mot · GP02N370 · 2001-10-05 00:00:00 — Entreprenöriellt lärande ökar förmågan att ta initiativ, att ta ansvar, att fatta beslut och att samarbeta. Den eftergymnasiala utbildningen kan innebära ett mer omfattande samarbete mellan näringsliv och utbildningsväsende. Folkhögskolor skulle kunna satsa på kurser om företagande och om hur man startar eget företag. Folkhögskoleformen, som bland annat innebär en stor frihet vid uppläggning av kurser, ger utrymme för denna typ av utbildning. Också arbetsmarknadspolitiken bör i ökad utsträckning uppmuntra till eget företagande. Även på universitets- och högskolenivå är det viktigt med kurser och utbildningar inriktade mot företagande och entreprenörskap. Det är också viktigt att knyta kontakter mellan det lokala näringslivet och högskolorna. Utbytet mellan högskolor/universitet och näringsliv måste förbättras för att stimulera kommersialiseringen av forskningen. Så kallade arbetslivscentra, som växer upp på flera högskolor, bör uppmuntras. Här möts näringsliv, högskola och studenter på ett naturligt och berikande sätt. Forskning och utbildning måste prioriteras om svenskt näringsliv ska kunna fortsätta att utveckla produkter som är internationellt konkurrenskraftiga. Goda forskarmiljöer är viktiga för att behålla forsknings och utvecklingsverksamhet i . 7.10.2 Lärlingsutbildning Behovet av ett fungerande lärlingssystem är stort. Trots välvilliga uttalanden och löften från ansvariga politiker om att utveckla möjligheterna till lärlingsutbildning inom det svenska utbildningssystemet och inom arbetsmarknadspolitiken sker ytterst lite. De ansatser som görs sker dessutom ofta med fel utformning. vill se ett eget program inom gymnasieskolans ram med en flexibel utformning och få centrala regler. Det är viktigt att lärlingsutbildningen knyts nära det lokala näringslivet, där praktik varvas med teori redan från första terminen. 7.10.3 Ständigt lärande Ökade krav på flexibilitet i arbetslivet ställer också allt större krav på fortlöpande kompetensutveckling. Olika metoder för att stimulera såväl egen kompetensutveckling som utbildning inom arbetslivet måste prövas. En väg kan vara att införa utbildningskonton som innebär att arbetstagare och arbetsgivare ges möjlighet att, upp till en viss nivå, avsätta pengar till ett avdragsgillt konto. kan man ta ut pengar från kontot för att finansiera inkomstbortfallet. Det uttagna beloppet belastas då med inkomstskatt. För den enskilde innebär ett individuellt utbildningskonto en utmärkt möjlighet att ta ansvar för sin egen utveckling. Kompetens är något annat än formell utbildning. En människas kompetens består också av de erfarenheter hon har och de praktiska färdigheter hon erövrat. Kontakter som byggts upp, personliga egenskaper och personlighet samt attityder är också delar av en persons kompetens. Kompetensutveckling och det ständiga lärandet är därför i stor utsträckning beroende av den organisation arbetet har och den uppmuntran och stimulans som ges på arbetsplatsen till eget ansvar och utvecklandet av egna idéer. 7.11 Reformerad lönebildning och arbetsmarknad och större delen av låg de svenska löneökningarna betydligt över såväl produktivitetsökningen i som löneutvecklingen i jämförbara länder. Detta betalades med ökad inflation. Trots höga nominella löneökningar blev reallöneökningen därför noll. låg de svenska löneökningarna under EU-genomsnittet , men har de åter ökat och ligger nu över EU-snittet. Liksom när det gäller marginaleffekter, finns det en utbredd insikt om att den svenska lönebildningen har fungerat dåligt. Inte minst LO-ekonomer brukar fokusera på lönebildningens stora betydelse för sysselsättningen. Lönesumman motsvarar ungefär hälften av BNP, vilket gör att även små procentuella förändringar får stort genomslag på samhällsekonomin. Staten bör i egentlig mening inte avgöra vilka löneavtal som får träffas. Däremot bör staten skapa sådana spelregler som gör att till exempel risken för ökad arbetslöshet tas med som en kostnad när avtal ska tecknas, liksom vinsten med en lägre arbetslöshet. Incitamenten för fackföreningarna att ta hänsyn till risken för ökad arbetslöshet är i princip obefintliga. I själva verket ingick det som en del i den så kallade solidariska lönepolitiken att facken inte skulle behöva tänka på eventuell arbetslöshet, det var statens uppgift att finansiera