ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02So560 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So560av m.fl. (s)Ortopedisk medicin som specialitet Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av inrättande av specialitet inom kunskapsområdet ortopedisk medicin. Motivering Primärvården inom landstingen har ansvar för utredning och behandling av alla medicinska och kirurgiska sjukdomstillstånd. Det finns ett stort behov av ytterligare kunskaper vad gäller ortopedmedicinsk verksamhet för den patientgrupp som har smärtor i rörelseorganen men som inte ska behandlas med kirurgiska, reumatologiska eller neurologiska behandlingsmetoder. Smärtor i rörelseorganen, speciellt rygg- och nackbesvär, är ett mycket stort problem som förorsakar patienterna stort mänskligt lidande genom starka smärtor och försämrad rörlighet. Förutom att det är förenat med höga kostnader så ger det även en väsentligt försämrad livskvalitet för individen. Kostnaderna för sjukskrivning, rehabilitering, förtidspensioner och arbetsskador är oerhört stora. En stor del av sjukskrivningsdagarna beror på icke ortopedkirurgiska rygg- och nackbesvär. Statistik visar även att långvariga, invalidiserande smärttillstånd oftare drabbar människor med låg inkomst, små egna resurser, tunga arbeten och knappa sociala förhållanden. En majoritet av de drabbade är kvinnor. Smärtlindring är en relativt nytillkommen läkarspecialitet. Enligt specialitetens egen målbeskrivning krävs ingen utbildning i rörelseorganens sjukdomar. Rehabiliteringsspecialisterna är liksom reumatologer i stort sett sjukhusbundna och har generellt, med några undantag, inte visat intresse för ortopedisk medicin. Neurologer är inriktade på sjukdomstillstånd i nervsystemet. Tillsammans har dessa specialister hand om en mindre del av alla smärtlidande patienter. Ortopedisk medicin är ett organspecifikt kunskapsområde som avser kunskaper om rörelseorganens sjukdomar, vid sidan om de ortopedkirurgiska, reumatologiska och neurologiska specialiteterna. Som komplement till redan avlagd specialistexamen skulle således ortopedisk medicin kunna inrättas som en tilläggsspecialitet. Det skulle innebära att vi får en yrkesgrupp med genuint förstahandsintresse för denna stora men ofta svårbehandlade patientgrupp. Förutom minskat lidande skulle inrättandet troligen innebära minskade kostnader för primärvården. () () ()
mot · GP02So561 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So561av m.fl. (s)Tandvårdsförsäkringens utbyggnad Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att bygga ut tandvårdsförsäkringen i den takt som ekonomin tillåter. Motivering Tandvårdsförsäkringen är en fråga som mycket ofta lyfts fram i den allmänna debatten om vår svenska välfärd. En vanlig kommentar är att tandvården är alltför dyr och att man inte får tillräckligt med ekonomiskt stöd för sin tandvård. Den sociala profilen är stark, den ger mest till dem som behöver mest stöd. Inte minst viktigt är det att barn och ungdomar har sin tandvård helt avgiftsfri. Det är också positivt att de som behöver tandvård på grund av kronisk sjukdom eller funktionshinder också har stöd till den tandvård de behöver. Satsningarna som regeringen föreslår i årets budgetproposition och som i huvudsak riktar sig till äldre är också bra. Det finns dock ytterligare satsningar som behöver tillföras. Det finns grupper som avstår från tandvård därför att den egna ekonomin inte tillåter det. Detta kommer att leda till att de får en sämre tandhälsa, vilket kan innebära även andra fysiska problem för den enskilde. I sin tur kommer detta att resultera i att sjukvården ådrar sig ännu större vårdkostnader. Det långsiktiga målet bör vara att subventionera tandvården på samma sätt som sjukvården i övrigt. Behovet finns alltså och det är angeläget att, i takt med vad vår ekonomi tillåter, bygga ut tandvårdsförsäkringen. () () () ()
mot · GP02So562 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So562av och ()Amalgamsanering Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av kunskap om amalgamsanering. Motivering Flera hundratusentals människor anser sig vara sjuka av amalgam. Ofta har dessa människor en lång sjukdomstid med flera olika symptom i kroppen. Eftersom de går och har gått till läkare och andra yrkesgrupper inom sjukvården kostar de också sjukvården stora summor pengar, förutom de svårigheter det innebär för den enskilde. Många av dessa människor vittnar om att de har blivit bättre eller helt friska efter en amalgamsanering. Kunskapen om amalgamsanering inom hälso- och sjukvården samt tandvården måste förbättras. Ytterligare forskning behövs. Det är därför nödvändigt att forskningsmedel ställs till förfogande för att möjliggöra detta. Enligt vår uppfattning måste regeringen även driva amalgamfrågan inom EU på ett sätt som gör det möjligt att amalgam förbjuds helt. () ()
