mot · GO02So51 · 2001-04-06 00:00:00 — Bedömningen av vilka insatser och stöd som krävs för att äldre,funktionshindrade eller människor med psykisk ohälsa skall kunna leva undergoda förhållanden kräver tid för noggranna avväganden och nära kontaktermed de berörda. På samma sätt krävs tid, arbetsformer och inte minstomfattande kontakter med andra myndigheter för att bedöma vilka åtgärdersom behövs för att misshandlade barn eller kvinnor, missbrukare ellerkriminellt belastade ungdomar skall kunna återgå till fungerande liv.Det handlar om både människors välbefinnande och rättssäkerhet. Ävenden formella hanteringen, både i ärenden som bygger på frivillighet och isituationer då olika tvångsmedel måste tillgripas, tenderar att bli lidande avattsocialtjänstens resurser i alltför hög utsträckning måste användas till felsaker.Kedjan bedömning-beslut-åtgärd-uppföljning-utvärdering måste fungeraför att människor skall ha en möjlighet att bli så stärkta att de kan lämnaåtgärdskedjan och stå på egna ben. Det är en förutsättning för attsocialtjänstens roll skall kunna motiveras på lång sikt. Så är ofta inte falletidag. Det är ett känt faktum att framför allt brister iuppföljningoch utvärdering av sina åtgärder. Generellt kan man konstatera att ävendokumentationen ofta brister. Delvis är detta en följd av tradition och dåligavanor. Men det är framför allt en konsekvens av att för mycket kraft och tidgår åt till att hantera ärenden, som egentligen inte beror på sociala problem -men som inte sällan leder till ett fortsatt beroende av socialtjänstensinsatser.5.6 Otydlighet och brist på helhetssynTrots att såväl socialtjänstlagen som annan övergripande lagstiftninganger helhetssynen på den enskildes situation som en viktigutgångspunkt, är just brist på helhetssyn en av välfärdssamhällets mestpåtagliga svagheter.Det gäller framför allt när människors problem blir komplexa ochöverskrider olika sektorsgränser: När långtidsarbetslösa också får socialaproblem, när missbrukare har en både social och psykiatrisk problembild, närungdomar hamnar i kriminalitet eller när gamla både behöver vård ochomsorg och återkommande sjukvård.Ofta leder otydlighet och brist på helhetssyn över sektorsgränserna till attmänniskor hamnar "mellan stolarna" eller i en inhuman och resultatlösrundgång mellan de olika systemen. öde är ett tydligt exempel på detta.I en beskrivs hur han slussas mellanmissbrukarvården och psykiatrin tills han, , slutligen hittas död ien trappuppgång. Hans journaler beskriver en tudelad samhällsapparat utansamordning mellan huvudmännen med ett till synes oändligt antal läkare,psykologer, kontaktpersoner och socialsekreterare inblandade. Timosförutsättningar att bryta sitt långvariga missbruk hade med allra störstasannolikhet varit större om , psykiatrin och missbrukarvårdenförmått samarbeta redan från början.5.7 roll i mångfaldens samhälleFramväxten av det nya klassamhället är en konsekvens av en felaktig ochmissriktad politik. Den svenska socialpolitiken fick sin ideologiskadefinition i och omtalade arbete ibefolkningsfrågan 1934:Socialpolitikens viktigaste uppgift, dess omedelbara syftemål är attorganisera och styra den nationella konsumtionen ... Det kommer iframtiden icke att framstå socialt likgiltigt vad människor göra av sinapengar: vilken bostadsstandard de hålla, vad slags föda och kläder deköpa och framför allt i vad mån barnens konsumtion blir tillgodosedd.Tendensen kommer i alla fall att gå emot en socialpolitisk organisationoch kontroll, ej blott av inkomsternas fördelning utan även avkonsumtionens inriktning inom familjerna.Socialdemokraternas syn på socialpolitikens inriktning har fortfarande ihög grad makarna utgångspunkt. Sociallagstiftningens syfte ochmening är enligt detta synsätt inte blott och bart, och inte ens i förstahand, att förebygga sociala problem och skapa medel att möta och åtgärdaenskilda människors sociala problem, utan ett instrument att "organiseraoch