mot · GO02Sf25 · 2001-02-23 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf25av , ()med anledning av skr. 2000/01:59 En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskrimineringFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en personalistisk människosyn och värdegrund.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om familjens centrala roll i rättssamhällets uppbyggnad.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att värdegrunden skall kopplas till ett etiskt synsätt som byggerpå den kristna traditionen.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en nollvision som mål i arbetet för att motverka mobbning.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en nationell kampanj mot mobbning.6. begär att regeringen ger i uppdrag att vidtaåtgärder och göra riktade insatser mot "mobbning på grund avtrosbekännelser".7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om museernas betydelse i arbetet för att motverkafrämlingsfientlighet och rasism.8. begär av regeringen en utredning om ett diskrimineringsskyddi grundlagen vilket skulle kunna användas för rättsligt grundade krav.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kriminalisering av enskilds stöd till eller deltagande i rasistiskaoch andra kriminella organisationer.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att avvägningen mellan å ena sidan religions- ochyttrandefriheten och å andra sidan behovet av skydd för minoriteter görsmed omsorg i samband med kommande lagstiftning.11. beslutar att Ombudsmannen mot diskriminering ges ettspeciellt ansvar i opinionsbildningen mot diskriminering,främlingsfientlighet och rasism.12. beslutar att Ombudsmannen mot diskriminering skall vara enmyndighet underställd riksdagen.KristdemokratiskautgångspunkterVärdegrund och människosynMänniskan är ett mål i sig. Ingen annan människa får ägahenne eller på något sätt kränka henne. Det faktum attmänniskan i olika livsstadier och situationer eller på grundav någon skada inte kan handla rationellt upphäver intehennes rationella natur. Denna människosyn brukarbeskrivas som att människan är en person, vilket innebär attalla människor har samma absoluta och okränkbara värdeoavsett kön, ålder, social position, etnisk tillhörighet ellersexuell identitet . Människovärdet är knutet till existensen,inte till olika stadier eller situationer i den enskildamänniskans livscykel eller till hennes förmågor elleregenskaper.Varje människa är således en person i och med att hon existerar, och somperson är hon född in i ett sammanhang av andra personer med ett ömsesidigtberoende. Kristdemokratisk politik tar sin utgångspunkt i denna helhetssyn påmänniskan. Detta kallas för personalism. Utifrån en personalistiskmänniskosyn vill vi värna alla människors liv, frihet och värdighet. Vi villsolidarisera oss med de svaga och förtryckta samt ansvarigt värna och förvaltadjur, växter och jordens resurser. Vi vill bygga demokratin på dennamänniskosyn och värdegrund.Värdegrund och toleransDenna värdegrund bör även prägla beteendet medborgareemellan. Tolerans är den medborgerliga och personligadygd, som innebär att man respekterar företeelser man integillar eller personer som man av olika skäl inte är överensmed. Tolerans förutsätter egentligen ett egetställningstagande för något annat än det man tolererar.Tolerans eller fördragsamhet mot något innebär en värderingutifrån en etisk referensram. Denna värdering inbegriperrespekt men inte nödvändigtvis ett etiskt accepterande.För att förstå begreppet tolerans bättre kan det delas upp i legal toleransoch social tolerans. Den legala toleransen innebär att t ex en folkligminoritetsrättigheter skyddas i lag. Minoriteten avviker från majoriteten på olika sätt,men deras rättigheter är lagfästa. Med social tolerans avses en respekt för allamänniskor oavsett åsikter, kön, ålder, social position, etnisk tillhörighetellersexuell identitet .Människosynen och värdegrunden är alltså grunden för tolerans. En