mot · GP02Ub446 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ub446av m.fl. (kd)Skolan Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolans värdegrund i såväl förskola som obligatoriskt skolväsende. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kristendomens ställning i religionsämnet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av blivande lärares utbildning i värdegrund och etik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jämställdhet i skolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om flexibel skolstart. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om flexibilitet och fortsatt nioårig skolplikt med möjlighet till förlängning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla metoder för att möta de s.k. bokstavsbarnens behov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fördelningen mellan praktisk-estetiska och teoretiska ämnen i skolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om idrottens betydelse för barns välbefinnande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kulturens roll i skolan och musik- och kulturskolornas betydelse för barns utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vidareutveckling av utvecklingssamtalen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betygssystemets utformning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolors skyldighet att utarbeta ett skriftligt omdöme om elev i årskurs 9 som saknar godkänt betyg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mentorer för nyutexaminerade lärare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolledares möjligheter att kunna verka som pedagogisk ledare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av ett ökat elevinflytande i takt med stigande ålder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om föräldrars rätt till information och inflytande i skolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den fysiska miljön i skolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rollfördelningen i den målstyrda skolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om specialdestinerade statliga bidrag till skolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om roll gentemot regeringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av kvalitetsgranskning av ämnen som läses i block och fördelningen mellan praktiska och teoretiska ämnen. Inledning Den svenska folkskolan infördes . Då var ett fattigt bondesamhälle i utkant. , , ligger vi fortfarande i utkant, men vi är inte ett fattigt land och varken ett bondesamhälle eller ett industrisamhälle. Istället är vi i en förändringsprocess mot ett kunskaps- eller informationssamhälle. Ett samhälle där kunskap och kunnande blir allt viktigare. I denna förändringsprocess spelar skolan en avgörande roll, en viktig roll inte bara för samhället utan framförallt för den enskilde eleven, som får kunskap, förhållningssätt och färdigheter som behövs i morgondagens samhälle. Därför är det oroväckande när vi gång på gång möts av larmsignaler och varningstecknen från skolvärlden. Det finns många väl fungerande skolor i . Men det finns också alltför många skolor som inte håller måttet och som inte ger elever den utbildning de har rätt till. För oss kristdemokrater är det en helt oacceptabel situation. Alla barn tillbringar i skolan. är en obligatorisk verksamhet. Varje barn har både rättighet och skyldighet att ta del av undervisningen. Målsättningen är att alla ska få nödvändig livskunskap, de grundläggande kunskaper som krävs för att orientera sig i samhället. Målet uppfylls dessvärre inte , av eleverna som slutade hade då inte nått målen i ett eller flera ämnen. ökar antalet elever som inte får godkänt i kärnämnena. Tendensen är oroande. Vi har anslagit mer pengar än regeringen till kommunerna i våra budgetförslag bland annat för att förbättra situationen inom skolan. Men då skolan är ett kommunalt ansvar måste den lokala nivån avgöra var resurserna bäst behövs. Värdegrunden All utbildning och fostran är i djupare mening en fråga om att inte bara förmedla kunskap utan även ett kulturarv, att föra över värderingar och normer till kommande generationer. Man kan jämföra behovet av gemensamma etiska normer med behovet av trafikregler. För att trafiken skall fungera krävs ett gemensamt regelsystem, som alla känner till och som alla följer för att inte kaos skall uppstå. På liknande sätt är det med förhållandet mellan människor i ett samhälle. Utan en gemensam grundläggande etik skapas ett samhälle där den starke styr och den svage lider, ett samhälle där uppfattningen om rätt och orätt i stor utsträckning skiljer sig från person till person. Det är de etiska principerna som talar om för