mot · GP02MJ526 · 2001-10-05 00:00:00 — Det finns inga vetenskapliga bevis för att genförändrade livsmedel skulle vara farliga, varken . Om konsumentens säkerhet ska kunna garanteras måste dock försiktighetsprincipen vara vägledande. Den så kallade Novel Food-förordningen som trädde i kraft kräver att livsmedel som består av eller innehåller genetiskt modifierade organismer ska märkas. Förordningen är dock inte tillräckligt långtgående och ger utrymme för olika tolkningar. Arbetet med förordningen måste därför fortsätta. Konsumentpolitik sätt konsumentintresset i förgrunden Frågor om konsumentskydd och konsumenträttigheter vinner allt större gehör inom EU. EU-medlemskapet medför en skyldighet för svenska politiker att verka för att EU gagnar konsumenterna. Inom EU har det länge funnits en bestämmelse om konsumentskydd. Amsterdamfördraget har bidragit till att konsumentpolitiken blivit ett eget självständigt politikområde inom EU. Det innebär att all verksamhet och politik som ska utformas och genomföras inom EU måste ta hänsyn till konsumenternas önskemål och behov. Ett stort problem är dock fortfarande att producentintresset allt för ofta tilldelas större vikt än konsumentintresset. Detta gäller särskilt inom jordbrukspolitiken. Den kraftigt specialiserade jordbruksproduktionen i har medfört negativa effekter på miljön och i några fall äventyrat människors hälsa. Metoderna har också rest allvarliga etiska frågor om förhållandet mellan människa och djur. bör verka för att konsumentintresset får större vikt i förhållande till producentintresset i EU-samarbetet. Den förlegade, dyra, oetiska och miljöovänliga jordbrukspolitiken måste ändras till en renodlad matpolitik med strikt inriktning på medborgarnas vilja och behov. Därtill behövs en utvecklad landsbygdspolitik. Jordbruket är inte enbart en producent av livsmedelsråvaror, vårt jordbruk vårdar viktiga delar av vårt kulturarv och landskap. Alpängar och naturbetesmarker, för att nämna några exempel, innehåller en omistlig biologisk mångfald, så visst behövs ett visst skattebetalt stöd även , men ingen separat jordbrukspolitik. Konsumentinformation och märkning För oss liberaler är det en grundläggande utgångspunkt att den enskilde konsumenten har rätt att själv välja vilken vara hon eller han vill köpa. För att denna frihet ska vara en verklighet, måste kraven på korrekt information vara absoluta. Livsmedel och andra varor kommer till våra butiker från hela världen. Egentligen finns några råvaror, vilket gör det svårare för oss konsumenter att veta vad vi handlar och vad vi stoppar i oss. Allt är processat, förädlat och paketerat. Det är inte möjligt att smaka, lukta, klämma eller veta exakt vad som finns i en förpackning. Då återstår att läsa information: innehåll, ursprung, varumärke och andra symboler så som Handla miljövänligt. Det behövs ett system för kontroll av märkningen. Producenten och försäljaren måste kunna bevisa att alla påståenden som görs om en vara är korrekta. Det kräver ett enkelt och tydligt ansvarstagande från dem som producerar och säljer livsmedelsprodukter eller andra varor. För att kunna agera som konsument och göra väl överlagda val behöver man tillgång till information men också kunskap om hur informationen kan omvandlas till nödvändig kunskap. Utvecklingen av olika informations- och märkningssystem, till exempel miljömärkning och etisk märkning, går framåt men behöver påskyndas och förbättras. Den här typen av information underlättar för oss konsumenter att genom en mer medveten konsumtion påverka utbudet av produkter och tjänster. Samlad konsumentkraft är en stor maktfaktor och kraftkälla. EU och svenska myndigheter måste, enligt vår mening, värna den enskilde medborgarens valfrihet på den öppna marknaden genom ovillkorliga krav på korrekt information. Deras uppgift är inte att välja varor åt oss. Deras uppgift är att underlätta så att du