mot · GP02Ub2 · 2001-10-03 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ub2av m.fl. (c)med anledning av prop. 2001/02:15 Den öppna högskolan Sammanfattning Målet för utbildningspolitik för den högre utbildningen är att skapa ett decentraliserat kunskapssamhälle. Det innebär att utbildningen skall nå hela folket, i hela landet, och ske under hela livet. I det moderna samhället fyller den högre utbildningen en allt viktigare roll. Regeringen presenterar i sin prop. 2001/02:15 Den öppna högskolan en rad förslag för att bland annat bredda rekryteringen till den högre utbildningen, stärka högskolans roll i ett livslångt lärande, förändra distansutbildningen och ger sin syn på internationaliseringen. De studerande är en viktig del av läroprocessen vilka studiekamrater man har påverkar den enskilde studentens lärande. En mångfald i utbildningen höjer utbildningens kvalitet. Därför är det viktigt med en bred rekrytering socialt, etniskt, könsmässigt och åldersmässigt till den högre utbildningen. har krävt åtgärder för att komma till rätta med den sociala snedrekryteringen. Regeringens proposition Den öppna högskolan är ett viktigt steg framåt, men många frågor återstår att lösa. Det är positivt att regeringen försökt ta ett helhetsgrepp runt studenternas situation. Regeringen har dock inte nått ända fram i sitt försök. Trots återkommande krav från bland andra har det inte tagits initiativ till en helhetssyn på studenternas sociala situation. För att få ett underlag till de framtida studiesociala ställningstaganden som måste göras i bör regeringen skyndsamt tillkalla en studiesocial utredning. Denna utredning bör beakta såväl studenters som forskarstuderandes sociala och ekonomiska situation i vid mening. Vi återkommer till detta längre fram i motionen. Otrygga ekonomiska villkor hämmar regeringens ambitioner om en minskad snedrekrytering till och en ökad mångfald i högskolan. Regler i trygghetssystemen gör skillnader mellan olika åldersgrupper och går stick i stäv med målsättningen om ett livslångt lärande. Regler fastställda av regeringen sätter krokben för ambitionerna om en öppen högskola. Den sociala och geografiska snedrekrytering som finns till den högre utbildningen måste motverkas. Alla har inte möjlighet att flytta till utbildningsorter, och många människor vågar inte ta steget till högre utbildning, bland annat på grund av osäkerhet om vad det verkligen innebär. För att motarbeta den sociala snedrekryteringen bör studiefinansieringssystemet förbättras, studenternas sociala och ekonomiska situation ses över och satsningar på studieförberedande kurser göras. Utbildningspolitiken måste ta sin grund i studenternas rätt till en god utbildning och deras krav och förväntningar på sin studietid. Den enskilda studenten ska stå i fokus för utbildningspolitiken. En breddad rekrytering av studenter kommer säkerligen innebära att det krävs fler studentbostäder. är det en akut brist på studentbostäder på många högskole- och universitetsorter. Tyvärr ger inte regeringen något besked på hur det ska lösas eller om det tillfälliga investeringsstöd som finns för att bygga studentbostäder ska finnas kvar . Det är också viktigt att hålla ned kostnaden för studentbostäder och att se till att nybyggda studentbostäder är tillgängliga för studenter med funktionshinder. Innehållsförteckning Sammanfattning 3 Innehållsförteckning 5 Förslag till riksdagsbeslut 6 Studiesociala frågor 7 Studiesocial utredning 7 Tillgänglighet för alla 7 Jämställdhet 8 Antagningsregler 8 Social snedrekrytering 10 Akademiker med invandrarbakgrund 10 Studentbostäder 11 Akademisk kvalitet 12 Lärarna 12 Internationalisering 13 Uppdragsutbildning 13 Forskarutbildning 14 Trygga forskarmiljöer 15 Distansutbildning/Nätuniversitet 15 Kvalitet i distansutbildningen 16 Modern teknik i distansutbildningen 17 Collegeutbildning 17 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen tillsätter en utredning om studenternas studiesociala