mot · GP02So275 · 2001-10-05 00:00:00 — Det saknar därför all logik att en ung person inte har rätt att köpa alkohol på förrän trots att myndighetsåldern är . Det medför att unga människor har svårt att ta lagstiftningen på allvar. Åldersgränsen för inköp av alkohol bör i konsekvensens namn jämställas med myndighetsåldern. Detta bör även gälla vid resandeinförsel av alkohol till . Om myndighetsåldern används som generell åldersgräns skulle också de problem med överlämnande av gåva, lån eller att bjuda på spritdrycker, vin eller starköl, som anses föreligga, avsevärt reduceras. Regeringen bör återkomma med förslag utifrån dessa synpunkter. 8 Servering av alkoholdrycker på restauranger De s.k. serveringstillstånden har en mycket lång tradition och hanteringen av dessa har alltid varit av stor betydelse, såväl för enskilda restauranger som för utvecklingen av olika stadsdelar och orter. hävdas ofta att omfattningen av våld står i direkt proportion till antalet utskänkningstillstånd samt att förekomsten av många serveringstillstånd medför ökat alkoholmissbruk och skapar ordningsproblem. Det finns dock välkända exempel på hur ordningsproblem och våld snarare orsakas av att människor har svårt att komma in på vissa populära serveringsställen. Konsumtionen av alkohol på restaurang står endast för en liten del av all alkoholkonsumtion: av all sprit, av allt vin och av allt starköl. Restaurangkonsumtionen utgör heller inte den mest problematiska ur missbrukssynpunkt. Man kan alltså inte minska alkoholmissbruket genom att behålla eller skärpa de redan hårda reglerna för att starta alkoholservering på restaurang. Vår utgångspunkt är att starkare gemenskaper i samhället minskar riskerna för både missbruk och våldsamheter. Förbättrade förutsättningar för att under kontrollerade former servera vin, öl och sprit till rimliga priser möjliggör för restauranger att ersätta drickande i avskildhet och utan social kontroll. Vi anser mot denna bakgrund att lagen måste ändras på ett antal väsentliga punkter. I alkohollagen regleras bl.a. öppettider för restauranger. De nuvarande reglerna hindrar inte bara alkoholutskänkning efter ett visst klockslag, utan stadgar att hela restaurangen måste stängas efter att serveringstiden gått ut. Resultatet av de reglerna är att de flesta restauranger stänger , vilket medför att många människor samlas på gator och torg . Detta ökar riskerna för bråk och våld. Reglerade stängningstider är direkt kontraproduktiva genom att utrymme skapas för olika former av olaglig klubbverksamhet. har det i storstäderna funnits gott om svartklubbar som öppnat när lagliga restauranger och klubbar stängt. Verksamheten har drivits utan någon möjlighet till varken polis-, skatte- eller annan myndighetskontroll. De försök som pågått med möjlighet för klubbar att ha öppet har följaktligen givit goda resultat. Oroligheterna i city har minskat och strömmen av människor har spridits ut , vilket underlättat polisens arbete. Omfattningen av svartklubbsverksamhet har minskat. Det är en allmän trend i samhället inte bara på restauranger att människors vanor senareläggs. Det gäller även TV, matvanor o.s.v. Det måste vara bättre att ta hänsyn till denna beteendeförändring och tillåta lagliga restauranger att ha öppet när och om det finns en efterfrågan även för alkoholservering än att genom skärpta regler driva fram en expansion av verksamhet med svartklubbskaraktär med allt vad det innebär i form av ökad organiserad kriminalitet. Det är också angeläget att restauranger kan stänga under lugna former efter det att alkoholserveringen har avslutats. Reglerna om restaurangers stängningstider bör därför enligt vår mening avskaffas helt. Stängningstiden skall således vara en angelägenhet för respektive restaurangägare. Det finns heller ingen anledning att i lag reglera när alkoholservering får börja. Det upplevs endast som otillbörligt förmynderi att staten bestämmer att ingen får serveras alkohol . Denna reglering bör också avskaffas. Även reglerna i alkohollagen om marknadsföring på