mot · GP02Fö11 · 2001-10-12 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fö11av m.fl. (v)med anledning av prop. 2001/02:10 Fortsatt förnyelse av totalförsvaret Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening att skall följa sina internationella åtaganden och vad föreskriver i Bukarestdeklarationen av kapitel 1, artikel 24 när det gäller underlättandet av omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin. tillkännager för regeringen som sin mening att det svenska skall ha rätt att utvärdera de landlistor som upprättas både på projekteringsstadiet och innan det tas några slutgiltiga beslut om exportdestination och att beslut därvid skall vara bindande. tillkännager för regeringen som sin mening att när det gäller samstämmigheten i fråga om nordisk krigsmaterielexport inte skall göra annat än att följa de riktlinjer som gäller för svensk krigsmaterielexport. tillkännager för regeringen som sin mening att bör hålla fast vid sin huvudprincip att svensk krigsmaterielexport från i princip skall vara förbjuden och att detta skall avspegla sig i avtalet med de nordiska länderna. tillkännager för regeringen som sin mening att artiklarna 3.3.2 och 3.4.3, om avtalet kommer till stånd, bör skrivas om så att missför- stånd inte uppstår. beslutar att därest de ovan framförda förslagen inte kommer till stånd avslå punkt 7 i förslaget till riksdagsbeslut gällande avtalet av mellan , , och om stöd till industrisamarbete inom försvarsmaterielområdet. Vilka internationella överenskommelser har att följa? godkände ett ramavtal mellan , , , , och om åtgärder för att underlätta omstruktureringen och driften av den europeiska försvarsindustrin. 2000/01:29, bet. 2000/01:UU8, rskr. 2000/01:171) En rad fredsorganisationer, tillika , var kritiska till detta avtal. påpekade i en motion att ingick ett ramavtal med fem andra europeiska Natoländer om samordnad krigsmaterielproduktion och krigsmaterielexport. Man ansåg att avtalet underminerade trovärdigheten i den svenska politiken om alliansfrihet i fred och neutralitet i krig. I och med regeringens proposition Fortsatt förnyelse av totalförsvaret (prop. 2001/02:10, i kapitlet Godkännande av avtal om stöd till industrisamarbete på försvarsmaterielområdet) knyts två ytterligare Natoländer, och , samt till detta krigsmaterielsamarbete. I den tidigare propositionen till det tidigare ramtalet förklarade regeringen att detta tillkommit för att man i bättre skulle klara konkurrensen med högteknologiska krigsmaterielproduktion, som man paradoxalt nog menade att man genom detta europeiska samarbete även bättre skulle kunna tillgodogöra sig nya amerikanska rön när det gäller krigsmaterielproduktion. Det tidigare ramtalet, vilket mycket tydligt syftade till att underlätta omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin, ratificerades av den svenska , trots att den stod i direkt strid med kapitel 1, artikel 24 i den deklaration som antogs av () och dess parlamentariska församling i . OSSE-staterna uppmanade där uttryckligen medlemsländerna att begränsa en politik som underlättar krigsmaterielexport och den aggressiva marknadsföring av konventionella vapen som följer av en sådan. I samband med ratificeringen fördrog regeringen och riksdagsmajoriteten att helt bortse vad OSSE-deklarationen föreskrev. Det nya förslaget till avtal med de nordiska länder när det gäller krigsmaterielexporten lider, förutom att även det strider mot OSSE-deklarationen, av samma brister som det tidigare ramavtalet mellan europeiska länder. anser att skall följa sina internationella åtaganden och vad föreskriver i Bukarestdeklarationen av kapitel 1, artikel 24 när det gäller underlättandet av omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Landet med världens hårdaste restriktioner för vapenexport I regeringens proposition 2001/02:10 förklaras: Exporten till icke-part sker på grundval av en landlista som fastställs projekt för projekt i konsensus mellan de regeringar vars industri deltar. Med de svenska riktlinjerna om exportkontroll som grund skall således på projektnivå tillsammans med övriga berörda parter avgöra hur olika nationella avvägningar skall samverka i en gemensamt framtagen och accepterad bedömning, uttryckt som en landlista för projektet. har berömt sig av att ha världens hårdaste restriktioner när det gäller krigsmaterielexport. För att anseende i detta avseende skall bibehållas vill när det gäller exporten av gemensamt producerad krigsmateriel föreslå att de svenska riktlinjerna för export ska utgöra grunden för upprättandet av landlistor över godkända exportdestinationer. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Följaktligen anser av samma orsak att det svenska skall ha rätt att utvärdera de landlistor som upprättas både på projekteringsstadiet och innan det tas några slutgiltiga beslut om exportdestination och att beslut därvid skall vara bindande. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Samstämmighet i om restriktioner för krigsmaterielexport När det gäller den gemensamma krigsmaterielexporten förklaras i propositionen: De försvarsindustrier som är inblandade i särskilt samarbete enligt ett annex skall inlämna information om sina exportförsäljningsplaner till exportlicensierande myndighet i respektive land. Dessa granskar därpå planerna i enlighet med gällande nationell lagstiftning. En samstämmighet skall uppnås som sedan kan tjäna som vägledning för försvarsindustrin. Eftersom har de strängaste restriktionerna när det gäller Krigs- materielexport kan denna samstämmighet inte bestå i annat än att de nordiska länderna följer de svenska reglerna för krigsmaterielexport. Något annat vore bara ett sätt för svensk krigsmateriel att söka vägar för att undgå den svenska lagstiftningen när det gäller krigsmaterielproduktion och krigsmaterielexport. anser att när det gäller samstämmigheten i fråga om nordisk krigsmaterielexport inte skall göra annat än att följa de riktlinjer som gäller för svensk krigsmaterielexport. I annat fall överger sina egna principer och regler för krigsmateriel och bryter för övrigt än mer mot Bukarestdeklaration. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Samnordisk krigsmaterielexport och neutralitet I regeringens proposition förklaras: Parterna förbinder sig inledningsvis att, såväl i fredstid som i kris eller krig, säkerställa tillgången på de produkter som omfattas av avtalet för användning av parternas nationella stridskrafter. För detta ändamål åtar sig varje annexdeltagare att främja samarbetet om leveranssäkerhet mellan deltagarna i det annexet. Genom denna del i överenskommelsen torde det vara risk för att kan bli tvunget att leverera vapen till exempelvis Natos medlemsländer om dessa hamnar i konflikt eller krig, vilket strider mot den svenska politiken om alliansfrihet i fred och neutralitet i krig. Det förklaras visserligen: Av hänsyn till bl.a. säkerhetspolitiska linje, såsom den har definierats av har särskild uppmärksamhet i förhandlingarna ägnats åt de bestämmelser (2.4 resp. 2.5.2) som berör statligt transportstöd respektive åtagandet om konsultationer rörande leveranser ur parternas egna lager, vilka i en krigssituation skulle kunna anses strida mot neutralitetsbestämmelserna i av 1907. Parterna har därför enats om att vederbörlig hänsyn i dessa avseenden skall tas till ländernas internationella åtaganden och därmed jämförbara nationella hänsynstaganden. Eftersom en neutralitetsförklaring är ett unilateralt internationellt åtagande, skulle följaktligen ha möjlighet att avböja åtgärder som skulle strida mot en sådan förklaring. (I ett förord till konventionen i angående neutrala makters rättigheter och skyldigheter i händelse av sjökrig [XIII. ] förklaras: Ett par bestämmelser i . torde vara obsoleta. Det gäller art. 7 som inte kräver av en neutral stat att den hindrar export eller transitering av vapen, ammunition m.m. till en krigförande stat. torde en neutral stat som medger sådan försäljning till en av de krigförande staterna få räkna med att anklagas för neutralitetsbrott. Artikel 7 i om neutrala staters förpliktelser under landkrig har samma ordalydelse som artikel 7 i konventionen om sjökrig.) Rätten till neutralitetsförklaringar bör naturligtvis hållas i ära. Men krigförande länder har inte sällan visat sig snara till att utöva påtryckningar på neutrala länder och tvinga dem till eftergifter. Vi har i historiska erfarenheter av detta. Det torde inte underlätta upprätthållandet av neutraliteten om man har ingått ingående samarbete formaliserat i avtal, låt vara med vissa undantagsparagrafer, och att man kan hänvisa till . Regel och undantag Enligt svensk lag är export av krigsmateriel