mot · GP02Ju426 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju426av m.fl. (m)Polisväsendet Innehållsförteckning Innehållsförteckning 36 1 Förslag till riksdagsbeslut 37 2 Inledning 37 3 Prioritera basuppgifterna 39 3.1 Närpolisen 39 3.2 Ordningspolistjänst 40 3.3 Utredningsverksamhet 40 4 En central polis mot organiserad brottslighet och terrorism 41 5 En reformerad polisutbildning 42 6 Kortat ansökningsförfarande 43 7 Kvalitetssäkra ledarskapet 43 8 Nya vägar in i polisyrket 44 9 Polisbristen 45 9.1 Stoppad utbildning ledde till 1 000 färre poliser 45 9.1.1 Antal anställda 46 10 Ökad antagning 46 11 behöver 20 000 poliser 47 11.1 500 extra civila utredare och 2003 49 12 Inga arbetslösa poliser 49 13 Ökad samverkan och minskat revritänkande 51 14 Attitydförändring 52 15 En säker teknikutveckling 53 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bemanna basuppgifterna inom polisen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förändra polisutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att korta ansökningsförfarandet till polisyrket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utforma ett vidareutbildningssystem inom polisen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör fastställa vilka uppgifter som kräver polismans befogenhet. beslutar att en kortare utbildning för sökande med specialistkompetens utformas inkluderande polismans befogenhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka antagningen till polishögskolorna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att åtgärda brister i samverkan inom polisväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillföra polisen tillräckliga resurser för ett nytt radiokommunikationssystem. 2 Inledning Brottsligheten i samhället skapar oro, och många medborgare utlämnas till effekterna av brottsliga handlingar. Det allvarligaste reella hotet mot enskildas frihet är den anpassning till brottsligheten som framtvingas i . Brottsligheten utvecklas dessutom på en rad områden i en negativ riktning. Bland de yngsta förbrytarna märks en stor hänsynslöshet och tilltagande våldsupptrappning i alltmer gängliknande uppgörelser. Kriminella nätverk får allt starkare fäste i , nätverk som är internationellt förgrenade och där nyrekrytering sker hos ungdomar i början av sin brottsliga bana. Nya företeelser bidrar till att öppna upp världen och ger nya möjligheter för många människor men erbjuder i sin tur nya arenor för kriminella. Internet och datamiljöerna, ökade möjligheter till fri mänsklig rörlighet och utifrån kommande mer tillåtande attityder till narkotikaanvändning bidrar till detta. Parallellt med denna utveckling har Socialdemokraterna genomfört en bred och omfattande nedrustning av samhällets rättsvårdande instanser. Poliserna är färre, resurserna mindre, fängelserna och häktena överfulla utan fullgoda möjligheter till fungerande rehabiliterande åtgärder. De drogförebyggande insatserna har dragits ner till ett minimum. Merparten av de brott som begås i , från snatterier till grövre misshandel, åtgärdas inte. Utredningar blir liggande, poliser finns inte tillgängliga, åklagare och domstolar låter omfattande brottslighet passera utan riktiga påföljder. Medborgarna anser att det inte är någon idé att anmäla brott som ändå inte leder till rättsliga påföljder för brottslingarna. Allt detta ställer hela rättsväsendet inför helt nya utmaningar och uppgifter. Allra tydligast blir det vad gäller den svenska polisen. Från att ha varit en praktiskt yrkesinriktad organisation har polisen utvecklats alltmer mot en kunskaps- och informationsbaserad verksamhet. Organisationen och dess medarbetare har upplevt ett antal omorganisationer och fått känna av ekonomiska nedskärningar. Detta har starkt påverkat arbetsbelastningen och arbetsmiljön för de enskilda poliserna. Trots regeringens nedrustning har polisen fortsatt effektivisera och utveckla verksamheten för att kunna fullfölja sitt uppdrag. Händelser som