mot · GP02A323 · 2001-10-05 00:00:00 — Detta ställer krav på att insatserna anpassas efter varje person. Det förutsätter en mångfald, valfrihet och individualisering som nästan helt saknas i dagens AMS-system. Ju snabbare en arbetslös kommer i arbete, desto större är förutsättningarna för att hålla den totala arbetslösheten nere. Det är bättre att arbetslösa utbildar sig eller genomför någon annan konkret åtgärd som leder till bättre förutsättningar att få ett nytt riktigt arbete än att de faller in i ett passivt bidragsberoende. Därför måste åtgärder som leder till nya arbeten prioriteras i stället för tillfälliga lösningar med konstlade bidrag och meningslös terapiverksamhet. I de följande avsnitten redovisar vi huvuddragen i en genomgripande reformering av arbetslöshetsförsäkringen och den svenska arbetsmarknadspolitiken. 7 Ett reformprogram en arbetsmarknad för alla 7.1 Sänkt skatt på arbete Den allra mest avgörande reformen för att kunna skapa en rörlig arbetsmarknad som alla människor har tillträde till handlar om att sänka skatten på arbete, och mer specifikt handlar det om att sänka skatten på arbete mest för dem med låga och medelstora inkomster. Det handlar också om att sänka skatten på utbildning och kunskap. En successiv avveckling av statsskatten är ett effektivt redskap. Vi vill genomföra en modern inkomstskattereform som innebär att grundavdraget höjs till i ett andra steg. Det skall alltid löna sig att arbeta. De höga reservationslönerna, d.v.s. den lönenivå som krävs för att en individ skall uppfatta det som mer lönsamt att arbeta än att avstå från att arbeta, måste sänkas. Ett förvärvsavdrag införs. Detta ger ökad motivation att arbeta. En skattereduktion införs för hushållstjänster. Detta leder till att marginaleffekterna minskar och till att de arbetsgivaravgifter som är ren skatt successivt tas bort. Detta sammantaget kommer att underlätta en positiv utveckling på arbetsmarknaden. 7.2 Inför en allmän arbetslöshetsförsäkring Den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen måste reformeras. Den har varit tänkt att skydda människor som drabbas av arbetslöshet från betydande inkomstbortfall. Därigenom skulle den arbetslöse under en omställningstid ges möjlighet att söka andra jobb eller utbilda sig för nya. uppfylls inte dessa ambitioner. Vi vill ha en allmän försäkring. Det innebär att försäkringen blir obligatorisk för alla arbetstagare som uppfyller försäkringens arbetsvillkor. Eftersom försäkringen är ett obligatorium som påtvingas den enskilde arbetstagaren anser vi att den skall administreras av staten. Det är direkt olämpligt att fackföreningsanknutna arbetslöshetskassor övertar det allmännas ansvar. Vi förordar att de 39 arbetslöshetskassorna upplöses. och försäkringskassorna föreslås överta hela ansvaret för administrationen av den allmänna arbetslöshetsförsäkringen. Detta får vissa ekonomiska konsekvenser. De föreslagna förändringarna medför ett bortfall av de avgifter om ca som arbetslöshetskassorna betalar in till staten enligt statsbudgeten. räknar vi med att administrationskostnaderna kan minskas vid en överföring av administrationen från arbetslöshetskassorna till . beräknar och betalar exempelvis ut aktivitetsstödet, den s.k. agan. Det är angeläget att snabbt kunna återupprätta arbetslöshetsförsäkringen som en omställningsförsäkring. Vi föreslår att ersättning endast skall kunna utgå . Det skall inte vara möjligt att kvalificera sig för en ny ersättningsperiod på något annat sätt än genom att ånyo uppfylla försäkringens s.k. arbetsvillkor, d.v.s. genom att försörja sig i ett riktigt arbete. Genom den bortre parentesen blir arbetslöshetsförsäkringen en uttalad omställningsförsäkring. som står till förfogande skall den arbetslöse söka nya jobb eller omskola sig. Var och en måste med statens stöd och hjälp ta ansvar för sin egen situation. Staten skall vara till stöd och hjälp i arbetet att finna ett nytt jobb. Staten skall inte som vara en överhet som talar om vad man kan eller måste. Staten skall inte heller vara en kontrollant, vars krav man ständigt känner och vars tumme man ständigt har i sitt öga. En arbetslöshetsförsäkring som är en tydlig omställningsförsäkring gör det möjligt att slopa huvuddelen av de regel-, kontroll- och sanktionssystem som regeringen har tvingats att införa. Det ligger i den enskildes eget intresse att utnyttja sin ersättningsperiod på bästa sätt. En omställningsförsäkring är alltid den principiella inriktning vi vill att arbetslöshetsförsäkringen skall ha. En övergångslösning mellan en strikt bortre parentes och socialbidrag måste emellertid prövas. Det gäller i synnerhet äldre arbetslösa. Slutligen vill vi åstadkomma ett bättre försäkringsmässigt samband genom en utökad egenfinansiering. Detta är betydelsefullt inte bara för att finansiera försäkringen utan också därför att det understödjer en sund lönebildning. Om arbetslösheten ökar till följd av orimliga lönekrav betalas den notan inte av dem som har drivit fram kostnadsökningen utan av skattekollektivet. Vi förordar att dagens fasta avgifter till a-kassorna ersätts med en försäkringspremie vars storlek relateras direkt till månadslönen. Premien föreslås utgå på sådana inkomster som är ersättningsberättigade. Inga avgifter skall således tas ut på lön som överstiger en ersättningsnivå på upp till nuvarande tak. Eftersom den utgående arbetslöshetsersättningen är skattepliktig förordar vi att premien, egenavgiften, skall vara avdragsgill vid inkomstbeskattningen. 