mot · GP02Fi291 · 2001-10-05 00:00:00 — Statens skatte-inkomster, mdkr Ökning , mdkr Ökning , procent 1995 421,2 1996 549,1 127,9 30,4 1997 575,3 26,2 4,8 1998 639,7 64,4 11,2 1999 672,4 32,7 5,1 2000 672,8 0,4 0,1 2001 683,1 10,3 1,5 Källa: ESV och BP 2002 Toppen nås med en beräknad skattekvot, totala skatter som andel av BNP, på . Det innebär ett skattetryck som är över genomsnittet i . Därmed ligger högst i världen. Diagram: Skattetrycket i ett urval av länder (1999). Att justera skattekvoten för transfereringar, som regeringen gör i en sammanställning i budgetpropositionen, ändrar inte på det faktum att ligger allra högst i skattetoppen. Vad som däremot kan göras är att BNP-vikta skatterna för att visa hur mycket den genomsnittlige OECD-medborgaren betalar i skatt. Om detta görs blir den genomsnittliga skattekvoten för , i stället för när skatterna inte BNP-viktas (siffrorna gäller ). Skillnaden mellan och OECD-snittet blir således i stället för . (Främsta anledningen till det lägre OECD-snittet med BNP-viktade skattekvoter är flera länder med större befolkning.) Regeringens ovilja att sänka skatterna under den tidigare högkonjunkturen innebär att vi nu går in i en lågkonjunktur med den högsta skattekvoten någonsin i (bortsett och 1988 då skattekvoten var något högre än för ). Med tanke på det som ovan redovisades, de svenska offentliga finansernas konjunkturkänslighet, innebär det en stor risk att möta en avmattning med såpass högt skattetryck. Om det förenklande antagandet görs att skattekvoten, d.v.s. skatternas andel av BNP, förblir oförändrad innebär en BNP-tillväxt som åren 20022003 är lägre än i regeringens prognos att den offentliga sektorns skatteintäkter är lägre (se tabell). Tabell: Offentliga sektorns skatteintäkter, mdkr. 2001 2002 2003 Offentliga sektorns skatteintäkter, enligt BP 2002 1142 1162 1221 Offentliga sektorns skatteintäkter vid lägre BNP-tillväxt 20022003 1142 1150 1197 Differens 0 -12 -24 I en alltmer internationaliserad ekonomi blir många skattebaser dessutom alltmer rörliga, vilket i längden skapar stora problem om skatterna, som i , stark avviker från nivåerna i utlandet. () har tidigare gjort bedömningen att skatteintäkterna kommer att minska med till följd av globaliseringen. 5.4 Rekordsvag krona Den svenska kronan har uppvisat en kontinuerlig och successiv försvagning gentemot flertalet andra valutor. har utvecklingen accelererat då kronan försvagats mot våra viktigaste valutor (TCW-index). har kronan legat på den lägsta nivån någonsin mot TCW-index, och kursförsvagningen har varit allra störst gentemot EU:s gemensamma valuta euron. Detta leder till högre inflationstryck, sämre framtida tillväxtförutsättningar samt ett urholkat värde på inhemska tillgångar. Svenska hushåll får en allt svagare välfärd och förlorar i köpkraft i relation till hushåll i andra länder. Detta visar sig allt tydligare inte minst för dem som förlagt sin semester utomlands. är det regeringen som förfogar över de medel som skulle kunna leda till en varaktigt starkare valuta. Det utflöde som beror på sämre tillväxtkraft kan motverkas genom sänkt skatt på kapital och reformer som leder till högre tillväxt. Den senaste tendensutvecklingen visar också de problem som drabbar mindre valutor. Den understryker vikten av att deltar fullt ut i eurosamarbetet. Kronförsvagningen beror inte på enskilda tillfälliga faktorer som är av övergående art. Olika faktorer tenderar i stället att över tiden leda till samma resultat, d.v.s. en svagare krona. Även andra länder har pensionsfonder som sparar i utlandet. Även andra länder har en utlandsskuld att avbetala. Men det är bara som får en kontinuerligt svagare valuta. Bristande tillväxtkraft, hög kapitalbeskattning och svenska kronans utsatthet är några viktiga faktorer som gett en långsiktig kronförsvagning. Jämfört med hushållen i andra EU-länder har svenska hushåll förlorat av sina löners reella värde. Svenska företag blir genom kronkursens försvagning allt billigare i utländsk