polismorden i och kravallerna i är dock tydliga tecken på att både organisation och personal inte förberetts tillräckligt inför uppdraget. Polisbristen är skriande i hela landet, personalen är utarbetad, sjukskrivningarna ökar och brottsoffren blir allt fler. Antalet anmälda misshandelsbrott har ökat från 40 000 till nära 60 000 (BRÅ ). Grunden för det lokala polisarbetet, närpolisverksamheten, har havererat. arbetar i realiteten av poliskåren som närpoliser, och verksamheten fungerar mer som resurs för utryckningsverksamhet och kommenderingar. Organisatoriskt är svensk polis decentraliserad, där tyngdpunkten i verksamheten ligger på lokal nivå med stöd av centrala enheter vid behov. För att denna modell skall vara effektiv krävs god samverkan och tillit emellan de olika nivåerna. kännetecknas i stället samarbetet av revirtänkande, hierarkier och storebrorskomplex. Allt djupt rotat i poliskåren. Alltför många chefsnivåer och politiskt hänsynstagande präglar verksamheten. Detta leder till ineffektivitet i polisarbetet, som i förlängningen drabbar allmänhet och brottsoffer. Vi moderater menar att dessa brister nu måste åtgärdas och föreslår att modeller och strukturer för ökad samverkan inom organisationen arbetas fram. Polisyrket är ett exempel på ett tidigare statligt livsvalsyrke som måste anpassas till en ny tids och en ny generations syn på livet. Vi kan inte förutsätta och inte heller uppmuntra att den som en gång sökt sig till polisyrket skall förbli yrket trogen fram till pensioneringen. Vi vill att polisyrket öppnas upp. Det görs via utökade möjligheter att snedda över till polisbanan från andra verksamheter och via upprättandet av en ny utbildnings- och vidareutbildningsstruktur för polisyrket. Vi vill att svensk polis skall bli effektivare. Det krävs fler poliser dels för att närpolisverksamheten skall fungera, dels för att det skall finnas utrymme för en ny utbildningsstruktur och för att möta krav på ökad internationell närvaro. Men det är inte bara en fråga om att poliserna behöver bli fler. En ökad rotation, förändrad chefstillsättning och en ny utbildnings- och vidareutbildningsmodell är en förutsättning för en modernare verksamhet. 3 Prioritera basuppgifterna Polisens verksamhet spänner över en mängd olika fält, skiftande miljöer och uppdrag, vilket ställer stora krav på anpassning och specialisering. Att bekämpa och förebygga brott kan skilja mycket i arbetsmiljö och metodik mellan glesbygd och storstad, norra och . En polis skall lika väl kunna söka efter försvunna personer på fjället som stävja supporterbråk i tunnelbanan, finnas på plats vid snökaos på eller utreda IT-brottslighet. Detta bygger på att den enskilde polisen är flexibel och har daglig kontakt med människor. Denna kontakt är grunden i allt polisarbete och bygger på ett medborgarperspektiv. Polisen måste ha tid att möta människor. 3.1 Närpolisen för det lokala polisarbetet är närpolisverksamheten. Polisen arbetar och verkar nära medborgarna i deras vardag. Närpolisen och övrigt polisarbete skall genomsyras av ett problemorienterat synsätt, dvs. att söka orsaken till att brott begås och åtgärda själva problemet. Närpolisreformen välkomnades av allmänheten eftersom man litade på att vardagsbrottsligheten, dvs inbrott och tillgreppsbrott, som står för de flesta brotten i det egna bostadsområdet, skulle åtgärdas. Anställda utlokaliserades i nya polisstationer runt om i landet, och polispersonal utbildades i målstyrning, statistik, personaladministration m.m. som den ordinarie verksamheten, utryckningstjänst och kvalificerat utredningsarbete skulle fungera som . Utrednings-, spanings- och narkotikarotlar dränerades på personal till förmån för närpolisverksamheten. Mycket snart tvingades dock närpoliser att övergå till utryckningstjänst och närpolisstationer att stänga p.g.a. resursbrist. Uppsatta mål fick överges och många poliser upplevde djup frustration över att inte få kontinuitet i sitt arbete. Det är svårt att