mot · GO02U16 · 2001-04-23 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U16av , ()med anledning av skr. 2000/01:114 Redogörelse för den svenska exportkontrollpolitiken och exporten av krigsmateriel år 20001 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den nuvarande lagstiftningen när det gäller den svenskakrigsmaterielexporten tolkas korrekt och därmed restriktivt.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att svensk krigsmateriel på kort sikt skall underkastas en merrestriktiv lagstiftning syftande till att på medföra den svenskakrigsmaterielexportens upphörande.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att de riktlinjer som gäller för krigsmateriel för strid (KS)också skall tillämpas för övrig krigsmateriel (ÖK).4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i likhet med och - ienlighet med EU:s uppförandekod - offentligt bör redovisa vilkakrigsmateriellicenser som avslagits.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ett demokratikriterium införs när det gäller restriktionernaför den svenska krigsmaterielexporten.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ett omställningsprogram för industrin utformas med syfteatt ersätta krigsmaterielindustrin med annan produktion.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen i sitt fortsatta arbete med EU:s uppförandekodför krigsmaterielexporten verkar för att denna blir mer restriktiv ochbindande.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen verkar för att svenska regler skall gälla vidsamarbete mellan svenska företag och företag i andra EU-länder när detgäller export av krigsmateriel.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen i det europeiska samarbetet när det gällerkrigsmaterielproduktion verkar för en övergång från produktion avkrigsmateriel till civil produktion.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att någon åtskillnad i riktlinjer mellan nya leveranser avkrigsmateriel och följdleveranser inte görs, utan att samma regler somgäller för nya leveranser även skall gälla för följdleveranser.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att det i riktlinjerna för svensk krigsmaterielexport skallinföras en särskild paragraf eller formulering som anger att det inte finnsnågon given rätt för en köpare av svensk krigsmateriel att erhållaföljdleveranser.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att - ifall föregående yrkande avslås av -återgår till den ursprungliga definitionen av begreppet följdleveranser,vilken inte medger så vida tolkningsmöjligheter som den nuvarandedefinitionen.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att krigsmaterielexporten till åter skall upphöra.14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om stopp för krigsmaterielexporten till de länder som i motionenanges under avsnittet Krigsmaterielexport till länder som kränkermänskliga rättigheter.2 InledningEnligt svensk lag är export av krigsmateriel förbjuden. Dispenser kandock beviljas. Grundtanken med ett generellt förbud är att den svenskakrigsmaterielexporten ska vara restriktiv. Dispenserna får dock inte bli såmånga eller reglerna för undantag så vaga och oklara att självagrundtanken med det generella förbudet undergrävs. Flera exempel ur densvenska krigsmaterielexportens historia visar att svenska företag beviljatsexporttillstånd till länder som rimligen inte borde fått köpa krigsmaterielfrån Sverige.Av de exempel som vi framför framgår att regelverket för den svenskakrigsmaterielexporten har lett till en praxis, som hotar att sluta iprinciplöshet.Resultatet har blivit lidanden för dem som utsätts för de exporteradekrigsmaterielens verkningar. Exporten har även varit förnedrande för svenskafolket, för dess regering och för dem som har haft att försvara exporten avkrigsmateriel. Export av krigsmateriel till länder som , ,, , , m.fl. bör uteslutas. anseratt den nuvarande lagstiftningen när det gäller krigsmaterielexporten