a-kassorna. Den moderna arbetsmarknaden präglas av ett ökat behov av flexibilitet, mer korttidsanställningar och ett allt större kunskapsbehov. Den nya situationen på arbetsmarknaden kräver att de nuvarande arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ses över. Det är avgörande för den fortsatta ekonomiska utvecklingen att fattar beslut som undanröjer flaskhalsarna på arbetsmarknaden. krävs individuella handlingsplaner när det gäller att anpassa en arbetsmarknadspolitisk åtgärd till vad som efterfrågas på marknaden och den enskildes förutsättningar. arbetstagare är historiskt sett kända för sin kompetens. Ska detta även gälla framgent, måste vi fortsätta att satsa på ett bra och modernt utbildningsväsende. Fungerande kunskapskedjor hos medborgarna, från det att man börjar skolan fram till en universitets- eller högskoleexamen, innebär att kan fortsätta konkurrera med en hög kompetensnivå. Nedan presenteras några förslag för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt och uppnå en bättre balans i lönebildningsprocessen, så att resultatet från löneförhandlingarna i större utsträckning kommer att motsvara det samhällsekonomiska utrymme som följer av ökad produktivitet. 7.11.1 Allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring Kostnaderna för arbetslösheten bör synliggöras genom en högre egenfinansiering av en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Egenfinansieringen bör uppgå till och kompenseras fullt ut för den enskilde genom en generell höjning av grundavdraget. Höjningen av avgiften med kompenseras fullt ut med sänkt inkomstskatt. 7.11.2 Fungerande lönebildning Lagen som reglerar kollektivavtalen bör ses över för att öka den enskildes rättigheter och främja en bättre fungerande lönebildning. Bland annat bör möjlighet för enskilda löntagare att sluta avtal med arbetsgivare utan hänsyn till gällande kollektivavtal underlättas. Riskerna för att enskilda arbetstagare utnyttjas otillbörligt genom att hamna i en underlägsen position, exempelvis vid hög arbetslöshet, måste beaktas i denna översyn. Arbetsmarknadens parter bör eftersträva ökad flexibilitet vad gäller lönebildning för ungdom. Lägre ingångslöner inom vissa branscher kan vara ett verksamt sätt att få fler unga i arbete. Detta bör i första hand lösas avtalsvägen. Vinstdelningssystem för de anställda kan med fördel utgöra en del i den framtida lönebildningen. Ett sådant system skapar en god och flexibel koppling mellan företagens vinster och de anställdas ersättningar. Arbetsgivaravgifter bör inte tas ut på ersättning från ett vinstdelningssystem. 7.11.3 Arbetsmarknadspolitik Vi anser att arbetsmarknadspolitiken måste utgå från subsidiaritetsprincipen, det vill säga att det en lägre nivå klarar av på egen hand ska inte högre nivåer lägga sig i. Arbetsmarknadspolitiken ska vara subsidiär på så sätt att samhällets insatser ska vara stödjande, dock utan att skada ordinarie arbetsmarknad. Vi vill reformera arbetsmarknadspolitiken genom att bland annat utveckla praktik/lärlingssystem för ungdomar, så att möjligheterna att komma in på arbetsplatser ökar. Vi vill också öka den lokala samverkan och minska rundgången i åtgärder för att därmed minska arbetslösheten. Kommunerna, arbetsförmedlingarna och försäkringskassorna bör samverka för att hjälpa de arbetssökande. Arbetsmarknadsutbildningen bör i högre grad samordnas med det reguljära utbildningsväsendet. Den kvalificerade yrkesutbildningen måste utökas. Det är av största vikt att se över arbetsmarknadspolitiken så att den anpassas till marknadens krav. Det behövs ett nära samarbete mellan näringslivet och arbetsförmedlingarna runt om i landet för att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ska få den genomslagskraft som efterfrågas bland företagen. 