få en exakt uppskattning av hur många närpoliser som finns i verksamheten . nämns siffror på en mycket låg nivå, . Kodning och statistikuppföljning överensstämmer inte alltid med vad den enskilde polisen har utfört för faktiskt arbete. De förväntade resultaten i form av effektivare och bättre verksamhet uppnåddes inte, och närpolisreformen stannade upp av sig själv. Även allmänhetens förtroende för polisens förmåga urholkades och en allmän uppgivenhet inför brottsligheten breder nu ut sig i stora delar av landet. I stället för en tryggare tillvaro har socialdemokratisk omorganisationsiver i kombination med ekonomisk kortsynthet skapat miljöer där våldet och kriminaliteten härskar och polisen står maktlös. Det finns alltför ofta inga poliser att skicka då människor behöver hjälp. Konsekvensen blir att människor inte längre litar till rättsstatens förmåga att värna dem mot brott. Det i sin tur öppnar för medborgargarden och antidemokratiska krafter. Ett sätt att åtgärda problemet är att koncentrera de arbetsuppgifter som svensk polis skall ansvara för. En del uppgifter bör då ifrågasättas. kommer en utredning att presenteras med förslag på att renodla polisverksamheten. Vi anser att parkeringsanmärkningar, tillståndsgivning, passhantering och viss typ av trafikövervakning bör till exempel kunna överlåtas på andra aktörer. 3.2 Ordningspolistjänst Polisens samhällsuppdrag kräver en minimibemanning när det gäller övervaknings- och ordningstjänst. Akut utryckningstjänst i form av radiobilar, arrestantavdelning, jourutredningspersonal, ledningscentraler och receptioner måste bemannas dygnet runt. Mot bakgrund av den polisbrist som råder skapar detta orimliga prioriteringsfrågor för de som är satta att ansvara för verksamheten. Polisen kan varken använda sig av privata bemanningsföretag eller vikarier. Personalen måste ställa upp, kompromisslöst. Entusiastiska, engagerade och lojala poliser hotas på detta vis att malas ner i en verksamhet som för dåligt tar tillvara sina anställda. Fler poliser krävs i ordnings- och övervakningstjänst med tjänstgöring anpassad till när brotten inträffar. Många misshandelsbrott begås av ungdomar under inflytande av alkohol och/eller droger. Ökade insatser måste därför till mot ungdomskriminalitet och alkolhol- och narkotikarelaterade brott. Alla poliser kan inte vara allpoliser, lika lite som alla läkare är allmänpraktiserande. Till exempel behövs särskilda verksamheter för narkotikabekämpning över hela landet. 3.3 Utredningsverksamhet Våldsbrottsligheten är den huvuduppgift svenska folket vill att polisen skall prioritera. Nya uppåtgående brottskurvor visar att den typen av brott måste angripas effektivare och med större kraft. Kända gärningsmän kan gå fria för att polisen inte hinner utreda i takt med att våldet breder ut sig. Erfarna utredare på väl fungerande enheter/rotlar utkommenderades till närpolisverksamhet när närpolisreformen genomfördes. Det har menligt påverkat polisens möjligheter att utreda och lagföra brott. Kompetens och kunskap har gått förlorad som måste byggas upp på nytt. Vi vill bemanna utredningsverksamheten med fler civila utredare och poliser för att öka effektiviteten och säkra återväxten av kvalificerad utredningspersonal. 4 En central polis mot organiserad brottslighet och terrorism Den grova organiserade brottsligheten smyger sig in i den svenska vardagen med mord, misshandel och ökad vapenanvändning som följd. kommer undre värld att domineras av ett antal maffialiknande gäng. Etablerade nätverk kommer att utmanas av utländska kriminella organisationer som vill ta över marknaden för narkotika-, sprit- och cigarrettsmuggling. Polisen har på central och regional nivå upprättat enheter för att kartlägga och störa denna utveckling. Verksamheten bygger på informationsinhämtning och spaningsarbete i riskfyllda miljöer. Denna kompetens, som framför allt finns i , och , måste bibehållas och förstärkas med personal och nödvändig utrustning och