situation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om initiativ för att öka rekryteringen av män till kvinnodominerade utbildningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om krav på en rättssäker antagning vid en frikvot. begär att regeringen tillsätter en utredning om viktade betyg och förändrade antagningsregler till högre utbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att erbjuda kvalificerad språkundervisning i svenska och fackspråk för personer med utländsk högskoleutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inbjuda berörda kommuner, högskolor och studentkårer till överläggningar om hur bostadssituationen för studenter skall hanteras framgent. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förstärkt högskoledidaktisk forskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av instrumenten för meritvärdering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om begränsningar för anordnande av uppdragsutbildningar. avslår regeringens förslag om avläggande av licentiatexamen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett uppdrag till angående doktorsprogram för icke-disputerade lärare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av internationell postdoktoral verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla pedagogiska former för distansutbildning. avslår regeringens förslag om inrättande av en collegeutbildning. tillkännager, under förutsättning av avslag på yrkande 14, för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att studieförbund och folkhögskolor skall kunna stå för den gymnasiala delen av collegeutbildningen. Studiesociala frågor I det moderna kunskapssamhället ställs det allt högre krav på människors utbildning och kompetensutveckling. Den högre utbildningen har en viktig funktion att fylla för att möjliggöra ett livslångt lärande. För att utjämna de sociala klyftorna är det viktigt att alla, oavsett kön, ålder eller etnisk och social bakgrund, ges tillträde till den högre utbildningen. Detta är en av utbildningspolitikens största utmaningar . Studiesocial utredning välkomnar att regeringen nu presenterar propositionen Den öppna högskolan. Det är positivt att regeringen har försökt ta ett helhetsgrepp runt studenternas situation. Regeringen har dock inte nått ända fram i sitt försök. anser att ett helhetsgrepp på den studiesociala delen saknas. Trots återkommande krav från bland andra har det inte i tagits initiativ till en helhetssyn på studenternas sociala situation. Dock har många enskilda frågor som berör studenterna och de forskarstuderande behandlats av . Det kan röra sig om så olika områden som bostäder, familjestöd och arbetsmarknadspolitik. Många av besluten har varit till studenternas nackdel och den sammantagna effekten har för många blivit alltför stor. För att få ett underlag till de framtida studiesociala ställningstaganden som måste göras i bör regeringen skyndsamt tillkalla en studiesocial utredning. I en sådan utredning måste också studenterna ges en ordentlig representation. Denna utredning bör beakta såväl studenters som forskarstuderandes sociala och ekonomiska situation i vid mening och bör tillkallas . Vad som ovan anförts om att göra en studiesocial utredning bör ges regeringen till känna. Tillgänglighet för alla Högskolan måste vara tillgänglig för den enskilde individen och komma alla till del, oavsett kön, geografisk, social, kulturell eller etnisk bakgrund. anser att alla bör ha lika chans att få inspiration och kapacitet att genomföra högre studier. Den högre utbildningen bör genom hela livet vara tillgänglig för alla människor för att möjliggöra ett livslångt lärande. Regeringens proposition Den öppna högskolan är ett viktigt steg framåt men många frågor återstår att lösa. Det är viktigt att utbildningen är utformad så att personer med funktionshinder har lika stor tillgänglighet till den som andra studerande. Fysisk utformning men också alternativa former av akademiska