mot · GP02Ju329 · 2001-10-05 00:00:00 — Vi anser att regeringen bör ge RPS i uppdrag att utarbeta en strategi över hur arbetsfördelning ska se ut för att kunna åstadkomma en sådan förändring att poliser inte ska behöva arbeta skiftarbete. Sjukfrånvaron för kvinnor är klart högre än för män inom polisen, jämfört . För att minska långtidssjukskrivningarna har myndigheterna inom polisen arbetat aktivt med rehabilitering och andra arbetsmiljöåtgärder, t.ex. utbildning och kartläggningar av arbetsmiljön. Även ökade satsningar på friskvård och utbildning i kris- och stresshantering har påbörjats. Enligt finns ingen samlad bild av hur man vid de olika polismyndigheterna arbetar med dessa frågor. Arbetssättet skiljer sig åt mellan de olika polismyndigheterna. i har förstärkt resurserna inom arbetsmiljöarbetet bland annat genom att anställa en legitimerad psykolog. De har även utökat antalet arbetsmiljöhandläggare till två samt projektanställt en professor i psykologi på halvtid . arbetar även med att bygga upp ett samarbete mellan psykologiska institutionen vid och utvecklingsavdelningen vid polismyndigheten. Förutom ovanstående personer som arbetar vid personalavdelningen på arbetar sammanlagt elva arbetsmiljöhandläggare lokalt i länet. har även påbörjat erfarenhetsutbyte med andra myndigheter kring arbetsmiljöfrågor. Vi anser att det behövs ett utökat arbete med att utveckla formerna för det psykosociala omhändertagandet inom polisen. Därför bör regeringen initiera ett samarbete mellan länspolismyndigheterna i landet för att åtgärda arbetsmiljöfrågan. Alla polismyndigheter ska ha tillgång till arbetsmiljöhandläggning och professionell hjälp för att rehabilitera och förebygga stressrelaterade arbetsskador fysiska såväl som psykiska. menar att arbetsmiljöfrågorna inom polisen kommit mer i fokus . ger stöd till individerna bl.a. i form av rättshjälp om sådant behov skulle uppstå. Vidare försöker man stödja de lokalt fackliga arbetsmiljöansvariga i deras arbete. I de fall man inom en enhet har en hög långtidssjukfrånvaro försöker man studera problembilden. Det måste tas ett mer samlat grepp om arbetsmiljöfrågorna inom polisen, och ett policydokument på området bör arbetas fram gemensamt. Dessa dokument ska sedan ha kontinuerliga uppföljningar. menar att arbetsmiljöarbetet måste prioriteras inom polisorganisationen. 9 Polisutbildning En ökning av antalet aspiranter är nödvändig för att långsiktigt säkerställa en godtagbar personalförsörjning, förbättra åldersstrukturen och höja kompetensen. Enligt behövs en rekrytering på 600 studerande och därefter 900 . Då ska poliskåren utgöra cirka 18 480 enligt RPS. Vi konstaterade redan i samband med vårpropositionen 2001 att rekryteringen måste öka i snabbare takt, de två nya polishögskolorna måste kompletteras med ytterligare utbildningssatsningar förlagd till universiteten i när-områdena, geografiskt förlagda så att unga från olika delar av landet stimuleras att söka till . 10 utbildningsförslag Vid slutet av 2000 fanns 16 089 poliser, en minskning med 112 poliser från föregående år. målsättning är minst 1 närpolis per 1 000 invånare, vilket motsvarar cirka 8 900 närpoliser. finns cirka 6 200 närpoliser. För att nå upp till det totala antalet poliser 2006 krävs att utbildningstakten ökar. I RPS budgetunderlag står det att i ger effekt först . Därutöver tillkommer ytterligare problem om inte regeringen avsätter resurser så att polismyndigheterna kan anställa de studerande som genomgår polisutbildningen. Ett sådant förfarande ger vilseledande signaler och påverkar framtida möjligheter att rekrytera nya studeranden. vill öka utbildningstakten av poliser för att uppnå 19 000 poliser . 