vid behov fungera som stöd för övriga landet. På regeringens bord ligger förslag om sammanförande i någon form av nuvarande och Säkerhetspolisen, bl.a. i /förslag (SOU 2000:25). Skall en dylik förändring genomföras måste den bygga på en ny och breddad syn på de säkerhetshot som finns även mot . Internationell polisiär och åklagarbaserad samverkan byggd på kraftfulla nationella centralt uppbyggda säkerhetsinriktade polisenheter bör utgöra grunden i kampen mot den organiserade brottsligheten och terrorismen. Samordnings- och synergieffekter är att förvänta då båda verksamheternas underrättelse och spaningsverksamhet kan nyttjas parallellt. Förhoppningsvis leder det även till att den specifika kompetens som respektive enhets personal besitter bättre utnyttjas och samordnas. har uttalat en önskan om att svensk polis omorganiseras till en samlad enda myndighet. Det kan finnas många fördelar med en sådan förändring. Mot bakgrund av den omorganisationströtthet som personalen känner är de effektivitetsvinster som är att förvänta dock svåra att överblicka. Troligen går eventuella samordningsvinster att hämta hem redan nu vad gäller de ekonomiska och administrativa systemen. En fördel med en samlad myndighet vore att märkliga budgeteffekter som kan drabba en enskild myndighet som lidit hårt av tyngre kriminalitet, kan undvikas. En följd av denna förändring bör bli att överförs operativt såväl som administrativt till central nivå. En omorganisation från det antal myndigheter som finns till en central myndighet kräver noggrann utredning av det administrativa, operativa och ekonomiska ledarskapet i den nya myndigheten. 5 En reformerad polisutbildning En polis skall vara utbildad för att i vissa situationer klara av stress och provokationer utan att reagera enligt de naturlagar som oftast styr oss människor i dylika situationer. För att uppnå detta krävs rätt profil på sökande från början samt en kontinuerlig vidare- utbildning och fortbildning. Att utbilda en polis tar . Utbildningen består av studier på högskolenivå och därefter sex månaders aspiranttjänstgöring på olika polismyndigheter. Endast per termin praktiserar poliseleverna ute på myndigheterna och konfronteras med den kommande yrkesroll de valt. Därefter följer sex månaders praktiktjänstgöring ute i landet. Efter avslutade studier får godkända elever ett studiebevis som dock inte garanterar anställning eller polisexamen. Examen erhålls efter godkänd och lämplighetsprövad praktik. Vi moderater tycker att dagens utbildningsstruktur leder fel och vill i stället korta ner första delen av utbildningen till studier och därefter en längre och sammanhållen praktiktjänstgöring . Under en tre till fem-årsperiod skall sedan alla genomgå en grundläggande vidareutbildning med möjlighet att välja olika inriktning. Genom detta kommer fler poliser tidigare in i verksamhet och polisbristen minskar fortare. Med dagens utbildningssystem får poliseleverna en koncentrerad och teoretiskt inriktad utbildning och ingen vidareutbildning. Många poliser som är verksamma har en ettårig grundutbildning och ett eller praktik som grund. De hade möjlighet till vidareutbildning genom den s.k. assistentkursen som är borttagen. För dagens polisaspiranter finns ingen motsvarighet. Fortbildning, ledarskapsutbildning och kompetensutveckling avskaffades i stort sett i samband med de ekonomiska nedskärningarna . Att skicka personal på utbildning tog för stora resurser i anspråk, luckorna i verksamheten gick inte att fylla vare sig med poliser eller pengar. Det finns poliser som efter inte genomgått någon kontinuerlig vidareutbildning. Det kan inte vara i överensstämmelse med de kompetenskrav som präglar organisationen. Polisyrket bygger på samspel och relationer mellan människor. Det måste läras in och då är personliga erfarenheter enda sättet att pröva lämplighet och kompetens. Polisutbildningen av bör därför utvärderas mot de krav som ställs i det polisiära arbetet i vardagen. Vi