studier, så kallat flexibelt lärande, är viktiga delar. har medverkat till att öka tillgängligheten genom att medvetet satsa på de mindre och medelstora högskolorna och den stora kvantitativa utbyggnaden. Detta har dock inte eliminerat den sociala snedrekryteringen till den högre utbildningen. Jämställdhet Ett aktivt jämställdhetsarbete är viktigt för att behålla en hög kvalitet på den högre utbildningen. Det är något fler kvinnor än män som läser på en högre utbildning och ändå är kvinnorna fortfarande i klar minoritet ju högre upp i högskolornas organisationshierarkier man kommer. En ökning av andelen kvinnor i forskarutbildning och i forskarsamhällets olika organ är viktigt för att komma till rätta med detta. Studenter bör också omfattas av bestämmelser motsvarande jämställdhetslagen. Hela rekryteringsprocessen till den högre utbildningen måste genomgå en översyn för att göras mer jämställd. De satsningar på rekryteringsarbetet som gjorts inom tekniska och naturvetenskapliga utbildningar har medfört att andelen kvinnor på grundutbildningsnivå har ökat. På civilingenjörsutbildningarna är en dryg fjärdedel av alla förstaårsstudenter kvinnor. Motsvarande satsningar måste göras också i rekryteringen till kvinnodominerade utbildningar. På undervisnings- och vårdområdet har andelen män i utbildningarna blivit allt färre (HSV:s rapport 1997:44 R). Regeringen bör ta initiativ för att öka rekryteringen av män till kvinnodominerade utbildningar, såsom vård- och undervisningsutbildningarna. Detta bör ges regeringen till känna. Ett nära samarbete mellan grundskola, gymnasieskola och högskola/universitet behövs för att få en jämnare könsfördelning till olika utbildningar. En annan viktig förutsättning för att öka genomströmningen av andelen kvinnor i den högre utbildningen och få kvinnor att satsa på den akademiska karriären är möjligheten att arbeta under ekonomiskt trygga omständigheter, vilket naturligtvis även gäller män. Därför är genomförandet av doktorandtjänster och en satsning på mellantjänster de kanske två enskilt viktigaste åtgärderna för att stimulera kvinnor att påbörja den akademiska karriären. krävs att såväl forskarstuderande som grundutbildningsstudenter omfattas av en rimlig föräldrapenning. Antagningsregler En förändring av antagningsreglerna kan vara ett sätt att bekämpa den sociala snedrekryteringen. De viktigaste möjligheterna ligger dock i ett reformerat studiemedelssystem samt information till de grupper som traditionellt inte söker sig till högre utbildning. Andra avgörande faktorer för valet av utbildning är arbetsmarknaden. Antagningssystemet bör dock vara utformat så att fler kompetenser kan tillgodoräknas. kan till exempel bara arbetslivserfarenhet i kombination med högskoleprovet tillgodoräknas. Även kortare arbetslivserfarenhet än bör kunna ligga till grund för antagning. Att främja direktövergången från gymnasieskolan till högre utbildning har framställts som ett mål från regeringen. menar dock att det är än viktigare att öppna upp högskolan och antalet ingångar till densamma för alla, oavsett ålder. Det som bör avgöra antagningen är individens kompetens och lämplighet, inte ålder. Målet att , och även mer, av en årskull skall gå vidare till högre studier är dock relevant. Antalet utbildningsplatser har kraftigt ökats. har antalet studenter ökat . Att ändra antagningsreglerna för att fylla platserna på vissa av utbildningarna får inte användas på ett sådant sätt att utbildningskvaliteten äventyras. Alternativa antagningsformer, såsom praktisk färdighet och lämplighetsprov, är positivt så länge de anpassas efter respektive utbildning. och högskolor genomför också intervjuer för att hitta de mest lämpade studenterna. Högskolans antagningsregler bör vara utformade så att det kan uteslutas att dessa missgynnar vissa grupper. förordar möjligheten att lokalt styra över antagningen till viss del. Regeringens förslag om en frikvot på är därför bra. Antagningen bör dock göras enligt