kristenmänniskosyn och värdegrund ger skäl för respekt för olika åsikter, empati ochsolidaritet, för ett engagemang och ansvar som sträcker sig utöveregenintresse, familjeband, kön, etnicitet, religion, o.s.v. På dennamänniskosyn och värdegrund byggs den tillit människor emellan, som i sintur är en förutsättning för att såväl personliga som större konflikter ska kunnalösas på fredlig väg. Om inte denna värdegrund ständigt poängteras, prövasoch vårdas riskerar den att undergrävas och förtvina. Därmed bereds plats förmaktmissbruk, elitism och i förlängningen någon form av intolerans och i ettsamhälle kanske diktatur.En positiv följd av internationaliseringen är således en möjlighet till ökadförståelse och social tolerans mot andra kulturer. Detta är något positivt sommåste bejakas, men det får inte bli ett uttryck för moralisk likgiltighet. Olikakulturer kan föra med sig olika värden, som måste prövas utifrån t ex FN:sdeklaration om mänskliga fri- och rättigheter.Samtidigt måste samhället vara vaksamt mot tendenser till intolerans, ochta dessa på allvar. I en rättsstat får aldrig hot, hets, psykiskt och fysisktvåldeller förföljelse accepteras, inte mot någon av något som helst skäl.Extremistiska gruppers hat och trakasserier exempelvis mot invandrare ärtyvärr verklighet i . Samhället är vaksamt mot gruppermed rasistiska och främlingsfientliga drag genom lagen om hets motfolkgrupp. har i detta fall gjort en avvägning mellanyttrandefrihetsintresset och olika gruppers behov av skydd.Att värna och stärka en etiskt medveten social tolerans i ett samhälle är enviktig uppgift för varje medborgare i . För att människor i ett landtillsammans ska kunna fungera, värna demokratin och skapa en godsamhällsgemenskap krävs att vi alla är aktiva medborgare som delargrundläggande värden och kan visa varandra respekt och tolerans.Familjens centrala rollEtt rättssamhälles uppbyggnad är en långsiktig process somförutsätter allmänhetens delaktighet och deltagande. Varjeinsats i det uppbyggande som sker är unikt i sinbetydelsefullhet. Varje bärande värdesystem i etträttssamhälle bygger på en process av införlivande avvärden, värderingar och normer. Denna internalisering ärspeciellt viktig under uppväxten ochfokuserar på familjens speciella ansvar. Familjens centralaroll innebär att en i sin helhet god familjepolitik är engrundläggande förutsättning för detta viktiga arbete. Dettasker bäst genom att barn får växa upp i trygga familjer somkan föra över normer och hjälpa barnen bygga upp en inrekontroll som gör det lättare att stå emot frestelsen att brytamot de regler som bygger upp samhället.Den preventiva huvudstrategin bör bygga på flera olika ansatser. Föräldraroch andra vuxna som har ansvar för barnuppfostran är alltså en viktigmålgrupp i den effektiva politik som är möjlig att bedriva.Etiken levandegörs i samspel med andra människor och införlivas såsmåningom med vårt tänkande. Bäst fungerar den processen tillsammans medpersoner vi älskar och har förtroende för. Det är därför föräldrarna är såviktiga. De är i nittionio fall av hundra de som bäst förmedlar grundläggandevärden till sina barn. Men det kräver vardagstid tillsammans eftersom det är ivardagliga situationer man löser konflikter och tränar samlevnad på ettnaturligt sätt. Kvalitet kan inte ersätta kvantitet när det gäller tid hur gärna viän önskar att det skulle vara så. Mer tid för barnen har en rad positivaföljdverkningar för barnet. Familjens roll som etisk signalgivare ochuppbyggare av den inre kontrollen är av avgörande betydelse.SkolanEn värdeförankrad skolaI ett samhälle som levt i en kulturtradition i tusen århar allmängiltiga kristna värden och värderingar blivit en delav tänkandet. I kulturarvet ingår historia och tradition,religion och livsåskådning, språk, etiska och moraliskanormer. Kulturarvet är också dynamiskt genom att detständigt berikas av nya upplevelser och erfarenheter ochkontakter med och inflytande från människor från andraländer och