mot · GP02So613 · 2001-10-05 00:00:00 — Denna värdighetsgaranti ska omfatta såväl medicinsk kvalitet som omvårdnadskvalitet. Varje person har rätt att avkräva kommunen klara besked kring vårdens och omsorgens konkreta innehåll. Det kan handla om så vardagsnära ting som matsedelns variation, hur ofta man kan få duscha osv. En uttalad värdighetsgaranti är speciellt viktig för de personer som har stora vårdbehov men som av olika anledningar inte har förmåga att efterfråga dessa. Värdighetsgarantin inom äldrevården ska bl.a. innebära att: Det ska finnas en läkare knuten till varje sjukhem och till varje hemsjukvårdspatient, en läkare som är specialiserad på åldrandets sjukdomar och problem och som regelbundet besöker dessa omsorgstagare. Det ska finnas skilda vårdenheter för senildementa och andra boende. Det ska finnas eget rum i särskilda boenden för alla som så önskar. Det ska vara en självklarhet att äldreboende finns i eller i närheten av den kommundel där vederbörande tidigare bott. Det ska finnas uttalat att en patient inte ska behöva ligga och vänta innan en blöja full av avföring och/eller urin byts. Det ska finnas tillräckligt med personal för att mata och hjälpa till med att dricka. Det ska finnas så mycket personal att varje patient får känna sig ompysslad, observerad och personligt tilltalad varje förmiddag och varje eftermiddag. Det ska finnas tillräckligt med personal så att alla patienter som så orkar hjälps upp ur sina bäddar i rimlig tid och dessutom får komma ut i andra miljöer än det egna rummet. Det ska vara en självklarhet att ta till vara ideella insatser som erbjuds inom äldreomsorgen. Det ska finnas så god tillgång till personal att ingen behöver dö ensam. Med stöd från har fyra kommuner i landet, i bred politisk enighet, utvecklat en form av omsorgsgaranti för såväl som det särskilda boendet. I dessa kommuner har klagomålshanteringen knutits till de konkreta omsorgsgarantierna. En omsorgs- eller värdighetsgaranti vinner i legitimitet när den är så konkret att man kan följa upp vad som utlovats och när det medför full kompensation till den äldre om och när den utlovade tjänsten eller kvalitén inte tillhandahålls. Patientnämnderna har en viktig uppgift när det gäller att verka för god information till äldre och vårdbehövande. Nämndernas uppgift är att underlätta kontakten mellan vårdgivare och de äldre och deras anhöriga. Patientnämnderna är också den instans dit klagomål och regelrätta anmälningar om vanvård och brister ska göras. Att dessa instanser finns och vilken uppgift de har är tyvärr ofta okänt för många. Det är kommunens och uppgift att synliggöra patientnämnderna och underlätta kontakterna med dessa. Patientnämndernas ansvarsområde måste vidgas så att alla socialtjänster till äldre människor ryms inom verksamheten. 9.5 Äldreomsorgens personal Drygt 470 000 personer är verksamma inom offentlig och alternativ vård och omsorg till äldre och funktionshindrade. Inom kommunernas vård och omsorgsverksamhet är 9 av 10 kvinnor. Medelåldern bland de anställda är och har ökat något . Dessa förhållanden pekar på att åtgärder måste vidtas för att rekrytera flera män till vården samt att sänka medelåldern genom ett tillskott av unga medarbetare. har i sin rapport beräknat att nyrekryteringsbehovet fram uppgår till 225 000 personer. Denna beräkning tar hänsyn till verksamhetsutbyggnad till följd av att antalet äldre ökar, till pensionsavgångar och annan rörlighet. Någon ambitionshöjning vad gäller äldreomsorgens innehåll ryms inte i denna beräkning. Äldreomsorgens personalförsörjning är därmed en av de viktigaste strategiska framtidsfrågorna inom denna sektor. Rekryteringen av ny personal till vården måste ske ur olika grupper. Traditionellt riktar sig åtgärderna mot ungdomar som står inför sitt yrkesval. Detta är viktigt och alla krafter måste sättas in på att göra vårdyrket attraktivt och meningsfullt för ungdomar. Antalet ungdomar som väljer vårdprogrammet på gymnasiet är dock för få för att de stora rekryteringsbehoven ska kunna uppfyllas. Den kommunala äldreomsorgen är dessutom inte alltid det mest attraktiva valet för de unga som satsar på att arbeta inom vården. För att fylla de stora behoven krävs att personer inom andra samhällssektorer förmås växla över till vårdyrket. För kommuner och landsting gäller det att utveckla ett strategiskt tänkande kring verksamhet och personalpolitik. Möjligheten att rekrytera nya medarbetare är i hög grad beroende på de arbetsvillkor kommuner och landsting kan bereda. Det handlar om arbetets organisation, möjlighet till inflytande, kompetensutveckling och självfallet om löneläget. Möjligheten att åstadkomma en jämnare könsfördelning hör i hög grad samman med lönebilden och möjligheten till heltidsanställningar. En mångfaldsplan bör finnas hos varje arbetsgivare i vården för att uppnå jämnare könsfördelning och möta behoven av medarbetare med mångkulturell kompetens. Vårdens etik och mjuka värden måste få en framskjuten plats vid vårdutbildning, rekrytering och fortlöpande kompetensutveckling. 