börtolkas korrekt och därmed mer restriktivt. Detta bör ge regeringentill känna.Vänsterpartiet anser vidare att en än mer restriktiv lagstiftning än dennuvarande när det gäller svensk krigsmaterielexport införs, vars syfte på siktär att vårt lands krigsmaterielexport successivt upphör. Detta bör geregeringen till känna.3 Det svenska regelverketAtt från exportera krigsmateriel är förbjudet. Dispenser kan dockbeviljas av regeringen. När det gäller dispenser ska man under vissaomständigheter vara särskilt restriktiv. Regelverket när det gällerkrigsmateriel för strid (KS) säger att sådan materiel inte bör leveras till- stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat oavsett omkrigsförklaring har avgetts eller ej,- stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda tillväpnad konflikt,- stat som har inre väpnade oroligheter,- stat där det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskligarättigheter.Tillstånd för utförsel av övrig krigsmateriel (ÖK) bör däremot enligt rikt-linjerna kunna ges om- mottagarlandet inte befinner sig i väpnad konflikt med annan stat,- mottagarlandet inte har inre väpnade oroligheter,- det inte i mottagarlandet förekommer omfattande och grova kränkningarav mänskliga rättigheter.Trots dessa regler har man kunnat konstatera att svenskkrigsmateriel hamnat i länder dit de rimligen inte borde kommit. Så hardet även varit . Det framgår om man granskar regeringensskrivelse /01:114 Redogörelse för den svenskaexportkontrollpolitiken och exporten av krigsmateriel år 2000.Vänsterpartiet anser att den uppdelning som görs i regelverket mellankrigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK) är både olämpligoch vilseledande. Den är vilseledande såtillvida att den ger intryck av att densistnämnda kategorin krigsmateriel inte är lika farlig eller lika hotfull somkrigsmateriel för strid (KS). Därigenom skapar den felaktiga föreställningarom den svenska krigsmaterielexportens beskaffenhet. Eftersom dennauppdelning inte har något att göra med de effekter krigsmaterielen har när detgäller att åstadkomma mänskliga lidanden ska inte skilda regler för dem gälla.De regler som gäller för krigsmateriel för strid (KS) ska även tillämpas förövrig krigsmateriel (ÖK). Detta bör ge regeringen till känna.4 Ökad öppenhetEn välkommen förbättring av årets skrivelse är att de två kategoriernakrigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK) för förstagången bryts upp i mer detaljerade kategorier.En publicerad undersökning från den brittiska organisationenSaferworld visar att kommer till korta när det gäller öppenhet. Iundersökningen jämförs alla EU-länders officiella redovisning avvapenexport, och får svidande kritik. I rapporten konstateras attSveriges offentliga rapportering "halkat efter" i förhållandetill andra vapenexportörer i EU. Den nya skrivelsen är en upphämtning avförlorad mark inom öppenhetsområdet, men ännu återstår mycket att görainnan en acceptabel nivå har uppnåtts.Till skillnad från t.ex. och redovisar Sverigeinte vilka affärer som har avslagits, och steget mellan vad som är offentligtom vapenexporten i och t.ex. är fortfarande mycket stort.Finland publicerar direkt efter beslut utförseltillstånden på Internet. EnligtEU:s uppförandekod för vapenexport ska medlemsländerna redovisa förvarandra vilka licenser man har avslagit. och Storbritannienhar föregått med gott exempel och redovisar dessa i sina årliga rapporter,något som bör ta efter. Detta bör ge regeringen till känna.5 Demokrati som element i en restriktivkrigsmaterielexportpolitikRestriktioner i de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport omfattarendast brott mot mänskliga rättigheter, konfliktsituationer där fredenhotas eller krig pågår. Ett utmärkande drag i svensk utrikespolitik somblivit alltmer framträdande är att på olika sätt söktunderstödja demokratiska krafter och en demokratisk utveckling i olikadelar av världen. I konsekvens med en sådan politik borde