24 6.2 Starka skäl att sälja 25 6.3 Förbättrad tillgång på riskkapital 26 6.4 Försäljningen skall stärka företaget 26 6.5 Aktier till alla! 26 6.6 Delaktig blir välmotiverad 27 6.7 Delaktig blir välmående 28 7 Goda exempel 28 8 Negativ kommun- och myndighetsverksamhet 31 8.1 Konkurrensutsätt verksamhet 31 8.2 Privatisera kommunala bolag och affärsverksamheter 31 8.3 Stoppa konkurrenssnedvridande myndighetsverksamhet 32 9 Sprid ägandet i de statliga bolagen 33 9.1 Privatisera nu! 33 9.2 Särskilda kommentarer 35 3 Förslag till riksdagsbeslut bemyndigar regeringen att privatisera de statligt ägda företag som anges i motionen. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av statlig verksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrensutsättning och försäljning av kommunala och landstingskommunala företag och verksamheter. begär att regeringen lägger fram en privatiseringsplan samt, för övriga företag, presenterar motivering för eventuellt fortsatt statligt ägande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en avveckling av sådan myndighetsverksamhet som snedvrider konkurrensen. 4 Statligt ägande i 63 företagsgrupper 4.1 Den statliga portföljen Svenska staten är största företagare både räknat i omsättning och antalet anställda. Totalt omfattar portföljen 63 bolag med verksamhet inom energi, råvaror, konsumentvaror, tjänster, turism, handel, telekom, transport, finans och fastigheter. av bolagen verkar på fullt konkurrensutsatta marknader medan övriga är lagstadgade monopol. Företag med statligt ägande utgör av det inhemska näringslivet. Marknadsvärdet på statens börsportfölj uppgår till . Totalt är de 63 bolagen värda och har omkring 230 000 anställda. 4.2 Skadligt att staten styr och ställer Statlig kommersiell verksamhet utgör ett betydande problem för en fri och rättvis konkurrens. I statistik över företag som missbrukat sin dominerande ställning dominerar SAS, , SJ och Posten. De statliga bolagens dominans är därmed inte bara olämplig, utan även olaglig. Av domstolsavgöranden angående missbruk av dominerande ställning som redovisar på sin hemsida, rör företag med statlig ägarinblandning. Även i fråga om ifrågasatt konkurrensbegränsande beteende, där medborgarnas anmälningar registreras, är de statliga och kommunala bolagen överrepresenterade. Detta tyder på att det finns en utbredd irritation över dessa politikerstyrda bolags beteende. Sakförhållandet bekräftas av Statskontorets rapport som kommersiell aktör (2000:16). Rapporten visar bland annat följande: Hälften av alla myndigheter och statliga företag bedriver konkurrensutsatt verksamhet i påtaglig omfattning. Det finns ett stort utbud av statliga tjänster på konkurrensutsatta områden som endast till en del sammanfaller naturligt med myndigheternas kärnverksamheter. Bärande motiv till varför den konkurrensutsatta verksamheten skall bedrivas saknas ofta. En fjärdedel av de statliga myndigheternas och bolagens verksamhet på konkurrensutsatta områden har märkbar och negativ effekt på marknadens funktionssätt. Trots statens dominans över företag i har det aldrig funnits några bestående och hållbara förklaringar till varför staten skall äga företag. Motiven har varierat över tiden. I industrialismens barndom ansågs det viktigt att staten kunde utöva inflytande över användningen av naturresurserna. har motiveringarna ofta varit av regionalpolitisk eller beredskapsmässig karaktär. I vissa fall har staten även ansett det angeläget att ta över nedläggningshotade företag, som sedan behållits. Med början har en ny syn på statligt företagsägande vuxit fram i samhället. Enligt denna syn är privatiseringar mer en praktisk än en ideologisk fråga. Skälen till förändringen är flera. En orsak är de allt starkare kraven på tydliga och aktiva ägare i företagen. När staten själv äger företag som den har ansvaret för att fastslå reglerna för näringslivet, uppstår en olämplig otydlighet i ägarrollen. En annan orsak till den nya synen på privatiseringar är de allt mer ansträngda statsfinanserna i flera länder. Detta tvingar staterna att koncentrera sina resurser på det allra viktigaste och överlåta risktagande och ägande till andra. Genom att sälja statliga företag kan finanserna förbättras och skattesänkningar eller angelägna satsningar på andra områden genomföras. En tredje orsak är att