mot · GO02MJ25 · 2001-01-31 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ25av , ()med anledning av prop. 2000/01:57 Sammanhållen rovdjurspolitikFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av ökad information och kunskap till allmänheten omvåra svenska rovdjur.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om införandet av tre rovdjurscentrum i , ochLappland.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att fastslå en miniminivå på 500 vargar.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att inte tillåta skyddsjakt.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att när vargstammen nått ett antal på 200 individer tillåta enutvidgad jakträtt i renskötselområden.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om höjning av anslaget för ersättning av skador som rovdjurorsakar renar.InledningRovdjursfrågan har varit en omdebatterad ochkontroversiell fråga i vårt land. De fem stora rovdjursarternasom debatteras i proposition 2000/01:57 - björn, varg, lo,järv och kungsörn - har varit utsatta för enomfattande jakt och förföljelse. Under olika perioder har detfunnits så få individer av varje rovdjursart att det förelegaten överhängande risk att de helt skulle försvinna ur densvenska faunan. Genom olika typer av åtgärder, t.ex.fridlysning, har stammarna av åtminstone björn, lo och vargkunnat växa.Debatten om rovdjurspolitiken - främst vargen - handlar om en klassisktliberal och frisinnad fråga - naturvården. Det är för oss mycket viktigt att viskapar en helhetssyn vad gäller synen på rovdjur. För socialliberalamiljövänner är debatten oerhört angelägen och viktig. liberaler ochfrisinnade startade och formulerade ennaturvårdspolitik har förvaltarskapstanken - idén att vi människor inte har rättatt förbruka naturmiljö utan ett ansvar att förvalta den för kommandegenerationer - varit en utgångspunkt för liberal miljöpolitik.Idag innebär denna vår ideologiska utgångspunkt för miljöpolitiken att viär det parti som mest kompromisslöst arbetar för att bevara den biologiskamångfalden. För oss folkpartister är bevarandet och utökandet av denbiologiska mångfalden en central utgångspunkt. Att bevara och skydda denbiologiska mångfalden kan handla om att skydda skog i naturreservat ochnationalparker, eller om att skydda de fyra orörda norrlandsälvarna och andrahotade älvsträckor. Det handlar likaså om att skydda de stora rovdjursarternabjörn, varg, lo, järv och kungsörn från utrotning. Det mest brännande nu ärfrågan om vargen. Anledningen till detta är delvis att det är vargen som löperstörst risk att utrotas, men också att vargen kanske är det rovdjur somförorsakar störst rädsla hos människor.Konflikter och attityderPå den norra delen av jordklotet delar miljontals människorlivsrum med de rovdjur som omnämns i denna motion. Vivet att det inträffar en mängd olika möten mellan rovdjuroch människor utan att det leder till några allvarligaincidenter. Den grundläggande inställningen hos mångamänniskor är att rovdjuren utgör en central och viktig plats ivår svenska fauna. Intresset för våra stora rovdjursarter harlikaså ökat . Detta märks inte minst ide antal rovdjurscentra som etablerats i på någraplatser där rovdjuren finns.Men rovdjuren förorsakar även rädsla hos många människor, rädsla för denegna säkerheten och för barnens. Rovdjurens farlighet för människor harunder debatterats flitigt. Detta gäller i synnerhet varg ochbjörn. Oavsett vilken inställning den enskilde individen har i denna fråga,anser vi att det är självklart att denna rädsla måste bemötas med respekt ochtas på största allvar. Det är därför av avgörande betydelse att vi finnerlämpliga metoder för att hantera detta. Erfarenheter från bl.a. OrsaViltvårdscentrum visar tydligt att ökad information och kunskap omrovdjuren förbättrar möjligheterna för rovdjur och människor att leva i merfredlig samexistens. I regeringens proposition 2000/01:57 ges även ettexempel från i som har en vargstam påflera hundra djur. Där har man omkring 19 miljoner besökare och detfinns inte ett fall där någon människa blivit vare sig attackerad eller skadad.Att vargen dock kan döda människor är belagt och ingenting som kanbestridas. Viktigt att påpeka är dock att inga dödsfall i modern tid har ägt rumi . uppehöll sig vargar tämligen nära människor eftersom de i storutsträckning levde på boskap då brist på vilda