valuta, vilket gör dem till intressanta uppköpsobjekt för utländska aktörer. Om det senaste årets växelkursförsvagning blir bestående blir svenska företag således i genomsnitt billigare, räknat i utländsk valuta. Det tillfälliga inflöde av kapital som utländska köp av svenska företag ger upphov till kommer på att leda till ett utflöde då företagsvinster tillfaller utländska ägare. För svenska företag med utländska affärskontakter och transaktioner i andra valutor skapar en kraftigt fluktuerande växelkurs ett stort osäkerhetsmoment. Detta gäller främst mindre företag som har sämre möjligheter att skydda sig mot stora växelkursförändringar. 5.5 Alltfler lever på bidrag De höga inkomstskatterna och den ineffektiva arbetsmarknaden har gjort att fler lever på offentliga bidrag än , d.v.s. vid förra konjunkturtoppen. Antalet utsatta i samhället har således ökat , något som de senaste årens höga tillväxt inte kunnat råda bot på. Till offentliga ersättningar räknas här sjukpenning, förtidspension, arbetslöshetsersättning, ersättning för deltagande i arbetsmarknadsåtgärder och socialbidrag. Störst ökning gäller för dem som erhåller arbetslöshetsersättning, följt av dem som omfattas av arbetsmarknadsåtgärder, d.v.s. de ersättningsområden som direkt är förknippade med arbetsmarknaden. Något mer tydligt bevis på att regeringen misslyckats med arbetsmarknadspolitiken går knappast att finna. Men även det faktum att antalet personer som lever på sjukpenning, förtidspension och socialbidrag har ökat är tecken på ett stort misslyckande för regeringens politik. Diagram: Antalet personer som erhåller bidrag. 5.6 Växande inflationstryck Den svaga växelkursen är en bidragande orsak till att inflationen, mätt som ökningstakten i konsumentpriserna (KPI), steg under innevarande år. Den senaste statistiken visade att inflationen var , vilket innebär att inflationen inte bara ligger över inflationsmål på , utan också över den övre gränsen, taket, som är . Även den underliggande inflationen (UND1X2), som har stor betydelse för penningpolitik, låg på . Kronförsvagningen är emellertid bara en förklaring till den högre inflationen. Sannolikt klarar inte den svenska ekonomin av att växa , vilket varit den genomsnittliga tillväxttakten , utan att inflationen tar fart. Det finns starka indikationer på att framför allt arbetsmarknaden är alltför ineffektiv och oflexibel för att möjliggöra en långsiktig hög tillväxt i förening med prisstabilitet. Som tidigare påpekats ser regeringen hellre en avmattning i stället för strukturella reformer för att hålla prisökningstakten nere. Om den högre inflationen är en indikation på att ekonomin slagit i taket och nått kapacitetsgränsen så innebär det att regeringens tillväxtantaganden för framtiden är alltför optimistiska (se kapitlet om budgetpropositionen). Diagram: Stigande inflation. 5.7 Ekonomisk frihet Graden av ekonomisk frihet är viktig för ett lands utveckling. Det finns ett klart samband mellan faktorer som näringsfrihet, handelsfrihet, äganderätt och stabilt rättssystem å den ena sidan och hög tillväxt å den andra. görs en genomgång av olika länders ekonomiska frihet (Economic Freedom of the World) där länderna tilldelas ett indextal, som i sin tur är en sammanvägning av ett flertal olika delindex. I det senaste årets sammanställning (bygger på uppgifter ) hamnar på 20:e plats vad gäller ekonomisk frihet. Det är en marginell förbättring jämfört med , då låg på 22:a plats. Till de länder som ligger före , och således har en högre grad av ekonomisk frihet, hör (som vanligt) bl.a. , , , , , och . Men även länder som , , och bedöms numera ha större ekonomisk frihet än . Det som framför allt gör mindre ekonomiskt fritt än många andra länder är omfattningen av offentlig verksamhet samt transfereringar och subventioner. Även i kategorin högsta marginalskatt tillhör bottenskiktet. Detta är faktorer som en regering kan åtgärda, och det borde vara en naturlig strävan att öka graden av ekonomisk frihet i . Tabell: Ekonomisk