oss hur vi skall handla mot varandra i olika situationer. Det finns därför ingen värdeneutral uppfostran och ingen neutral kultur. Vi överför värden och värderingar till barn och ungdomar, både medvetet och omedvetet. Det som de flesta av oss ser som goda normer, goda värden och som grunden för en god etik, som människolivets okränkbarhet, alla människors lika värde samt solidaritet med svaga och utsatta har en djup förankring i den judisk-kristna etiken. Denna etiska grund finns fastlagd i läroplanen. I ett samhälle som byggt på en kulturtradition har allmängiltiga kristna värden och värderingar blivit en del av tänkandet. I kulturarvet ingår historia och tradition, religion och livsåskådning, språk och etiska normer. Kulturarvet är också dynamiskt genom att det ständigt berikas av nya upplevelser och erfarenheter och kontakter med och inflytande från människor från andra länder och kulturer. En viktig förutsättning för att kunna respektera andras åsikter och kulturyttringar är att den egna identiteten är stark. Skolan har en stor uppgift i att aktivt kunna medverka till integration. I läroplanen för förskolan som fattat beslut om uttrycks värdegrunden mycket diffust då man nöjer sig med att tala om demokratiska värderingar utan att det kopplas till något etiskt synsätt. Det är anmärkningsvärt att förskola och grundskola har olika etisk värdegrund som bas för sina respektive verksamheter. anser att läroplanen för förskolan i likhet med läroplanen för det obligatoriska skolväsendet ska hänvisa till den kristna traditionen i vårt land och den etik som bygger på denna tradition. Skolan bör tillsammans med föräldrarna föra samtal om vilka värderingar som är viktiga att föra vidare till nästa generation. Skolan kan stödja föräldrarna i att lära eleven att leva ett gott liv. Eleverna måste få träning i att utifrån människovärdesprincipen fundera över etiska dilemman för att på så sätt tränas till etisk reflexion i vardagen. Värdegrunden måste finnas mitt i skolans vardag och kopplas till den egna situationen och det egna beteendet. Såväl samhälleliga företeelser som konflikter under raster och mobbningssituationer kan ge upphov till etiska samtal. måste ske i alla ämnen. Religionsämnet spelar dock en särskild roll för förmedling av vårt kristna kulturarv. För att kunna diskutera värdegrunden och etiska frågor men också för att kunna jämföra med och förstå andra kulturer och religioner är det viktigt att alla elever ges goda baskunskaper i det svenska kulturarvet, där kristendomen utgör en viktig kärna. Det är angeläget att den nya lärarutbildningen ger blivande lärare goda möjligheter att arbeta aktivt med värdegrundsfrågor och etiska riktlinjer. kan en blivande lärare passera genom hela lärarutbildningen utan att arbeta med begreppet värdegrund. Detta är oacceptabelt. Trygghet och jämställdhet För att eleverna ska kunna tillgodogöra sig kunskap krävs att varje elev ska kunna gå till skolan och känna sig trygg under skoldagen. De har rätt att mötas av vuxna som ser dem och vill dem väl. Många skolor lyckas skapa en skolanda, en positiv atmosfär där elever och personal svetsas ihop av gemensamt arbete och har en generös syn på varandras olikheter, där elever och personal är stolta över sin skola och där man samlas kring gemenskapsfrämjande aktiviteter. menar att det är ansvar att de goda exemplen lyfts fram och sprids. attitydundersökningar visar dock att både elever och lärare anser att klimatet i skolorna har hårdnat. Problem med mobbning, våld och rasism har ökat. Här behöver hela vuxenvärlden mobiliseras för att visa på goda föredömen. Föräldrars medverkan är ofta nödvändig för att få stopp på mobbning och rasism. Alla vuxna i skolan behövs som förebilder. En kombination av medmänsklighet och tydlig gränssättning bidrar till att skapa en lugn och harmonisk arbetsmiljö. Särskilt viktigt är att tendenser till våld, mobbning, kränkande tillmälen och uttryck för främlingsfientlighet och rasism observeras och motverkas med konsekvens och tydlighet på ett tidigt stadium. Detta är en grundläggande förutsättning för en god lärandemiljö. Lärare och övriga vuxna i skolan har en viktig uppgift i att bekräfta och förstärka vänlighet, hjälpsamhet, omtanke om andra, ärlighet och pålitlighet. Könsdiskriminerande eller främlingsfientlig vokabulär får aldrig passera utan att det uppmärksammas och diskuteras. Eleverna måste få lära sig att man ska stå för vad man gör och att man ska behandla andra som man själv önskar bli behandlad. Respekt för demokratiskt beslutade lagar och förståelse för vad ett rättssamhälle är och vad det kräver av medborgarna bör uppmärksammas . Vid varje skola ska det finnas tydliga handlingsplaner för att förhindra