ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02Ju274 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju274av de ()Skyldighet att bistå nödställd Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen lägger fram förslag om införande av ett straffrättsligt ansvar för underlåtenhet att bistå nödställd i enlighet med vad som anförs i motionen. Motivet till mitt förslag Det finns i svensk rätt ingen allmän skyldighet att bistå personer som befinner sig i livsfara eller i allvarlig fara för sin hälsa. Under vissa speciella omständigheter kan den som iakttar ett pågående allvarligt brott och som har möjlighet att larma polis eller annan, men underlåter att göra det, straffas för underlåtenhet att avslöja brott. I speciallagstiftning finns också vissa skyldigheter, till exempel att varna och larma vid brand och att stanna kvar på plats om man har haft del i uppkomsten av en trafikolycka. Jag anser att det bör införas ett straffrättsligt ansvar för den som underlåter att tillkalla hjälp eller att försöka rädda eller på annat sätt bistå en nödställd person som befinner sig i allvarlig fara för liv eller hälsa. I ringa fall skall dock inte dömas till ansvar och inte heller om ett ingripande inte kunde ske utan fara för den ingripande eller någon annan. Det är viktigt för ett fungerande rättssamhälle att människor inte får vara hur likgiltiga som helst inför andra människors väl och ve. Lagstiftningen behövs därför att det verkar som om likgiltigheten, eller intresset av att inte bli inblandad, ökar i samhället. Jag är övertygad om att en lagfäst skyldighet att bistå kommer att leda till att det blir lättare för en nödställd att få hjälp, inte bara genom en förbipasserandes försorg utan också genom att flera förbipasserande kan förmå varandra att bistå på ett aktivt sätt. I tidigare behandling av motsvarande förslag har justitieutskottet bland annat uttalat att det sannolikt finns ett stöd i det allmänna rättsmedvetandet för att straffrättsligt reglera underlåtenhet att bistå nödställd. Utskottet har också uttalat att det kan finnas ett värde i att samhället bekräftar den allmänna moraliska skyldighet som finns att hjälpa någon som befinner sig i en nödsituation. Utskottet har dock menat att svårigheter för enskilda att avgöra när de är skyldiga att ingripa samt för domstolar att utan preciseringar tillämpa en sådan lagstiftning. Jag menar att det sannolikt blir enklare att utan preciseringar tillämpa en strafflagsbestämmelse om att bistå nödställd än vad som gäller beträffande huvuddelen av befintlig svensk lagstiftning. Det blir fråga om att i efterhand bestämma händelseförloppet och vad som kan anses vara att bistå respektive att inte bistå. Den aktiva handling som eftersträvas när det gäller att bistå nödställd är av positivt slag. I stort sett varje åtgärd liten som stor som kan vidtas med detta mål i sikte leder ju till straffrihet.
mot · GP02Ju275 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju275av och ()Unga brottslingar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att se över reglerna för häktning och anhållan av unga lagöverträdare. Motivering Lagarna följer inte alltid utvecklingen i samhället. Ofta går verkligheten före och samhällets insatser att möta nya mönster kommer sent, ibland . Så är fallet med hur samhället tar sig an unga personer som begått grova brott. Det är inte alltid genom att låta en ung person slippa undan som man bäst hjälper henne eller honom. Unga brottslingar, under , blir allt fler och begår allt grövre brott. Antalet ungdomar som lagförts för brott efter huvudpåföljd m.m. var totalt 12 074. Det är en ökning med ca 200 brott. skulle möjligheten till anhållande något eller några dygn kunnat säkra den tekniska bevisföringen. Dessutom skulle ett anhållande kunnat förhindra att de inblandade hann prata sig samman så att bevisföringen går om intet. Möjligheten att anhålla hänger ihop med åklagarens syn på möjligheten att efter ett anhållande kunna häkta den misstänkte. Men, när det gäller personer skall man också beakta synnerliga skäl för ett sådant ställningstagande. Det får i sin tur till följd att man ytterst sällan kan finna detta skäl och därför inte ger tillstånd till ett anhållande. Vi noterar att justitieutskottet i samband med betänkande 2000/01:JuU13 diskuterade behovet av att utreda situationen för den grupp av häktade som är . I detta uppdrag bör också ingå en översyn av lagen om unga lagöverträdare och dess tillämpning när det gäller möjligheten att anhålla unga som begått brott. () ()