mätbara behörighetskrav och syfta till att erhålla rätt kompetens för respektive utbildning samt locka nya grupper. Det är viktigt att antagningen sker på ett rättssäkert sätt och att systemet inte ger utrymme för godtycke. Införandet av en frikvot ökar flexibiliteten och gör det mer effektivt för högskolor att göra riktade rekryteringssatsningar mot grupper som annars inte hade sökt sig till högskolan. En förändring av antagningssystemet bör genomföras så att det långsiktigt finns möjlighet att studera eventuella effekter. Likaså bör hänsyn tas till den nya gymnasieskolan och dess utformning. Vad som ovan anförts om kravet på en rättssäker antagning vid en frikvot bör ges regeringen till känna. anser att möjligheten att vikta betyg vid antagningsförfarandet bör prövas. Detta skulle sända signaler till gymnasieelever om att även tyngre ämnen, där det är svårt att få bra betyg, är värda att satsa på. Ett sådant system skulle ge möjlighet att få studenter som är bättre förberedda för de ämnen de ska studera. Hur viktningen ska göras bör bestämmas lokalt på varje högskola. Ett system med viktning av betyg bör utredas närmare. Detta bör ges regeringen till känna. Att behörighetskraven är relevanta för den aktuella utbildningen är viktigt för att inte behörighetskraven skall sänkas i takt med att antalet utbildningsplatser ökar. Det skulle riskera att försämra kvaliteten i utbildningen. anser att utbildningskvaliteten är viktigare än att utöka antalet utbildningsplatser så att fri dimensionering uppnås. Social snedrekrytering Orsakerna till snedrekrytering är många. Till vissa utbildningar råder snedrekrytering avseende ålder och kön, till andra avseende social bakgrund. Dessutom bidrar geografisk och etnisk bakgrund samt funktionshinder till snedrekrytering. Den enskilt viktigaste orsaken utgör dock studiefinansieringssystemet. Därtill kommer brist på information. Högskolorna har där en viktig roll att fylla i mötet med kommande studenter i deras verklighet. Studiemedelssystemet anses vara den största enskilda orsaken till den sociala snedrekryteringen. Det ekonomiska utbytet av en akademisk utbildning, den så kallade utbildningspremien, har varit låg i och därmed har även incitamentet för att studera minskat. Utbildningspremien kan ökas genom att lönerna höjs eller genom ett förmånligare studiefinansieringssystem. yrkar därför i sin motion 2001/02:Ub552 Den högre utbildningen att ett nytt studiemedelssystem införs av studiemedlet i bidrag och i lån. Skuldbördan skulle därmed minska betydligt och det ekonomiska utbytet skulle därmed öka. Förbättrad information till grupper som traditionellt inte söker sig till den akademiska världen är ytterligare en väg. Här är en bra studievägledning av stor vikt. Studievägledarna bör vara medvetna om snedrekryteringsproblemet och aktivt uppmuntra studiemotiverade elever att gå vidare. Den stora utmaningen ligger i att locka nya grupper till högskolan, dels genom att öka övergången från gymnasieskolan till den högre utbildningen, dels genom att bredda rekryteringen och nå grupper som redan lämnat gymnasieskolan och till exempel är småbarnsföräldrar. Ett sätt att öppna högskolan för personer från snedrekryterade grupper kan vara förberedande kurser av olika slag. På flera håll i landet erbjuds introduktionsterminer med vetenskapsteori, retorik, skrivträning m m med mycket bra resultat. Det finns också möjlighet att på högskolenivå gå ett akademiskt basår som ger högskolekompetens i svenska, engelska matematik, historia och samhällskunskap, samt att gå ett basår som ger behörighet till tekniska och naturvetenskapliga program. På vissa orter ger genomgånget basår platsgaranti på vissa utbildningar. Även olika former av sommarkurser och läxhjälp för gymnasieungdomar kan vara en väg att öppna högskolan för ungdomar från studieovana hem. För att minska snedrekryteringen krävs också en attitydförändring till högre studier redan i tidiga åldrar. Till exempel bör flickor