kulturer. En viktig förutsättning för att kunnarespektera andras åsikter och kulturyttringar är att den egnaidentiteten är stark. Skolan har en stor uppgift i att aktivtkunna medverka till integration.I läroplan för förskolan som tagit beslut om uttrycksvärdegrunden mycket diffust då man nöjer sig med att tala om demokratiskavärderingar utan att det kopplas till något etiskt synsätt. I regeringensskrivelse nöjer man sig återigen med att tala om värdegrunden på samma vagasätt. anser att det är anmärkningsvärt att förskola ochgrundskola har olika etisk värdegrund som bas för sina respektiveverksamheter. Vi anser att läroplanen för förskolan i likhet med läroplanen fördet obligatoriska skolväsendet ska hänvisa till den kristna traditionen i vårtland och den etik som bygger på denna tradition.Skolan bör tillsammans med föräldrarna föra samtal om vilka värderingarsom är viktiga att föra vidare till nästa generation. Skolan kan stödjaföräldrarna i att lära eleven att leva ett gott och rätt liv. Eleverna måste fåträning i att utifrån människovärdesprincipen fundera över s.k. etiskadilemman för att på så sätt tränas till etisk reflexion i vardagen. Värdegrundenmåste finnas mitt i skolans vardag, och kopplas till den egna situationen ochdet egna beteendet. Såväl samhälleliga företeelser som rastkonflikter ochmobbning kan ge upphov till etiska samtal.Det är angeläget att den nya lärarutbildningen ger blivande lärare godamöjligheter att arbeta aktivt med värdegrundsfrågor och etiska riktlinjer. I dagkan en blivande lärare passera genom hela lärarutbildningen utan att arbetamed begreppet värdegrund. Detta är oacceptabelt.Mobbning - nollvision måste varamåletKristdemokraterna anser att samhället har ett ovillkorligtansvar för att barn och unga skyddas från övergrepp och föratt de får växa upp i en trygg, utvecklande och värdig miljö.Målet kan därför inte bara vara att minska mobbningen, utanmåste vara att inte något barn eller någon ung människa skautsättas för mobbning. I stadgar lagen skolplikt, ochi verksamheter som stat och kommun skapar för ungamänniskor får det inte råda minsta tvivel om att derastrygghet och välbefinnande är en prioriterad angelägenhet.Skolan är genom skolplikten ett obligatoriskt inslag i en ung människasliv. En skolpliktig pojke eller flicka är i princip tvingad att infinna sig iskolanoavsett hur de själva uppfattar miljön. Möjligheterna att på formella vägar fåbeslut eller åtgärder omprövade är mycket begränsade. Eleverna är således ihög grad utlämnade åt skolledningens och den enskilda lärarens skicklighet,omdöme och inlevelseförmåga. En obligatorisk skolgång ställer följaktligensärskilt höga krav på skolans ambition att forma ett gott arbetsklimat. Manbehöver inte ha stor fantasi för att föreställa sig vad det innebär attgenomlevasin skoltid med ständig ångest, otrygghet och dåligt självförtroende.Mobbning berör inte bara den utsatta individen utan i själva verket våra mestcentrala grundläggande värderingar och rättigheter. En nollvision förmobbningen är därför den enda rimliga målsättningen. Att slippa mobbning ären rättighet för varje ung människa.Vi anser att en del i mobbningen även är det språkbruk som mångagånger används speciellt mot flickor. Det är en kränkning i sig att behövautstå att bli kallad för hora eller att behöva höra könsord. Här måste skolanvisa klart och tydligt att det är helt oacceptabelt att man tilltalar varandrapåliknande sätt.I skrivelsen nämner regeringen att samtliga skolor har handlingsplaneravseende mobbning. Detta är givetvis mycket positivt men har dessvärre inteinneburit att mobbningen i någon nämnvärd omfattning har minskat.Kristdemokraterna har tidigare efterlyst en nationell kampanj mot mobbningoch skolministern har utlovat en sådan. I regeringens skrivelse nämns dockaldrig denna kampanj. Vi upprepar således vårt krav på en nationell kampanjmot mobbning.Enligt skrivelsen har "fått i uppdrag att vidta åtgärder ochgöra riktade insatser för att komma