7.12 Regionala tillväxtavtal 7.12.1 Erfarenheter Det som ändå är mest betecknande för regeringens toppstyrning av regionalpolitiken är tillväxtavtalen. Om man får tro egen utvärdering av tillväxtavtalen (Ds 2001:15) är det inte företagarna som uttrycker uppskattning över vad de statliga pengarna skapat och skapar i form av tillväxtavtal. Utvärdering visar att tycker att processen bidragit till en bättre samordning av resurserna för regionens tillväxt. Av kommunerna och företagarorganisationerna är det inte som tror på tillväxtavtalen. Det framgår också att kommunernas engagemang i de allra flesta fall varit alltför lågt. 7.12.2 Ta tillvara kommunens resurser inleds arbetet med andra generationens avtal. Om en starkare lokal tillväxt och en högre utväxling på insatt offentligt kapital ska uppnås i nästa generations avtal måste dels det så kallade tillväxtkapitalet göras synligare och bli lättare tillgängligt, dels måste kommunernas näringslivsansvariga aktivt involveras i processen. Om tillväxtavtalen ska bli vad många önskar måste man på ett bättre sätt nå de människor som är bärare av idéer men saknar resurser att förverkliga dem. 7.13 Näringspolitikens mål Regeringen föreslår i budgetpropositionen att särskilda mål formuleras för respektive politikområde. förslag till mål lyder: Att främja en hållbar ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning genom fler och växande företag. Politikens roll är att skapa en god jordmån för företagande. Arbete och välfärd åt alla uppnås genom att ansvarstagande individer, familjer och företag tillsammans tillåts växa med goda och stabila regler. 7.14 Anslagen Beträffande regeringens förslag till anslag under utgiftsområde 24 för föreslår vi förändringar enligt följande: 7.14.1 26:1 Verket för innovationssystem: Förvaltningskostnader Regeringen föreslår att anslagsnivån förändras p.g.a. att förs över från anslaget 26:2 Verket för innovationssystem: Forskning och utveckling, för att finansiera tidigarelagda avbetalningar på investeringar i IT-lösningar som myndigheten behöver göra. Vi menar att myndigheten bör klara dessa betalningar inom ramen för det anslag man förfogar över. Finansieringen bör alltså inte göras genom att ta pengar från forskningsanslaget, och vi föreslår därför att överförs till anslaget 26:2 Verket för innovationssystem: Forskning och utveckling. 7.14.2 26:2 Verket för innovationssystem: Forskning och utveckling Anslaget tillförs med ovanstående motivering. 7.14.3 38:1 Verket för näringlivsutveckling: Förvaltningskostnader Anslaget på täcker kostnader för myndigheterna och . Vi föreslår en besparing på . 7.14.4 38:2 Näringslivsutveckling, m.m. Vi föreslår en besparing på på områdena stöd till kooperativt företagande samt stöd till främjandet av kvinnors och invandrares företagande. Den besparingen använder vi som delfinansiering av den generella nedsättningen av arbetsgivaravgifter som redogjorts för i motionen. 7.14.5 38:3 : Förvaltningskostnader Anslaget på 71 miljoner går till den nybildade myndighet, ITPS, som är en sammanslagning av , Stiftelsen attachéverksamhet och . Vi föreslår en besparing på . 7.14.6 38:4 Turistfrämjande Vi anslår ytterligare för att finansiera ökade satsningar på marknadsföringen av som turistland. 7.14.7 38:16 vill öka möjligheter att driva viktiga konkurrensmål och anslår därför ytterligare för ändamålet. Dessutom föreslår vi att , , görs till en självständig del av och för från utgiftsområde 2, varifrån NOU finansieras i regeringens förslag. 7.14.8 38:20 Kostnader för omstrukturering av vissa statligt ägda företag m.m. Företag som är verksamma på en konkurrensutsatt marknad ska inte ägas av staten. bör alltså avyttras i den takt som marknaden kan absorbera. Utförsäljningen bör finansieras inom bolagen. föreslår en besparing på . 7.14.9 39:3 Exportfrämjande verksamhet Anslaget på finansierar bl.a. verksamhet. Regeringen anslår ökade medel om för utökade satsningar på exportfrämjande åtgärder. Vi avvisar denna satsning och föreslår en besparing på totalt . 7.14.10 39:6 Näringslivsutveckling i avvisar regeringens förslag till stöd till företagsetableringar utanför vårt lands gränser. En besparing föreslås därför på för budgetåret. 7.14.11 40:2 I regeringens vårproposition föreslås att tillförs för befrämjandet av konsumtionen av ekologiska livsmedel. Vi avvisar den satsningen och föreslår en besparing på . Dessutom föreslår vi en ytterligare besparing på anslaget på , vilket ger en total anslagsbesparing på . 7.14.12 40:5 Åtgärder på konsumentområdet Anslaget tillförs från utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner, för en satsning på den kommunala konsumentvägledningen. Vi anser att det ankommer på kommunerna att själva avgöra vilken verksamhet som ska rymmas under den kommunala konsumentvägledningen och att regeringen inte ska detaljstyra verksamheten. Vi sparar därför på anslaget. Gotab, 2001 () () () () () () () () ()