mot · GP02U268 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U268av m.fl. (c)Den nordliga dimensionen 1 Sammanfattning Begreppet den nordliga dimensionen har, och skall ha, en stark betoning på förhållandena i de nordvästra delarna av . Det är viktigt att prioriteringar och åtgärder balanseras mot de behov som finns i olika delar av regionen. Behovet av insatser och samarbete med nordvästra och de baltiska staterna är t ex mycket stort, som samarbetet med länderna i är av stor betydelse i den nordliga dimensionen. Den nordliga dimensionen är i grunden ett politiskt begrepp, vars övergripande mål är att stärka demokrati, säkerhet, stabilitet och en hållbar utveckling i norra . Detta sker genom samarbete för att främja politisk, ekonomisk, social och kulturell utveckling i regionen. Begreppet rymmer således en vision om att knyta länderna i norra ännu närmare samman. I den här motionen behandlar vi såväl frågor som berör länder som omfattas av den nordliga dimensionen som det nordiska samarbetet. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 38 2 Innehållsförteckning 39 3 Bakgrund 40 4 Sex prioriterade områden 41 4.1 Atomsäkerhet och energiförsörjning i och 42 4.2 Miljö, hälsa och sociala frågor i närområden 42 4.3 Ekonomisk tillväxt och sysselsättning 43 4.4 Utbyggnad av infrastruktur för IT i 44 4.5 Bekämpande av kriminalitet 45 4.6 Stöd till demokratiutvecklingen 46 5 TV-samarbetet 46 6 Regionalpolitik och utvidgningen 47 7 Nordiskt samarbete för konflikthantering 49 8 Nordiskt organiserat samarbete 50 8.1 och 50 8.2 Östersjöstaternas råd 50 8.3 och 50 8.4 51 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det fortsatta kontinuerliga och konsekventa arbetet med den nordliga dimensionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det nordiska samarbetet om ny energiteknik, förnyelsebara energikällor och effektivare energianvändning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att med den kunskap vi har rörande kärnkraftsfrågor ökar insatserna för kärnsäkerhet i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av nordiskt samarbete vad gäller miljö, hälsa och sociala frågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom ramen för den nordliga dimensionen skapa goda förutsättningar för engagemang i produktiva verksamheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utbyggnaden av infrastruktur för IT i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det inom ramen för den nordliga dimensionen skapas en mångfasetterad och långsiktig strategi för att bekämpa den organiserade brottsligheten.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till demokratiutvecklingen inom ramen för den nordliga dimensionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en gemensam inre marknad måste genomföras för digital-TV för att göra det möjligt för personer som är bosatta inom EU att abonnera på tjänster som är tillgängliga i andra medlemsstater. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvecklad regionalpolitik som syftar till att stimulera uppbyggnaden av infrastruktur, kunskapsutveckling, teknologiuppbyggnad och kompetensöverföring såväl i som i de nya medlemsländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nordiskt samarbete avseende konflikthantering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att prioritera det organiserade samarbetet inom ramen för den nordliga dimensionen. 1 Yrkande 2 hänvisat till NU. 2 Yrkande 7 hänvisat till JoU. 4 Bakgrund lanserade begreppet den nordliga dimensionen som ett samlande uttryck för de insatser och initiativ från EU:s sida som görs i syfte att främja den politiska, ekonomiska, sociala m m utvecklingen i nordliga områden. genomfördes i den första utrikesministerkonferensen om den nordliga dimensionen. Vid toppmötet i i antogs en handlingsplan för den nordliga dimensionen. Den ursprungliga avsikten med begreppet den nordliga dimensionen är att dra uppmärksamhet till de speciella politiska, ekonomiska, sociala, miljömässiga m m förhållanden och behov som finns i nordligaste delar. Från EU:s synpunkt är det också av stor vikt att utveckla relationerna och samarbetet mellan och i regionen. Geografiskt omfattar den nordliga dimensionen regionen från till nordvästra , och från i nord till området söder om . Begreppet inrymmer de femton EU-länderna samt sju s k partnerländer: de fyra kandidatländerna , , och , de två och samt . Andra länder som berörs av och medverkar i den nordliga dimensionen är och . På danskt initiativ har man öppnat ett s k arktiskt fönster i den nordliga dimensionen, och därmed har en tydligare anknytning till bl a och de arktiska områdena