privatiseringar leder till en högre effektivitet. Överlastade statsapparater blir av med uppgifter och skötseln av företagen blir effektivare med nya, tydligare ägare. Privatiseringarna innebär vinster, både för staten och för de nya ägarna. Det är uppenbart att den nuvarande socialdemokratiska regeringen inte har någon klar strategi angående de statliga bolagen. Näringsminister säger sig inte kunna avge någon entydig uppfattning om vilka företag som staten bör äga. Inte heller finns det i den numera utkommande regeringsskrivelsen Företag med statligt ägande några motiv i anslutning till bolagen med statlig ägarinblandning om varför de bör vara statliga. Rimligen borde bevisbördan ligga på regeringen som i den ovan nämnda skrivelsen i anslutning till varje bolag med statlig ägarinblandning skall motivera varför staten även i fortsättningen bör vara inblandad. De företag vars koppling till staten inte kan motiveras bör ingå i den privatiseringsplan som vi vill att regeringen omgående presenterar. 5 (S)tyrning genom statligt ägande 5.1 Statens roller Staten har flera olika roller. När det t.ex. gäller vägar och järnväg bör staten vara beställare av nybyggnation och underhåll. Däremot kan utformaren och brukaren vara privata företag eller personer. När en ny väg skall byggas skall det ske genom upphandling där de privata företagen har samma möjligheter och förutsättningar som de offentliga. Nya finansieringsformer kan komma till stånd där staten tillsammans med privata företag bygger och konstruerar vägar och järnvägar. Statens roll kan därmed komma att delas med privata företag inom väg- och järnvägsområdet. Statens uppgift är inte att bygga nya statliga bredband utan snarare att se till att avregleringen, konkurrensen och marknadsekonomin fungerar. Angelägna utbyggnader som inte är fullt kommersiellt möjliga kan komma till stånd genom att staten upphandlar bredbandstjänster. Staten skall inte med skattemedel låsa sig vid en speciell teknik eftersom teknikutvecklingen går så fort. Dock har staten en viktig roll som föregångare och användare av den nya tekniken. Staten skall inte syssla med sådant som andra kan göra lika bra eller bättre. 5.2 ett tydligt exempel är ett tydligt exempel på vad statlig ägarinblandning kan leda till. har krävt en privatisering av . De första privatiseringskraven ställdes /1995, men de socialdemokratiska regeringarna har trots detta fortsatt att misshandla ett av största och mest kunskapsintensiva företag genom att kräva att det skall kvarstå i statlig ägo. Det bästa hade varit om man lyssnat på våra råd och sålt då företagets försprång på den avreglerade svenska telekommunikationsmarknaden var stort. Genom sin passivitet bär Socialdemokraterna ett stort ansvar för de försäljningsintäkter och affärsmöjligheter som har gått förlorade. Kostnaderna är en konsekvens av den väg som den socialdemokratiska regeringen föreskrev för Telias del. Genom den första fusionen i världen mellan två tidigare statliga telemonopol skulle förenas med norska . Detta skulle bli inte bara den hittills största försäljningen av ett svenskt statligt företag utan dessutom århundradets största nordiska affär. Fortsättningen är välkänd: Det ställdes krav på gemensam statlig ägarkontroll från två regeringar . Det ställdes krav på kommersiellt beslutsfattande i företaget. Det ställdes krav på länderkvoterad styrelse. Det blev politiska ägaravtal med olika tolkning i förslagen till respektive parlament. Det blev politiserade företagsvärderingar. Det blev ständiga politiska krismöten. Inte oväntat sprack affären under dramatiska former, där verkligheten ofta överträffade dikten. Under processen förlorades åtskilliga miljarder kronor, genom tappade kunder, missade affärer och misslyckat fusionsarbete. Relationerna SverigeNorge har lidit mycken skada, förtroendekapital har förstörts och smittoeffekterna till andra områden är betydande. som bolag har allvarligt skadats och förtroendet för politiken har försvagats. /Telenoraffären är därmed ett praktexempel på varför statliga företag skall privatiseras. Efter många besvikelser och en onödigt lång och för skattebetalarna ytterst kostsam väntan privatiserades en alltför liten del av . blev därmed en folkaktie. Efter massiv marknadsföring av Teliaaktien valde mer än en miljon svenskar att köpa den. PR-kostnaden