serveringsställen samt prissättning är exempel på onödig byråkrati som bör utmönstras ur lagstiftningen. Som särskilt anmärkningsvärt finner vi att i riksdagsbeslutet om en förändring i alkohollagen ingår att tillsammans med andra skall påverka människors tidsvanor m.m. Denna moraliserande inställning om att människor skall uppfostras till arbeta , roa sig men inte för sent och gå till sängs , är i dagens samhälle löjeväckande. Vem skall avgöra när det är läggdags för vuxna människor? Uppenbarligen skall det nya få tjänstgöra som moralisk folkhälsopolis med uppdrag att se till att människor inte är vakna och dricker för sent eller under för många timmar för att på så sätt också minska behovet av sena serveringstider. Man tar här ifrån både den enskilde och branschen det naturliga ansvar de har för sina respektive verksamheter och ersätter det med ett överhetens förmynderi. Dessutom vill regeringen och riksdagsmajoriteten utreda möjligheten att kunna ge tillståndsmyndigheten möjlighet att med rättsligt bindande verkan ange det antal serveringsställen som maximalt kan tillåtas med sena serveringstider i kommuner. Detta är en häpnadsväckande regleringsiver. Alla de människor som t. ex. på grund av skiftarbete vill koppla av på udda tider skall inte behöva uppleva sig som avvikande och hänvisade till kriminella miljöer. 9 Allsidig matlagning I de ändringar i alkohollagen som beslutats ingår ingen ändring av kravet på att det skall finnas kök för allsidig matlagning för att serveringstillstånd skall beviljas. Inte ens mycket förslag till anpassning till modern restaurangverksamhet har godtagits av riksdagsmajoriteten. Särskilt svårt är det för den som vill etablera en restaurang inriktad på ett särskilt segment av maträtter, t.ex. pastabarer, vegetarisk mat o.s.v. och som därigenom lätt kommer i konflikt med kravet på ett brett utbud. Många utländska maträtter äts dessutom av tradition kalla och hamnar därigenom i en gråzon mellan lagad mat och kallskuret, t.ex. sushi och . Nya typer av restauranger får alltså svårt att etableras. Vår utgångspunkt är, som sagts, att starkare gemenskaper i samhället minskar riskerna för både missbruk och våldsamheter. Möjligheten att serveras ett glas öl eller vin på en kvarterspub och att där träffa grannar och vänner saknas dock i stor utsträckning. I stället har svenskarna vant sig vid att dricka i hemmen, innan de går ut. Förbättrade förutsättningar för att under kontrollerade former servera vin, öl och sprit till rimliga priser, möjliggör för restauranger att ersätta drickande i avskildhet och utan social kontroll. Vi anser därför att det är viktigt att politiken förändras i syfte att ge människor bättre möjligheter att umgås på restauranger, pubar och barer. Mot den bakgrunden är det enligt vår uppfattning hög tid att helt avskaffa mattvånget. Av samma skäl anser vi också att möjligheten att servera vin och starköl i foajé till teater eller konsertlokal under pauser i föreställningen bör utökas till att även gälla spritdrycker samt att också servering bör tillåtas såväl före som efter föreställningen. 10 Tillfälliga tillstånd De beslutade förändringarna av alkohollagen innebär en skärpning av lagen i så måtto att innehavare av tillfälligt tillstånd för servering i slutet sällskap endast får köpa spritdrycker, vin och starköl hos . Detta är ett otillbörligt ingrepp i konkurrensen som saknar alkoholpolitisk betydelse. 11 Auktioner, provningar samt representation Vi ser med tillfredsställelse att möjlighet för sprit-, vin- och starkölsauktioner har införts liksom möjlighet för provning av alkoholdrycker. Enligt vår uppfattning finns dock ingen alkoholpolitisk mening i att begränsa dessa rättigheter till . Partihandlare, auktionsfirmor m.fl. bör ges sådana möjligheter. Vidare bör de representationsregler som gäller för näringslivet i övrigt också gälla partihandlare. Regler för varuprover bör lättas upp. 12 Lämplighetskrav Vår uppfattning är att de krav alkohollagen ställer på restaurangägare skall vara tydliga och relevanta. Serveringstillstånd