moderater föreslår en kortare teoretisk högskoleutbildning med en längre sammanhållen praktikperiod med därpå följande garanterad intern fort- och vidareutbildning. Utbildningen skall som ge kunskaper i svensk och europeisk rättsordning, poliskunskap i form av straffrätt och kriminologi, ordningsverksamhet och utredningsverksamhet. Beteendevetenskap, psykologi relevant för polisiär verksamhet samt etik och mental träning skall ingå under högskoleutbildningen. Innehållet i utbildningen bör fortsättningsvis genomsyras av ett problemorienterat arbetssätt. Särskild vikt skall läggas vid personlig färdighetsträning i självskydd, vapenhantering och bilkörning. Dessa kunskaper skall efter avslutad utbildning, särskilt vapenhantering, upprätthållas genom årliga utvärderingar och kompetensprov. 6 Kortat ansökningsförfarande När man utbildar sig till polis växer man in i en yrkesroll som ställer stora krav på den enskilde polisens agerande gentemot andra människor. En polis är ständigt föremål för andras uppmärksamhet både i sin yrkesroll och privat. Detta gäller inte minst medier. För att klara kraven krävs rätt profil på sökande från början och ett kvalitetssäkert antagningssystem som tar hänsyn inte bara till ämneskunskaper utan även personlighet. Standarden på rekryteringen av poliser är hög. Antagningsprocessen omfattar såväl behörighetskrav som samtal med lokala polismyndigheten, fysiska tester och djupintervjuer. Detta är ett bra och säkert system för att finna rätt sökande till utbildningen. Teoretiska ämneskunskaper kan enkelt kontrolleras, men en sökandes personliga egenskaper, värderingar, stresstålighet och sociala kompetens kräver en noggrann och omfattande bedömning. tar det för en ansökan från det att den skickats in till till att den sökande har antagits till polisutbildningen. inkom 3 280 ansökningar vilka behandlades manuellt för behörighetsgranskning och sortering. Det är inte rationellt och kräver stora personalresurser. Hanteringen tar över . Systemet bör kunna effektiviseras om polisen använder sig av samma system för behörighetsgranskning som Verket för högskoleservice (VHS) samt möjliggör att ansökan distribueras via Internet. Genom denna rationalisering kan ansökningsförfarandet kortas och öka genomströmmingen i systemet. Planer på ett samarbete finns , och RPS bör få i uppdrag att slutföra detta . 7 Kvalitetssäkra ledarskapet Den nya generationen poliser kommer att ställa stora krav på en förändringsbenägen och flexibel organisation med tydligt ledarskap. Utmaningen för polisen ligger i att knyta till sig rätt kompetens och sedan kunna behålla den. För detta krävs en organisation som tillhandahåller en attraktiv vidareutbildning och fortbildning samt goda ledarstrukturer. Ledarskap och chefsrekrytering är prekära frågor internt inom organisationen och något som inte kan förbises för att uppnå en effektiv verksamhet. Polisen har satsat på egen kompetensutveckling internt och även startat ett ledarskapscentrum. Resultaten av denna satsning kan dock inte utvärderas förrän , och en genomlysning av nuvarande befintlig ledarstruktur och ledarskap är viktig inom hela organisationen. Neddragningar och omorganisationer skylls oftast på ledningsfunktioner på regional och central nivå. Däremot får tillkortakommanden för den egna enheten eller den enskilda polisen oftast förekomma utan kommentarer. Då är det oftast fel på närmaste chef, dvs yttre befäl, vakthavande befäl, gruppchef eller rotelchef. Alla dessa dåliga chefer får oftast förnyat förtroende eller går vidare i karriären. Vi vill se en utveckling mot en större rotation av chefstjänster även på lägre nivå. För att nå en högre befattning har inom svensk polis inte krävts mer än tillräckligt antal tjänsteår, gott kamratskap med de närmaste kollegorna och normal kompetens och arbetsvilja. Polisen har inte heller använt sig av kompetensväxling i någon större utsträckning förrän , och många stannar lojalt kvar tiotals år på sin