mot · GP02Ju276 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju276av ()Anonyma bovar - lättidentifierade poliser Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att delta maskerad i demonstrationer förbjuds samt att identifikationsmarkeringen på polisutrustning inte görs möjlig att vägleda terrorister med. Motivering Sommarens upplopp i satte strålkastarljuset på förhållanden i samband med demonstrationer och liknande som måste undanröjas. Medan många av de medskyldiga till kravallerna i aldrig kommer att kunna lagföras, därför att de höll sig undan inne bland andra agerande och maskerade, så kunde samma huliganer genom de väl synliga siffermarkeringarna på polishjälmar genom ordergivning koncentrera sina attacker mot vissa poliser i ett givet ögonblick. Enligt cirkulerande uppgifter var sekretessen kring vilken polis som bar vilket hjälmnummer inte vattentät. Genom att byta kläder och behålla en med en uniform rånarhuva även vid deltagande i icke våldsamma demonstrationer blir det helt omöjligt för de rättsvårdande instanserna att komma åt en del av dessa ligister. För framtiden torde det vara nödvändigt att låta polishjälmarna markeras med inte så lätt igenkännbara tecken och att låta markeringen växla mellan insatserna. måste det krävas att den som vill utnyttja vårt öppna och fria samhälles möjligheter till demonstration måste vara beredd att visa vem man är. Rånarluva antyder onda avsikter oavsett om den brukas vid banköverfall eller vid gatumanifestationer. Sådant måste även det demokratiska samhället skydda sig mot.
mot · GP02Ju277 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju277av ()Åtgärder mot klotter och skadegörelse Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samlade svenska åtgärder och internationellt samarbete mot klotter och skadegörelse. Motivering Utredningar, tomt prat och uttalade intentioner som bara är läpparnas bekännelse. Så har jag skrivit i en anteckningsbok som min reaktion på samhällsåtgärderna mot klotter, illegal affischering och skadegörelse. Jag anser att den karaktäristiken i högsta grad gäller fortfarande . Jag har upplevt hur det både på riksplanet och kommunalt har pratats, förfasats och lagts förslag om motåtgärder, men inget har hänt. Klottret är ofta inkörsporten till annan kriminalitet. Klotter sker oftast med stulna färgburkar. Klotter visar på att man saknar såväl etiska, estetiska, ekologiska som ekonomiska kunskaper och principer. Klotter har utvecklats till en internationell social sjukdom, men även de värsta epidemier brukar vi ju försöka bota. Varför då inte denna? Att klottrandet är internationellt är ingen ursäkt. Det finns ju länder med inget eller mycket lite av denna företeelse. Vid ett besök i en tysk stad kunde jag med landsmannens av skam rodnande kinder notera att det fanns mycket klotter på gamla rivningshus, men på offentliga konstverk var klottret på svenska! Ett annat ofog i detta sammanhang är att klottraren gör det omöjligt att kunna läsa t.ex. varningskyltar vid järnvägsstationer, hamnar, vägtrafikplatser etc. Man ryser vid tanken på att någon kanske skadats p.g.a. sådan åverkan. Till detta kommer den otroliga skadegörelsen på anläggningar ingående i vårt kulturarv. i , denna arkitektoniska och historiska pärla har ju förvandlats till ett veritabelt klotterplank. Ökade möjligheter till kroppsvisitation, regler för exponeringen av sprayfärger, ansvarsbestämmelser för affischbeställare och inte minst en etisk och estetisk utbildning värd namnet i våra skolor är sådana åtgärder som bör ingå i en storsatsning mot ödeläggelse av detta slag. borde också gå i spetsen för ett alleuropeiskt samarbete mot klotter och skadegörelse. Regeringen bör initiera motåtgärder mot den typ av skadegörelse som ovan omnämnts.