skall således meddelas den som med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Vid tillståndsprövningen bör hänsyn tas till om sökanden är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna samt har kunskaper i alkohollagstiftningen. Ett uppenbart problem kan annars bli att statliga myndigheter tenderar att under hand uppmana kommuner att ställa andra krav på tillståndsinnehavare och sökande än sådana som har tydligt stöd i lagen. Detta öppnar för ett omfattande kommunalt godtycke. Det är heller inte rimligt att brott mot t.ex. brandskyddsföreskrifter kopplas till tillståndsgivning. Detta innebär enligt vår mening ett för smalt sätt att se på problemen. Det är inte rimligt att endast restauranger med tillstånd omfattas av dessa krav utan de måste ha en vidare anknytning. Här finns skäl att påpeka att det vid den största brandkatastrof som inträffat vid nöjesarrangemang, diskotekbranden i , inte förelåg något serveringstillstånd. Detta visar hur trubbigt en knytning av brandskyddsföreskrifter till serveringstillstånd blir. Regler som krav på bokföringskunskap fyller heller ingen alkoholpolitisk uppgift. Enligt vår uppfattning skall tillstånd alltid ges om det inte finns något som tydligt talar emot detta. Bevisbördan för att någon eventuellt är olämplig skall alltså ligga på kommunen. Däremot är det viktigt att tillståndet kan återkallas både snabbt och effektivt om verksamheten inte sköts när den väl har kommit igång. För att det skall kunna ske måste kontrollen av att tillståndshavarna följer befintliga regler bli mera effektiv. 13 Tillsyn över folkölsförsäljning och tillsynsavgifter Det allt överskuggande problemet med folkölsförsäljningen är bristande ålderskontroll från butikernas sida, vilken i sin tur hänger samman med den ofta obefintliga tillsynen från kommunerna. Enligt länsstyrelsernas rapporter bedriver många kommuner ingen tillsyn alls för handel med folköl. Ett bättre samarbete mellan kommuner och handel måste anses utgöra en nödvändig förutsättning för att ålderskontrollen skall fungera. Vi vill i detta sammanhang peka på att handeln själv utvecklar metoder för ålderskontroll. Länsstyrelsernas rapporter visar att kommunernas sprittillsyn nu sköts dåligt. Man ser mer till tillståndshavares ekonomiska förhållanden än till alkoholtillsynen. Rapporterna visare också att kommunernas alkoholhandläggare i små kommuner ofta brister i kunskap. Vi vill understryka att en absolut nödvändig förutsättning för kommunerna att få ta ut en tillsynsavgift är att tillsyn de facto bedrivs i kommunen. 14 Slutord Vi ser nu alltmer tydligt hur den gamla svenska alkoholpolitiken inte kan möta problemen i det moderna samhället och inte heller behålla medborgarnas stöd. Moderna informationsmetoder och internationella erfarenheter av sådana har inte tillvaratagits i det alkoholförebyggande arbetet. Behandling av missbrukare har varit slentrianmässig. Förmynderi, svårbegripliga regleringar och misstro mot medborgarnas förmåga att ta ansvar präglar fortfarande politiken. Detta har fått allvarliga konsekvenser. Kriminaliteten tilltar och organiseras, inte trots politiken utan på grund av den. Missbrukarna får otillräckligt och ineffektivt stöd. Det visar att det behövs en ny svensk alkoholpolitik anpassad till dagens människor och det moderna samhället. Vi har visat på ett antal åtgärder som krävs för att forma en sådan politik som kan möta dagens problem och vinna brett folkligt stöd. Utvecklingen har också visat att vår syn på alkoholpolitiken vinner alltmer gehör. Tyvärr syns dock få spår av detta nya synsätt i den svenska alkoholpolitiken och i regeringens handlande. Det är tydligt att det bara är Moderata samlingspartiet som står för ett verkligt alternativ i alkoholpolitiken. Det är ett alternativ som genom liberaliseringar respekterar människors rätt att bestämma själva i egna angelägenheter, ökar stödet till dem som verkligen behöver det som förutsättningar för ett kraftfullt bekämpande av den kriminella alkoholhanteringen skapas. () () () () () () () () () de () ()