enhet. Detta skapar naturligtvis hög kompetens inom just det specifika arbetsområdet och trygghet för den enskilde men kan vara hämmande för flexibilitet, samverkan och personlig utveckling. Vi moderater vill ändra på detta och införa ett vidareutbildningssystem där försvarets utbildningar kan tjäna som förebild. Försvaret har tidigt tagit fasta på vikten av ett gott ledarskap och har numera ett högt anseende även i näringslivet i dessa frågor. Varje medarbetare skall garanteras utbildning för att kunna möta ökade krav på nya arbetsuppgifter och chefsbefattningar. Vi vill införa chefsutbildningar på olika nivåer, för inspektörer, vakthavande befäl, yttre befäl, rotelchefer och kommissarier. Alla skall ha möjlighet att delta efter erlagt kunskapsprov och därefter provas under utbildningen. Efter detta är man behörig att söka högre tjänst. Därigenom garanteras kvalitet på ledarskapet inom olika nivåer och kompetensutveckling. 8 Nya vägar in i polisyrket måste myndigheterna kunna öppnas upp för ett flertal olika befattningar som inte kräver polisiär bakgrund eller behörighet. Poliser och civil personal bör kunna gå in och ut ur yrket för att utvecklas och öka kompetensen. Med dagens teknik och informationssystem bör vissa funktioner som kräver polisbehörighet kunna ersättas med civil personal. Polis har setts som ett livstidsyrke och många poliser har slutat sitt yrkesverksamma liv inom kåren. har situationen förändrats och dagens unga generation ser oftast inte ett yrke som något man väljer för livet. I stället föredrar man ett stimulerande arbete med goda individuella utvecklingsmöjligheter. Ekonomer, analytiker, beteendevetare och IT-personal kan genom en förkortad utbildning ges polismans befogenhet. Som underrättelseoperatör med ansvar för Internetbaserad brottslighet är det inte nödvändigt att vara utbildad trafikpolis, till exempel. Polisen behöver snabbt tillföras ny kompetens och flexiblare anställningsformer grundade på behov och inte behörighet. Vi anser att skall fastställa vilka uppgifter som kräver polismans befogenhet och ta fram underlag för skapandet av en särskild utbildning för att erhålla denna befogenhet. 9 Polisbristen Polisbristen är ingen nyhet och vi har vid upprepade tillfällen varnat för effekterna av regeringens nedskärningar. Inte minst när regeringen stoppade intaget till och tillförseln av unga nyutbildade poliser avstannade helt. Detta är en av huvudorsakerna till dagens polisbrist. har antalet anställda inom polisen minskat med 4 000 personer. I den nuvarande polisorganisationen finns lite drygt 16 000 poliser. RPS hävdar att minst 19 000 poliser krävs för att fullgöra polisens uppdrag. Vi moderater anser att behovet är 20 000 poliser, för att skapa utrymme för flexibilitet. Det behövs en viss överdimensionering för att tillgodose de utbildningsbehov och den kompetensutveckling som följer av våra förslag till ny utbildnings- och ledarskapsstruktur. Hänsyn måste också tagas till fortsatta tillfälliga avgångar till följd av barnledigheter, tjänstledigheter, internationella åtaganden och sjukfrånvaro. 9.1 Stoppad utbildning ledde till 1 000 färre poliser Regeringen beslöt att stoppa intaget till . Det var en felaktig åtgärd som vi kraftigt invände emot. har regeringens brist på framsynthet orsakat den oacceptabla personalsituation som råder inom polisen. Intaget vid var 1995 400 elever , och under utbildades inga nya poliser. Detta har resulterat i ett bortfall av 1 000 nyutbildade poliser vilka kunde ha tillfört organisationen ny kompetens och stärkt upp de områden som lider av en skev åldersfördelning. 9.1.1 Antal anställda Totalt 22 294 Varav kvinnor 7 342 Antal poliser 16 089 Varav kvinnor 2 790 Antal civila 6 205 Varav kvinnor 4 552 Personalomsättning (RPS statistik per ) Numerären 16 089 poliser bygger på antalet anställda poliser och innefattar icke tjänstgörande poliser frånvarande p g a sjukskrivningar, barnledighet, tjänstledighet och internationella uppdrag.