mot · GP02U329 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U329av m.fl. (v, m, kd, c, fp, mp)1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall hålla fast vid sitt stöd till Polisario och sitt erkännande av västsahariernas rätt till självbestämmande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att är berett att sända observatörer i samband med folkomröstningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat bistånd till flyktinglägren. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bevakningen av de mänskliga rättigheterna i det ockuperade området. 2 Bakgrund var det område i som sist koloniserades. är dessutom ett av de få områden som ännu inte har avkoloniserats i enlighet med kolonialdeklarationen . 1966 antog FN en resolution, där uppmanades att genomföra en folkomröstning i under FN:s överinseende och där västsaharierna skulle utöva sin rätt till självbestämmande. Folkomröstningen förhalades dock och ockuperade . Ockupationen föregicks av den olagliga Madridöverenskommelsen mellan , och , där överlämnade territoriet till och i utbyte mot bland annat del i naturfyndigheter. Den västsahariska befolkningen tillfrågades aldrig. Den marockanska ockupationen strider mot all internationell rätt och någon avkolonisering av har ännu inte skett. Det västsahariska folket har inte, i enlighet med folkrätten, fått utöva sin rätt till självbestämmande och rätten att rösta för ett självständigt . En stor del av det västsahariska folket har i stället tvingats till ett kvartssekellångt liv i exil i flyktingläger. 1990 godkände den fredsplan som FN tillsammans med OAU utarbetat och som hade godkänts av parterna och Polisario. Fredsplanen skulle utmynna i en folkomröstning om självständighet. Denna folkomröstning har ständigt skjutits upp på grund av den marockanska regimens ovilja att lämna . I 1997 löstes en del av de problem som uppstått kring bland annat röstlängden. finns en röstlängd med cirka 87 000 namn. Problem har emellertid uppstått i identifieringsprocessen, där tusentals personer med stöd har överklagat FN:s beslut att ej bevilja dem rösträtt. 3 position har aktivt stött FN:s arbete, både vad gäller det konkreta uppdrag som har på plats i det ockuperade , med minröjning, civilpoliser, humanitära insatser i flyktingläger och politiskt för att förverkliga fredsplanen. Frågan om genomförandet av folkomröstningen har varit föremål för upprepade diskussioner i , samt behandling av utrikesutskottet inom ramen för betänkandet om mänskliga rättigheter. I det senaste, UU2000/01:10, sägs Utskottet understryker att det är viktigt att insisterar på att parterna håller sig till de överenskommelser som träffats och att folkomröstningen genomförs på det sätt som planerats (s. 60). Detta blev också enhälliga beslut . 4 Den aktuella situationen Förberedelserna för den överenskomna folkomröstningen och övriga åtgärder enligt fredsplanen avbröts helt efter och helomvändning. Generalsekreteraren rekommenderade i en rapport från att förhandlingar skulle genomföras mellan och Polisario med och samt och som övervakare. Grunden för förhandlingarna skulle vara ett marockanskt förslag till visst självstyre för nuvarande invånare inom ramen för gränser och överhöghet vad gäller bl.a. utrikespolitik, försvar och ordningsmakt. Förslaget väckte starka reaktioner inom de länder och organisationer som engagerat sig för en fredlig och rättvis avkoloniseringslösning. Det skulle innebära att den marockanska ockupationen permanentas. Det skulle också innebära att världssamfundet kapitulerar inför målmedvetna blockering av FN:s arbete med att upprätta vallängder. Lösningen tillfredsställer och de länder som har ekonomiska intressen där främst och . Den strider mot grundläggande folkrättsliga principer. Den kränker västsaharierna som accepterat en vapenvila i utbyte mot självbestämmande om sin framtid och självständighet inom räckhåll. Viktigt att notera är dock att säkerhetsrådet också beslöt att hålla öppet för en återgång till fredsplanen, om parterna inte kommer överens enligt Bakers modell. Polisario stöttat av bl.a. står dock under en mycket stark internationell press att ge upp sin inställning att hålla fast vid de överenskommelser som träffades i och som vid ett flertal tillfällen konfirmerats av . 5 Vad kan göra Vi har med intresse och stigande oro följt frågan om framtid . Läget förefaller nu vara svårare än någonsin och risken för att väpnad strid återupptas är uppenbar. Konsekvenserna skulle vara ödesdigra för båda parter. För att undvika detta och komma framåt anser vi att regeringen bestämt måste hålla fast vid sin tidigare deklarerade inställning att stödja västsahariernas rätt till självbestämmande genom en FN-organiserad folkomröstning. måste i EU och FN medverka till att den aktuella Bakerparentesen blir så kort som möjligt, även om detta innebär kritik från några av stormakterna. Polisario har i diskussionerna med Baker visat att röstlängdsproblemet ganska snabbt kan lösas. Regeringen bör därför markera att står fast vid tidigare åtagande att sända observatörer i samband med folkomröstningen. Den nuvarande situationen med hård press mot Polisario har också inneburit viss strypning av den humanitära hjälpen till flyktinglägren på algerisk mark och hårdare repressiva åtgärder mot den västsahariska befolkningen inom det ockuperade området. bör därför i ökad utsträckning bidra med katastrofbistånd och insatser för att bevaka att de mänskliga rättigheterna respekteras inom det mot omvärlden nästan helt stängda . i flyktingläger har kvinnorna fått ta ett stort ansvar p.g.a. att många män varit frånvarande. En positiv konsekvens har blivit kvinnornas ökade jämställdhet och delaktighet i samhällslivet. En annan är den påfallande höga nivån på utbildning som finns i lägren. Det är därför angeläget av många skäl att svenska insatser även befrämjar och ger stöd åt ansträngningarna för jämställdhet och bra utbildning för både flickor och pojkar. () () () () () ()