intebedriva en politik för krigsmaterielexport som innebär att man exporterarkrigsmateriel till diktaturer. En sådan politik skulle t.ex. innebära att maninte exporterade krigsmateriel till , ett land som i praktiken styrs aven enväldig sultan.Ett demokratikriterium och ett krav på ett visst mått av folkstyre börsålunda införas som ett krav när det gäller de länder till vilka Sverigeexporterar krigsmateriel. Detta bör ge regeringen till känna.6 Krigsmaterielexportens roll och ställningKrigsmaterielindustrin har i många tekniskt utvecklade länder en viktigroll som mottagare av kvalificerade samhällsbeställningar. Så även iSverige. Produktionen kräver en ständig tillgång på kapital, forskning ochavancerad teknikutveckling. Här är de s.k. marknadskrafternaotillräckliga. Verksamheten är, på grund av sin natur, finansierad medoffentliga medel.Mot bakgrund av sambanden mellan krigsmaterielförsäljning, krig ochflyktingströmmar har föreslagit en successivavveckling av den svenska krigsmaterielexporten. Svensk export ingår som endel i en ond cirkel. Krigsmateriel säljs och sprids över världen - legalt ellerillegalt. Benägenheten att lösa konflikter med dessa krigsmateriel ökar.Flyktingströmmar orsakade av krig skapas. Nya konflikter uppstår sedan, i sintur orsakade av flyktingströmmarna. Så exporterade exempelvisunder en lång följd av år krigsmateriel till , som bidrog tillupprustningen av den jugoslaviska armén och till att stora mängder vapen varspridda över hela det gamla . Därefter fick vi genomleva ettdecennium då dessa vapen sannolikt utgjorde en del av olika serbiska,bosniska och kroatiska förbands arsenal. En del av dessa tidigare tillJugoslavien exporterade vapen är nu sannolikhet förbrukade. Men de harfungerat som verktyg av krig och folkfördrivningar som ägtrum i det senaste årtiondet. som användes underKosovokriget var bestyckade med Boforskanoner.Likaså har levererat en stor mängd krigsmateriel till Indiensom bara någon vecka efter det att regeringen offentliggjort årets skrivelse omkrigsmaterielexporten, , hamnade i öppen konflikt medBangladesh.Sveriges viktigaste bidrag till att få stopp på denna onda cirkel vore attupphöra med krigsmaterielexporten och inleda en omvandling av den svenskakrigsmaterielindustrin. Målet för politik när det gäller krigsmateriel-exporten måste vara att denna helt upphör.Vänsterpartiet anser att en successiv avveckling av exporten, inkluderandeett utarbetande av omställningsprogram för industrin, bör inledas snarast.Detta bör ge regeringen till känna.7 Krigsmaterielexportens omfattning och detsvenska försvarets behovDen svenska exporten av krigsmateriel var högre än under någotår (både i fasta och löpande priser) och ökade jämfört med . Exporten ökade från år1999 till år 2000.Med undantag av har svensk krigsmaterielexport ökatvarje år (då en ny klassificering infördes).Krigsmaterielexporten var större än under år1993 beräknat i löpande priser (större räknat i fasta priser).I förhållande till den totala fakturerade försäljningen av krigsmateriel(både till svenska försvaret och för export) har exporten ökat stadigtåtminstone . uppgick exportandelen till , år1999 och uppgick exportandelen till så mycket som 39 procent.Frågan är därmed om själva premissen för svensk krigsmaterielexport kananses uppfylld, nämligen att den endast ska medges om den bedömserforderlig för att tillgodose det svenska försvarets behov. Med ett i framtidenalltmer krympande försvar och en tendens till ökande krigsmaterielexporttorde exportandelen öka ytterligare, varvid det naturligtvis blir nödvändigt attpå allvar diskutera om den svenska krigsmaterielexporten är tillför det svenska försvarets behov utan för dess egen skull.8 Krigsmaterielexporten och EUFörsvarsindustrin har förklarat att man inom EU måste hävda siggentemot den amerikanska dominansen när det gällerkrigsmaterielproduktion bl.a. genom att man inom EU underlättarföretagsfusioner, utformar gemensamma regler för