uppmuntras till teknikstudier redan i . Akademiker med invandrarbakgrund Invandringen till har fört med sig kunskaper som i stor utsträckning förblir outnyttjade. Många invandrare har en kvalificerad eftergymnasial utbildning eller högskoleutbildning i bagaget. De kan få sin utbildning värderad och översatt efter motsvarande svensk eller internationell standard. Detta är dock inte tillräckligt. Problemen kvarstår för många som inte kommer in på arbetsmarknaden dels för att de saknar praktik och kontakter, dels för att det i vissa fall krävs kompletteringar av tidigare utbildning. Regeringens förslag om en särskild satsning för att anordna kompletterande utbildning för personer med utländsk högskoleutbildning är viktig. Dessa elever bör även erbjudas en kvalificerad språkundervisning i svenska och fackspråk. Detta bör ges regeringen till känna. Studentbostäder Även om en stor del av de hyresbostäder som byggs är specialbostäder för exempelvis studenter behöver nybyggnationen av studentbostäder vara högre. Bostadssituationen för landets studenter är alarmerande. stod 40 000 studenter i bostadskö landet runt, antingen för att de inte hade någon bostad alls eller för att de ville byta. Vid höstens terminsstart var situationen om möjligt ännu värre. I står 9 000 studenter i kö för att få en bostad. För en tredjedel av dessa studenter är läget akut. De bor nu på en hos en kompis, eller liknande, menar vice ordförande i (). (TT, ). Inriktningen på bostadspolitiken bör vara att helt avstå från subventionering av olika slag. För att kunna avhjälpa bristen på studentbostäder är det dock fortfarande befogat med subventioner för studentbostäder. Dels mot bakgrund av det skriande behovet av studentbostäder, dels mot bakgrund av att investeringsbidrag till studentbostäder, till skillnad mot andra subventioner, visat sig fungera. För att investeringsbidrag för byggande av studentbostäder ska fungera bra behövs dock mer av långsiktighet, vilket man verkligen inte kan säga att regeringens politik på området har präglats av. Det förra investeringsbidraget infördes och fanns kvar till utgången av 1999, bara för att återkomma i en liknande form . Det nuvarande investeringsbidraget räcker till utgången av 2002. Sedan är det oklart hur det blir. Resultatet av ryckigheten syns tydligt. Byggandet av studentbostäder har stått och stampat . Men vill allt fler ha del av det statliga byggstödet till studentbostäder, enligt . Risken är att många av de planer på byggandet av studentbostäder som finns kommer att läggas på is om investeringsbidraget inte förlängs. har varit kritiskt till regeringens velande fram och tillbaka med investeringsbidrag för studentbostäder. Det bästa staten kan göra för att förbättra studenternas bostadssituation är att ha mer långsiktighet i investeringsbidragen. Då kan staten också kräva av kommun, näringsliv, studentbostadsföretag och högskola på respektive ort att agera långsiktigt, exempelvis genom att göra en gemensam planering framåt och bland annat titta på vilka områden det finns att bebygga. Regeringen har ett ansvar för att tillsammans med samtliga berörda parter forma en strategi för hur tillgången till studentbostäder skall säkras framgent. Användningen av de resurser som avsatts för att stimulera nybyggnation av studentbostäder bör avgöras genom dessa diskussioner. Studenters situation på dagens bostadsmarknad bör särskilt analyseras och belysas mot bakgrund av denna grupps särskilda behov. Regeringen bör få i uppdrag att bjuda in samtliga parter till överläggning om hur tillgången till studentbostäder skall säkras framgent. Detta bör ges regeringen till känna. Vid nybyggnation är det också viktigt att studentbostäderna är tillgängliga för funktionshindrade. Utbudet av tillgängliga studentbostäder är exempelvis i i det närmaste obefintligt. Även vid nybyggnation händer det att man gör avsteg från kravet på tillgänglighet. Detta är inte acceptabelt. Akademisk kvalitet När allt