bytesdjur ofta var stor.Förhållanden mellan då och är så annorlunda att en jämförelse av riskernaför angrepp i nutid utifrån dessa händelser blir missvisande. I andra delar avvärlden där angrepp mot människor har skett i modern tid finns likheter meddåvarande förhållanden i Sverige.För att i möjligaste mån bredda och fördjupa allmänhetens kunskaper omvåra största rovdjur föreslår vi att tre stycken rovdjurscentra etableras.Förslagsvis i , och , där förekomsten av rovdjur ärsärskilt hög.Mål för antalEn av de mest kontroversiella aspekterna när det gällervargen är frågan om hur många vargar det krävs för att säkraartens överlevnad. Åsikterna går på denna punkt kraftigtisär. Antalet vargar i uppgår i runda tal till 100stycken. Jämfört med en rad andra länder i är dettaen låg siffra. har cirka 1500 vargar, mellan850-900, cirka 1500-2000 och cirka2500 vargar.Vi vet att vargpopulationens genetiska framtid är osäker. Om alla nulevande vargar härstammar från det par som fortplantade sig första gången1983 kan negativa effekter av inavel komma att visa sig. Vargen har dock enunik förmåga att vandra långa sträckor. Detta faktum talar för att möjlighetentill ett visst genetiskt utbyte mellan den skandinaviska och den finsk-ryskastammen kan ske. Inträffar dock en genetisk utarmning av vargstammenföreligger en överhängande risk att inavelsproblem åter börjar uppträda, vilketresulterar i att antalet vargar i åter kommer att minska.På uppdrag av har den samlade svenska expertisentillfrågats om hur stort antal vargar som behövs för att säkra vargstammensfortsatta överlevnad. Enligt deras uppfattning behövs för kortsiktigtbevarande minst 500 individer. För långsiktigt bevarande av populationer därgenetisk variation och evolutionär anpassningsförmåga skall kunna bibehållaskrävs minst 3000-5000 djur. Enligt regeringens förslag skall etappmålet förvargstammen i vara 20 föryngringar , vilket motsvarar totalt ca200 individer. Majoriteten av forskare är dock överens om att det behövs ettantal på 500 individer för att vargen som art skall vara säker på att överleva.Med hänsyn till framförallt den biologiska mångfalden ochförvaltarskapstanken anser vi att minst 500 vargar bör vara målet förrovdjurspolitiken.Nödvärnsjakt ochskyddsjaktEftersom vargen utgör en viss fara för framförallt renar,tamdjur och jakthundar har det sedan långt tid rests krav påatt det, på den lilla vargstam som existerar, skall gesmöjlighet att bedriva jakt. Som socialliberaler anser vi att vihar ett ansvar mot de starka intressen och förespråkare sominte vill möjliggöra att vargstammen tillåts växa.Viktigt att belysa i sammanhanget är att vi anser att nödvärnsjakt - rättenatt försvara sig och de sina vid fara - är självklar. Nödvärnsjakt har ingentingatt göra med vargens rätt att existera. Denna rätt regleras i ochinte i jaktlagstiftningen. Självfallet skall nödvärnsjakt vara tillåten på såvälvarg som björn. Ökad information och kunskap om våra rovdjur spelar i dettaavseende en viktig roll, inte enbart för att undanröja folks rädsla utan ocksåför att förhindra jaktbrott.En av de svåraste frågorna när det gäller vargen är vilken typ av jakt somskall få bedrivas i syfte att förebygga skador av vilt, så kallad skyddsjakt.Skyddsjakt måste, liksom all annan jakt, bedrivas på ett etiskt försvarbartsätt.Ett mycket viktigt krav är att honor inte skjuts ifrån sina ungar. Vi anser attskyddsjakt inte skall medges och att samma regler skall gälla i hela landet.När vargstammen emellertid nått ett antal på 200 individer kan man enligtvårt förmenande tänka sig en något utvidgad jakträtt i renskötselområdet, t.ex.genom ett system där renägarna får betalt för att garantera att det finns ettvisst antal vargar i området. Vi anser att beslut om skyddsjakt skall fattas avNaturvårdsverket.Bidrag och ersättningVi anser att bidrag för att förebygga skador som harförorsakats av vilt och för att ersätta inträffade skador undervissa förutsättningar skall lämnas av statsmedel. Ibudgetpropositionen för har regeringen föreslagit att35 anvisas för att ersätta skador som rovdjurorsakar på renar. Vi anser att detta belopp skall höjas till 60miljoner kronor. Utöver dessa anslag anser vi det högstrimligt, att en växande vargstam ställer krav på höjda anslagvad gäller bidrag och ersättning för skada av vilt på annat änrenar.Stockholm den 31 januari 2001Harald ()()