mobbning och annan kränkande behandling. Rektor har ansvar för att dessa regelbundet följs upp och utvärderas. Fungerande handlingsplaner är en förutsättning för förverkligande av en nollvision mot mobbning, könsdiskriminering och rasism. Lärarutbildningen måste ge stöd till ett aktivt jämställdhetsarbete i skolan. Det handlar ofta inte om att undervisa om utan att indirekt förmedla värderingar. Flickors och pojkars olika sätt att uttrycka sig både verbalt och med kroppsspråk måste uppmärksammas. Jämställdhet är en av de viktiga frågor som behöver etisk belysning i skolan. Arbetsfördelning såväl i hem som i skolans värld kan bli upphov till många intressanta samtal. Skolan bör aktivt uppmuntra såväl flickor som pojkar att söka sig till yrken/branscher som domineras av motsatt kön. Förskoleklassen en viktig tillgång Kommunerna är skyldiga att erbjuda förskoleklass, men deltagandet är frivilligt. kom : Integration förskoleklass, grundskola och fritidshem. En viktig slutsats i rapporten är att utvecklingen gått mot att sexåringarna fått mer skola än vad det var tänkt i reformen vars anda handlade om lek, skapande, experimenterande och utforskande. gick sexåringarna i sexårsverksamheten som tillhörde barnomsorgen. Den nya förskoleklassen som inrättades 1998 är en skolform nära knuten till , och tanken var att förskolans pedagogik med mer lek, skapande och utforskande arbetssätt skulle följa med till förskoleklassen och påverka arbetet även i . Men så har det alltså inte blivit enligt utredare. Istället verkar det som om skolans kultur med lektioner, raster och ämnen dominerar. Studien visar att många sexåringar har svårt att anpassa sig till skolans krav på mycket stillasittande. Detta är oroande signaler som måste tas på stort allvar. Det är viktigt att barndomens egenvärde respekteras, att utrymme skapas för både omsorg, lek, fritid och kultur. Därför måste förskoleklassens inriktning vara en kombination av inlärning, nyfiket sökande, lek, skapande men också social samvaro där möjlighet att uttrycka känslor, tankar, frågeställningar och så vidare ges utrymme. Lekens betydelse kan inte nog betonas. I leken får barnet möjlighet att spegla sig själv och sin personlighet tillsammans med andra barn, möjlighet att bearbeta olika upplevelser och frågeställningar, men också att utveckla sin empatiska förmåga. Mot bakgrund av vårt resonemang om barndomens egenvärde vänder vi oss mot regeringens ofta förekommande begreppsglidningar i frågor som rör sexåringar men även de yngre barnen. Regeringen förändrar gång på gång till exempel begreppet pedagogisk verksamhet till utbildning. Man för alltså in skolans terminologi i förskolan och förskoleklassen. Regeringens ambition att få komma in i barnets liv och styra och ställa är uppenbar. Detta motsätter sig bestämt. När det gäller förskoleklasser ser vi dem som frivilliga och vill därför konsekvent använda begreppen pedagogisk verksamhet istället för utbildning och ordet barn istället för elever. Alla beslut som gäller barn ska utgå från principen om barnets bästa. Ingen kan bedöma det bättre än de som känner barnet bäst, vilket i normalfallet är barnets föräldrar. Det är föräldrarnas perspektiv och önskemål som ska utgöra utgångspunkten och de ska ges en reell möjlighet att kunna välja verksamhetsform för sitt/sina barn. Detta val gäller såväl som fristående förskola, familjedaghem som förskoleklass. Vi utvecklar vår syn på förskoleklassen i en särskild motion. Skolstart och skolgång utifrån varje barns mognad Varje barn är en unik person som kommer till skolan med sina kunskaper och sin begåvning. Och lärande sker inte bara i skolan utan i många andra miljöer. Skolan måste identifiera och bygga vidare på varje barns begåvning och styrka. Områden där eleven behöver särskilt stöd ska också snabbt identifieras för att specialpedagogiska resurser ska kunna sättas in. Detta kräver ett individinriktat synsätt och arbete och en noggrann dokumentation om varje elev. Varje elev måste få lära och utvecklas utifrån sina förutsättningar. Vi kristdemokrater är kritiska till ett system som bygger på att alla elever ska lära ungefär lika mycket på ungefär och på ungefär samma sätt. Skolan har allt för länge präglats av ett kollektivistiskt tänkande. Vår grundsyn, som innebär att alla är olika och lär på olika sätt och , för med sig att skolan bör vara flexibel nog att möta elevers olika förutsättningar. Barn mognar i olika takt. Somliga är skolmogna vid fem eller ålder, andra först då de fyllt sju eller kanske . Det leder till slutsatsen att övergången mellan förskola och skola bör ske vid olika åldrar för olika barn. Skolstarten bör därför vara individuellt flexibel och ske successivt. Det