styra den nationella konsumtionen". Det är mot den bakgrunden intesvårt att förstå socialdemokraternas motvilja mot allt som uppfattas sommotkrafter mot den so-cialpolitiska enhetsstatens monolitiska struktur - det civila samhälletsmångfasetterade delar av enskilda och ideella organisationer, religiösasamfund och humanitära sammanslutningar, professionella intressen medvårdpolitiska eller ideologiska inriktningar eller organisationer med olikaetnisk och kulturell inriktning.En fungerande socialpolitik måste utgå från en öppnare syn påsocialpolitikens roll och uppgifter och en fokusering på enskilda människorssociala problem, där den "lilla världen" och det övriga civila samhället ärviktiga inslag i både de förebyggande insatserna och de olika åtgärder somkrävs när människor av olika skäl hamnar i sociala kriser.Socialtjänstens huvuduppgift är från en sådan utgångspunkt att vara denövergripande, ingripande och samordnande aktören.6 En politik för fria och växande människor6.1 Arbete och egenmakt i stället föromhändertagande!Mot socialdemokratins synsätt står mångfaldens samhälle därvälfärdstjänsterna organiseras och finansieras på ett sätt som uppmuntraren mångfald av lösningar, baserade på den enskilda människansinneboende styrka, "den lilla världens" och det civila samhällets mångaolika aktörer.Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd skall varagrundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det skall särskiltåligga det allmänna att trygga rätten till arbete, bostad och utbildningsamt att verka för social omsorg och trygghet och för en godlevnadsmiljö.Regeringsformens deklaration om de grundläggande målen för denoffentliga verksamheten får aldrig innebära att politikens uppgift blir attlägga allt tillrätta. Politiken skall i stället utgå från samspelet mellanmänniskor och se sig själv som ett komplement. En i ordens verkligamening social politik stödjer människor i deras strävan att växa.En politik för att få människor att växa måste utgå från mångfald.Enskilda människor skall ha friheten att utveckla sina förutsättningar, ta egnainitiativ, påverka sin vardag och själva avgöra sina livsval. Detta förutsätteroch kräver av samhällssystemet att det förmår se och respektera varjemänniskas unika förutsättningar och ta hänsyn till enskilda människorsambitioner och livsval. Att veta att det finns förutsättningar att planera försinegen och sin familjs framtid efter egna intressen och preferenser är avgörandeför varje människas trygghet och livskvalitet.En bra socialpolitik är därför inte en politik som omfattar så många sommöjligt. En politik som försöker förutse varje problem människor kan mötaoch är inriktad på att eliminera varje risk tar ifrån medborgarna det egnaansvaret och därmed en del av meningen med livet.En bra socialpolitik utgår från att varje människa i grunden vill lita till sinegen förmåga och sitt eget omdöme och accepterar också att förmågan ochomdömet ibland kan svikta. Ty där ingen tillåts misslyckas, kan heller ingenfå möjlighet att känna glädjen av att lyckas. I första hand måste varjemänniska ges chansen att själv hitta en lösning på sina problem. I andra handmåste de krafter mobiliseras som den närmaste sociala omgivningen, familj,vänner m.m. kan vilja bidra med.Först därefter, när alla andra möjligheter är uttömda, är det för detoffentliga att erbjuda en stödjande hand, som med 100-procentigtillförlitlighet fångar upp situationen innan skadorna är irreparabla. Och somhar som mål att så fort som möjligt göra sig själv obehövlig, därför att denmänniska det handlar om fått just det han eller hon behöver för att återta detfulla ansvaret för sitt eget liv.6.2 De nära relationerna är grunden för individenstrygghet och utvecklingDen är i "den lilla världen" människors personlighet formas. Där kan varoch en utvecklas i frihet till självständiga, ansvarstagande individer. Detär också där den första försvarslinjen mot utanförskap, segregation