11 Närpolisreformen I det lokala arbetet har många kommuner lyft fram behovet av en utvecklad närpolisverksamhet, inte minst i brottsförebyggande syfte. Det som händer är att närpolisverksamheten blir lidande av de besparingar som måste göras i närpolisområdena. Vid besök hos olika närpolisverksamheter i landet kan man konstatera att många närpolischefer har gett upp. Skrämmande exempel finns på hur det som var själva kärnan i närpolisreformen, det förebyggande polisarbetet, helt prioriterats bort. Hur många närpoliser får ägna sig åt det problemorienterade arbetet? Från ett polisdistrikt berättas att av dygnets ska 8 gå till utryckningsverksamhet och 16 till närpolisverksamhet. Men de utryckningsverksamhet är ju fördelade på hela dygnets alla timmar, därmed styckas den så kallade närpolisverksamheten sönder och blir här och där. Ambitionen att närpolisverksamheten ska uppgå till av verksamheten uppnås aldrig. Alltför ofta snyggas siffrorna till genom att slå ihop utryckningspolis med närpolis. Från ett annat polisdistrikt berättas att innan reformen kom var de ganska bra på att vara ute bland befolkningen. De hade ungdomslag, fotpatruller etc., men allt detta försvann när polisen skulle omorganiseras som resurserna minskade. Enligt har det varit nödvändigt att minska närpolisens verksamhet för att klara av ingripandeverksamheten. På några polisområden har man uttryckt oro över att poliser anställda för att arbeta med narkotikaspaning och ungdomsroteln varit tvungna att gå ut i utryckningsverksamheten för att fylla tomma platser. Detta har lett till att de ungdomsspanare som skulle vara utplacerade på ungdomsgårdar för att ha kontroll över narkotikautvecklingen bland de unga uteblivit. Spaningsverksamheten i storstäderna har legat nere till förmån för utryckningsverksamheten. Det behövs fler poliser. 12 Polisbesök i skolorna Närpolisens huvuduppgift är att arbeta brottsförebyggande. I denna uppgift understryks vikten av att möta och samtala med ungdomar. Möjligheten till detta har så gott som helt försvunnit då polisbristen har slagit hårt mot skolorna. Enligt en undersökning som genomfört har polisbesöken i skolorna minskat . I var femte skola var det eleverna fick möjlighet att träffa polisen. vill 9 av 10 skolor att polisen ska besöka eleverna oftare. I takt med krympande resurser måste polisen välja bort skolbesök. En viktig sak som prioriterats bort är att träffa eleverna på landets skolor. Poängen med närpolisreformen var att öka tryggheten genom en ökad närhet mellan polis och medborgare. Alla förlorar då kontakten mellan polis och ungdomar bryts. undersökning visar att polisens ställning ute på skolorna är stark. av de tillfrågade skolorna anser att polisen behövs i dagens skola, och vill att polisen besöker skolan oftare. Skolorna tillfrågades även om vilken funktion polisen ska ha i skolan. Etablera kontakt mellan polis och ungdomar var det vanligaste svaret följt av information om lag och rätt samt brottsförebyggande arbete. Polisens uppgift i skolan beskrevs bland annat med följande: Att visa sig och ge polisen ett mänskligt ansikte. Definiera arbete som polisen utför och bygga upp en positiv auktoritet. Ge ungarna ett tydligt normbegrepp och visa att polisen är till för oss själva. Undersökningen visade även att av de tillfrågade skolorna ansåg att polisen var oersättlig. En rektor på en av största gymnasier uttryckte det så här: Fick jag välja på att få en lärare ytterligare till min skola eller en polis som visade sig då och då i klassrummen, skulle jag välja en polis. skriver i budgetunderlaget i kapitlet om metodutveckling att ytterligare utveckling av det kunskapsbaserade och problemorienterade arbetssättet bland annat för att effektivisera det brottsförebyggande och brottsförhindrande arbetet ska ske. Mycket tyder på att polisen i närpolisområdena, där det problemorienterade arbetet först introducerades, på grund av brist på närpoliser kommit att arbeta alltmer händelsestyrt. Det innebär att utvecklingen går i fel riktning. Det är inte heller tillfredsställande att ingripandeverksamheten i betydande utsträckning förblivit opåverkad av de åtgärder som vidtagits för att problemorientera verksamheten. Det är uppenbart att resursbrist har lett till att införandet av det problemorienterade arbetssättet inte fått