mot · GP02So564 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So564av Per ()Barn till psykiskt sjuka föräldrar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att komplettera hälso- och sjukvårdslagen enligt förslag. Motivering Av omkring två miljoner barn och ungdomar i kommer under uppväxtåren uppleva att en av deras båda föräldrar får en psykisk sjukdom som kräver behandling inom sluten psykiatrisk vård. Frågan som måste ställas när en förälder är psykiskt sjuk är om barnets grundläggande behov av trygghet och säkerhet är tillgodosedda. Finns det möjligheter till tillflykter för barnet? Finns där någon i den närmaste omgivningen som barnet kan lita på och känna förtroende för? Den statliga med professor som ordförande föreslog i sitt slutbetänkande Det gäller livet Stöd och vård till barn och ungdomar med psykiska problem SOU 1998:31 att hälso- och sjukvårdslagen skulle innefatta en bestämmelse om att hälso- och sjukvården skulle uppmärksamma barns behov av information och stöd när föräldrar har allvarliga sjukdomstillstånd. Förslaget är mycket motiverat och harmonierar med . Motsatsen, som är gällande, harmonierar således inte med barnens bästa och samma barnkonvention.
mot · GP02So565 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So565av m.fl. (s)Nationell kampanj om farorna med missbruk av droger Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en nationell kampanj om farorna med missbruk av droger. Motivering Missbruket av droger är ett växande problem bland ungdomar. Det totala missbruket av droger når samma höga nivåer som . En mängd nya droger introduceras på marknaden. Problemet är naturligtvis inte bara svenskt utan likartat i hela . Ett öppnare har inneburit att tillgängligheten till droger har ökat. Ungdomars ökade resande och användningen av Internet ger nya lockelser och kontakter. Den skillnad man kan se är att vissa länder inom ramen för EU-samarbetet har en oförklarligt drogliberal inställning. Den årliga undersökning som görs i kring ungdomars drogvanor visar på att var tionde pojke i årskurs 9 har provat på narkotika, åtta av tio unga dricker alkohol och fyra av tio dricker hembränt. I undersökningen som genomförts framgår det att narkotikamissbruket var som högst för att minska . Lägst var det 1989 för att därefter öka gradvis. Det finns inget egentligt som talar för att situationen i är annorlunda än den i övriga landet. I har vi historiskt haft intensiva kampanjer mot de drogliberala strömningar som alltid finns. Skolan har varit och kanske är den kanal som dessa kampanjer nyttjat för att nå så många ungdomar som möjligt. Forna tiders hade det goda med sig att skolan stod som central anordnare av information till elever, föräldrar och lärare. Alla som hade med ungdomar att göra lärde sig droganvändandets signaler och kunde ingripa på ett tidigt stadium. Just detta att ingripa på ett tidigt stadium har en avgörande betydelse för ett lyckat resultat. Vid tidigare tillfällen när frågan behandlats i har den blivit till en fråga för skolan och följaktligen har initiativen om kampanjer fallit på den ansvarsfördelning som finns mellan staten, kommuner och respektive skola. Enligt vår mening är frågan för viktig för att bara hänvisas bort i ett spel om vem som har ansvaret. Frågan om ungdomars ökade bruk av droger har en mycket omfattande nationell bäring som folkhälsofråga och borde i första hand hanteras på nationell nivå. Det är staten som skall ansvara för de informationskampanjer som görs utöver det normala arbete som läroplanen ålägger rektor att göra vad gäller ämnesövergripande kunskapsområden. () () ()
mot · GP02So566 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So566av m.fl. (kd)Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorgDokument saknas
mot · GP02So569 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So569av m.fl. (s)Upplysningskampanj mot porr Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en upplysningskampanj mot porr. Motivering Porr har blivit en av världens mest lönsamma industrier. I denna bransch blir det alltmer av våld mot och förnedring av främst kvinnor. är tillgängligheten stor för dem som efterfrågar porr genom det ökade utbudet av TV-kanaler och Internet. Också våld med sexistiska inslag ökar. Ett sätt att motverka utbredningen av porr är att i en upplysningskampanj informera om skillnaden mellan porrfilm och erotisk film och beskriva på ett realistiskt sätt vad som händer mellan människor i sexuella relationer. För att nå ut till så många som möjligt bör arbetsmarknadens parter delta. () () () () () () () () () ()
