mot · GP02Ju330 · 2001-10-05 00:00:00 — i är ett centralt ämbetsverk och lyder under regeringen. Med de begränsningar som följer av 11 kap. 7 § regeringsformen har regeringen således rätt att styra verksamhet. I har man i lag slagit fast att Domstolsstyrelsen är en självständig statsinstitution med tillägget att justitieministern inte har instruktionsbefogenhet gentemot Domstolsstyrelsen. Därmed har man garanterat Domstolsstyrelsen utökad självständighet. I den danska modellen har justitieministern självklart rätt att få all information om verksamheten och möjlighet att lämna synpunkter om vad som behöver vidtas. Domstolsstyrelsen har dock ingen skyldighet att efterkomma dessa tillkännagivanden. Med ovanstående beskrivning vill visa att det finns konstitutionella skillnader mellan de båda ländernas synsätt då det gäller att administrera i respektive land. Vi menar att denna skillnad blottar grundläggande skillnader hur man ideologiskt ser på i de båda länderna. har vi i haft ett centralstyrt domsstolsverk. har man sett ett alltmer växande missnöje från domstolarnas sida mot fördelning av resurserna till domstolarna. uppgift är att sörja för en ändamålsenlig drift av domstolarna och ta de initiativ som behövs för detta. Domstolarna har drabbats av stora nedskärningar vilka inneburit att av anslaget har försvunnit. Relationen mellan domstolarna och har blivit alltmer spänd, och budgetprocessen har upplevts som en utsvältningsmanöver som ska kamouflera den egentliga målsättningen att lägga ned fler tingsrätter. Den verksamhet som bedriver tycks inte heller ha någon större förankring i den svenska domarkåren. publicerades en medarbetarenkät från domstolsväsendet där man kunde utläsa att förtroendet för ledning var så lågt som 4,3 på en tiogradig skala. Regeringen har uttalat sig gång på gång om att verksamhet inte i något hänseende får inkräkta på domstolarnas självständighet. Man säger följande: Visserligen bör eftersträva att domstolsorganisationen är effektiv men att strävan efter effektivitet inte får gå ut över rättssäkerheten. känner dock stor oro över utvecklingen av domstolsorganisationen. Det pågående reformarbetet med nedläggningar av tingsrätter är ett exempel på underordnade ställning till regeringen. Regeringens benägenhet att behandla domstolarna som enbart en länk i en rättskedja är olycklig. Domstolarna har en annan funktion att fylla jämfört med polisväsendet, åklagarväsendet och kriminalvården. Regeringens ambitioner med långtgående samverkan mellan rättsväsendets myndigheter måste ske med stor försiktighet, särskilt då det gäller mellan domstolar och andra myndigheter. Rättskedjetänkandet får inte drivas för långt så att domstolarnas självständiga ställning riskeras. Domstolarnas oberoende och starka ställning framgår av 11 kap. 2 § regeringsformen. Domstolarnas oavhängighet är av stor betydelse för en rimlig maktfördelning i en demokrati. Därför vore det logiskt att det förvaltande organet över domstolarna låg direkt under , i likhet med till exempel den beslutade förändringen av den statliga revisionen. Det finns alltså konstitutionella skäl till att utreda den danska modellen. Om och när domstolarna får styra sig själva får de också axla det fulla ansvaret för verksamheten. Detta skulle leda till att administrativa beslut, även om de är obekväma, skulle få en annan acceptans inom domstolarna. Vi anser att en domstolsorganisation uppbyggd enligt den danska modellen därmed också skulle bli mer effektiv än den svenska modellen. Det skulle bli betydligt lättare att genomföra rationaliseringar och effektiviseringar när verksamheten själv får ta ansvar för reformerna. Mot bakgrund av ovanstående anser vi att roll genast bör utredas. 12 Miljöjuridik har i en motion till om åklagarväsendet och redogjort för vilka åtgärder som behöver vidtas för att säkerställa åklagarorganisationen och arbete med att utreda miljöbrott. När miljödomstolarna infördes trodde regeringen att de skulle kosta plus en årlig extra kostnad för på . Detta visade sig vara helt felaktigt. Övergångskostnaderna blev i själva verket , och de årliga kostnaderna beräknas öka från nästan till . Miljödomstolarnas arbete går trögt, och domstolarnas arbetssätt får kritik. Det är angeläget att miljöfrågorna behandlas på ett korrekt sätt av domstolarna och att domstolens ledamöter får adekvat miljöutbildning. Om intentionen med miljöorganisationen ska få genomslag räcker det inte med att åklagarna eller polisen tillförs kunskap och resurser för att klara miljöbrottsbekämpningen. anser att rätten vid domstol som dömer i mål som rör miljöbrott måste ges adekvat utbildning för att klara miljöbrottsfrågorna. 