ochsocial isolering går.Att bygga en trygg framtid för sig själv och sina nära, är i högsta grad ettprivat projekt, som aldrig kan ersättas, utan endast kompletteras medoffentliga insatser. Politiken måste därför på alla områden fungera så, attmedborgarna har möjlighet att forma sina liv genom egna prioriteringar ochbeslut. Det gäller också det som finansieras gemensamt, som barnomsorg ochförskola, utbildning, vård, omsorg och olika former av sociala insatser. Rättenför den enskilde att välja innebär inte bara möjligheten att välja mellan olikaalternativ, utan också möjligheten att göra annorlunda. Då blir ocksåvalfriheten ett medel att påverka verksamheternas innehåll och utformning.Moderat politik betonar "den lilla världens" betydelse för den socialatryggheten. Ett sådant förhållningssätt är särskilt viktigt i ett samhälle sombygger på valfrihet och mångfald, och som i växande grad präglas av olikakulturella och etniska inslag.6.3 De fyra stegens politikVår politik för arbete och egenmakt bygger på fyra steg. De tre förstasyftar till att skapa förutsättningar för människor att stå på egna ben.- Var och en som så önskar skall kunna få ett arbete.- Resultatet av arbete skall trygga den egna försörjningen i stället för attförsvinna i en rundgång av skatter och bidrag.- Förutsättningar och stimulans skall finnas så att man genom utbildningkan förbättra sin situation.Framgång på dessa tre områden innebär att de som är i behov av detfjärde steget - den egentliga socialpolitiken - minimeras. Insatserna därkan då koncentreras på kraftfulla målmedvetna åtgärder anpassade tillförutsättningarna för varje enskild individ.6.4 Arbete för alla6.4.1 Öppenhet och rörlighetMinst 700.000 svenskar i arbetsför ålder saknar ett arbete. Detta ärSveriges överlägset största sociala problem. Den trygghet ochtillfredsställelse ett arbete ger i form av förmåga att kunna försörja sigsjälv kan inte ersättas av bidrag eller konstlade åtgärder. Fler jobbförutsätter emellertid företag som anställer. Det måste därför vara lätt attstarta och driva företag. Regelverk, byråkrati och administration måsteförenklas.Avregleringen av arbetsförmedlingen och tillkomsten av fristående rekry-terings- och bemanningsföretag m.m. har ökat flexibilitetenoch rörligheten på arbetsmarknaden, framför allt inom tjänstesektorn. Påmotsvarande sätt skulle förenklingar av regelverk, byråkrati ochadministration på hela arbetsmarknaden öka förutsättningarna för fler att fåarbete.Skatter på bolag och fastigheter, lönebildning och socialförsäkringssy-stem, möjligheter att genomgå utbildning och skatten på arbete och kunskaphänger ihop och bildar den övergripande miljö som avgör var genomförandeav nya idéer, entreprenörskap och företagande kommer att äga rum iframtiden.Om alla skall ges möjlighet till ett arbete måste den svenskaarbetsmarknaden bli mer öppen och rörlig. Det behövs dels för att underlättainträdet på arbetsmarknaden, dels för att den som vågar lämna sitt tidigarejobb för att ta ett annat öppnar möjligheter för någon annan.Många av de regelsystem som styr dagens arbetsmarknad måstemoderniseras. De är anpassade till en annan tid, präglad av industriellmassproduktion. Det behövs också en mer flexibel och välfungerandebostadsmarknad.Decentraliseringen av lönebildningen och framväxten av nya anställ-nings-, samarbets- och företagsformer på arbetsmarknaden måste bejakas.6.4.2 Ny politik för arbetslösaDet handlar också om behovet av att ändra den traditionella, ineffektivapolitiken gentemot de arbetslösa. Konstlade åtgärder och bidrag måstebytas mot riktiga arbeten.Det måste finnas enkla, tydliga och raka regler när det gäller att ordnaarbete åt den som är arbetslös. Fokus skall ligga på vad den arbetslöse är brapå och vad hon eller han vill och kan åstadkomma. Ansvaret skall ligga hoskommunen, som oftast har bäst överblick och de bästa kontakterna på denlokala arbetsmarknaden.I , norr om , garanterar kommunen jobb