tillrätta med eventuella missförhållanden iskolan när det gäller främlingsfientlighet, rasism och homofobi samt etniskoch sexuellt relaterad mobbning". anser att man i dettasammanhang även bör lägga till "mobbning på grund av trosbekännelser".Arbetsmarknad ocharbetslivKristdemokraterna delar uppfattningen att diskriminering iarbetslivet är ett allvarligt problem. Lagstiftningen motdiskriminering och trakasserier är regeringens viktigastemedel att motverka detsamma. Näringsdepartementetsmångfaldsprojekt lika olika - mångfald i arbetslivet (Ds2000:69) anger en antal förslag till förbättringar av skyddetmot diskriminering som ställer sigbakom. Vi välkomnar en lagstiftning motåldersdiskriminering, som nämns i regeringens skrivelse.Förra året motionerade i enriksdagsmotion om att utreda en sammanslagning avrättighetsombudsmännen (2000/01:K266). Riksdagenbeslutade i denna del i enlighet med motionen.Både Ds 2000:69 och den interna utredningen i NäringsdepartementetKompetensparadox? Hinder och möjligheter för att bättre tillvaratakompetensen på arbetsmarknaden (Ds 2000:49) verkar peka på att detexisterar outnyttjade tillgångar på arbetsmarknaden och att dessa förbliroutnyttjade på grund av diskriminering. delar till fullosynen att diskriminering inte bara är ett övergrepp gentemot en människa utanockså ett ekonomiskt problem. På grund av diskriminering får personer medstor potential inte komma till sin fulla rätt.Arbetsmarknadens parterFackföreningar har ett ansvar för att kontrollera ochövervaka sina medlemmars intressen och se till attdiskriminering bekämpas. Arbetsmarknaden har dockutvecklats på ett sätt som medfört att långt ifrån allaarbetstagare är fackanslutna. Ytterligare några är intemedvetna om fackets roll. Det är därför viktigt att kunskapenom diskriminering inte bara är facklig utan allmängiltigbland arbetstagare. anser att det är allasgemensamma ansvar att motarbeta och förhindra attdiskriminering och mobbning förekommer påarbetsplatserna.KultursektornI skrivelsen räknar regeringen upp vilka uppdrag som decentrala kulturarvs-institutionerna erhållit när det gällerinsatser särskilt mot främlingsfientlighet och rasism. Ett stortproblem är dock att ett stort glapp råder mellan uppdrag ochresurser. Det finns både idéer och lust attgenomföra de verksamheter och projekt vid våra museersom regeringen nämner i skrivelsen. Då kan det inte vararimligt att, så som det är på flera håll, det statligaanslaget bara räcker till att betala hyra, personal ochsäkerhetsanordningar. Detta är verkligheten för deinstitutioner som har lokaler i s.k. ändamålsfastigheter.Kulturarv handlar inte bara om konkreta lämningar utan också om ett förögat osynligt arv, en kärna av gemensamma värderingar och principer.Historia och tradition, religion och livsåskådning är viktiga element i denicke-materiella kulturella utvecklingen. Vi menar att museerna är en naturligplats för diskussion om människans förutsättningar, livsfrågor ochvärderingar under olika tidsepoker både i och i andra delar avvärlden. På detta sätt kan de bidra till att skapa fördjupad respekt för devärden som är en förutsättning för demokratin. Förmåga till delaktighet ochupplevelse i varandras kulturer är ett viktigt vapen i kampen mot rasism ochfrämlingsfientlighet. Det arbetet är i högsta grad förknippat med historia ochkänsla för kulturarvet i vid mening.Att ha god kännedom om sitt eget kulturarv är både en förutsättning för attbygga upp sin egen identitet och för att kunna respektera andras kultur ochvärden. I mötet mellan kulturer krävs förståelsen för att kulturarvet inte ärgivet en gång för alla, utan ständigt berikas av nya upplevelser, erfarenheteroch kontakter med och inflytande från andra länder och kulturer. Att värnaoch värdera sin egen kultur och bejaka mångfald och värdesättaandra kulturer är förutsättningen för en positiv integration.Museerna är en naturlig plats för diskussion om människansförutsättningar, livsfrågor och värderingar under olika