7.3 En individuell och effektiv arbetsförmedling Det behövs mer frihet och mångfald när det gäller arbetsförmedling. De enskilda individerna skall behandlas med respekt, och stor hänsyn skall tas till deras bakgrund, intressen och behov. Nya metoder måste kunna prövas och utvecklas. Allt kan inte förbli vid det gamla. Förmedling av arbeten som kan skötas bättre eller lika bra av andra aktörer än staten skall ges möjlighet att i fri konkurrens göra detta. Lokala arbetsförmedlingar kan avknoppas från dagens AMS. Rekryteringsföretagen kan hjälpa nya grupper av arbetssökande. Specialistförmedlingar kan växa fram. Bemanningsföretagen kan vidga sina verksamhetsfält. Arbetsförmedling skall även fortsättningsvis vara kostnadsfri för den som är arbetslös. Det bör prövas att ersätta all arbetsförmedling efter uppnådda resultat. En möjlig metod som vi vill pröva och utreda vore att ersätta all arbetsförmedling i två steg, dels när den enskilde väljer vem hon eller han vill skall vara dem behjälpliga, dels när resultatet står klart. Systemet skall betala för konkreta resultat, inte för handlingsplaner och vackra målsättningar. En person skall kunna känna trygghet i det faktum att hon eller han har valmöjligheter även om man råkar vara arbetslös. Du skall inte behöva vara hänvisad till den statliga arbetsförmedlingen. En individuell och effektiv arbetsförmedling förutsätter att det finns alternativ eftersom alla människor är olika. Alla människor behandlas inte med respekt när de besöker den offentliga arbetsförmedlingen. Det är mycket som går på rutin och slentrian. Så får det inte vara. Det finns emellertid en uppenbar risk att det kommer att förbli vid det gamla om inte ett antal konkreta åtgärder vidtas. Den offentliga arbetsförmedlingen är en omfattande organisation med invanda rutiner, normer och administrativa regler. Den är inte i alla delar anpassad till framtidens arbetsmarknad. Den uppvisar stora brister när det gäller att stödja och hjälpa dem som är långtidsarbetslösa och människor med bakgrund i ett annat land. Vårt förslag innebär att man aktivt skall kunna välja den aktör som passar en själv bäst. Det kan exempelvis röra sig om ett bemanningsföretag eller rekryteringsföretag som specialiserar sig på att hjälpa och stödja arbetslösa personer med inriktning mot tekniska eller vårdande yrken. Det kan handla om människor med rötter i andra länder som redan har en gedigen utbildning men som behöver komplettera sina tidigare kunskaper eller förbättra sina språkkunskaper. Det handlar med andra ord om mångfald och att sätta individen i centrum. Man skall kunna känna att även om man är utan arbete för tillfället så är det man själv som har det avgörande inflytandet över sin egen situation. Det är den enskilde som väljer vem som skall stödja och hjälpa en, inte staten. Det är var och en som kan ställa krav och välja bort en dålig arbetsförmedlare, inte staten. Varken stat eller kommun bör i första hand bedriva någon reguljär förmedlingsverksamhet. Statens roll bör vara att garantera att det finns fungerande arbetsförmedling på alla drygt hundratal geografiska delarbetsmarknader som finns i vårt land. En statlig och i jämförelse med dagens arbetsmarknadsverk hårt bantad arbetsmarknadsmyndighet kan ges uppgiften att vid behov kompletteringsupphandla erforderliga förmedlingstjänster. 7.4 Mer utbildning mindre arbetsmarknadspolitik Flera av de traditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärderna liksom den nyinrättade aktivitetsgarantin, agan, bör slopas till förmån för mer individuellt inriktade insatser. Dessa individuella åtgärder kan och måste få variera beroende på individens bakgrund, intresse och motivation. Det är emellertid säkert att utbildning av olika slag kommer att utgöra den dominerande insatsen. Vi menar att en betydande del av denna utbildning inte är att betrakta som arbetsmarknadspolitik i traditionell mening. Vi vill exempelvis ersätta traditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärder för ungdomar med en företagsinriktad lärlingsutbildning. En sådan lärlingsutbildning kan bedrivas av olika aktörer, såsom gymnasieskolor, friskolor och utbildningsföretag. Arbetslösa ungdomar med bristfällig grundutbildning ges med en sådan lärlingsutbildning nya möjligheter att ta sig ut på arbetsmarknaden. Även den kvalificerade eftergymnasiala yrkesutbildningen måste förbättras i vårt land. Vi föreslår i ett första steg en