inom 48timmar. När en arbetslös erbjuds ett arbete måste detta erbjudande accepteras.En person som kommer från ett annat land och talar ett annat språk fåromedelbart möjlighet att lära sig det danska språket. Detta har lett till attmånga har fått arbete och kunnat bryta sitt utanförskap somsocialbidragskostnaderna halverats.En liknande modell prövas också i och med mycketgoda resultat. I sänds den som ansöker om socialbidrag till ettjobbcentra där en individuell plan utarbetas som ligger till grund för att hittaen lösning för den sökande. Antalet öppet arbetslösa socialbidragstagare(både med och utan a-kassa) har halverats under det senaste året.Detta visar att man med ändrade arbetsformer och tydliga mål kan brytautanförskap och bidragsberoende.6.4.3 De nya svenskarnaFlyktingar och andra som invandrat till måste ges möjlighet att taansvar för sin egen livssituation. Många av dem som uppbär socialbidragär flyktingar eller invandrare som i fortfarande intefått fotfäste på arbetsmarknaden. Långa handläggningstider föruppehållstillstånd förvärrar kraftigt invandrade personers möjligheter. Attvänta - ofta - är en osäker och mycket påfrestande situation somtär på både psyke och självförtroende och urholkar kunskaper. Mångavälutbildade invandrare ges inte möjlighet att praktisera sina yrken iSverige. Problemet är att social- och arbetsmarknadspolitikens traditionerpåbjuder ett synsätt som gör invandrare till en ekonomisk och socialbelastning i stället för resurs. Det skapar en bild av flyktingar som enhomogen grupp utan egna individuella kunskaper och förutsättningar. Istället för att tillfrågas om vad de kan - eller skulle vilja kunna -uppfattas de som svaga och hjälplösa individer i behov av bidrag.Människor som haft kraften och initiativförmågan att bryta upp frånförföljelse, kris, krig och kaos i sina gamla hemländer har ofta kraft att ståpåegna ben och inte sällan har de därtill en god utbildning. Många är sprungnaur en kultur av småföretagande och entreprenöranda. Det de i första handbehöver är hjälp och stöd att lära sig det nya språket, ledning och utbildningför att klara arbetslivets krav och tid för att lära sig det nya hemlandetsregleroch andra förhållanden.Handläggningstiden för uppehållstillstånd måste kortas och invandrareges möjlighet till snabb etablering på arbetsmarknaden. Det skall vara möjligtatt få ett arbete eller starta ett företag utan att drunkna i regelverk ochbyråkrati. Utländska utbildningar skall på ett flexibelt sätt kunna "översättas"till svenska examina. Språksvårigheter skall snabbt överbryggas genomutbildning i svenska av hög kvalitet.6.5 Lägre skatter bättre än höjda bidrag6.5.1 Det skall alltid löna sig att arbetaI rapporten (1997:73) pekar på att det finnsarbetslöshetsfällor i . Var tredje arbetslös har kortsiktigt småekonomiska motiv att återgå till arbete. Dessa har ofta iersättningsgrad av tidigare levnadsnivå. Socialförsäkringssystemen måsteerbjuda trygghet men uppmuntra arbete. Det måste alltid lönasig mer att arbeta än att uppbära ersättning och bidrag.Skattesystemet får heller inte leda till så orimliga konsekvenser att mångainte kan motstå frestelsen att kombinera svartarbete med bidragsmottagande.En naturlig princip borde vara att den som betalar skatt inte samtidigtskall behöva bidrag och att den som får bidrag inte skall behöva betala skatt.Så är det inte i . Om man ser till att människor från början fårbehålla tillräckligt mycket av sin inkomst skulle mycket av dagens ineffektivaoch kränkande rundgångspolitik kunna avskaffas. Många av de människorsom tvingas till socialkontoren hade sluppit detta med lägre skatter.