tidsepoker både iSverige och i andra delar av världen. Museernas arbete för att motverkafrämlingsfientlighet och rasism kan därför inte nog poängteras. De skulle iännu högre utsträckning än kunna bidra till att skapa fördjupad respektför de värden som är en förutsättning för demokratin. Detta arbete är i höggrad förknippat med historia och känsla för kulturarvet i vid mening.LagstiftningEtt samlat grepp omdiskrimineringslagstiftningen -också i form av ett rättsligt skyddäven i grundlagenRegeringsformen tillförsäkrar med smärre undantag endastmedborgarna fri- och rättigheter uppräknade i 2 kap. 1 §regeringsformen i förhållande till det allmänna.Medborgarna tillförsäkras däremot inte sådana generella fri-och rättigheter i förhållande till andra enskilda eller andraenskilda rättssubjekt (företag eller organisationer).I denna del kan det inte anses råda full parallellitet mellan regeringsformenoch . Denna konvention kan antas åläggakonventionsstaterna viss skyldighet att genom lagstiftning trygga vissa fri-och rättigheter även mellan enskilda.Enligt vår mening vore det värdefullt att utreda om även fri- och rättighetermellan enskilda borde grundlagsfästas och inte som i huvudsak varainriktade på förhållandet mellan den enskilde och det allmänna. En sådangrundlagsfäst rätt skulle stärka som rättsstat.De s.k. målsättningsstadgandena i regeringsformens 1 kap. 2 § talar omrespekt för människans lika värde och om frihet och värdighet etc. Paragrafenkan inte användas för rättsligt grundade krav i sig. Den pekar dock ut viktigamål och påverkar därmed indirekt tilliten och värdegemenskapen i samhället.Det har hävdats att det inte är praktiskt möjligt att i en grundlag ta in engenerell reglering av skyddet för mänskliga fri- och rättigheter såvitt avserförhållandet mellan enskilda. Detta påstående är en sanning medmodifikation. I regeringsformens 2 kap. 3 § skyddas t.ex. medborgarenspersonliga integritet i förhållande till automatisk databehandling, och såvittvikan konstatera gäller det inte enbart allmänna register. I 2 kap. 14 § RFbegränsas föreningsfriheten för sammanslutningar som ägnar sig åt förföljelseav folkgrupp. Så nog är det möjligt att ta in regleringar av det slaget iregeringsformen och grundlagen, dvs. mellan enskilda eller enskildarättsobjekt. Det är med andra ord mer en fråga om att vilja än att kunna.Denna typ av frågeställning anknyter till frågan om diskrimineringsförbud,som tidigare behandlats av utifrån vissa motioner. harFörfattningsutredningen visserligen föreslagit formuleringar för dessaområden, med koncentration på regeringsformens 1 kap. 2 §, dvs. Sådana formuleringar blir opinionsbildande och ärförstås viktiga i sig, men de kommer inte att kunna användas som rättsliggrund i en rättslig process. Det är därför angeläget just utifrån perspektivetom bl.a. diskrimineringsskydd att ett sådant skydd får bäring även mellanenskilda, inte bara mellan den enskilde och det allmänna.Det svenska skyddet för de mänskliga fri- och rättigheterna behöver vidgasoch förstärkas. Det behövs också ett tydligt diskrimineringsskydd förmänniskans integritet oberoende av religion, ålder, ras, hudfärg, kön, språk,sexuell identitet, genetiska särdrag, börd, ekonomisk eller social ställning,funktionshinder, etnisk eller politisk tillhörighet. Detta skydd måste varaeffektivt inte enbart i förhållande den enskilde och det allmänna utanrättsstaten måste också tillförsäkra ett sådant skydd mellan enskilda.Ett diskrimineringsskydd i grundlagen som kan användas för rättsligtgrundade krav bör utredas vidare.Kriminalisera enskilds stöd tilleller deltagande i rasistiskaorganisationer och annanorganiserad brottslighetDen svenska värdenihilismen eller en allmän normlöshet harfått påverka några generationer. Visst finns det allmänt ettantal invävda värderingar som anknyter till synen påmänniskolivets okränkbarhet och varje människas unikavärde m m, men om dessa värden och värderingar inteuttrycks explicit, dvs