10 Den mångkulturella äldrepolitiken Antalet äldre invandrare ökar i det svenska samhället. Utomlands födda utgör av befolkningen och andelen i denna grupp var vilket är lägre än andelen äldre i hela befolkningen. Bland de äldre invandrarna utgjorde kvinnorna . Äldrepolitiken ska präglas av integrationstanken som det måste finnas förståelse och respekt för att kulturella bakgrunder mycket starkt påverkar människors behov och förväntningar när det gäller vård, omsorg och andra samhällsinsatser. De invandrade nya medborgarna blir snabbt en del av det svenska samhället och nedärvda familjemönster tenderar att brytas upp. Den utbredda föreställningen att den yngre generationen fullt ut tar ansvar för omsorgen om den äldre äger inte sin giltighet och kan inte vara vägledande för samhällets planering för de äldre invandrarna. Frågan om huruvida det ska finnas särskilda boenden för äldre med viss etnisk bakgrund måste bedömas utifrån lokala förhållanden. Generellt torde det vara att föredra om det går att organisera verksamheten så att platser anvisas på vissa avdelningar i ett större äldreboende där det finns tillgång till tvåspråkig personal. En mycket väsentlig kvalitets- och trygghetsfråga är just tillgången till personal som talar det egna hemspråket. Detta behov behöver särskilt beaktas vid rekryteringen i vårdutbildningarna. Vidare krävs respekt för kulturella och religiösa traditioner så långt som det är acceptabelt i förhållande till de grundvärderingar som gäller i den svenska vården. Det är främst en fråga för kommuner och landsting att ha en strategisk framförhållning på detta område. 11 Stimulera utveckling av nya former för äldreboende Den växande andelen äldre i befolkningen kräver en medveten bostadsplanering från samhällets sida för att möta ett kraftigt växande behov. Mångfald och innovationer ska stimuleras på detta område. De äldre ska tillförsäkras en verklig valfrihet när det gäller boendeformer. Det kan handla att få bo kvar i sin permanenta bostad så länge man önskar och det är möjligt. Kvarboendet kan ofta förlängas genom bostadsanpassningen eller särskilt stöd. Nästa steg i boendetrappan kan vara att byta till seniorboende, med viss trygghet och servicefunktioner. När vårdbehoven blir stora är de särskilda boendeformerna, med den trygghet dessa kan erbjuda, ofta vad som efterfrågas såväl av den äldre vårdbehövande som av de anhöriga. Steget från den egna bostaden direkt till särskilda boendeformer innebär ofta en alltför stor förändring för den enskilde. Därför bör sådana mellanformer som seniorboende, trygghetsboende etc. stimuleras. Äldre människor bör själva få vara med och forma sitt eget boende på ett aktivt sätt. Studiecirklar, samrådsgrupper och en nära delaktighet i den kommunala bostadsplaneringen bör stimuleras. Kvarboende i den invanda miljön ska underlättas genom god planering och aktiva insatser. Ett sätt att hitta andra former för äldreomsorgen är att släppa in producent- och konsumentkooperativ i planering och vid tillkomsten av nya enheter. Det kan ske genom att personalen stimuleras med företagsutbildning, konsultstöd och utvecklad beställarkompetens. Ett annat sätt är att stimulera pensionärer att starta kooperativ. Grunden måste alltid vara de enskilda människornas behov, intressen och egna initiativ. 12 Alternativa driftsformer Vården och omsorgen om våra äldre ska vara solidariskt finansierad. Taxor och avgifter ska ha en sådan konstruktion att det aldrig får bli en plånboksfråga huruvida man ska få den vård och omsorg man är i behov av. Produktionen av vård och omsorg och dess driftsformer kan dock variera och här måste det finnas en öppenhet för nya producenter och arbetsformer, allt för att öka mångfalden och den enskildes valfrihet. En ökad mångfald kan innebära att olika gruppers och individers behov tillgodoses på ett snabbare och bättre sätt. En ökad mångfald av vårdgivare kan också stimulera och tillföra vården nya impulser. Privata, kooperativa och rörelsedrivna alternativ bör därför ges möjlighet att verka inom kommunernas och landstingens vårdområden. Dessa alternativ måste ges rättvisa konkurrensförhållanden gentemot den offentligt drivna vården. Konkurrensutsättning får dock aldrig bli ett självändamål utan vara ett medel för att möjliggöra ett effektivt utnyttjande av resurserna, stimulera till nytänkande och bidra till en ökad valfrihet för vårdtagaren. Den enskildes möjligheter att välja utförare av vård, omsorg och service ska stärkas. Inom äldreomsorgen kan kundvalsmodeller diskuteras och utprövas under förutsättning att de med särskilda behov värnas. Konkurrensutsättning och tillkomsten av alternativ måste präglas av mycket strikt kvalitetskontroll och fortlöpande uppföljning och utvärdering. Kommuner och landsting ska ha god insyn i verksamheterna och den enskilde ska genom patientnämnder m.m. kunna få vården prövad på samma villkor som den offentligt utförda. 13 Tillgänglighet till samhällets service Den offentliga servicen och många kommersiella verksamheter genomgår en strukturomvandling som begränsar tillgängligheten för vissa grupper. Sådana servicepunkter som , försäkringskassor, apotek, polisstationer osv. Livsmedelsbutiker och s.k. sällanköpshandel flyttar ut ur stadskärnor och bostadsområden och är ofta tillgängliga endast för bilburna. Tillgången till information om samhälle, organisationer och företag blir allt mera knutet till den nya informationstekniken. Denna strukturella omvandling drabbar de äldre som ställs inför stora tillgänglighetsproblem när det gäller service och information. De äldre blir allt fler i samhället och är i kraft av sina generellt ökande ekonomiska resurser en växande maktfaktor. Det borde innebära att denna grupp medborgare beaktas bättre vid samhällsplaneringen. En viktig tillgänglighetsfråga gäller en fungerande färdtjänst för äldre och andra med stora rörelsehinder. Genom den nya lagstiftningen ses inte färdtjänst längre som beviljat bistånd utan som en fråga om trafikförsörjning för äldre och andra med funktionshinder. saknas för färdtjänsten och det är oklart vart den enskilde ska vända sig med klagomål. Det är nu nödvändigt att utvärdera förändringarna i färdtjänstens regelverk utifrån ett socialpolitiskt perspektiv och inte endast som en transportpolitisk fråga. 14 Trygghet på gator och torg och hemma Ökningen av gatuvåldet och andra övergrepp skapar otrygghet i hela samhället, men främst hos äldre och utsatta personer. Bristande resurser till polis och åklagare bidrar till isolering av de äldre när man inte vågar lämna hemmet och delta i samhällslivet på ett aktivt sätt. Att stärka rättsväsendets olika delar är ett viktigt inslag i en politik för att öka de äldres trygghet. presenterade , på regeringens uppdrag, rapporten , bebyggelse och planering. Syftet var att inspirera kommunerna att i sina översiktsplaner ta hänsyn till invånarnas säkerhet genom att planera och bygga bort brott. Alltför få kommuner har arbetat på detta sätt och ännu färre har gjort konsekvensbeskrivningar om säkerheten vid ny- eller ombyggnationer. Det är viktigt att tankar tillämpas praktiskt i kommunerna. bör därför ges i uppdrag att utarbeta tydliga riktlinjer för kommunerna för bebyggelseinriktade hinder mot brott. I detta sammanhang bör de äldres boendesituation särskilt beaktas. 15 Fortsatt prioritering av det goda livet för de äldre har vi sett statens ekonomi förbättras och en viss återföring har kunnat ske av resurser till kommuner och landsting. Med en fortsatt och uthållig tillväxt i ekonomin skapas grundläggande förutsättningar för att kunna finansiera välfärden. Efter 90-talets åtstramningar väcks nu krav på ökade resurser när ekonomin förbättras. Vi kristdemokrater menar att fortsatt god hushållning måste råda. Behovet av väl genomtänkta prioriteringar är viktigare än någonsin och vi måste minnas att människors trygghet och värdighet har ett nära samband med de resurser som skapas ur företagande och utveckling och genom medvetna prioriteringar i statens budget. De resurser som skapas måste prioriteras för de grupper som är mest utsatta och som hårdast drabbats av 90-talets besparingspolitik. Dit hör en mycket stor del av de äldre i befolkningen som fått se sin trygghet hotad och sin levnadsstandard minskad. Det kristdemokratiska budgetalternativet har en sådan inriktning att livet för dessa underlättas. Ett samhälle där alla medborgare kan åldras i trygghet och värdighet är målet för en kristdemokratisk politik. () () () () () () () () () () () () () () ()