förbjuden. Dispenser kan dock beviljas. Grundtanken med ett generellt förbud är att den svenska krigsmaterielexporten skall vara restriktiv. För att övervaka krigsmaterielexporten har inrättats. För att bevilja dispenser och ge tillstånd till export av krigsmateriel har inrättats. Hade man inte haft ett generellt förbud mot krigsmateriel hade man knappast behövt en kontrollmyndighet och ett råd att bevilja tillstånd. Likafullt finns det flera exempel ur den svenska krigsmaterielexportens historia som visar att svenska företag beviljats exporttillstånd till länder som rimligen inte borde ha fått köpa krigsmateriel från . Förslaget till nordiskt avtal om stöd till industrisamarbete på försvarsområdet innebär i långa stycken att kommer att frångå principen om ett generellt förbud. Man skriver: Försvarsindustrierna skall tillhandahållas en kontinuerligt uppdaterad förteckning med destinationer som inte (vår kursiv) är berättigade till export enligt parternas internationella förpliktelser. Med andra ord blir det generellt tillåtet att exportera krigsmateriel om man ingår i ett nordiskt försvarssamarbete. Undantag när det gäller krigsmaterielexport kommer att föras upp på en lista med olämpliga destinationer. Man kan exportera krigsmateriel till hela världen med undantag för de länder som finns på listan. Genom att ingå det föreslagna avtalet med de nordiska länderna frångår man sålunda huvudlinjen i svensk krigsmaterielexportpolitik: Att krigsmaterielexport i princip är förbjuden. menar att bör hålla fast vid sin huvudprincip att svensk krigsmaterielexport från i princip skall vara förbjuden och att detta skall avspegla sig i avtalet med de nordiska länderna. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Oklar avtalstext I avtalet finns en märklig oklarhet eller inkonsekvens mellan ett par av artiklarna i det förslag till avtal som lagts fram för . I artikel 3.3.2. sägs att försvarsindustriella enheter skall förses med en förteckning över destinationer som inte är berättigade till export, medan det i artikel 3.4.2. förklaras att strykning av slutdestination som inte är avtalspart skall övervägas av de berörda annexdeltagarna på begäran av någon av dessa. Begäran att stryka en destination måste grunda sig på en betydande negativ förändring i den mottagande statens interna och externa situation Man kan rimligtvis inte såvitt vi kan förstå först upprätta en förteckning över destinationer dit man på grund av den interna eller externa situationen inte får exportera krigsmateriel för att därefter göra strykningar i denna lista därför att situationen på destinationsorten i fråga blivit ännu sämre för att det inträffat betydande negativa förändringar på ifrågavarande destination. I artiklarna talas det om att planer skall granskas i samordning mellan berörda annexdeltagare Om samstämmighet uppnås kan detta tjäna som vägledning för försvarsindustriella enheter i deras marknadsföringsaktiviteter. Med mycket god vilja kan man kanske här ana sig till att någon annan förteckning än den som avses i artikel 3.3.2 åsyftas. Något likartat antyds också i artikel 3.4.2. där man talar om tillägg av en destination som inte är avtalsslutande part . Tillägg till vad? frågar sig säkerligen läsaren av avtalstexten. Antingen är dessa artiklar så kryptiskt skrivna att de med alltför stor lätthet kan missförstås och feltolkas eller så har här begåtts ett tankefel. I artikel 3.4.3 talas inledningsvis om strykning av slutdestination. Därefter talas det i nästa mening enbart om destination, och man kan gissa sig till att de båda begreppen betyder samma sak. Men varför använda två begrepp för samma sak. Den noggranne läsaren kan lätt tro att det i texten finns en för honom eller henne fördold skillnad. Ovannämnda artiklar bör om avtalet kommer till stånd skrivas om så att missförstånd och feltolkningar undviks. Det vore genant för att anta en så grumlig avtalstext som presenteras i regeringens proposition 2001/02, Fortsatt förnyelse av totalförsvaret. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Avslutningsvis anser att skall avslå den del i regeringens proposition 2001/02, Fortsatt förnyelse av totalförsvaret, som gäller godkännande av avtal om stöd till industrisamarbete på försvarsmaterielområdet. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. () () () () () () ()