genomslag. Det vill vi kristdemokrater ändra på. Alla beslutsfattare som studerat närpolisverksamhet från andra länder inser att i inledningsfasen kostar närpolisverksamhet mycket pengar, vinsterna kommer . Detta har helt och hållet förbisetts. Ambitionen måste vara att få en fungerande polisverksamhet som har resurser till sitt förfogande så att de kan arbeta med det som är polisens huvuduppgifter, dvs. att förebygga brott, upprätthålla ordning samt utreda och beivra brott. Närpolisreformen är en utmärkt tanke som behöver få tid och resurser att utvecklas. är kritiska mot bristen på åtgärder för att möta polisens behov och i förlängningen också den enskilde medborgarens behov. Staten har ett ansvar som inte kan delegeras i rättssamhället, trots det finns det allvarliga brister. Polisen har genomgått många omorganisationer. Det vore fel att riva upp närpolisverksamheten. Bilden av ett rättssamhälle i kris står oemotsagd. Medborgarnas förtroende minskar för som går. Antalet närpolisområden i landet har minskat med mer än en fjärdedel . Enligt uppgift från vid RPS har antalet närpolisområden skurits ned till 357. Det innebär att har antalet närpolisområden minskat med 44 stycken. RPS har ingen samlad bild av det exakta antalet närpoliskontor. Närpolisverksamheten i har haft stora problem . Flera av närpolisstationerna i har slagits samman för att spara pengar. Försäkringsbolag och ordningsvakter kommer att ta över en del av polisens arbetsuppgifter . finns en närpolis per 1 400 innevånare. anser att ett rimligt mål borde vara att det ska finnas en närpolis per 1 000 innevånare. 13 Motverka vardagsbrottsligheten och öka tilltron till rättsväsendet Alla är överens om att all brottslighet, inklusive vardagsbrottsligheten, måste bekämpas. Till vardagsbrottslighet brukar räknas bostadsinbrott, cykelstölder, bilstölder, klotter och skadegörelse mm. När anmälningar av detta slag kommer in till polisen skrivs en anmälan för försäkringsbolagets räkning och sedan avskrivs alltför ofta ärendet. Detta är mycket olyckligt, och på så sätt förlorar allmänheten förtroendet för polis och rättsväsende. Kommuner som och hyr in vaktbolag. Bevakning, konsulttjänster och säkerhetsutrustning omsätter . Det är lika mycket pengar som hela polisorganisationen omsätter. De uppgifter som polisen inte hinner utföra får vaktbolagen ta över. Inbrotten i har härmed sjunkit , en glädjande siffra och en lönsam verksamhet både för vaktbolagen och kommunerna. Ännu längre går den enskilda medborgaren som inte har råd med bevakningsbolag. Här erbjöds inga alternativ: Polisen kan inte skydda hans egendom, kostnaden för vaktbolagets tjänster blir alltför hög. Näringsidkaren skjuter inbrottstjuven i benet. Gärningsman blir brottsoffer. Brottsoffret blir gärningsmannen som hyllas för sina insatser. Allmänhetens tilltro till rättssamhället får sig återigen en allvarlig knäck. 14 Det är dags att utvärdera den nya styrningen inom polisen I budgetunderlag kan man läsa att RPS överväger en ny organisation av den svenska polisen. Förslaget är att skapa en enda polismyndighet för hela landet. RPS anser att genom att göra polisen till en enda myndighet skulle man kunna undvika de dubbleringar av kompetens, verksamhet och administration som finns i dagens organisation med 21 polismyndigheter. Distrikten är i sin tur uppdelade i polisområden. hävdar RPS i sitt budgetunderlag att förändringen kommer att kräva stora insatser och mycket kraft. Organisationen skulle också påverka de förtroendevalda politikernas inflytande i verksamheten. Vi kristdemokrater har tidigare påpekat att dagens styrsystem inom polisen behöver utvärderas. Vi menar att dagens system för styrningen av poliser minimerar medborgarnas inflytande över den lokala polisverksamheten. Det är särskilt beklagligt eftersom polisen i grund och botten är till för medborgarna. Tiden får därför anses mogen att utvärdera det nya styrsystemet hos polisen, och innan en sådan utvärdering är klar bör inga nya organisationsförändringar