fler studenter med olika bakgrund söker sig till högskolan ökar också kraven på högskolan att anpassa undervisningen så att alla studenter kan tillgodogöra sig den. Högskolan är den enda institution i utbildningssystemet där lärarna inte omfattas av formella krav på pedagogisk, metodisk eller didaktisk kompetens. Många högskolor erbjuder sina lärare en pedagogisk utbildning. välkomnar regeringens förslag i propositionen Den öppna högskolan att det införs krav på högskolepedagogisk kunskap för anställning som lektor och adjunkt. Detta är ett första steg. Det finns dock skäl att överväga att göra pedagogisk utbildning obligatorisk för alla fast anställda lärare inom den högre utbildningen. Frågan om högskoledidaktisk forskning har nära samband med pedagogisk utbildning för högskolans lärare. Högskoleutbildningar skiljer sig på ett markant sätt från undervisning på andra nivåer och ställer därför andra krav på valet av metodik och stoff. Den högskoledidaktiska forskningen har länge varit eftersatt och bör framgent stödjas. Detta bör ges regeringen till känna. Lärarna Den centrala resurs som vetenskapligt och pedagogiskt skickliga lärare utgör inom den högre utbildningen bör tas bättre tillvara än vad som sker . lägger många institutioner betydligt större vikt vid den vetenskapliga än vid den pedagogiska skickligheten vid anställningar och befordringar. Denna attityd tar självfallet tid att förändra, men högskolepolitiken måste lägga stor vikt vid att inskärpa att pedagogiskt arbete skall värderas och uppskattas på samma sätt som vetenskapligt. Det är också viktigt att lärarna får möjlighet att utvecklas som pedagoger, som detta inte får konkurrera med det faktum att lärarna också måste ges tid och möjlighet att bedriva egen forskning. Det är positivt att regeringen tar upp denna fråga i propositionen. Vi stödjer regeringens förslag om utvecklandet av en systematisk dokumentation av pedagogiska meriter och hur dessa kan ingå i den enskilde lärarens karriärplanering för att kunna bedömas kvalitativt. Det är dock viktigt att den pedagogiska utbildningen för högskolelärare ges andra former än den vanliga utbildningen. Exempelvis kan deltidskurser under något eller ges. Den bör också ha en inriktning mot praktisk undervisning och undervisningsmetod. Internationalisering I en utbildningsstruktur på eftergymnasial nivå skall en lång rad behov tillgodoses. är det viktigt att inte skapa ett lappverk där meritvärdet av genomgången utbildning är oklart. Inte minst måste utbildningarna vara gångbara inom övriga EU-länder och även i ett vidare internationellt perspektiv. Utbildningen måste ges ett sådant innehåll att individen efter avslutade studier av olika längd kan ges utbildningsbevis eller examina som har ett tydligt och väl känt meritvärde på såväl den nationella som den internationella arbetsmarknaden. Omvänt måste det svenska högskoleväsendet bli mer flexibelt vad gäller att tillgodoräkna utbildningar från utländska lärosäten. Därför måste ett väl fungerande tillgodoräknande, ett ekvivalveringssystem av utländsk utbildning, finnas för att kvalitetspröva såväl det svenska som det utländska kursutbudet. Det system för studier utomlands som råder gör att många studenter får problem dels i meritvärderingen till antagningen till utbildningar, dels i ansökningsprocessen för att erhålla studiemedel. I med allt mer tilltagande internationalisering i utbildningarna och ett ökat internationellt utbyte mellan svenska och utländska lärosäten måste instrumenten för meritvärdering följa med i utvecklingen. Att regeringen nu anslutit till Lissabonkonventionen innebär inte att frågan är utagerad. Istället bör effekterna av detta utvärderas. Regeringen bör ta initiativ till en utvärdering av instrumenten för meritvärdering. Detta bör ges regeringen till känna. Uppdragsutbildning delar inte regeringens syn vad gäller så kallade uppdragsutbildningar, som av regeringen omnämnts som en del av högskolornas tredje uppgift.