frihet Economic Freedom of the World 2001 1 24 2 24 3 24 4 24 5 28 6 29 6 29 6 29 9 29 9 29 11 34 11 34 13 36 14 36 15 38 15 38 15 38 15 41 Dominikanska Rep. 15 41 20 43 20 43 20 43 20 Källa: Economic Freedom of the World Annual Report 2001 6 Budgetpropositionen 6.1 Regeringen passiv Den socialdemokratiska regeringen har fört en politik som varit i det närmaste helt fri från långsiktighet och målmedvetenhet. Den goda konjunkturen har fått göra jobbet och regeringen har valt att passivt administrera en högkonjunktur, vilket i huvudsak har gått ut på att föreslå nya utgifter. På regeringens språk har utgiftsökningar för övrigt gått under benämningen reformer. Några förberedelser inför sämre tider har det aldrig varit tal om. Regeringen har inte visat några ambitioner till att genomföra strukturella reformer i syfte att höja långsiktiga tillväxtkraft bortom högkonjunkturen. Förmodligen beror detta till stor del på samarbetet med och . Regeringens passivitet har gjort att ekonomi nu är lika sårbar inför den kommande avmattningen som vid tidigare konjunkturnedgångar. Att tala om att står starkt inför avmattningen kan bara den göra som inte ser med vilken kraft lågkonjunkturen riskerar att slå mot de offentliga finanserna och mot sysselsättningen. Regeringen har missat chansen att under goda tider reformera ekonomin så att också i realiteten skulle kunna stå stark inför en avmattning. Men lika allvarligt är att regeringen inte tagit signalerna om en svagare konjunktur på allvar. Att tala om att reformprogrammet ligger fast som tillväxttakten går ned är inte ansvarsfullt. Budgetpropositionen visar att regeringen och dess stödpartier under budgetarbetet blundat för konjunkturutvecklingen. I den bilaga till budgetpropositionen där den ekonomiska utvecklingen beskrivs och prognostiseras en analys som till stor skall utgöra bakgrunden till det som föreslås i propositionen är det uppenbart att regeringen inte tagit till sig det senaste årets och det senaste halvårets konjunktursignaler. BNP-prognosen är med största säkerhet alldeles för optimistisk. Att revidera ned tillväxten med marginella till tyder på att regeringen fortfarande håller fast vid tron på en snabb vändning. Detta måste i sin tur bygga på antagandet om en snabb vändning i . Ingen av de konjunktursignaler som kommit tyder emellertid på att så kommer att bli fallet. I stället indikerar de att uppgången dröjer. I uppvisade index för konsumenternas förväntningar för september den största nedgången för en enskild månad . Arbetslösheten är den högsta , och inköpschefsindex indikerar en fortsatt avmattning. Även i ser vi kraftigt vikande förväntningar bland hushållen, och konsumtionen var i stort sett oförändrad . Inköpschefsindex indikerar också här en fortsatt avmattning. Att regeringen i stort sett inte alls reviderat ned prognoserna för arbetslösheten och sysselsättningen, trots att varslen har stigit till de högsta nivåerna , är ytterligare ett tecken på bristande insikt om styrkan i avmattningen. Terrorattacken i fick den följden att budgeten blev än mer obsolet . Men redan före dåden i och var det uppenbart att budgetpropositionen byggde på orealistiska, och ibland rent felaktiga, antaganden. 6.2 Utgiftspolitiken fortsätter Det faktum att regeringen i budgetarbetet blundat för konjunkturutvecklingen har gjort det möjligt att fortsätta med utgiftspolitiken. Att föreslå nya utgifter som de konjunkturella utgifterna med största säkerhet kommer att öka är dock i grunden en ansvarslös politik. Tabell: Utgiftspolitiken fortsätter. Beslutade statsutgifter enligt budgetpropositionen. Statens utgifter, exkl. ränteutgifter Ökning , mdkr Ökning , procent 2000 619,4 4,1 0,7 2001 642,8 23,4 3,8 2002 653,7 10,9 1,7 2003 687,9 34,2 5,2 2004 707,2 19,3 2,8 Källa: Då den s.k. budgeteringsmarginalen en buffert under utgiftstaket som ska användas för oförutsedda utgifter redan har tagits i anspråk för beslutade utgiftsökningar måste regeringen snabbt lägga fram förslag om utgiftsnedskärningar om utgiftstaket hotas. (Budgeteringsmarginalen är för och för .) Problemet är att utgiftsnedskärningar som beslutas i hast riskerar att slå blint, och ofta mot redan utsatta grupper. Att bortse från de problem den ekonomiska utvecklingen innebär är mot den bakgrunden ansvarslöst. 