och jag själva kan bestämma och göra våra egna och fria val. För att konsumenten ska få god behållning av sina pengar och en stark ställning på livsmedelsmarknaden krävs tillförlitlig och lättillgänglig information. är produktmärkningen en av konsumentens huvudsakliga informationskällor. Det är därför viktigt att den svarar mot konsumentens behov. Ett tillförlitligt märkningssystem är en förutsättning för en fungerande livsmedelsmarknad. Om konsumenten inte har möjlighet att köpa livsmedel utifrån sina önskemål sänds felaktiga signaler till industrin om vad köparen verkligen vill ha. Debatten kring märkning av livsmedel har i BSE-krisens spår rönt stor uppmärksamhet. Grundregeln är att livsmedelsmärkningen inte får förvirra eller förleda konsumenten. Utbudet av olika frivilliga märkningsformer växer och därmed växer också risken för att konsumenten får svårt att tillgodogöra sig innehållet. Detta talar för en enhetlig EU-märkning. Konsumenten måste ha möjlighet att erhålla den information som är viktig och märkning av förpackningar har sina begränsningar. Märkningssystemet bör därför koncentreras på information som är relaterad till konsumentens hälsa och säkerhet. Kunniga, kritiska och medvetna konsumenter är en förutsättning för en väl fungerande marknad. måste nya vägar utvecklas för informationsutbytet mellan konsument och industri. En vidgad och förbättrad dialog mellan konsument och producent leder till ökat förtroende för livsmedelsproduktionen. Den internationella handeln med livsmedel blir allt viktigare och vårt beroende av omvärlden tydligare. Frågor om livsmedelssäkerhet måste betraktas i ett globalt perspektiv eftersom EU importerar och exporterar mycket livsmedel. Då kraven på märkning av livsmedel varierar världen över är det givetvis önskvärt för den internationella handeln med gemensamma märkningsregler världen över. Stärk konkurrensen Effektiv konkurrens i såväl privat som offentlig sektor gagnar konsumenterna. Fler förslag som berör detta område presenteras i konsumentpolitiska motion. Regleringar och detaljstyrning kan bidra till onödiga kostnader som lastar konsumenten eller försvårar för de små aktörer och för de aktörer som vill ta sig in på marknaden, vilket även också drabbar konsumenten i förlängningen. Konkurrensen inom livsmedelssektorn måste öka. Koncentrationen av några få aktörer inom dagligvaruhandeln tenderar att hålla prisnivån uppe. övervakning är således viktig. Men resurserna är knappa. Därför måste ökade medel avsättas för konkurrensverksamheten och detta skulle underlättas om en modern konsumentpolitik ersätter en otidsenlig traditionell jordbrukspolitik. Internationaliseringen skapar nya förutsättningar Genom anslutning till EU har svensk konsumentpolitik blivit djupt integrerad med den gemensamma konsumentpolitiken i EU. Därför måste den svenska och europeiska konsumentpolitiken i stort ses i ett sammanhang. bör kraftfullt verka för att befintliga och nya konsumentsrättsregler i EU blir enkla och tydligt utformade. För att uppnå en gemensam marknad som har konsumenternas förtroende och för att konsumenten fullt ut ska kunna utnyttja den gemensamma valutan är det nödvändigt att på vissa områden harmonisera de konsumenträttsliga reglerna inom EU. För att kunna garantera den enskilde europeiske konsumenten ett fullgott konsumenträttsligt skydd menar vi att det inte, som , räcker med gemensamma minimiregler. Det krävs ett visst mått av enhetlighet för att konsumenten verkligen ska kunna dra nytta av de fördelar som den gemensamma marknaden ger upphov till. I en öppen handel över gränserna blir det arbete som utförs inom ramen för samarbetet i EU och för gemensamma riktlinjer, enkla rättsregler och tydlighet för konsumenterna mycket viktigt och bör prioriteras av svenska myndigheter. Jordbruket och miljön Vi har som européer ett gemensamt ansvar för kulturarv och bevarad biologisk