mot · GP02Ju278 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju278av ()Övervakning i taxibilar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillåta övervakningskameror i taxibilar. Rån och hot mot taxichaufförer har ökat och säkerheten måste stärkas Rån, hot och överfall på taxichaufförer har ökat drastiskt och förarnas liv och säkerhet har minskats. Hos har det inträffat åtta rån, två rånförsök och två allvarliga överfall. Hot hör till vardagen och våld blir allt vanligare. vill nu förse sina 430 bilar med övervakningskameror. Detta skall ske i förebyggande syfte. Vid eventuella rån eller överfall kan ett larm aktiveras och en kamera som har tagit en bild, när passageraren kliver in i taxibilen, kan senare identifieras vid en eventuell rättsprocess. Man garanterar att endast ett fåtal personer får tillgång till bilderna, som spelas över . Vetskapen om att en kamera finns i bilen, kan användas i avskräckande syfte och kan också öka förarnas säkerhet. En utredning om övervakningskameror i samhället håller på att genomföras och i ett svar på min fråga till justitieministern om övervakningskameror i taxibilar, så lovar justitieministern , att detta också skall ingå i utredningen. Därför är min förhoppning att detta skall resultera i ett beslut i motionens anda. Ny teknik på kameror Den teknik det nu talas om vad gäller övervakningskameror, innebär att kameran, som är placerad över den inre backspegeln, aktiveras när dörrarna öppnas. Kameran täcker in fram- och baksäte. Endast en liten krets får tillgång till bilderna, som kommer att vara förseglade och som spelas över . Det finns ingen risk att personer, som passerar utanför taxibilen, hamnar på bild. I en undersökning, som gjordes av en stor dagstidning, visar människor att de inte har något emot att bli filmade i en taxibil, under dessa förutsättningar. Det är angeläget att höja säkerheten för taxichaufförerna och därför bör regeringen ges till känna, att övervakningskameror i taxibilar behövs och ge tillstånd därtill. Gotab, 2001 ()
mot · GP02Ju279 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju279av och ()Straff för rymlingar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om straffsanktioner vid rymningar och tidstillägg för dem som missköter sin IÖV-utslussning. Motivering inleds en treårig försöksverksamhet inom kriminalvården, som innebär att den som avtjänar fängelsestraff om lägst kan ges möjlighet att avtjäna före den villkorliga frigivningen (2/3 av strafftiden), genom intensivövervakning (IÖV) med elektronisk kontroll. Det är bra att den som avtjänar ett relativt långt fängelsestraff förbereds så bra som möjligt inför sin frigivning. Möjligheten att avtjäna en del av straffet med elektronisk fotboja bör dock, enligt vår uppfattning, ges först under strafftidens sista tredjedel, d.v.s. där villkorlig frigivning kan bli aktuellt. Under ett fakultativt system för villkorlig frigivning skulle fotbojan utgöra ett naturligt led i en successiv utslussning av den intagne när två tredjedelar av straffet avtjänats. Detta under förutsättning att det, med hänsyn till samhällets skyddsbehov eller den intagnes uppförande på anstalt, anses lämpligt. I de tillämpningsbestämmelser som antagits av en majoritet i fastslås att misstanke om nya brott under IÖV-utslussningen inte automatiskt leder till att intensivövervakningen upphävs. Detta är naturligtvis rätt, då en misstanke om att någon begått ett brott inte automatiskt betyder att man är skyldig till brottet. Om den som åtnjuter IÖV-utslussning bryter mot bestämmelserna som satts upp för IÖV-övervakningen medför detta normalt att verkställigheten utanför anstalt upphävs. Om någon missköter sig innebär detta inte automatiskt tidstillägg . gäller i stort sett automatisk frigivning efter att två tredjedelar av straffet avtjänats. Detta är inte bra. Vårt påföljdssystem måste vara tydligt och förutsägbart. Skötsamhet skall löna sig och om någon missköter sig skall detta påverka tiden för villkorlig frigivning. Samma principer bör gälla för den som avtjänar sitt straff i fängelse eller genom IÖV med fotboja. Den som inte missköter sig bör automatiskt få tidstillägg. ger en rymning, från anstalt eller vid permission, inte automatiskt längre straff. Nuvarande ordning riskerar att negativt påverka allmänhetens förtroende för rättssystemet. De som rymmer begår ofta nya brott då de är på rymmen. Det bör således införas straffsanktioner för rymningar. () ()