6.3 Utgiftstaken med budgettrixande För att klara utgiftstaken utan, om möjligt, att vidta drastiska utgiftsminskningar har regeringen återigen ägnat sig åt budgettrixande i syfte att klara taken. Främst är det utgiftstaket för som riskerar att överskridas. Ett sätt är att flytta vissa utgifter från till ett annat. Regeringen skriver oblygt i budgetpropositionen följande: För att det statliga utgiftstaket inte skall överskridas kommer regeringen att genomföra tidigareläggningar av utgifter till 2001. Totalt handlar det om som skall tidigareläggas. Ett annat sätt är att döpa om utgiftsökningar till skattesänkningar. Ett exempel är skattesänkningar för de pensionärer som inte betalar någon skatt. Bidraget om blir således en form av negativ skatt. Ytterligare en form av budgettrixande är att höja utgiftstaket. Detta görs genom att taket höjs . Regeringen kallar höjningen för teknisk justering. Den härrör från det faktum att statsbidragen till kommunerna ökar till följd av att kommunernas inleveranser till skatteutjämningssystemet blivit större än väntat. Regeringen har dock vid tidigare tillfällen inte justerat utgiftstaket nedåt i motsvarande fall då det varit lika motiverat, vilket kritiserats av bland andra . Högre utgifter än väntat bör också inom ramen för budgeteringsmarginalen, men problemet är som ovan konstaterats att större delen av budgeteringsmarginalerna redan tagits i anspråk för planerade utgiftsökningar. Regeringen har också ägnat sig åt budgettrixande genom att lånefinansiera infrastruktursatsningar, i stället för att bokföra dessa som utgifter över budgeten. Trots detta budgettrixande är det troligt att utgiftstaken kommer att överskridas. och räknar med att taken kommer att överskridas om regeringen inte kommer med nya besparingar. spår i sin senaste konjunkturrapport att utgiftstaken för både 2002 och 2003 överskrids med ca vartdera året. räknar i sin prognos med att utgiftstaken överskrids med bägge åren. Den senaste kronförsvagningen samt ökade långräntedifferensen gentemot beror säkerligen till viss del på att finansmarknadsaktörer har börjat spekulera i att utgiftstaken inte kommer att . 6.4 Inga reformer för ökad tillväxt Regeringen har inte heller i denna budgetproposition föreslagit några strukturella reformer i syfte att höja långsiktiga tillväxtpotential. Arbetslösheten definieras överhuvudtaget inte som ett problem, vilket med tanke på det verkliga läget på arbetsmarknaden är minst sagt anmärkningsvärt. Maxtaxan presenteras som en arbetskraftsutbudshöjande reform, men andra åtgärder går i helt motsatt riktning. Det s.k. friåret är ett exempel. Att det ska bli möjligt att ta ett sabbatsår från arbetet med en ersättning motsvarande av a-kasseersättningen är knappast en reform som gagnar arbetskraftsutbudet. Avdragsrätt för fackföreningsavgifter är ett annat exempel på en s.k. reform som knappast gagnar utbudet och tillväxten. Vissa skatter sänks, men ofta är det för att motverka effekterna av tidigare höjningar. Det mest uppenbara exemplet är kompensationen för egenavgifterna. Fastighetsskattesatsen sänks, men bara för att motverka att frysningen av taxeringsvärdena upphör. kommer många fastighetsägare att få ökad fastighetsskatt, räknat i kronor. Den gröna skatteväxlingen får till följd att vissa energiskatter höjs för hushållen. Det handlar således om små justeringar inom rådande system. Några generella skattesänkningar är det inte tal om. Därmed kommer även att ha världens högsta skatter, och skattekvoten, skatternas andel av BNP, kommer inte att falla . Det som tillsammans med det höga offentliga utgiftstrycket utgör största ekonomiska problem kvarstår således. Tabell: Statens skatteinkomster. Statens