upphandling avförsvarsmateriel m.m.Vänsterpartiet har i samband med tidigare skrivelser omkrigsmaterielexporten krävt att regeringen i EU-sammanhang måste verka fören mer restriktiv hållning i frågor om krigsmaterielexporten från hela EU-området.Den 8 juni 1998 antog EU:s utrikesministrar en uppförandekod. Dennauppförandekod är ett framsteg. Den är dock inte bindande utan har karaktärenav rekommendation. Ett land som bryter mot uppförandekoden drabbas inteav några repressalier.Det har redan inträffat brott mot uppförandekoden. Sålunda harStorbritannien levererat kanoner till , som ockuperat stora delar avVästsahara. Det är ett allvarligt brott mot EU:s uppförandekod, för vilken detfinns varken bot eller bestraffning. Följaktligen anser att denuppförandekod som gäller för EU-länderna inte bör stanna vid enrekommendation. Man måste fortsätta arbetet med uppförandekoden, så attden blir mer restriktiv och bindande. Detta bör ge regeringen tillkänna.Under senare tid har det även börjat växa fram ett samarbete mellansvenska företag och företag i andra EU-länder när det gäller produktion avkrigsmateriel. Även i detta sammanhang när det gäller sådan samproduktionav krigsmateriel måste svenska regler för krigsmaterielexport gälla. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.9 RamavtaletDet av ratificerade avtalet - Ett ramavtal om åtgärderför att underlätta omstrukturering och drift av den europeiskaförsvarsindustrin (prop. 2000/01:49) - mellan och fem storakrigsmaterielproducenter i kommer sannolikt att få storakonsekvenser för den svenska krigsmaterielexporten och kontrollen avdensamma . Den allmänna trenden har varit att samarbetetmellan krigsmaterielexporterande företag i olika länder ökat under senareår. Sannolikt kommer denna trend att hålla i sig såvida det inte inträffarnågon radikal och oväntad förändring. Denna trend kommer vidare attförstärkas i och med detta ramavtal. Det kommer att bli allt svårare att pånationell nivå kontrollera exporten av krigsmateriel. (Om Vänsterpartietssyn på ramavtalet, se motion 2000/01:U6 av m.fl.)Detta ramavtal till trots anser fortfarande att svenskkrigsmaterielproduktion planmässigt borde omvandlas till civil produktionoch menar att dessa strävanden också borde ingå som en del i det europeiskasamarbetet när det gäller krigsmaterielproduktion. Detta bör geregeringen till känna.10 Krigsmaterielexportens ekonomiskabetydelseKrigsmaterielexport utgör en viktig del av den svenska exporten.Krigsmaterielexportens anhängare framhåller ofta att den spelar en viktigroll när det gäller att finansiera det svenska försvaret och att utvecklateknisk kompetens på hög nivå. framhåller dess anhängare, närexporten utsätts för kritik, att svensk krigsmaterielexport är strikt regleradoch att andra, mer samvetslösa länder skulle ta över större delar avmarknaden om minskade sin export.Krigsmaterielproduktion skapar sysselsättning och bidrar till tekniskutveckling av produktion för civila ändamål. Antalet sysselsatta inomkrigsmaterielindustrin var ca 15 000 personer. Antalet anställda inomförsvarsindustrin har dock haft en tendens att successivt minska.Sysselsättningen som argument för krigsmaterielproduktion innehåller enohållbar kombination av ansvarskänsla och frånvaro av ansvar. Man taransvar för sysselsättningen i som man förtränger det faktumatt all krigsmaterielproduktion i grunden är destruktiv och ett stort slöserimedsamhälleliga resurser.Men i finns en stark opinion mot krigsmaterielexporten. Det finnsinflytelserika fredsorganisationer som medverkat till attförhindra eller avslöja krigsmaterielexport som stridit mot såväl lagstiftningsom god moral.I detta fält mellan krafter som önskar upprätthålla krigsmaterielexportenoch krafter som eftersträvar att förverkliga det generella förbudet mot svenskkrigsmaterielexport - eller att man åtminstone uppnår en stark restriktivitetnär det gäller undantagen från detta generella förbud - manövrerar densvenska