mot · GP02So570 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So570av ()Generisk förskrivning och namnanvändning Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen tillsätter en utredning rörande generisk förskrivning och användning av generiska namn. Motivering Dagens regler om receptförskrivning bygger på ett system där det är ett speciellt namngivet läkemedel som ordineras. Inom sjukvården används också läkemedlens produktnamn vid ordination och beslut om medicinering. Dessa tillvägagångssätt medför vissa problem som kan åtgärdas genom en övergång till s.k. generisk förskrivning av läkemedel och en användning av namnen på de verksamma substanser som ordineras. Vad gäller själva receptförskrivningen så leder dagens system till att vissa produkter kan gynnas framför andra, trots att samtliga har samma verksamma substans och effekt vid medicinering. Detta kan medföra att onödigt dyra läkemedel används i stället för billigare, men till innehållet helt likvärdiga. Stiftelsen () har anfört att generisk förskrivning eller substitution skulle kunna spara mer än (siffror). Systemet med generisk substitution används i bl.a. . Inom sjukvården skulle en övergång till användning av det generiska namnet på den aktiva substansen minska risken för missförstånd och underlätta för sjukvårdspersonalen. Läkemedelsnamn kan ibland vara lätta att förväxla och i akuta situationer kan sådana missförstånd få ödesdigra konsekvenser. Vid olika sjukhus kan olika läkemedel, men med samma verksamma substans, användas och för sjukvårdspersonal som bytt arbetsplats kan detta bidra till att öka risken för förväxling. Antalet synonyma läkemedel är dessutom mycket stort och ökande, vilket i sig innebär en stor risk för förväxlingar och felmedicinering. En övergång till användandet av det generiska namnet på den verksamma substansen som är detsamma oavsett vilket läkemedel som används skulle därmed underlätta och minska risken för missförstånd.
mot · GP02So572 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So572av ()Läkemedelskostnader Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kompetenssamverkan för att minska läkemedelsrelaterade problem. Motivering Läkemedelskostnaderna har stigit drastiskt . Den årliga läkemedelskostnaden i är drygt 25 miljarder. kommer larmrapporter om äldre som övermedicinerar för att de fått för mycket och för många mediciner utskrivna. av de intagna på medicinklinik ligger där på grund av felmedicinering eller övermedicinering. I har och i ett pilotprojekt utvecklat metoder för att förbättra situationen och lösa dessa problem. Projektet har rört samverkan mellan läkar- och farmacikompetens i läkemedelsbehandling av patienter. Målet har varit att förbättra kvaliteten i läkemedelsanvändningen för patienten, att frigöra tid för vårdpersonal och att bättre utnyttja resurser. Efter en kartläggning i nära samarbete med patienten i kompetenssamverkan mellan olika yrkesgrupper visade studien att av patienterna hade läkemedelsrelaterade problem. Den genomsnittliga sjukhuskostnaden för dessa patienter var per patient. Om kostnaden antas gälla generellt för en sådan patientpopulation skulle det bli för en stad av storlek. I studien framkom fakta som gjorde att läkare eller annan sjukvårdspersonal ingrep för att förbättra situationen. Det handlade om att sjukhusbesök inte behövdes, att behandling inte behövdes, att besök i primärvård inte behövdes eller att medicinering togs bort eller drogs ner. I en grupp ökades medicineringen för att nå bättre resultat. Generellt visade studien att av 100 patienter hade 6 läkemedelsrelaterade problem varav 5 kunde förhindras! Det viktigaste är att kompetenssamverkan som beskrivits ovan kan förhindra lidande och förbättra kvaliteten i vården för patienten. Resultatet i visar att uppskalade siffror ger att man skulle kunna minska akuta sjukhusbesök med 1 700 stycken motsvarande en kostnad av 36 miljoner . Dessutom skulle 1 600 primärvårdsbesök inte behövas till en kostnad av . Försöken med kompetenssamverkan i är så lovande att arbetssättet borde permanentas. För att det ska kunna vara möjligt i landsting och regioner krävs en genomgång av vilka regler för landstingens och apotekens kompetens som behöver ändras. En utredning om förutsättningarna för kompetenssamverkan borde ske.