göras, som riskerar att ta ytterligare kraft ur polisorganisationen. Rikspolischef får i , frågan vad problemorienterat arbetssätt innebär. Rikspolischefen svarar: Att man frigör sig från ärendefixering och att arbetet inriktas på att komma åt orsaker till varför brott begås. Det problemorienterade arbetet innebär att polisen handlar proaktivt och sätter upp långsiktiga mål för verksamheten. Tyvärr har nedskärningar lett till att detta arbetsätt inte varit möjligt. Det är hög tid att skapa förutsättningar för polisen att kunna arbeta på det sätt rikspolischefen beskrev. Det går inte att sopa bort brottsligheten genom att skapa en ny organisation, det erfordras resurser. Det problemorienterade arbetet måste utökas. 15 Periodplanering Regeringen har haft en övertro på periodplanering, trots att det enbart är av närpoliserna som periodplanerar arbetstiden. Övriga hinner inte. Regeringen hävdar att arbetet med att anpassa polisens arbetstider till verksamhetens behov är viktigt för det problemorienterade arbetet. Ett instru- ment för en sådan anpassning är s.k. periodplanering. RPS menar att periodplanering, rätt använd erbjuder en för alla parter förmånlig flexibilitet och är ett nödvändigt inslag i det problemorienterade arbetet. hävdar att detta är omöjligt utan ytterligare resurser, bättre styrning av den genomsnittsliga veckoarbetstiden och förbättrade instrument för verksamhetsbedömningar. Problemen med polisens arbetstider och ovissheten om vilka arbetsuppgifter som ska prioriteras måste snabbt få en bra lösning. Fler civilanställda behövs för att få ut poliserna i operativt arbete. I budgetunderlaget för 20022004 skriver RPS att förutom att nyrekrytering av poliser är nödvändig för att klara verksamhetskraven är det viktigt med rekrytering av såväl civilanställda med bred kompetens och erfarenhet som av specialister. För att avlasta polisen vill tillsätta fler civilanställda så att polisen därmed kan arbeta operativt. Följande scenario är en del av vardagen: En läkare begär handräckning för person med psykiska besvär. Beslut om husrannsakan fattas, hämtning sker, transport till läkare, skydd under läkarundersökning, transport till ett annat sjukhus, och över fem timmars arbete. har ingen polis funnits att tillgå i det närpolisområde där den patrullerande bilen egentligen skulle vara. Detsamma händer också vid de transporter som polisen får göra från avgiftningsenheten på sjukhuset till olika behandlingshem med långa restider. Statistik visar i vissa län att begärda handräckningar har tre till fyrdubblats. Vi behöver fler poliser men vi behöver också tydliga direktiv och bestämmelser om vilka arbetsuppgifter polisen ska arbeta med. har cirka 150 civilanställda utbildats till brottsutredare. Under förutsättning att den utvärdering som genomförs visar positiva resultat kommer utbildningen att fortsätta. Det är positivt att civilanställda utbildas för att kunna avlasta polisen i deras uppgifter. kommer mycket kritik från bland annat åklagare att polisutredningarna inte är fullödiga. Detta visar att även poliserna behöver utbildas i brottsutredning. Om poliser i operativt arbete fick åtminstone hälften av de som de civilanställda får i utbildning skulle brottsutredningskvaliteten höjas betydligt. får poliser svara för att fordonen är i bra skick genom så kallade bilvårdsveckor. Anledningen är att det inte finns resurser att ha personal som sköter bilarna. Polismän bär sopor till containers, städar i kök och övriga gemensamma utrymmen för att det inte finns resurser till att anställa städpersonal. När ett bandförhör gjorts får polismannen sätta sig vid datorn och skriva ut detta för att det inte finns administrativ personal som kan utföra uppgiften. Detta kan inte vara förenligt med effektivisering och resurssparande. Polisen ska vara ute i operativt arbete, och andra ska anställas för att göra uppgifter som inte kräver poliskompetens. 