mot · GP02Ju280 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju280av och ()Klotter Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpt lagstiftning mot klotter. Motivering Kostnaderna för inbrott, vandalism och annan skadegörelse på egendom uppskattas till mellan sex och . Det är pengar som kommunerna så väl skulle behöva använda till exempelvis skolan och äldreomsorgen. Utöver de kommunala kostnaderna tillkommer kostnader som belastar privata fastighetsägare. Detta är kostnader som i sista hand både påverkar varor och tjänster. Utöver att förebyggande åtgärder och klottersanering kostar pengar, drabbas samhället av risken att många ungdomar fastnar i klotterkulturen. Den är dessutom ofta ingången till annan kriminalitet. Det pågår försök med att minska klottret. har exempelvis upprättat en handlingsplan som sprids till medlemmarna. I kommuner och i frivilliga organisationer pågår ett arbete med att komma tillrätta med både de ekonomiska som de sociala effekterna av klotterkulturen. Ett problem i detta sammanhang är att den nuvarande lagstiftningen inte ger polis och åklagare möjligheter att arbeta effektivt med att förhindra uppkomsten av klotter och ingripa mot klottrare. För att ge polisen ökade möjligheter att ingripa för att förhindra brott skulle det vara behövligt att införa en bestämmelse i polislagen som ger polisen möjlighet att i vissa situationer söka i personers kläder, väskor m.m. efter föremål som kan förverkas enligt BrB 36:3 punkt 3. För att visa att problemet med skadegörelse genom klotter tas på allvar skulle även förberedelse till skadegörelse och försök till skadegörelse straffbeläggas och straffmaximum för skadegörelsebrottet höjas till fängelse. Härigenom skulle det även bli möjligt att anhålla och häkta klottrare vilket skulle kunna medföra effektivare utredningar och snabbare lagföring. Detta skulle i sin tur medföra minskat klotter. () ()
mot · GP02Ju281 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju281av och ()Garanti att brott utreds Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredningsgaranti för brott. Motivering För att människor skall kunna känna trygghet i sitt vardagliga liv krävs en ansenlig upprustning av rättsväsendet, och då inte minst polismyndigheten. En avgörande punkt är, att det finns poliser tillgängliga innan och när brott har begåtts, att de brott man anmäler blir åtgärdade och inte blir liggande på grund av resursbrist. kan brottsoffer få vänta på att det brott han/hon utsatts för blir utrett. I allt för många fall blir beskedet att utredningen läggs ner. Då tiden mellan brott och utredning/huvudförhandling blir lång minskar också ev. vittnens möjligheter att minnas detaljer. Detta gör utredningen både svårare och mindre rättssäker. När det gäller unga lagöverträdare finns redan regler. När åklagaren delgivit en ung lagöverträdare misstanke, skall åtal väckas . När åtal sedan väcks mot en ung lagöverträdare, skall rätten hålla huvudförhandling . Från misstanke till huvudförhandling skall det alltså gå maximalt . Det är nödvändigt att införa liknande bestämmelser även för övriga brott. Det är dags att införa en utredningsgaranti för anmälda brott. Detta innebär att utredningen av anmälda brott skall vara färdigställd inom en viss bestämd tid. Undantag från grundregeln skall kunna ges av åklagarmyndigheten endast i utredningstekniskt komplicerade fall. Utredningstid för brott, med känd gärningsman bör sättas kort. bör en tidsgräns sättas för tiden mellan åtal och huvudförhandling. För att möjliggöra införandet av en utredningsgaranti krävs dock en förändrad hantering från sjukvården avseende s.k. rättsintyg. Det bör krävas att ansvarig läkare skriver ut rättsintyg från det att undersökningen gjorts. Att exempelvis misshandels- och våldtäktsoffer skall leva i skräck för en våldsverkare p.g.a. tekniska byråkratiska skäl är helt oacceptabelt. Sjukvårdsansvarige har en absolut skyldighet att utan dröjsmål utfärda det aktuella rättsintyget. Utredningsgarantin förutsätter helt andra ekonomiska resurser till rättsväsendet än de som finns . Antalet poliser måste öka, som civila utredare måste anställas för att inte belasta redan hårt trängda utredare inom polisen. Det är dags att ge oss alla en större trygghet och polisen en anständig arbetssituation. () ()