mot · GP02So573 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So573av m.fl. (s)Tandvårdsförsäkring Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett utvecklat tandvårdsstöd. Motivering Tandvårdsreformen trädde i kraft . Det reformerade tandvårdsstödet är uppdelat i två delar, dels tandvård som administreras av försäkringskassorna (tandvårdsförsäkringen), dels tandvård som administreras av landstingen (s k landstingsvård). Vidare innebar reformen att prissättningen blev fri, etableringskontrollen upphörde, garantireglerna för omgörning av protetiska arbeten ändrades och möjligheten att erbjuda abonnemangstandvård infördes. Reformeringen av tandvårdsstödet har i allt väsentligt varit lyckosam. Den negativa tandhälsotrenden har brutits, och de allra flesta aktörer i Tandvårdssverige förefaller anse att principerna i stödet är bra. kunde i rapporten . Utvärdering av det reformerade tandvårdsstödet 1999, konstatera att av den vuxna befolkningen uppger att de inte har råd att besöka tandläkaren även om de skulle behöva det. En stor andel övriga anser även att tandvårdskostnaden är en mycket stor belastning på familjeekonomin. Det förbättringar som genomfördes 1/1 2001 inom begränsade delar av tandvårdsförsäkringen var bra, och de ytterligare insatserna i årets budgetproposition är glädjande. Det långsiktiga målet måste dock vara att även tandvården innefattas i sjukvårdens avgiftssystem och jämställs med annan hälso- och sjukvård. Gotab, 2001 () () () () () () () () () ()
mot · GP02So574 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So574av m.fl. (s)Rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen i form av bostad med särskild service till personer med funktionshinder. Motivering Angående rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen i form av särskilt boende för personer med funktionshinder bör det göras ett förtydligande. Det gäller särskilt till förmån för personer med så kallat dolt funktionshinder. Enligt flera avgöranden i kommuner och domstolar finns en tveksamhet till orsakssamband mellan funktionshinder/sjukdom och behov av stöd. Tveksamheten i sig leder till avslag. Stöd nekas även, ibland slentrianmässigt, med hänvisning till resursbrist. En så grundläggande livsnödvändighet som rätten till stöd med bostad bör aldrig kunna begränsas på grund av resursbrist. Det innebär ju i själva verket att en person hänvisas till sin egen möjlighet att få sina stödbehov tillgodosedda, vilket i de allra flesta fall är mycket svårt för enskilda. Detta har också med all tydlighet framgått i medierna . Det kan alltså inte vara meningen att det skall vara möjligt för kommunerna att så lättvindigt kunna frånsäga sig sitt ansvar som att lite godtyckligt påstå att det föreligger resursbrist. för avslag kan emellertid anses föreligga då det inte går att finna en lämplig bostad. Men för att komma fram till detta så förutsätts viss utredning. Kommunen skall heller inte vara begränsad till att skaffa bostad inom sin egen kommun. Det kan finnas många skäl till att en person behöver bo någon annanstans. Går det inte att tillgodose behovet inom kommunen skall kommunen försöka finna en lösning någon annanstans i landet. Det hindrar dock inte att ursprungskommunen fortfarande har kvar ansvaret för personen. En sådan hantering kan lösas genom avtal mellan kommuner, vilket redan sker då kommuner på grund av annan lagstiftning köper tjänster av annan kommun. Sedan bör det slås fast att en ansökan inte kan avslås på den grunden att det saknas vetenskapliga belägg för behovet av stöd. Avgörande skall i stället vara att en person har behov av stöd. Detta hänger samman med att vi i dagens sociala lagstiftning frångått diagnostänkandet. Rätten till stöd bygger på att det finns ett behov av sådant. () () ()
mot · GP02So576 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So576av m.fl. (s)Strategi för bättre psykisk hälsa för barn och ungdomar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en strategi för att ge barn och unga en bättre psykisk hälsa. Motivering Enligt och slutsatser har barn i det bra materiellt sett, men alltför många lider av psykosomatiska besvär. Var tredje 1018-åring har återkommande huvudvärk, magont eller sömnsvårigheter. Det är också vanligt att man känner sig ledsen och stressad. Olika former av ätstörningar bland flickor och pojkar blir vanligare och de drabbade är allt yngre. konstaterade att många barn i led av psykisk ohälsa. Redan då slogs det fast att vården för ungdomar med allvarliga psykiska problem som anorexi, bulimi, psykoser, depressioner och självmordsrisk fungerade sämst. Vi kan inte se att situationen har blivit bättre, snarare