regeringen. Med anledning av årets regeringsskrivelse finns det skälatt diskutera några av dessa synpunkter.11 Begreppet följdleveranserI samband med tidigare skrivelser angående krigsmaterielexporten harVänsterpartiet pekat på att tillämpningen av begreppet följdleveranser ifallet ledde fram till en situation som blivit alltmer generandeför anseende. hade bedrivit ett mångårigtförtryck av den egna befolkningen och praktiserade en folkmordspolitikpå . Den alltmer utvidgade tolkningen av begreppet ledde till attexporten av krigsmateriel till framstod som alltmer orättfärdig.Vänsterpartiet har också återkommande pekat på detinfekterade förhållandet mellan och . Konflikterna mellandessa båda länder är flera och blossar lätt upp. Likafullt har fortsattatt exportera krigsmateriel till båda länderna. hamnade Sverigeåterigen i nya förlägenheter till följd av den vida tolkningen avföljdleveransbegreppet. Detta i all synnerhet som både och Pakistangenomfört kärnvapensprängningar. inträffade regelrättastridshandlingar i Kashmirområdet, vilket knappast ökade Sverigesinternationella anseende.Vänsterpartiet har tidigare framhållit betydelsen av att alla utförseltillståndska granskas utifrån restriktiva riktlinjer, dvs. att ingen skillnad ska görasmellan nya leveranser och s.k. följdleveranser, utan att samma regler somgäller för nya leveranser även ska gälla för följdleveranser. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.Begreppet följdleveranser är inte entydigt och har inneburit storatolkningssvårigheter. gjorde enomfattande granskning av följdleveransbegreppet.Konstitutionsutskottet skrev i sitt betänkande att "vad utskottet anfört omproblem som särskilt har samband med följdleveransbegreppet ger enligtutskottets mening regeringen anledning att överväga och precisera det avsnitti riktlinjerna som behandlar följdleveranser" (bet. 1996/7:KU25, s. 39 ff).Riksdagen beslutade i enlighet med utskottets utlåtande. Regeringen lämnadeden direktiv till en utredning av följdleveransbegreppet.Denna utredning har blivit offentlig.Av utredningsmaterialet (SoU 1999:38, Följdleveranser i samband medexport av krigsmateriel, ) framgår att flera länder inteanvänder sig av begreppet följdleveranser överhuvudtaget i samband med sinkrigsmaterielexport. I prövas varje utförselansökan "på sammagrunder, oavsett om det föreligger ett samband med en tidigare leverans ellerinte". leveranser bidrar dock till att möjligheter till fortsattaleveranser lättare beviljas.I utredningen förklaras, angående krigsmaterielexporten från , att"enligt ansvariga finska befattningshavare lämnar formuleringarna'tilläggsleveranser', reservdelar och 'kompletterande leverans' inget utrymmeför presumtion för bifall till sådana leveranser utan varje utförselärende ärunderkastat samma helhetsbedömning från fall till fall".I finns enligt utredningen "ingen formell eller informellförteckning eller beskrivning av situationer som konstituerar följdleveranser.Det förekommer emellertid att den ursprungliga exportlicensen innehållerutfästelser om följdleveranser. Det har dock utvecklats "stark presumtion förbifall till sådan utförsel som är en följd av eller har ett klart samband medtidigare i vederbörlig ordning utfärdad exportlicens".När det gäller används ett system med tvåårigaexportlicenser, vari följdleveranser kan innefattas. Presumtionen kan dockvara stark för följdleveranser om krigsmateriel tidigare exporterats.I krävs särskilt tillstånd även för följdleveranser, men i artikel 23 iden schweiziska krigsmateriellagen ska dock exporttillstånd beviljas "såvidainte exceptionella förhållanden inträffat som motiverar återkallandet av deninitiala licensen".Av dessa axplock ur utredningen kommer man snart fram till atteuropeiska länder har en ganska varierad lagstiftning och praxis när det gällerföljdleveranser.I den svenska debatten om krigsmaterielexporten har det framstått som omdet av trovärdighetsskäl och konkurrensskäl är näst intill omöjligt att tänkasig något annat än att en en gång beviljad leverans automatiskt måste åtföljasav följdleveranser in till tidens ände. Jämfört med andra länder måste Sverigeha framstått som extremt "pålitligt" när det gäller följdleveranser avkrigsmateriel. Trots utredningens redovisning tycks dock regeringen inte inämnvärd grad ha imponerats av denna bild som visade att det fanns fleraländer som var mer restriktiva än Sverige.Själva syftet med regleringen och restriktiviteten när det gäller densvenska krigsmaterielexporten är att utrikespolitik, som syftar tillattman ska visa respekt för och försvara mänskliga rättigheter inte skakomprometteras av vår krigsmaterielexport. är anhängare avdenna uppfattning. anser att anseende som försvarareav de mänskliga rättigheterna ska värderas högre än pålitlighet somkrigsmaterielexportör.Utifrån denna utgångspunkt menar vi att det inte finns någon given rätt fören köpare av svensk krigsmateriel att erhålla följdleveranser, men inte sällanhar det i debatten framstått som om det funnits en sådan rätt.Vänsterpartiet anser att det i riktlinjerna för svensk krigsmaterielexport skainföras en särskild paragraf eller formulering som anger att det inte finnsnågon given rätt för en köpare av svensk krigsmateriel att erhållaföljdleveranser. Detta bör ge regeringen till känna.Anledningen till att föreslog att uppdra åtregeringen att tillsätta en utredning om följdleveransbegreppet var attbegreppet med tiden fått en allt vidare tolkning. Under tidens gång hardessutom begreppet följdleveranser även omdefinierats från att gällareservdelar till atti stället handla om "leveranser där det annars vore oskäligt att inte getillstånd" - en formulering som är öppen för en betydligt vidare tolkning änatt endast omfatta reservdelar. Formuleringen står för övrigt i direkt strid motvad som sägs om att krigsmaterielexport från är förbjuden. Istället förett förbud med undantag har vi fått en kategori länder till vilka det kan ansesskäligt att exportera krigsmateriel och en grupp till vilka det inte är skäligt.Det är något helt annat än ett förbud med dispenser.Skulle det bli så att finner att man inte bör avskaffaföljdleveransbegreppet, anser att man bör återgå till denursprungliga definitionen, som inte medför det vida tolkningsutrymme somkonstitutionsutskottet riktade kritik mot när man föreslog att geregeringen i uppdrag att utreda begreppet följdleveranser. Detta bör riksdagenge regeringen till känna.12 Krigsmaterielexport ochkonfliktförebyggande åtgärderDet är uppenbart att situationen i flera länder är instabil och lätt kanförändras på ett sådant sätt att befinner sig i den situationen att vitill följd av våra egna lagar och bestämmelser blir tvingade att mot vårvilja exportera krigsmateriel till länder med diktaturregimer eller tillländer som befinner sig på krigets och ofredens tröskel.Om regeringen i andra sammanhang talar om nödvändigheten av attbilägga konflikter innan de brutit ut torde det vara rimligt att samma principeräven tillämpades när det gällde den svenska krigsmaterielexporten.Det kan vara svårt att se in , men det finns ett antalexempel på länder dit inte borde exportera vapen och där denpolitiska situationen lätt kan bli infekterad så att fredliga förhållande hotaseller respekten för mänskliga rättigheter sätts ur spel.Det finns anledning att ytterligare diskutera de principiella aspekterna pålagstiftningen om krigsmaterielexporten. Men det är lika viktigt att gå vidareoch granska förutsättningarna i de enskilda länderna till vilka krigsmaterielexporteras.I det följande pekar vi på några länder, till vilka vi anser att krigsmaterielinte bör exporteras. Det är ingen fullständig katalog, vilket innebär attVänsterpartiet inte ger klartecken för länder som inte nämns nedan.13 Regional fördelningÖkningen av krigsmaterielexporten till är anmärkningsvärd.Under första halvan av 1990-talet låg exporten kring 1 procent.Sedan år 1996 har den emellertid stigit.