klarläggs, friläggs, utkristalliseras, förde nya generationerna så riskerar dessa värden att såsmåningom falla i glömska och konsekvensen blir till attbörja med öar av barbari; våldet får ett värde i sig,medmänniskan bli värdelös etc. Människoföraktet i form avrasism och nazism växer i denna skuggvärld. Det ger ocksåett utrymme för våld, hot och utpressning från kriminellagrupper.I den allmänna preventionen bör ingå klargörande signaler frånlagstiftarna. Ett sätt beskrivs av förre JK Hans Stark i SOU 1991:75. Deninnebär en kriminalisering av den organiserade rasismen. Denna rasism utgören verklig fara såväl mot enskilda personer och grupper som mot detdemokratiska samhället. De senaste årens händelser påvisar behovet avförändringar. De starkska förslagen är betydligt effektivare än de populistiskaropen på förbud mot rasistiska organisationer. Regeringen avvisade 1994dessvärre förslagen från utredningen och lade bara förslag om att rasismskulle utgöra en försvårande omständighet vid straffs utdömande.Eftersom saknar en generell organisationslagstiftning är det svårt -för att inte säga meningslöst - att direkt förbjuda rasistiska eller likvärdigaorganisationer. Eftersom det inte finns specificerade bestämmelser om ideellaföreningar så kan den förening som förbjuds snabbt återuppstå underannat namn . Det är, som Stark föreslog, mycket effektivare attkriminalisera det enskilda deltagandet i den typen av organiserad rasism. Ettorganisationsförbud skulle alltså snabbt förlöjligas i det praktiska arbetet.I utredningen (SOU 1991:75) heter det att den föreslagna lagstiftningen ärriktat mot "sammanslutningar som strävar efter att med våld eller liknandebrottslighet mot person eller egendom förverkliga rasistiska syften" och det är"den enskildes befattning" med sådana sammanslutningar som skallkriminaliseras. Effekten på tryckfrihets- eller yttrandefrihetsområdet är om"deltagande sker eller stöd lämnas i form av meddelande" i tryckt skrift eller iandra medier som är reglerade i yttrandefrihetsgrundlagen. Ensammanslutning som t ex distribuerar utbildningsmaterial om rasistiskförföljelse eller som uppmanar till våld eller hot mot viss grupp träffas av ensådan bestämmelse. Observera också att kriterier för ingripande skall varanågon form av våld, hot eller tvång. Det finns alltså invävt en rad distinktakriterier i förslaget.Den organiserade rasismen är egentligen en yttring av det mer generellabegreppet organiserad brottslighet eller med andra ord kriminellaorganisationer. De förslag som lades fram i SOU 1991:75 är med en vidgningav begreppen tydligt användbara för att bekämpa även denna typ avorganiserad brottslighet.Kriterierna för sådan kriminalisering är att en sådan sammanslutning skallanses medverka eller uppmuntra till brottslighet som innebär hot, våld ellertvång. Som synes är detta synsätt generellt till sina karaktär och omfattar intebara organiserad rasism. Analogin kan alltså användas att omfatta även detvidare begreppet "organiserad brottslighet".Enligt vår mening bör regeringen snabbt aktualisera en sådan lagstiftningså att eventuella grundlagsändringar kan träda ikraft den 1 januari 2003.Religions- och yttrandefrihet ilagstiftningenI skrivelsen på sid. 78 skriver regeringen att eftersom detidag inte är straffbart att uttrycka hot eller missaktning mothomosexuella som grupp, anser regeringen att det finns skälsom talar för en kriminalisering av hets mot homosexuellasom grupp.Kristdemokraterna har i motionen 2000/01:K267 framfört krav på ettstarkare skydd för de mänskliga fri- och rättigheterna och därmed ett tydligtdiskrimineringsskydd för människans integritet oberoende bl.a. av sexuellidentitet. Vi delar sålunda regeringens uppfattning att det är viktigt attskyddahomosexuella som alla andra medborgare mot våld och hets.Kristdemokraterna anser vidare att det är angeläget att avvägningen mellanå ena sidan religionsfriheten och yttrandefriheten och å andra sidan behovetav skydd för minoriteter görs med omsorg.