i samband med delprivatiseringen av beräknas ha uppgått till . Därtill kommer Telias generella marknadsföring. uppgick denna till . Många är besvikna över aktiens dåliga kursutveckling, som till stor del torde bero på att företaget fortfarande ägs till av staten. Det är nu hög tid att hela privatiseras för företagets, skattebetalarnas och aktieägarnas skull. Den statliga ägarkontrollen måste avvecklas inom överskådlig tid, det statliga regelverket inom teleområdet klargöras och småsparare ges bättre incitament att bli delägare. tog näringsutskott, med moderat stöd, ett initiativ för att ge regeringen möjligheter att ändra statens ägande i . Detta för att minimera den skada som åsamkats och ge bolaget större möjligheter att delta i strukturaffärer. Vi har i en tidigare motion krävt att regeringen inför presenterar en särskild plan för hur man skall säkerställa konkurrensen på marknaden för telekommunikationer. För konsumenternas skull måste konkurrensen på telefonins, och framför allt den mobila telefonins, område skärpas; accessnätet måste öppnas för alla, full nummerportabilitet måste gälla vid byte av telebolag och en starkare myndighet med större befogenheter för konkurrensfrämjande åtgärder måste skapas. 6 får förbättrade förutsättningar 6.1 Den skilda synen En av socialdemokratins grundpelare är att genom politik detaljreglera tillvaron för medborgarna. Alla barn skall i den socialdemokratiska världen placeras på kommunala daghem, föräldrar får inte disponera stödet till barnomsorgen, skolan skall vara likriktad och så många som möjligt skall bo i allmännyttiga hyreslägenheter. Staten och kommunerna disponerar två tredjedelar av en normalinkomsttagares inkomst i enlighet med riksdagsmajoritetens önskemål. Den väldiga flora av statligt ägda bolag är ytterligare en konsekvens av detta synsätt. Genom sitt ägarinflytande i en stor del av svenskt näringsliv kan staten påverka försäljningen av allt från plåster till skogsplantor. anser att detta maktutövande är till ondo för det svenska näringsklimatet. En viktig förutsättning för en fungerande och effektiv konkurrens är att lika villkor gäller för alla, såväl privata som offentliga aktörer. Endast därigenom kan marknadens signalsystem fungera, vilket resulterar i att bara den överlever som kan erbjuda de varor och tjänster som konsumenterna efterfrågar, till bästa möjliga kvalitet och till lägsta möjliga pris. Det finns vissa grundläggande skillnader mellan offentliga och privata aktörer som gör att de inte agerar enligt lika villkor. Den viktigaste skillnaden är att en offentlig aktör alltid ytterst garanteras av skattemedel med följden att den finansiella risken är mindre än i ett privat företag. Utöver att statliga bolag sällan försätts i konkurs har man ofta tillgång till billigare riskkapital med staten som upplånare. De politiska ställningstaganden som ligger till grund för den offentliga aktörens verksamhet är ytterligare en avgörande skillnad mellan offentliga och privata aktörer. De konkurrensproblem som direkt kan härledas till att offentliga aktörer är verksamma på konkurrensutsatta marknader kan delas in i fem olika kategorier: Korssubventionering mellan anslagsfinansierade myndighetsuppgifter och avgiftsfinansierad uppdragsverksamhet eller mellan monopolmarknader och konkurrensutsatta marknader. Uppdragsverksamhet bedrivs tillsammans med myndighetsutövning som ger myndigheten en särställning när det gäller att ta hem uppdrag. Intressekonflikter och jävsituationer, t.ex. i samband med upphandling, då myndigheten både agerar som beställare och anbudsgivare för ett uppdrag. Unik tillgång till strategisk infrastruktur m.m. till följd av nuvarande eller tidigare monopol. Konflikter i övrigt till följd av att myndigheten/verksamheten både styrs av politiska och kommersiella intressen. 