är viktigt att föräldrar, förskollärare och lärare gemensamt fattar beslutet och att övergången görs mjuk och anpassas till varje barns behov och individuella förutsättningar. Vi avvisar obligatorisk skolstart för sexåringar. Vi ser positivt på att förskoleklasserna är obligatoriska för kommunerna men frivilliga för eleverna. Möjligheten att om det finns särskilda skäl skjuta fram skolstarten till det år barnet fyller åtta är också positiv därför att den ger ytterligare en möjlighet att anpassa sig efter det enskilda barnets behov. Vi anser att skolplikten även i fortsättningen ska vara nioårig. I praktiken är den redan tolvårig eftersom av eleverna fortsätter till gymnasiet. Det ska dock finnas möjlighet att förlänga skolgången på grundskolenivå med för elever som önskar det och som bedöms ha behov av det för att uppnå de uppsatta målen. En sådan förlängning av skolgången bör sättas in så snart det blir tydligt att eleven behöver ytterligare tid. Specialpedagogiskt stöd ska ges under barnets skolgång så att inte ytterligare problem uppstår. Risken finns annars att elever med läs- och skrivsvårigheter utvecklar sociala problem, eller att elever med sociala svårigheter inte kan utvecklas kunskapsmässigt. Det är också viktigt att de elever som lär sig fortare än andra får stöd, uppmärksamhet och stimulerande arbetsuppgifter. Dessa elever ska också kunna gå igenom i snabbare takt. Vi anser även att det skall finnas möjlighet för elever att göra uppehåll före årskurs åtta eller årskurs nio. Istället för att gå i skolan skall de då ha möjlighet att gå en lärlingsutbildning inom ett område som de är intresserade av. Detta skulle vara en möjlighet dels för skoltrötta elever, dels för elever som vill pröva en särskild yrkesinriktning. Läs- och skrivkunskaper Barnen i behöver lära sig att läsa och skriva tidigt eftersom den vidare skolgången bygger på just de kunskaperna. Elever som kommit upp i årskurs sju eller åtta utan ordentliga läs- och skrivkunskaper kommer ohjälpligt efter, vilket skapar utanförskap och frustration. Därför anser vi att de frivilliga nationella prov som prövar läs- och skrivfärdigheter hos barn i årskurs två bör användas av alla skolor och att de elever som inte har tillgodogjort sig kunskaperna omgående får extra undervisning. Föräldrarna bör informeras om hur deras barn ligger till. Skolan måste för barnens eget bästa ta sitt ansvar med denna tidiga och tydliga insats. Barn som behöver särskilt stöd Barn med behov av särskilt stöd är inte en avskiljbar grupp. Alla barn har i någon mån och under vissa tider särskilda behov. En del behov är dock mer urskiljbara och det är viktigt att de uppmärksammas om alla elever ska få del av den allmänna kompetenshöjning som skolan förväntas ge. Därför måste all skolans personal, men främst lärarna, vinnlägga sig om att alla elever får tillräckliga läs- och skrivkunskaper. Brister i läsförmåga och språklig utveckling leder till kunskapssegregering, vilket i sin tur kan leda till utslagning och att många senare i livet måste komplettera sin grundutbildning. Här vill vi speciellt uppmärksamma dyslektikers särskilda behov. Alla lärare bör få grundläggande specialpedagogiska kunskaper för att förstå och kunna hjälpa barn med behov av särskilt stöd. Nödvändigt är också kunskaper om kulturskillnader och kunskap om hur man arbetar med barn med utländsk bakgrund. ser positivt på de specialpedagogiska resursteam som finns i många kommuner. De innehåller skilda professioner som specialpedagoger, kuratorer, psykologer, logopeder och personal från som samverkar med att göra en helhetsbedömning av eleven för att erbjuda bästa hjälp. Barn och ungdomar med utländsk bakgrund utgör en stor andel av elevantalet. Många av dessa barn behöver i skolan stöd såväl språkligt som i sin kulturidentitet. Barn och ungdomar som invandrar till mitt i skoltiden har ibland problem att både hämta in ett nytt språk och nödvändig ämneskunskap innan grundskoletiden är slut. Risken är uppenbar att de går vidare till gymnasiet med otillräckliga kunskaper. Endast hälften av de elever som kommit till efter lämnade med fullständiga betyg. Barn och ungdomar födda utomlands ska erbjudas erforderlig utbildningstid i för att bli rustade för gymnasiestudier. Barn med funktionshinder och mindre synliga handikapp, till exempel neurologiska handikapp, måste få den hjälp och den uppmärksamhet som deras speciella handikapp kräver. Skolans personal måste tydligt meddela hur resurserna ser ut. Barn och ungdomar med funktionshinder ska så långt det är möjligt erbjudas en anpassad utbildning i sin hemkommun. Barn med olika handikapp måste tillförsäkras tillgång till anpassade läromedel och barn med grav hörselskada måste