skatteinkomster, mdkr Ökning , mdkr Ökning , procent 2000 672,8 0,4 0,1 2001 683,1 10,3 1,5 2002 648,2 -34,9 -5,1 2003 668,2 20 3,1 2004 699,7 31,5 4,7 6.5 Ingen strategi för globaliseringen Regeringen saknar helt strategi inför en av vår tids största utmaningar: globaliseringen. som denna fortgår med oförminskad hastighet sitter regeringen helt passiv och inväntar en kommande utredning i frågan. Vad globaliseringen ställer för krav behövs det emellertid ingen utredning för att se. De höga skatterna driver ut såväl finansiella tillgångar som arbetskraft ur landet. Statsminister uttalande är ytterligare ett bevis på hur handlingsförlamad regeringen är i just denna fråga. Företagsflytten går inte att hindra. Vi varken kan eller vill stoppa den, sade i en intervju3. Om regeringen har någon strategi vad gäller globaliseringen så är det i så fall att skattebortfall från de lättrörliga skattebaserna skall kompenseras med högre skatteuttag på de trögrörliga skattebaserna. En sammanställning visar också att regeringens skattehöjningar är större för de trögrörliga skattebaserna som t.ex. fastighetsskatt, moms och i viss mån också kommunalskatten (se tabell). Detta för att det totala skatteuttaget skall hållas . Detta är i grunden en orättfärdig politik. Ambitionen borde i stället vara att skapa utrymme för generellt lägre skatter. Genom att skatten sänks för alla blir det möjligt att sänka skatterna för de mest rörliga skattebaserna. Det behövs en politik för starka skattebaser, och starka skattebaser förutsätter lägre skatter för alla. Diagram: Ökning av olika skatteintäkter . 6.6 Orealistiska antaganden bakom tillväxtprognoser I budgetpropositionen skriver regeringen följande: Tack vare uppoffringar från svenska folket har sunda offentliga finanser och låga prisökningar. Detta stämmer inte. För det första är i stort sett hela budgetsaneringen återtagen i form av stora utgiftsökningar (se kapitlet om ekonomiska förutsättningar). För det andra är prisökningarna inte längre låga. Inflationen låg på , d.v.s. över övre gräns för inflationen på . Företrädare för regeringen säger att inflationen stiger på grund av tillfälliga faktorer, men faktum är att den högre prisökningstakten vi nu ser mycket väl kan bero på ett högt resursutnyttjande. I budgetpropositionen gör regeringen antagandet att BNP-gapet, d.v.s. skillnaden mellan faktisk och potentiell produktion, är negativt (den faktiska produktionen är lägre än den potentiella) och att gapet kommer att slutas först . Det är anledningen till att regeringen antar att ekonomin kan växa utan att inflationen tar fart. Hur regeringen gjort uppskattningarna av BNP-gapet framgår inte, men faktum är att anser att gapet är slutet . gör bedömningen att BNP-gapet är svagt negativt och att det sluts . Om och bedömningar är de rätta, och inte regeringens, kan inflationsuppgången vi nu ser således bero på att ekonomin är på väg att slå i kapacitetstaket. Det talar i så fall för att inflationsuppgången inte är tillfällig. Alternativt att regeringens tillväxtantaganden är orealistiska. Om det är så att inflationen stiger för att kapacitetstaket är på väg att nås så innebär det att ekonomi inte klarar en tillväxt på utan inflation. Detta borde i sig föranleda strukturella reformer i syfte att öka utbudet i ekonomin. Men några ambitioner åt det hållet syns inte i budgetpropositionen. 6.7 Ingen strategi för kronan Att kursen på kronan nått nya bottenrekord nämns knappast alls i budgetpropositionen. Att regeringen tar såpass lätt på de problem som kronförsvagningen för med sig är näst intill obegripligt. Regeringen sitter helt passiv medan svenska värden urholkas och svenska medborgare upplever en förlorad köpkraft på i relation till utlandet (räknat på ). Vid sidan av de problem som kronförsvagningen innebär så är utvecklingen för kronan i sig en indikation på ett bristande förtroende för den svenska ekonomins långsiktiga tillväxtkraft. Att regeringen är passiv inför kronförsvagningen innebär också att den inte kan eller vill se de nödvändiga åtgärder som måste till för att utvecklingen skall kunna brytas. Förlorare på regeringens passivitet är svenska löntagare och svenska företag. 