mot · GP02Ub438 · 2001-10-05 00:00:00 — I enlighet med subsidiaritetsprincipen anser att varje lärosäte bör ha ett stort mått av självbestämmande och själv kunna styra sin organisation för fördelning av sina forskningsresurser. Varje lärosäte bör ha tillräckligt med basresurser för att kunna garantera kvaliteten på forskningen inom varje vetenskapsområde och forskarna ska konkurrera med varandra inom lärosätet. Utöver dessa basresurser anser vi att det bör finnas stora möjligheter för lärosätena att utöka sina anslag med resurser från näringslivet, forskningsråd eller andra externa finansiärer inom och utom . 7.3 Privat finansierad forskning Som tidigare nämnts i denna rapport står näringslivet för den största delen av den svenska forskningen, . Större delen av denna forskning finansieras och utförs av större industriföretag inom till exempel läkemedels- och transportmedelsindustrin. Företagen utför större delen av sina forskningsinsatser inom företaget med egna forskare. De bekostar dock även vissa forskninguppdrag inom högskolor och universitet. Vid sidan om företag som forskningsfinansiärer finns även ett antal privata stiftelser och akademier som står för betydande bidrag till det svenska forskarsamhället, som exempel kan nämnas , och Cancerfonden. anser att det är viktigt att vi värnar om den privat finansierade forskningen eftersom den offentliga sektorn inte ensam kan försvara position som en forskningsledande nation. Det är därför viktigt att även de statliga lärosätenas möjligheter att utöka sina forskningsanslag med privata medel underlättas. 8 Prioritering av forskningssatsningar 8.1 Resursfördelning mellan vetenskapsområden Staten styr både hur de anslag som ges direkt till lärosätena och de till vetenskapsråden ska fördelas mellan olika vetenskapsområden. Det har länge funnits en tydlig uppdelning där de tekniska och naturvetenskapliga vetenskapsområdena fått större delen av statens resurser. Eftersom vår politik utgår från människan, individen, blir den samhällsvetenskapliga och humanistiska forskningen lika betydelsefull för oss. Forskning som ställer frågor kring människan, hennes väsen, hennes handlingar och hennes förhållande till omvärlden anser vi vara av avgörande betydelse för samhällsutvecklingen, även om dess värde ofta är svårt att mäta i rent ekonomiska termer. Det är kunskap inom humaniora som är resonansbotten till vårt samhälles värdegrund. Vi har därför svårt att acceptera en resursfördelning som så ensidigt premierar forskning inom teknik och naturvetenskap. Ett exempel på regeringens fördelningspolitik är fördelningen av resurserna i . går till naturvetenskap och teknik till medicin till humaniora och samhällsvetenskap och till utbildningsvetenskap Dessa pengar kan vara intecknade genom de gamla forskningsråden. Sådana inteckningar måste respekteras och omöjliggör större omfördelningar i det korta perspektivet. Men den nuvarande fördelningen kan inte acceptera . vill därför ha en fördelning av resurser enligt följande: till naturvetenskap och teknik till medicin till samhällsvetenskap och humaniora till utbildningsvetenskap Vi anser att skola och utbildning är ett eftersatt forskningsområde som behöver en kvalificerad forskning snarare än uppdelning i enstaka projekt. Den medicinska forskningen har tappat den miljö som sträcker sig från grundforskning till klinisk forskning. Målet måste vara att ändra denna fördelning. Utöver det som redan anförts om humaniora och samhällsvetenskap är det också så att den humanistiska och samhällsvetenskapliga forskningen har svårt att söka externa medel eftersom den oftast är så kallad grundforskning. Den grova snedfördelning som finns kan vi inte acceptera och i propositionen Den nya högskolan synes regeringen ha insett problemen. Ett annat viktigt vetenskapsområde är den medicinska forskningen. Även detta är exempel på regeringens premiering av teknisk och naturvetenskaplig forskning till nackdel för mer människonära forskning. Den medicinska forskningen har fått en allt lägre andel av forskningsanslagen, vilket vi är starkt kritiska till. För att möjliggöra forskning kring samspelet mellan människan och tekniken krävs en ökad grad av samverkan. Samarbeten över ämnesgränser måste därför premieras och den tvärvetenskapliga forskningen få en mer framträdande roll i svensk forskning och forskningspolitik. () () () () () () () () () () () () () () () () () ()