mot · GP02Ju286 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju286av och ()Resurserna till polisen i till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ytterligare resurser till länspolismyndigheten i . Motivering Bristen på polisresurser är mycket oroande på många håll i landet. En ny undersökning visar att sex av tio kvinnor i undviker att gå ut ensamma och nätter för att de är rädda. anmäldes i genomsnitt 5,5 brott per dag mot kvinnor i . Det gällde brotten misshandel, olaga hot, ofredande och våldtäkt. Men det finns också ett stort mörkertal. I en nyligen refererad magisteruppsats vid statsvetenskapliga institutionen i hävdas att av våldtäktsbrotten anmäls. Följden av den upplevda hotbilden har blivit att mer än varannan kvinna är rädd att gå ut själv när det är mörkt. PRO i uppmanar sina medlemmar att bära larm. PRO anger också att ett femtiotal pensionärer överhuvudtaget inte varit ute beroende på rädsla för överfall, varför man nu planerar att organisera ledsagare så att dessa skall få möjlighet att komma ut . Att otryggheten blivit så stor bland pensionärer är fruktansvärt, eftersom det är en mänsklig rättighet att få vara ute. P-hus och gångtunnlar är ofta otrevliga ställen som många pensionärer och kvinnor tvekar att använda . Många kommuner försöker arbeta med just trygghet och säkerhet. En del i arbetet är att lysa upp prång, så att ingen kan stå i mörkret och gömma sig. Att det finns så få poliser ute bidrar givetvis starkt till otryggheten. Medborgarna i har rätt att kräva att deras behov av trygghet tillgodoses. Målsättningen med brottsbekämpning måste vara att öka enskilda människors rättstrygghet, att bryta den negativa brottsutvecklingen och att förbättra uppklarningsprocenten. Alla medborgare måste få känna trygghet. Detta kan inte upprepas för ofta. Vi måste veta att om någon blir utsatt för brott så skall vederbörande också kunna få hjälp av polisen. Enskilda poliser måste också känna att de har samhällets stöd och att samhället är berett att satsa nödvändiga medel för en effektiv brottsbekämpning. är det redan alltför många medborgare liksom enskilda poliser som tvivlar på polisens möjligheter att klara sina åtaganden. Denna utveckling måste brytas. För att rättstryggheten i landet i allmänhet och i i synnerhet skall kunna återställas krävs att polismyndigheten ges de resurser som är nödvändiga för att klara de uppgifter som ålagts dem. () ()
mot · GP02Ju287 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju287av ()Tillsättning av nämndemän Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsättning av nämndemän. Motivering Efter allmänna val tillsätts olika beslutande församlingar på såväl lokal, regional som nationell nivå. Det är exempelvis kommunala nämnder och styrelser, ledamöter i försäkringskassestyrelser, offentligt ägda bolag och en stor mängd offentliga organ som ska ha politiskt tillsatta ledamöter. Vad som är märkligt i ett land som tydligt skiljer mellan den lagstiftande, verkställande och dömande makten är att också tingsrätter och hovrätter som är de lokala och regionala domstolarna tillsätts utifrån den partipolitiska sammansättningen i fullmäktigeförsamlingar. På nationell nivå tillsätts ju inte justitieråden i utifrån partipolitiska meriter, men så är alltså fallet på de andra domstolsnivåerna. Varför denna inkonsekvens? Att själva misstanken om politiskt jäv ska kunna uppstå i domstolssammanhang i en rättsstat är obehagligt. Man kan mycket väl tänka sig att en företrädare för ett politiskt parti kallas till tingsrätten och så ska en nämndeman som är tillsatt av motståndarpartiet döma. Kan det kallas rättssäkerhet? Jag föreslår att tillsättandet av nämndemän sker efter andra kriterier än de partipolitiska. Det kan vara lottningssystem bland medborgarna som innebär att man utser en jury eller att man medvetet strävar efter att tillsätta personer som har stort förtroende i samhället utan att för den skull vara partipolitiskt bundna. Jag inser svårigheten med att finna andra urvalsinstrument än det befintliga men nuvarande situation är inte tillfredsställande ur ett rättssäkerhetsperspektiv. Därför bör regeringen utreda förutsättningarna för att ändra systemet för val av nämndemän så att det inte är så nära knutet till politiska partier.