mot · GP02Fi236 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi236av m.fl. (kd)Skatteutjämningssystemet Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett nytt kommunalt utjämningssystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en spärregel som innebär att ingen kommun och inget landsting skall behöva betala av sina skatteintäkter in i utjämningssystemet. Ändra det Stockholmsfientliga skatteutjämningssystemet behöver ett kommunalt utjämningssystem för att minska de stora klyftor som annars skulle uppstå mellan olika kommuner och landsting beroende på åldersstruktur, geografiska skillnader, skattekraft och sociala olikheter. Likväl som detta är självklart opponerar vi kristdemokrater i oss mot det nuvarande utjämningssystemet av två huvudskäl: för det första därför att det strider mot intentionerna i grundlagen som innebär att en kommuns skatteintäkter inte får användas i en annan kommun. Även om konstruktionen av det nuvarande systemet formellt inte är ett brott mot grundlagen så strider det mot hela grundtanken med det kommunala självstyret, lokaliseringsprincipen och beskattningsrätten. Skatteutjämningen måste därför vara en statlig angelägenhet, inte en mellankommunal. För det andra därför att det nuvarande systemet till sin konstruktion motverkar ekonomisk utveckling och inte tar tillräcklig hänsyn till storstädernas speciella villkor. Tillväxtfientligt Konstruktionen av det nuvarande utjämningssystemet leder till att det finns små möjligheter för en kommun att själv påverka sina inkomster. I vissa lägen är dessa möjligheter obefintliga eller till och med negativa. Att exempelvis ta på sig kostnader för att öka bostadsbyggandet ger därför små förtjänster i form av ökade skatteintäkter när befolkningen ökar, ja i vissa lägen kan de till och med innebära att kommunernas inkomster minskar (den så kallade pomperipossaeffekten). Detta har bland annat landshövding påpekat i sin utredning om hur bostadsbyggandet kan öka i , som redovisades . Det är lätt att olika delar av landet ställs mot varandra när det gäller att jämna ut skatteutfallet. Men vi får inte glömma bort att är en tillväxtmotor som hela har nytta av. Stryper vi denna motors styrka förlorar inte bara 08-området på det, utan även övriga . behöver en huvudstadsregion med stark internationell dragningskraft. Det nuvarande systemet kan tolkas, om man vill vara drastisk, som en uppmaning till att istället för att agera dragmotor för övriga landet sänka tillväxttakten till riksgenomsnittet. En sådan utveckling vore förödande för . förlorar mest Med det nuvarande utjämningssystemet är det enda landsting som ger bidrag till inkomstutjämningssystemet, . I början av detta år uppskattades bidrag till systemet till hela , och summan växer år , både räknat i kronor och som andel av skatteintäkterna. Det är av skatteintäkter som går till de andra landstingen. har bland de högsta landstingsskatterna i landet. Innan några mer genomgripande förändringar av det gällande systemet hunnit göras borde åtminstone en spärregel införas som innebär att maximalt av ett landstings eller en kommuns skatteintäkter kan överföras till andra kommuner/landsting. Övergången till det system som gäller () innebär också att förlorar mest av samtliga landsting och kommuner. Det innebär i sin tur att de brister som finns inom sjukvården och kollektivtrafiken i inte kan åtgärdas på det sätt som länsinnevånarna borde kunna förvänta sig. Storstadsproblemen beaktas inte tillräckligt Kostnaden för att producera vård är inte densamma i hela landet. Glesbygden har sina särskilda problem och storstadsregionerna har sina. Exempelvis finns en större psykisk ohälsa och större vårdbehov i en storstad. Högre kostnader för löner, lokaler och en allmänt högre kostnadsnivå i är andra exempel på storstadens särskilda problem. I det nuvarande systemet beaktas inte storstadsregionernas merkostnader på ett tillfredsställande sätt. är på grund av bland annat den höga användningen av kollektivtrafik det län som har de överlägset högsta kostnaderna per invånare för kollektivtrafiken. Det finns inte heller något län i som har en högre pendling över kommungränserna än vad har. Dessutom nyttjas den av stockholmarna skattesubventionerade kollektivtrafiken i hög grad även av människor på