6.2 Starka skäl att sälja Statens främsta uppgift inom näringspolitiken är att skapa ramar och regler för företagens verksamhet och bidra till att skapa gynnsamma förutsättningar för långsiktig tillväxt, fler företag, fler arbetstillfällen och god konkurrens. En riktigt genomförd privatisering av de statliga företagen skall: Renodla statens roll som lagstiftare och normgivare. Stärka de privatiserade företagen. Sprida intresset för sparande i aktier till nya grupper och bredda riskkapitalmarknaden. Ge staten inkomster som kan användas till andra mer angelägna ändamål. Statligt ägande kan aldrig fullt ut förenas med en sund och rättvis konkurrens, även om riktlinjerna är att företagen skall drivas under strikt kommersiella villkor. Politiker kan påverkas av motstridiga intressen i sin dubbla roll som ägare och lagstiftare. Detta försvagar trovärdigheten för staten både i rollen som regelsättare och i rollen som ägare samt hämmar riskvilligheten och entreprenörsandan hos andra aktörer på marknaden. En ofrånkomlig följd av statligt företagsägande är att företag med statligt ägarkapital indirekt subventioneras i förhållande till företag som får söka sitt riskkapital på marknadens villkor. Avkastningskraven och konkursrisken i privata företag medför att dessa inte kan göra samma affärsuppgörelser som statliga företag. Likabehandling och rättvisa mellan konkurrerande företag på en marknad kan bara uppnås om staten står neutral, vilket innebär att staten bör avstå från att själv äga och driva företag. Ett spritt ägande och en ekonomi med sund konkurrens på lika villkor innebär att marknadsekonomin vitaliseras. Genom försäljning av statliga företag avlastas också statens uppgifter som den inte nödvändigtvis behöver ta på sig. Därmed kan staten ägna sig åt andra, viktiga uppgifter som ingen annan än staten kan ta ansvar för. Offentligt ägda företag kan påverkas negativt av sin ägarstruktur. De kan bli redskap för politiska ambitioner som hämmar deras utveckling genom att företagen tvingas göra andra prioriteringar än de rent affärsmässiga. Statligt ägande kan även vara ett hinder för tillväxten på exportmarknaderna, eftersom andra länder kan uppfatta det statliga ägandet som en dold subvention. Även annan internationell expansion, t.ex. företagsuppköp, sammanslagningar och joint , kan hindras på grund av statligt ägande eftersom utländska motparter kan uppfatta det som hotfullt. Genom privatiseringar kan företagen ges en konkurrenskraftig struktur och kompetenta ägare. De statligt ägda företagen får genom privatiseringar tillgång till riskkapitalmarknaden via börsen, vilket kan öppna möjligheterna för ytterligare kapitaltillskott. Företag som inte utvecklas enligt normala företagsekonomiska principer hamnar i ett sämre läge, vilket innebär att de anställdas trygghet minskar och att skattebetalarna förlorar pengar. 6.3 Förbättrad tillgång på riskkapital Privatiseringarna bör genomföras på ett sätt som bidrar till att långsiktigt bredda riskkapitalmarknaden. Detta bör främst åstadkommas genom tre huvudtyper av åtgärder: För det första bör skattesystemet reformeras så att svenskars ägande av svenska aktier underlättas. En målsättning bör vara att den svenska ägar- och riskkapitalbeskattningen blir likvärdig med den i våra viktiga konkurrentländer. För det andra bör man sträva efter att öka intresset för svenska aktier och möjligheten att köpa sådana genom breda spridningar av aktier till allmänheten och anställda, på samma sätt som skedde vid privatiseringarna av , , och . Det är viktigt att privatiseringarna möjliggör ett svenskt ägande av näringslivet. Trenden mot placeringar av svenskt sparkapital i utländska fonder, försäkringar eller investmentbolag med utländsk beskattning motverkar det svenska ägandet i . Detta är djupt olyckligt. En riskkapitalmarknad som i alltför hög grad domineras av institutionella aktörer riskerar att bli nervöst ryckig och bitvis svårförutsebar. För det tredje bör ett ökat enskilt ägande av näringslivet också erhållas genom att anställda ges möjlighet att äga aktier i de företag där de arbetar. Detta kan åstadkommas genom att de skatteregler som missgynnar vinstdelningssystem elimineras. 6.4 Försäljningen skall stärka företaget av de statliga företagen måste ske på ett ansvarsfullt sätt. Varje enskilt företag skall bli starkare och mer konkurrenskraftigt efter slutförd privatisering. Det innebär att starka hänsyn måste tas till företagens intressen, bl.a. vid valet av tidpunkt för försäljning, ägarstrukturen och metoderna för genomförande. En viktig princip är naturligtvis att skattebetalarnas intressen skall tas till vara vid prissättningen av aktierna. Det innebär att marknaden måste kunna bedöma företaget efter förtjänst. Exempelvis bör omstruktureringar vara nära slutförandet och därmed överblickbara för aktiemarknaden. 