7 Den kommunala ekonomin fokus på kärnuppgifterna 7.1 Kommunerna Kommunsektorn har ansvaret för angelägna gemensamma åtaganden. Det är viktigt att dessa kan skötas på ett så bra sätt att vi som medborgare upplever att de stora resurser som används i kommun och landsting ger önskat resultat. När kommuner och landsting däremot går utöver sina kärnuppgifter har detta en rad negativa verkningar för medborgarna. Dels undertrycks privata initiativ och företagande på tjänstesektorn genom en osund konkurrens, dels försämras som regel servicen inom kärnuppgifterna som följd av splittringen av resurser. Många av dagens brister inom t.ex. skolan är en direkt följd av dessa förhållanden. Den moderata grundsynen är att de uppgifter som skall åligga kommuner i det framtida välfärdssamhället skall skötas inom ramen för den kommunala självstyrelsen. Den kommunala kompetensen måste vara tydligt avgränsad så att individers rätt skyddas och bra betingelser för utveckling av gemenskaper och det civila samhället ges. Genom att vi inför en nationell skolpeng blir kommunernas uppgift att svara för att kommunala skolor har den ledning som gör att de lever upp till de krav som elever och föräldrar ställer. Finansieringen blir däremot ett åtagande för staten och pengarna följer genom den nationella skolpengen eleven. Därmed skapas inte bara en ökad valfrihet och mångfald utan också en process där skolor som inte lever upp till kvalitetskraven kommer att få ett minskande antal elever. Till slut måste de lämna plats för andra skolor, oavsett om dessa är kommunala eller fristående. Den nationella skolpengen innebär genom vår reform att pengarna går direkt till varje skola som därmed kan höja kvaliteten i undervisningen. En nationell, gemensamt finansierad, hälsoförsäkring bör ersätta den nuvarande landstingsskattens finansiering av sjukvård och landstingens nuvarande de facto-monopol ersättas av ett sjukvårdssystem som erbjuder valfrihet och mångfald. Kommunsektorns samlade utgifter beräknas motsvara av BNP, vilket är en internationellt unikt hög siffra som borde stämma till eftertanke. Genom våra förslag om en allmän hälsoförsäkring och en nationell skolpeng ges kommunerna en möjlighet att koncentrera sin verksamhet på grundläggande kommunala uppgifter. Vi föreslår därför att en översyn görs om uppgiftsfördelningen i vårt land mellan stat, kommun, det civila samhället och gemenskaperna. En mer distinkt rollfördelning ger också förutsättningar för den privata tjänstesektorn att växa och skapa nya jobb, vilket säkerställer en bättre valfrihet för medborgarna. 7.2 Skattebasen är grunden för kommunsektorn kommer kommunsektorns inkomster att uppgå till (exkl. kommunala bolag). Av detta är kommunalskatteinkomster, statsbidrag (statsskatt) och övriga inkomster. Grunden för den kommunala ekonomin är således skatteintäkterna och deras tillväxt. Det bästa sättet att stärka kommunernas ekonomi och skapa utrymme för god service och lägre skatter är därför att ha en god tillväxt som ger fler skattebetalare. Om t.ex. sysselsättningen ökar så att arbetsinkomsterna stiger med en procent mer ökar kommunernas skatteintäkter med . Regeringen för sina resonemang som om justeringar av statsbidragsnivån är av största betydelse för kommunerna framtid. Detta är i grunden fel. Kommunernas ekonomiska utrymme bestäms till helt övervägande del av tillväxten av den kommunala skattebasen, d.v.s. främst sysselsättningsgraden. Det är en politik som skapar förutsättningar för en uthållig ekonomisk tillväxt som ger kommunsektorn framtida stabila inkomster. Därför är det även för kommuner och landsting viktigt med ett sänkt skattetryck, ett förbättrat företagsklimat och strukturella reformer som skapar uthållig tillväxt kommande år och som ger kommuner och kommunmedborgare gynnsamma förutsättningar och välstånd.