besök i huvudstaden, men boende utanför regionen. Till skillnad från andra delar av landet sköts kollektivtrafiken, SL, enbart av . Primärkommunerna deltar inte på något sätt i finansieringen. är en organisationsform som passar för . Men utjämningssystemet tar inte nödvändig hänsyn till kollektivtrafikens kostnadsstruktur. Kostnaderna för kollektivtrafiken måste beaktas fullt ut och inte begränsas till i kostnadsutjämningssystemet. Hela statsbidraget som avser kollektivtrafiken borde rimligtvis tillfalla , som står för kostnaderna. Även när det gäller färdtjänsten bygger nuvarande system på felaktiga premisser. Det är som i ansvarar för färdtjänsten och som därmed borde få ta del av hela beloppet som avser färdtjänst. Stockholmskommunerna För innebär nuvarande utjämningssystem, med gällande införanderegler, att staden förlorar intäkter motsvarande . Situationen är likartad för många av kommunerna runt . Här finns de flesta av de kommuner som betalar in mest i systemet. De problem som handlar om den starka sociala, etniska och ekonomiska segregation som finns i storstadsområdena beaktas inte tillräckligt i skatteutjämningsförslaget. Nytänkande och metodutveckling uppmuntras inte med nuvarande system utan traditionella lösningar utgör i flera fall den enda grunden för kostnadsersättningar. Därmed bromsar förslaget landstingens och kommunernas strävan att finna effektivare organisationsformer och arbetssätt samt att utveckla nya alternativa behandlingsformer mot sjukdomar som tar stora resurser. Pomperipossaeffekten Inkomstutjämningssystemet är så utformat att kommuner och landsting med en egen utdebitering som är lägre än den länsvisa skattesatsen får en minskning av den samlade inkomsten när det egna skatteunderlaget ökar, en så kallad pomperipossaeffekt. I den första översyn som har gjorts av det nya systemet (Utjämningsdelegationen dir Fi 1999:57) föreslås vissa smärre förändringar av inkomstskatteutjämningen. Förutom att förslagen innebär att systemet blir än mer krångligt och svårt att överblicka så elimineras inte i grunden felaktigheterna i systemet. Dessutom omfattas inte landstingen av den minskning av pomperipossaeffekten som föreslås. Kommunalt självstyre Incitamenten till kommunala ansträngningar för förbättring av ekonomin finns inte i detta system. Incitament att få fart på exempelvis bostadsbyggandet finns inte. Systemet premierar istället kommuner som ur ett samhällsekonomiskt perspektiv vidtar felaktiga åtgärder. Även den socialdemokratiskt styrda ledningen för uttalade i sitt remissvar på den utredning som låg till grund för det nu gällande skatteutjämningssystemet att pomperipossaeffekten måste bort. Ett argument som används mot och landsting, exempelvis av biträdande finansminister , är att staden och sänkt skatten något. Detta sticker tydligen oerhört i ögonen på regeringen, och färgar dess hantering av skatteutjämningsfrågan. Men detta får aldrig påverka ett skatteutjämningsförslag. Dels därför att detta handlar om den kommunala självstyrelsen. Tror sig en kommun kunna effektivisera sin verksamhet och omprioritera resurser så att skatten kan sänkas så ska detta väl uppmuntras, inte motarbetas? Särskilt när vården, omsorgen och skolan får ökade resurser, just de områden som prioriteras. Dels lägger regeringen själv förslag till inkomstskattesänkningar. Istället blir effekten av regeringens politik att kommuner i tvingas höja skatten, vilket är tvärtemot den av regeringen i andra sammanhang uttalade önskan att kommunerna ska undvika skattehöjningar. Utöver ovanstående finns en demokratisk aspekt som bör lyftas fram. Systemet är nämligen så krångligt att ingen har fullständig kunskap om systemets alla effekter. En vanlig medborgare kan omöjligen sätta sig in i systemet och förstå det. Vi citerar gärna hur Socialdemokraterna i Stockholms- regionen kommenterade det utjämningssystem som gäller: Systemet är så pass komplicerat att endast en handfull personer i fullt ut förstår det eller kan bedöma dess effekter. Även om de flesta kommunpolitiker i ledande ställning kan sätta sig in i systemets huvudprinciper är det näst intill obegripligt för den vanlige medborgaren. Med tanke på att systemet omfördelar är detta mycket otillfredsställande ur demokratisk synvinkel. () () () () () () () () () () ()