mångfald. En politik som vill främja landsbygds- och glesbygdsutveckling måste därför, för att lyckas, ha en bredare inriktning än stöd till enbart livsmedelsproduktion. Framtidens landsbygdsstöd bör därför inriktas än mer mot miljövänligt jordbruk. I detta arbete är böndernas insatser centrala. Det är självklart att miljön påverkas då själva syftet med jordbruket är att försöka förmå jorden att ge en så stor avkastning som möjligt. Jordbruket kan ha både positiv och negativ inverkan på miljön. Det är tydligt att själva jordbruksproduktionen för med sig miljöproblem. Men jordbruket är omistligt för ett öppet odlingslandskap och en varierad kulturmiljö. Jordbruket är en integrerad del av det moderna samhället. Jordbruk och livsmedelsproduktion är viktiga för folkhälsa och miljö, då vår överlevnad är beroende av vad naturen och jorden ger. En miljöanpassad jordbrukspolitik kommer att ha positiva effekter på folkhälsan. En hög kvalité på våra livsmedel bidrar till en bättre miljö och friskare konsumenter. En god hygien på gårdarna, i slakterierna och inom livsmedelsindustrin har direkt samband med kvalitén på maten. Det är därför angeläget att frågan om vilka miljöeffekter och miljökostnader som kan kopplas till jordbruket utreds vidare och läggs till grund för en fortsatt reformering av jordbrukspolitiken. Utgångspunkten ska vara EU:s miljömål samt att särskilt lyfta fram sektorsansvaret, försiktighetsprincipen liksom principen att förorenaren betalar. Miljömål för CAP Den gemensamma jordbrukspolitiken i EU har inte tagit tillräcklig hänsyn till miljön. En felaktig användning av växtnäring och bekämpningsmedel har resulterat i stora problem. Bidragssystemet måste av den anledningen förändras och nya regler utformas för att skapa förutsättningar för en hållbar resursanvändning och ett mer miljövänligt europeiskt jordbruk. Det finns inom EU allmänna miljömål som även omfattar jordbruket. anser dock att det är olyckligt att några separata miljömål för CAP inte arbetats fram från kommissionen. CAP:s åtgärder för att minimera jordbrukets miljöbelastning är otillräckliga. Därför bör i EU verka för att separata miljömål för jordbruket skapas. När det gäller miljömålen är det, enligt miljögarantin, möjligt för varje nation att ha strängare miljökrav än EU:s lägsta nivå. Jordbrukets skatter Som redan konstaterats ovan har jordbruket såväl positiva som negativa effekter på miljön. Utmaningen för framtiden blir att minska de negativa. har länge efterlyst att jordbruket mer rättvist behandlas som en näring bland andra och följaktligen beskattas därefter. I detta läge finns anledning att ta upp frågan om skatten på handelsgödsel. Kväveläckage från bland annat jordbruket leder till övergödning av våra sjöar och vattendrag och i längden även av kustvattnen. Trenden med ökande utsläpp har visserligen brutits, men målet har inte uppnåtts. har bönder använt handelsgödsel med höga halter kadmium i fosfaterna. Det finns kadmiumfria fosfater, men dessa är mycket dyra. Det är mycket angeläget att hejda försurningen av mark och vatten, men det är också angeläget att få kontroll av, och stopp på, sådant som kadmium i konstgödseln, beständiga kemikalier, antibiotika och andra farmakologiska ämnen i gödsel och rötslam. Vi menar att handelsgödselskatten är nödvändig för att minska överdosering. bör därför driva kravet att handelsgödsel och bekämpningsmedel beskattas genom ett system baserat på kväveeffektivitet/kväveförluster på EU-nivå, annars rubbas den inre marknaden. Det är viktigt att svenska bönder har goda förutsättningar att konkurrera på en europeisk marknad. En annan utmaning blir att med böndernas hjälp öka de positiva effekterna jordbruket har på miljön, vad gäller insatser för ett öppet odlingslandskap och en varierad kulturmiljö. har krävt att regeringen ska vidta åtgärder för att lantbrukets konkurrenssituation ska förbättras. () ()