6.5 Aktier till alla! Det finns vidare anledning att söka stärka riskkapitalmarknadens funktion vid försäljningarna genom att bredda aktiesparandet till en allt bredare allmänhet och därmed öka den långsiktiga kapaciteten för tillförsel av inhemskt riskkapital. Detta innebär att hänsyn måste tas till det allmänna marknadsläget. Genom att erbjuda aktier i de statliga företagen till en bred allmänhet kan intresset för privatiseringarna ökas som riskkapitalmarknaden breddas. Enligt vår bedömning är riskkapitalmarknaden förhållandevis stark om de rätta förutsättningarna ges. För att uppnå långsiktigt godtagbara avkastningsmöjligheter i syfte att stärka riskkapitalmarknaden måste ha skatteregler som är likvärdiga med dem som gäller i andra jämförbara länder. Den diskriminerande beskattningen av svenskt riskkapital som återinfördes efter valet leder till ett ökat utländskt ägande och kontroll av svenskt näringsliv. Utländskt ägande är principiellt riktigt, men det är inte sunt att det utländska ägandet ökar därför att svenskt ägande missgynnas. Åtskilliga tecken tyder dessutom på att delar av det ökande utländska ägandet finansieras av svenskt sparande i utlandet. Det svenska riskkapitalet trängs ut till utlandet på grund av dubbelbeskattning av aktieutdelningar. På så sätt medverkar den nuvarande beskattningen till att öka utlandsägandet av näringslivet utan att långsiktigt öka skatteintäkterna. Vi föreslår att dubbelbeskattningen av avkastningen på riskkapital upphävs. 6.6 Delaktig blir välmotiverad Dagens, och än mer morgondagens, arbetsmarknad kommer att kännetecknas av ett närmare samband mellan den enskilde anställde, arbetets organisation och genomförande och företagets framgång. De anställda kommer att ha ett större personligt ansvar för arbetsuppgifterna och resultatet. Det är då också rimligt att de skall kunna få del av företagets vinst. Av denna anledning har många företag med anställda, kollektivt eller enskilt, avtalat om att dessa skall göras delaktiga i företagens vinst. Härigenom blir medarbetarna direkt delaktiga i företagets resultat. Genom att på detta sätt sprida det individuella ägandet och stärka känslan av samhörighet inom företaget kan lönsamheten förbättras. Sparandet ökar och intresset för fortsatt sparande kan stimuleras. För Socialdemokraterna utgör vinstdelningssystem ett problem. De leder till enskilt sparande och enskild kapitalbildning och strider därmed mot arbetarrörelsens kollektivistiska grundsyn. Socialdemokraterna har därför konsekvent genomfört åtgärder i syfte att försämra förutsättningarna för vinstdelning genom att göra sådana system dyra för arbetsgivaren och mindre attraktiva för arbetstagaren. Vi har för vår del konsekvent motsatt oss sådana försämringar. I stället hävdar vi att frivilliga vinstandelssystem borde stimuleras, till exempel genom att de stiftelser som förvaltar vinstandelsmedlen skattebefrias. Vidare borde möjligheten att i viss utsträckning beskatta vinstandelarna som inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet övervägas. Anställda i börsnoterade och andra företag måste också få möjlighet att spara i aktier i det egna företaget utan att en eventuell skillnad mellan marknadsvärdet och förvärvspriset betraktas som löneförmån. Vi anser att skattefrihet bör gälla för alla anställdas aktieköp i det egna företaget utan annan begränsning än att köpen skall ha skett på samma ekonomiska villkor som tillämpas för utomstående. 6.7 Delaktig blir välmående Undersökningar visar att sjukfrånvaron är lägre hos privata företag än i offentlig sektor, beroende på att privata företag erbjuder en bättre arbetsmiljö än vad den offentliga arbetsgivaren gör samt genom att inflytandet över de egna arbetsuppgifterna är större. Hos privata företag finns en delaktighet och ett gemensamt mål, nämligen att företaget skall gå bra. Och om det går bra, kan de anställda få del av detta. På så sätt får även arbetets krävande och obehagliga delar en mening och ett sammanhang. All verksamhet kan inte utföras i privata företag, men mycket av det som görs i stora offentliga enheter kan göras i små privata företag. Alla lagar som styr arbetsmarknaden kan inte avskaffas, men mycket kan göras för att man på den egna arbetsplatsen skall kunna besluta om tiderna för arbetet, arbetsuppgifterna och belöningar i arbetet.