ser utvecklingen ut att gå åt fel håll. Vårdbehovet ökar och köerna växer. Enligt är uppskattningsvis cirka 70 000 barn och ungdomar aktuella för olika insatser inom den öppna barn- och ungdomspsykiatrin. Men det finns ingen samlad säker statistik på området, vilket naturligtvis är en brist. Det saknas en samlad bild av hur många barn och ungdomar som vårdas inom den slutna barn- och ungdomspsykiatrin. Om vi vill fortsätta att kalla ett välfärdssamhälle måste vi nu satsa alla krafter på att vända utvecklingen. Vi vet att den psykiska ohälsan har ökat . sätter vi in stora och kostnadskrävande insatser i ett sent skede när barnet eller tonåringen redan mår dåligt. Tidiga insatser skulle spara mycket mänskligt lidande och minska samhällskostnaderna. Här spelar skolhälsovården en avgörande roll. Barnens problem uppmärksammas inte eftersom en skolpsykolog, en kurator eller skolsköterska som tidigt kan se att ett barn mår dåligt inte finns till hands. Allt bör göras för att barnet eller tonåringen inte senare i livet ska hamna inom vuxenpsykiatrin. En strategi för att ge barn och unga en bättre psykisk hälsa bör utarbetas. Vi är duktiga på att ge våra barn och ungdomar en säker fysisk miljö att växa upp i. En psykiskt säker miljö borde vara lika självklar. () () () () () () () () () ()
mot · GP02So578 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So578av ()Hundar i rehabiliteringssyfte Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hundar i rehabiliteringssyfte samt särskild kostnadsersättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hundar som hjälpmedel. Motivering Synskadade har möjlighet att utan kostnad få tillgång till en utbildad ledarhund. För personer med andra funktionshinder som kunde vara hjälpta av en servicehund som hjälpmedel, exempelvis rörelsehindrade som behöver en hund som bär saker och hämtar föremål på golvet, saknas den möjligheten. Utbildningskostnaden för en servicehund på får den funktionshindrade stå för själv. Däremot kan driftskostnaden för hunden, bl.a. foder, täckas av handikappersättningen, precis som för ledarhunden. Personer som behöver rehabiliteringshund som hjälpmedel för sin sociala rehabilitering får stå för samtliga kostnader. Det gäller även diabetiker som behöver hunden som hjälpmedel för att varna för insulinkänningar. Arbetshundar utbildas av professionella hundförare för att därefter överlämnas till den funktionshindrade som i sin tur behöver utbildas. Hunden behöver därefter, liksom sin husse/matte, en vidareutbildning. Användningen av hunden i rehabiliteringssyfte skulle öka om möjlighet till rehabiliteringsersättning och särskild kostnadsersättning beviljades för utbildning av hund och hundförare, för både grund- och vidareutbildning. Det är angeläget att vi har likformiga regler för beviljande av hund som hjälpmedel oavsett funktionshinder.
mot · GP02So579 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So579av och ()Mobrus Gaucher Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kostnader för morbus Gaucher. Motivering Vissa allvarliga sjukdomar kan, på ett framgångsrikt sätt, behandlas med läkemedel. Men det leder till stora kostnader för samhället. Exempel på sådana sjukdomar är blödarsjukdomar och Mb Gaucher (Norrbottensjukan) en sällsynt, ärftlig metabol sjukdom. Dessa sjukdomar är synnerligen allvarliga för de drabbade och medicinen hjälper på ett mycket bra sätt. De är högt prioriterade sjukdomar. När läkemedelskostnaderna började föras över från staten till landstingen bestämdes att kostnaden för de blödarsjuka solidariskt skulle delas av alla landsting. En viss ansamling av de sjuka fanns i , och . Kostnaden per sjuk varierar men ligger . Kostnaden för ett landsting som blir ca , vilket i huvudsak går till patienter i storstadsregionerna. Cirka hälften av landets patienter med Mb Gaucher finns inom . Behandlingen kostar drygt 2 miljoner/år per patient. Kostnaden för patienterna får landsting ta på egen hand och den uppgår till ca 25 miljoner . Enligt lagen om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. omfattas i huvudsak receptbelagda läkemedel av högkostnadsskyddet under förutsättning att ett försäljningspris har fastställts för läkemedlet. Medicinen Cerezym som är avsedd för patienter med sjukdomen morbus Gaucher är relativt ny och den prissattes först . ska, enligt samma lag, på begäran av den som marknadsför en vara som avses ingå i förmånssystemet komma överens med denne om ett försäljningspris för denna vara. Så har också skett avseende läkemedlet Cerezym. På samma sätt som för blödarsjuka borde hela landet bära kostnaden solidariskt även för patienter med Mb Gaucher. () ()