16 Arresten/Häkten I rationaliseringsivern har man dragit in på arrestantvakter. När någon alkohol- eller drogpåverkad tas in på de mindre polisstationerna blir konsekvensen att två poliser måste köra långa sträckor för att den intagne ska komma till arresten . Två poliser som ska genomföra utryckningstjänst på orten är borta för att lämna den berusade till närmaste arrest. I detta sammanhang bör även nämnas den mycket ansvarsfyllda uppgift som vakthavande befäl har i frågan. Då den berusade eller påverkade personen tagits in av de tjänstgörande poliserna ska vakthavande befäl via telefonsamtal göra bedömning, efter polismännens beskrivning, om personen ska tas om hand. Detta kan inte vara ett acceptabelt förfarande. Detta är bara ytterligare ett tecken på att rättsväsendet måste rustas upp för att återskapa rättstryggheten för samhällsmedborgarna. De omfattande besparingar som genomförts inom kriminalvården har även påverkat häktessituationen. Häkten har stängts eller inte haft tillräckligt med platser. Detta påverkar polisens arbete. Genomströmningen har inte fungerat, och av verksamhetsstatistik framgår att antalet fängelsedömda i häkte som väntade på plats uppgick till 104. Av dessa hade alla väntat . Larmrapporterna har varit täta från många av landets häkten. Flera polismyndigheter har fått problem med omhändertagandet av anhållna. Poliser använder ibland för att transportera anhållna till olika häkten i regionen på grund av brist på häktesplatser på orten. Detta är resursslöseri. Det är därför viktigt att häktningsframställan av tingsrätten sker så snabbt det är möjligt så att ansvaret övertas av kriminalvården. Att polisen sedan på grund av besparingsskäl tvingats stänga sina arrester, framför allt på mindre orter, har inte förbättrat situationen. har behandlat frågan om häktesplatser i ett antal betänkanden. Där har framhållits att målsättningen ska vara att ingen fängelsedömd ska förvaras i häkte längre än efter det att dom blivit verkställbar. Denna målsättning går alltså inte att uppnå med nuvarande resursbrist. vill utöka antalet häktesplatser och påskynda genomströmningen. När häktesfrågan har behandlats i har majoriteten gång på gång lovat att strävan alltid ska vara att göra tiden på häkte i avvaktan på anstaltsplacering så kort som möjlig och att åtgärder ska vidtas för att verkställa detta. Transporterna ska hållas nere, men med fakta från hur det verkligen ser ut kan vi tyvärr konstatera att de senaste årens utveckling endast kan betraktas som mycket negativ. Enligt fackförbundet sitter 300 redan dömda personer kvar på häkten i väntan på en fängelseplats. anser därför att reglerna för genomströmningen på svenska häkten måste ses över. Det kan inte vara acceptabelt att redan dömda personer ska sitta i häkte i väntan på anstaltsplats eller att omhändertagna av polis ska hamna i fyllecell därför att lokalerna är upptagna. På flera häkten i landet har omfattande byggnationer planerats eller genomförts. De nya häktena ska motsvara krav på humanitet och miljö som skapar förutsättningar till motivation. Tyvärr har resurserna inte räckt att utöka antalet häktesplatser i den omfattning som är nödvändig. De ny- och ombyggda häktena har inte lett till fler platser. 17 Häktessituationen belyst från verkligheten togs ett nytt polishus i i bruk. I det nya polishuset planerade man att, i likhet med hur man tidigare gått tillväga, använda häktet för anhållna. I det nya polishuset skulle det dessutom finnas fler häktesplatser. visar det sig att häktet alltför ofta är fullt med redan dömda som väntar på plats på anstalt. Polisen tvingas därför placera anhållna i celler för berusade. På andra håll tvingas man transportera arresterade långa vägar till närmast liggande häkte. i har 43 platser. Dessutom används från och till polisarresten inom polismyndigheten i i , nio platser. Utöver detta har Kriminalvården hyrt in sig i polisarresten i med nio platser. I ansvarar före detta arrestantvakter för de häktade. En vårdare reser på halvtid runt mellan och för att hålla kontakten. Transporterna mellan , , och