Även om det ekonomiska utfallet av de båda alternativen skulle varaexakt detsamma är det en enorm skillnad mellan att leva på sin lön och attvara beroende av politiska beslut för att klara försörjningen.De höga marginaleffekter som finns i skatte- och transfereringssystemenär ett stort hot mot integration och social rättvisa. Marginaleffekterna gör attmänniskor inte kan påverka sina ekonomiska förhållanden genom att arbetamer eller öka sina inkomster och drabbar särskilt hårt utsatta grupper isamhället. Att ta kortvariga arbeten, att börja arbeta efter arbetslöshet ochattgå från deltid till heltid lönar sig ibland inte alls.Allt fler av dem som tvingas söka socialbidrag är unga människor. Det ärförödande i sig när allt fler i ett samhälle blir beroende av det som skall varadet yttersta skyddsnätet, men ännu mer nedbrytande för samhället är närmånga av dem som utvecklar detta beroende är så unga att de faktiskt börjarsitt vuxna liv som socialbidragstagare när de i stället borde ha fått ta stegetuti självständighet.6.6 Utbildning vägen till egenmakt6.6.1 Kunskap ger egenmaktUtbildning ökar möjligheterna för individen såväl att försörja sig som attpå andra sätt ta ansvar för sin egen livssituation. Ökade kunskaper, nyafärdigheter och personlig utveckling bidrar till att forma människor somger värdefulla bidrag i alla deras roller - som anställd, som förälder, sommedborgare, som medmänniska. Ett väl fungerande pluralistisktutbildningssystem är därför en huvudnyckel till social rörlighet.Grunden för kunskap och växt läggs i . Ingen elev skallbehöva lämna utan godkända baskunskaper, att kunna göra sigförstådd i tal och skrift. Alla skall få rätt till det stöd som krävs för attuppnåde övergripande kunskapsmålen.Människor är emellertid olika och lär olika fort. Därför krävs attgrundskolan anpassar sig till elevernas önskemål och behov. Det är hög tid attbryta den likriktning och enhetlighet som av tradition har präglat den svenskaskolan. Försök att styra skolan med politiska pekpinnar på detaljnivå harmisslyckats. All skolor skall vara fria skolor. Alla skall ha rätt att frittväljaskola.Vi anser att det behövs en stor reform av utbildningen för vuxna.Regeringens politik motsvarar på intet sätt de krav som måste ställas på ensådan reform. Våra krav är bl.a. att den enskilde skall ges möjlighet att frittvälja utbildningsanordnare. Många kan härigenom väntas erbjuda sinatjänster.De som behöver komplettera otillräckliga gymnasiebetyg skall ha ensärskild rätt till utbildning. Denna rätt bör omfatta sökanden under 25 år.6.6.2 Satsa på yrkes- och lärlingsutbildningI stället för att satsa stort på AMS-åtgärder bör staten ta initiativ till attkraftigt utöka och förbättra yrkesutbildningen och lärlingsutbildningen.Den kvalificerade yrkesutbildningen behöver byggas ut och bättreanpassas till vad som efterfrågas på arbetsmarknaden. Bristen påkvalificerad arbetskraft är uppenbar inom många yrken och branscher.Behovet av en flexibel och företagsinriktad lärlingsutbildning är stort.Huvudman för utbildningen kan t.ex. vara en eller friståendeskola, en branschorganisation eller ett utbildningsföretag.7 Utanförskap och bidragsberoende kanbrytas!7.1 Arbete i stället för bidragEn grundläggande princip är att den enskilde har ansvar för sinförsörjning. Socialbidrag skall fungera som en sista åtgärd, när inga andraalternativ står till buds.Socialbidraget skall således inte lösa långvariga försörjningsproblem, utanvara det yttersta skyddsnätet vid kortvariga och akuta ekonomiska problem.För ungdomar mellan gäller att socialtjänstlagenger socialnämnden rätt att kräva att den som har socialbidrag deltar i praktikeller annan kompetenshöjande verksamhet.Denna möjlighet för kommunen bör omfatta alla personer som har ett merlångsiktigt behov av ekonomiskt bistånd för sin försörjning. Varje kommunborde också åläggas att inom garantera alla arbetsföra personertillgång till sysselsättning. Kan inte arbete erbjudas på den reguljäraarbetsmarknaden skall sysselsättningen vara en kombination av praktik ochkompetensutveckling för att underlätta övergången till den reguljäraarbetsmarknaden. Det kommer att stimulera till en mängd nya arbetsformeroch ge möjlighet för många aktörer att kunna erbjuda sina tjänster. Det ger valmöjlighet