fördubbling av antalet studieplatser inom denna utbildningsform. Den kvalificerade yrkesutbildningen skall bedrivas i ett nära samarbete mellan utbildningsanordnare, högskola, näringsliv och myndigheter. Arbetslösa med ambitioner att skola om sig skall beredas plats i utbildningen. En tredje form av utbildning kan sägas vara den växande mängd av utbildningstjänster som utbildningsföretag och andra aktörer erbjuder och som i ökad utsträckning skall kunna upphandlas med arbetsmarknadspolitiska medel. Inte minst handlar det här om språkutbildning av sådan kvalitet att också invandrare till får en reell chans att komma ut i arbetslivet. Utbildning måste utgöra ett grundläggande inslag för att kunna ge alla arbetslösa som vill arbeta bra möjligheter till ett jobb. Det är dock av avgörande betydelse att processen startar hos den enskilde individen. Ansvar och valmöjligheter måste därför flyttas så att den som är arbetslös får eget inflytande på bekostnad av beslut hos olika myndigheter. 7.5 Mångfald ger fler jobb är arbetsmarknadspolitiska åtgärder i stor utsträckning kopplade till stöd från a-kassan. Det är fel. Utbildning och andra insatser måste kunna sättas in oavsett vilken form av ersättning som den arbetslöse mottager. Mångfald och konkurrens skapar ökade möjligheter för fler människor att skaffa sig ett nytt arbete. Även om arbetslösa ges bättre drivkrafter och nya aktörer släpps fram kommer inte heller alla arbetslösa att kunna skaffa sig ett nytt jobb på egen hand. Med våra förslag blir deras eget ansvar för att anstränga sig tydligt, men också deras möjligheter att själva välja vem som skall biträda dem i ansträngningarna och vilken typ av utbildning, praktik eller annan hjälp som de behöver och vill ha. De kan också få hjälp av fler olika aktörer än . En reformering av arbetslöshetsförsäkringen ger kommunerna en ny roll. har den statliga AMSbyråkratin hjälpt till att lyfta bort försörjningsbördan från genom att kvalificera den arbetslöse till nya ersättningsperioder i a-kassan. Detta blir inte längre möjligt. Med en tydlig bortre parentes får kommunerna bära en stor del av den ekonomiska bördan av de arbetslösa som inte har lyckats att skaffa något jobb under de som står till deras förfogande. Detta ger kommunerna nya motiv att hjälpa långtidsarbetslösa till riktiga jobb, exempelvis genom upphandling av utbildning eller köp av utplacering via bemanningsföretag. Det bör understrykas att avsikten inte är att åstadkomma en övervältring av kostnader för arbetslöshet från staten till kommunerna. De statsmedel som anslås till arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall även kunna disponeras för sådana insatser som arbetslösa initierar i samråd med sina hemkommuner. 7.6 Skapa en effektiv myndighet lägg ned AMS Vi vill inrätta en ny effektiv myndighet som ersätter det AMS som huvudsakligen ägnar sig åt att sortera runt de som redan har arbete. AMS kostar skattebetalarna ca . Den stora statliga AMS-byråkratin omfattar 21 olika myndigheter, 418 arbetsförmedlingar och nära 11 000 anställda. Vi anser inte att de resultat som uppnås står i någon rimlig proportion till dessa omfattande kostnader. Genom den föreslagna konkurrensutsättningen av förmedlingstjänsterna och sammanslagningen av dagens 21 olika myndigheter till en enda central statlig arbetsmarknadsmyndighet menar vi att arbetsmarknadspolitikens förvaltningskostnader kan reduceras kraftigt. Annorlunda uttryckt skulle en sådan förändring frigöra skattemedel som gör det möjligt för staten att koncentrera sina insatser till de arbetslösa som är i störst behov av stöd. Den nya statliga arbetsmarknadsmyndigheten blir regeringens expertmyndighet i arbetsmarknadsfrågor. Den skall ansvara för att godtagbara förmedlingstjänster erbjuds över hela landet, administrera schabloniserade arbetsmarknadspolitiska stöd som flytt- och starta-eget-bidrag samt bedriva den yttersta myndighetsutövning som fordras för att fördela de medel som anslås över statsbudgeten för övriga insatser. Den nya myndigheten skall också ha till uppgift att identifiera sådana yrken eller branscher på arbetsmarknaden där det kan komma att uppstå flaskhalsar. Detta kan i sin tur leda till att det kan finns skäl att upphandla en starkt fokuserad arbetsmarknadsutbildning. Våra förslag till reformering av arbetslöshetsförsäkringen medför att AMS övervakningsansvar kan upphöra när försäkringen flyttas från a-kassorna till den allmänna . En nedläggning av dagens AMS och arbetsmarknadsverk möjliggörs vidare genom att vi föreslår att administration och beslut om lönebidrag överförs till de allmänna försäkringskassorna. har ansvar för planering av enskildas arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder, arbetsträning och beslut om rehabiliteringsersättning. Det framstår som logiskt att nu får ett mer samlat ansvar för att hjälpa människor med olika typer av arbetshandikapp tillbaka i arbete. () Per () () () () () (m) () () () () () Per ()