tillerkännas behov av teckenspråkslärare. Det är även viktigt att det finns specialskolor för de barn som har större behov än kommunerna klarar av att tillgodose. I vissa fall kan staten behöva ta ett större ansvar för att elever i behov av särskilt stöd ska ges tillräckliga möjligheter till utbildning utifrån sina specifika förutsättningar. Detta gäller i de fall där osäkerheten är stor om hur omfattande och vilken form av resurser som krävs för att undervisningen ska kunna bedrivas i vanliga kommunala skolor. Därför avvisar regeringens avveckling av de fasta delarna vid de så kallade specialskolorna. vill se en fortsatt drift av och och har därför anslagit 15 respektive under för att säkerställa driften vid skolorna. De så kallade bokstavsbarnen blir allt fler. DAMP, ADHD och Asberger är några av de störningar som ökat . Vad ökningen beror på råder det delade meningar om men klart är att barnen finns och har rätt till meningsfull skolgång. I har vi utvecklat goda vägar för att möta barn som har en lägre intellektuell förmåga, särskolan är för många barn ett mycket gott alternativ. Vi saknar dock alternativ för de barn som har brister i sin förmåga till kommunikation och samspel med andra, som till exempel vissa av bokstavsbarnen. Vi måste därför utveckla metoder och former för att möta dessa barns individuella behov. Vi vill i det sammanhanget lyfta fram vid och som med sina specialkunskaper borde kunna utveckla former för utbildning för dessa barn. som internationellt har ett gott renommé bör i större utsträckning tas tillvara för att förbättra utvecklingen av utbildning för funktionshindrade och för såväl socialt som intellektuellt utvecklingsstörda i hela landet. Vi utvecklar vår politik för barn med behov av särskilt stöd i en särskild motion. Teori och praktik i Barn har olika talanger och intressen. Några är mer teoretiskt lagda, andra mer praktiskt inriktade. Detta måste återspeglas också i skolans sätt att arbeta med eleverna. Alla elever måste få utveckla sina talanger så att de kan använda sin kunskap aktivt. Praktisk och teoretisk förmåga måste värderas lika. Många elever med praktisk inriktning kommer senare att ta till sig teoretiska kunskaper med större motivation och vice versa. Det är viktigt att varje elev får möjlighet att utveckla hela sin personlighet. Om skolan blir alltför teoretisk kan inlärningen hämmas för många elever. Att få använda alla sinnen stimulerar en god inlärning och förstärker elevernas självkänsla. Inom forskningen lyfts vikten av att utveckla olika typer av intelligens allt oftare fram som avgörande för att varje människa ska utvecklas. Den motoriska, den musikaliska och den rumsliga intelligensen samt den sociala förmågan att förstå sig själv bör tränas i högre grad i skolan. De praktisk-estetiska ämnena som hemkunskap, slöjd, musik, bild och idrott är därför en viktig del av helheten i skolan. Vi anser att undervisningen i praktiska ämnen bör få en mer framskjuten plats i skolan. Teori och praktik behöver varvas under skoldagen för att ge såväl stimulans för alla sinnen som omväxling i skolvardagen. Till exempel bör elever uppmuntras till eget engagemang och lära sig mer om entreprenörsanda. Idrottens positiva betydelse inte bara för fysiskt välbefinnande utan även för teoretisk inlärning finns klart påvisad och ska beaktas i planeringsarbetet. Kulturen bör leva i skolan och genomsyra verksamheten. Den kan finnas som en kreativ dimension både i korridorer och klassrum. Bild, ord, film, musik och rörelse är naturliga element som kan fungera som självklara inslag i alla ämnen. Kultur får inte bara bli korta projekt eller enstaka besök. Musik- och kulturskolornas betydelse för barns och ungdomars utveckling bör understrykas. De enskilda skolornas möjlighet att fritt förfoga över ett visst antal timmar för lokal profilering liksom utrymmet för elevernas fria val är också viktigt att slå vakt om. ser positivt på den omfattande femåriga försöksverksamhet med skolor i 79 kommuner som ska arbeta utan timplan och där kursplanerna ska fungera som styrdokument. Det möjliggör såväl större hänsynstagande till enskilda elevers behov som en mer sammanhängande undervisning. För barnens bästa: utvecklingssamtal och betyg Utvecklingssamtalen är ett viktigt område när det gäller att utveckla samarbetet mellan föräldrarna och skolan. Tanken är att eleven, föräldrarna och lärarna tillsammans skall göra upp en individuell studieplan som omfattar både elevens kunskapsutveckling och personliga utveckling. Den kan ha utformningen av ett kontrakt där varje parts ansvar klart definieras. Den skall följas upp regelbundet och elever, föräldrar och lärare har ett gemensamt ansvar för att den fullföljs.