för den enskilde och ökar träffsäkerheten i systemet.Redan med nuvarande lagstiftning kan mycket göras för att minskaberoendet av socialbidrag. , och Ale kommuner har visatatt detta är möjligt.För större framgång krävs emellertid mer långtgående förändringar avarbetsmarknadspolitiken där kommunerna ges ett större ansvar än . Såkan t.ex. resurser överföras från den statliga arbetsmarknadspolitiken till denkommunala nivån.Den enskilde skulle därmed inte behöva vara hänvisad till socialbidrag förlängre tid. Regeringen bör återkomma med förslag på hur ett sådant systemskulle kunna utformas.Om den enskildes situation är sådan att det inte bedöms som möjligt attinträda på den reguljära arbetsmarknaden, borde kommunen i samarbete medförsäkringskassan och andra myndigheter ansvara för att han/hon kanerbjudas t.ex. en lönebidragstjänst eller få sin försörjning ordnad genomsocialförsäkringssystemet. Regeringen bör få i uppdrag att återkomma tillriksdagen även i denna del med förslag till hur personer med varaktigt behovav ekonomiskt bistånd skulle kunna få detta genomsocialförsäkringssystemet.7.2 Avskaffa riksnormenVi anser att riksnormen för socialbidrag bör avvecklas. Redan närförslaget om en riksnorm antogs av 1997 var vi kritiska tilldetta. Enligt Kommunförbundets bedömningar har riksnormen haftmycket liten inverkan på socialbidragskostnaderna, men däremot minskatmöjligheterna för kommunerna att hitta egna lösningar. Det visar att vårkritik varit befogad.Kommunerna bör själva fastställa nivåerna i socialbidraget medutgångspunkt i allmänna principer i socialtjänstlagen. Med en riksnorm finnsdet en uppenbar risk att det går slentrian i bedömningen av det ekonomiskabiståndet och att detta inte prövas mot andra åtgärder i den omfattning som ärlämplig. Det är också viktigt att lokala bedömningar utifrån bland annatlöneläge och kostnadsbild finns med då nivåerna fastställs och att denna delav är förankrad i det allmänna rättsmedvetandet på orten. Dettaligger i linje med att beslut bör fattas så nära människorna som möjligt.När det gäller innehållet i försörjningsstödet anser vi att postenmedlemskap i fackförening skall utgå. Det finns enligt vår uppfattning ingetskäl till att medlemsavgifter i fackföreningar skall bekostas av skattemedel.7.3 Lån kan i akuta lägen ersätta kortsiktiga bidragPersoner med låga inkomster och små egna tillgångar saknar oftamarginaler för akuta händelser och tillfälliga ekonomiska problem. Akutamen tillfälliga omständigheter, som bostadslöshet på grund av skilsmässa,ekonomiska problem i samband med byte av arbets- och bostadsort etc.,leder därför ofta till att människor hamnar i tillfälliga ekonomiska kriser,utan möjlighet att lösa dessa, som i sin förlängning kan leda till varaktigasociala problem. I sådana situationer skulle möjligheten att omvandlatillfälliga bidrag till lån vara en bra åtgärd.Enligt 33 § SoL får försörjningsstöd lämnas som lån endast om det gäller:- förskott på en förmån eller ersättning (t.ex. statligt bidrag)- bidrag till den som är indragen i arbetskonflikt eller- bidrag till den som på grund av förhållanden som han eller hon intekunnat råda över hindrats från att förfoga över sina inkomster ochtillgångar.Enligt uppgift från är den enda av dessa grunder somhar någon omfattning förskott på sociala förmåner. En undersökning somförbundet gjort i tre kommuner visar att avutbetalningarna av socialbidrag har orsaken förskott på förmån.Vi menar att socialbidrag borde kunna lämnas som lån i betydligt störreutsträckning än vad som sker . Lånemöjligheten bör för det förstakunna användas då en person tillfälligt hamnat i ekonomisk knipa, mendäremellan har normala inkomstmöjligheter. Om personen i fråga sedanpasserar ett bestämt lånebelopp och fortfarande behöver stöd skall han ellerhon i stället kunna få bidrag.Lånealternativet skulle dessutom innebära en viss "tröskel" i systemetsom motverkar att personer lätt fastnar i bidragsberoende.