13 Allt svårare mål i domstolarna En rapport från visar att antalet komplicerade mål blir fler och att förhandlingstiderna i domstolarna ökar dramatiskt. Trots att antalet mål minskat har förhandlingstiderna i tingsrätterna ökat. Det gäller såväl brottmål som tvistemål. Det finns inga tydliga skillnader mellan stora och små tingsrätter, och utvecklingen gäller också för hovrätterna. Orsaken är att målens juridiska svårighetsgrad och problemen med bevisföringen ökat. Den genomsnittsliga förhandlingstiden har ökat . Andelen stora och svårare mål har blivit fler medan andelen lättare minskat. Det tar numera att handlägga målen, säger , ansvarig för den arbetsgrupp som står bakom rapporten. Regeringen har gett i uppdrag att se över arbetsbelastningen vid landets domstolar. Domare vid tingsrätter och hovrätter har bland annat fått rangordna vilka brottmål de tycker är mest komplicerade att utreda. Högst upp på listan hamnar sexualbrott, skattebrott och förmögenhetsbrott. När det gäller sexualbrotten handlar det främst om svårigheter med bevisvärderingen, och för skattebrotten är lagregleringen mer problematisk. Det är därför angeläget att regeringen skyndsamt ser över arbetsbelastningen och tillför resurser för kompetensutveckling. Detta är inte minst viktigt för de personer som arbetar med sexualbrott och då särskilt brott mot barn. Brott mot barn är en kategori brott där uppklaringsfrekvensen och antalet fällande domar är mycket låg. har i en motion om brottsoffer redogjort för vårt förslag för att skydda barn som brottsoffer. Vi menar att utredningar om sexuella övergrepp på barn ska ha högsta prioritet och att alla som handlägger dessa ärenden måste ha god kompetens så att de har förståelse för de särskilda förutsättningar som gäller. 14 Prövningstillstånd Regeringen har poängterat att tyngdpunkten i den dömande verksamheten ska läggas i första instans. Detta har varit en vägledande princip vid reformeringen av domstolsväsendet. vill uttrycka oro över att detta förhållningssätt kan bana vägen för införandet av allt fler prövningstillstånd för överklagande från tingsrätt till hovrätt. Detta innebär att rättssäkerheten åsidosätts. Vi har därför tidigare motionerat i för att utvidga rätten att överklaga en dom. Om en person döms för ett brott där påföljden blir böter kan man inte som lagstiftningen ser ut överklaga till högre instans. dömdes i tingsrätten drygt 1 000 personer till böter ett straff som inte gick att överklaga trots att den dömde nekat till brott. I de brottmål i vilka särskilt prövningstillstånd begärdes fick endast en fjärdedel detta. Även då det ovanliga inträffat att tingsrättens dom var en s.k. nämndemannadom, dvs. där nämndemännen var i majoritet mot rättens ordförande i själva skuldfrågan, har prövningstillstånd nekats. Docent vid har studerat nämndemannadomar , hur nämndemän dömer och hur de skiljer sig från jurister i sin bedömning. Av de fall Diesen studerat var det bara i ett fall av tusen som nämndemännen gått emot rättens ordförande i själva skuldfrågan. I tre fall av tusen gick nämndemännen emot ordföranden i frågan om vilket straff som skulle utdömas. Enligt Diesen borde det vara rimligt att prövningstillstånd beviljas även i bagatellartade mål med böter som straff om det finns skiljaktiga meningar mellan rättens ordförande och nämndemännen. För flera av dem som nekats prövningstillstånd hade det varit bättre med en strängare dom i tingsrätten för att på så sätt få möjlighet att överklaga och därmed få saken prövad igen i hovrätten. Människors rätt att överklaga en dom när brott förnekas måste alltid finnas. är så inte fallet, vilket omgående bör ses över. Människor drabbats mycket hårt av att de nekats prövningstillstånd. I vissa fall har deras liv slagits i spillror, de har förlorat anseende hos närstående och vänner, de har blivit uppsagda från jobbet och utstått ett långvarigt lidande som aldrig kan mätas i pengar. Det är i högsta grad otillfredsställande att bara en enda instans fällt domen i ett ärende som kan få så vittgående konsekvenser. Mot bakgrund av ovanstående bör lagen ses över så att kravet på särskilt prövningstillstånd avskaffas vid bötesdomar. () () von der Esch (kd) () () () () () () () ()