är intensiva. Detta belyser bara den dåliga organisation och det resursslöseri som pågår i verkligheten, både med personal och kostnader. anser att häktessituationen på svenska häkten omgående behöver ses över. 18 Buggning Brottsligheten har blivit allt grövre, mer gränsöverskridande och svårutredd, vilket ställer nya krav på polisens arbetsmetoder och spaningsarbete. menar att utredningsmetoderna måste effektiviseras. Det är av central betydelse för det framtida förtroendet för rättsstaten att polisen kan hävda sig gentemot såväl internationella, välorganiserade brottslingar som mot den kvalificerade brottsligheten. års datorisering och IT-utveckling har visat sig vara värdefulla hjälpmedel i polisens arbete. krävs ytterligare satsningar för att polisen i större utsträckning ska kunna utnyttja den nya tekniken på ett mer effektivt sätt. Det handlar bland annat om att öka IT-kunskapen inom polisen genom vidareutbildning och kompetenshöjande åtgärder men framför allt om att utrusta polisen med modern teknik. Tekniken är ett viktigt kompletterande instrument för polisen, men det förutsätter också att det finns tillräckligt med personal som kan avsättas för att bearbeta materialet på ett rättssäkert sätt. En påtagligt försvagad poliskår, som den nuvarande, är en dålig garant för att de tekniska landvinningarnas tas till vara på bästa sätt. Regeringen arbetade fram en proposition om buggning , vilken föll på att man inte kunde skapa majoritet i frågan. Propositionen lämnades därför aldrig över till . Vi anser att det är hög tid att regeringen återkommer med ett nytt förslag där integritetsaspekten och de påpekanden som Lagrådet framförde har beaktats. Vi anser också att regeringen bör tillsätta en särskild utredning som tar ett samlat grepp om integritetsfrågorna och väger dessa mot kraven på effektivitet i brottsbekämpningen. Frågan om att buggning ska tillåtas som tvångsmedel har diskuterats . Argumentet för att inte tillåta buggning har i första hand varit den hänsyn som tagits till det allvarliga integritetsintrång som buggning faktiskt är. Men finns möjligheter för polisen att efter tillstånd av domstol använda tvångsmedel som hemlig telefonavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning. Därtill kommer de omstridda möjligheterna som införts att upprätta dataregister inom polisen, tullen och skattekriminalen över misstänkta och icke misstänkta personer. Beslut om buggning måste föregås av ytterst omsorgsfulla överväganden. Bland annat måste klargöras hur man bäst ska förfara för att undvika kränkning av oskyldigas integritet och hur man ska handskas med inhämtat material som inte är av intresse för undersökningen. I där det är tillåtet med buggning har man haft helt annan framgång med bekämpning av kriminalitet än vad vi haft i . Såvitt vi kan se har rättsäkerheten i inte hotats av detta. anser att i likhet med ska tillåta buggning för att komma åt den avancerade kriminaliteten. Regeringen bör därför lägga fram ett lagförslag med innebörden att ska ge rätt till buggning. 19 har betonat vikten av att behålla den som ett skydd för medborgarna i extrema situationer. Vi har även krävt att insatsstyrkans verksamhetsområde ska utvidgas. Vid ett flertal tillfällen har vi påpekat att insatsstyrkan måste få utökade resurser för att man ska kunna behålla sin kompetens och styrka. Enligt de senaste uppgifterna har handlingskraften av flera orsaker kraftigt beskurits. Det är fråga om försämrade arbetsförhållanden, dålig utrustning och otydliga riktlinjer. Flera av de polismän som genomgått hård utbildning för att klara de krav som kan ställas inför, har tröttnat och sökt sig vidare till andra uppgifter. Det är beklagligt, och styrkans arbetssituation måste nu tas på största allvar. Görs inte detta kommer vi inte att ha någon nationell insatsstyrka värd namnet kvar i . har krävt att styrkan organisatoriskt skulle läggas under , men regeringen har hävdat att styrkan även fortsättningsvis ska ha sin hemvist vid länspolis.