etablerats. En utgångspunkt för den nordliga dimensionen är det positiva ömsesidiga beroendet mellan EU, och övriga länder i . Säkerhet, stabilitet och en hållbar utveckling i länderna i är av stor betydelse för övriga länder i regionen, men också för EU som helhet. För att främja dessa gemensamma mål bör arbetet inom den nordliga dimensionens ram befästa värderingar som demokrati och respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Den nordliga dimensionen bör vidare bidra till ekonomisk och social utveckling och därigenom till att minska skillnaderna i levnadsstandard inom regionen, samt till att minska miljöhoten och att förebygga eller avvärja andra hot som har sitt ursprung i regionen. Det finns stora förväntningar på att de nordiska länderna tar ett särskilt ansvar och spelar en framträdande roll i arbetet med den nordliga dimensionen. Här finns således stora möjligheter att agera för helhetssyn och samordning vad gäller den nordliga dimensionen. Den nordliga dimensionen måste fortsatt drivas med kontinuitet och konsekvens. Detta bör ges regeringen till känna. 5 Sex prioriterade områden Det ligger i hela intresse att EU-samarbetet får en nordlig dimension. Eftersom de områden som den nordliga dimensionen i första hand riktar sig till är områden som utgör gräns- och närområden till har de nordiska länderna omedelbara intressen såsom säkerheten, stabiliteten och miljöförhållandena i . Vid sidan av dessa skäl finns det anledning att även lyfta fram de ekonomiska skälen till att betrakta hela regionen som ett målområde för regionalpolitiska åtgärder. Det är därför naturligt att de nordiska länderna påtar sig ett särskilt ansvar att driva på förverkligandet av den handlingsplan för den nordliga dimensionen som i Feira antog . har pekat ut ett antal områden som angelägna satsningsområden inom ramen för arbetet med den nordliga dimensionen: Atomsäkerhet och energiförsörjning i och Miljö och hälsa i närområden Ekonomisk tillväxt och sysselsättning Utbyggnad av infrastrukturen Bekämpande av kriminalitet Stöd till demokratiutvecklingen 5.1 Atomsäkerhet och energiförsörjning i och Samarbete inom ramen för den nordliga dimensionen skulle kunna åstadkomma bättre koordination och större effektivitet av olika aktörers insatser för ökad kärnkraftssäkerhet. Det är angeläget med en stärkt samordning av övervaknings- och alarmsystem och bättre kommunikationsnätverk om en olycka skulle medföra radioaktiva utsläpp. Såväl risken för radioaktiva utsläpp som föroreningar från energiutvinning och skrotad off-shore-utrustning utgör hot mot den känsliga miljön i . På skapar även den militära kärntekniska verksamheten svåra miljömässiga problem. Det internationella samarbete som påbörjats för att begränsa miljöskadorna av tidigare militär verksamhet på bör förstärkas. Samarbete inom den nordliga dimensionens ram om ny energiteknik, förnyelsebara energikällor och effektivare energianvändning är viktigt, inte minst med tanke på att klimatförhållanden, naturresurser och näringslivsstruktur innebär att regionen kommer att förbli såväl stor konsument som stor exportör av energi. Detta bör ges regeringen till känna. Det är angeläget att med den kunskap vi har rörande kärnkraftsfrågor ökar insatserna för kärnsäkerhet i . Detta ges regeringen till känna. 5.2 Miljö, hälsa och sociala frågor i närområden Miljöfrågorna kan inte lösas isolerat. I stället måste hänsyn till miljön och bärkraftig utveckling integreras i politiken inom en rad sektorer, framför allt sådana som har att göra med industriell verksamhet, jord- och skogsbruk, fiske, och tillvaratagande av naturresurser av olika slag. Ett gränsöverskridande samarbete på miljöområdet behöver utvecklas. Harmoniserade miljöregler skulle underlätta ett sådant samarbete, som de skulle utgöra ett viktigt instrument för att reducera föroreningar ned mot EU-nivå. Det samarbete som inletts för att skydda den nordliga havsmiljön, den biologiska mångfalden och fiskeresurserna i , och bör förstärkas genom den nordliga dimensionen. Miljöproblemen har i många fall en direkt inverkan på befolkningens hälsosituation. Det förekommer att den lokala miljön i närheten av industrier är så förorenad att det medför sjukdomar och ökad dödlighet, särskilt hos barn. På flera sätt har hälsosituationen förvärrats i de baltiska staterna men särskilt i nordvästra . Befolkningens tillgång till hälso- och sjukvård har blivit sämre. Även vårdens kvalitet har sjunkit, bl.a. på grund av brist på mediciner och fungerande teknisk utrustning. Detta tillsammans med ett ökande drogmissbruk har gjort att såväl spridningen som dödligheten i smittsamma sjukdomar har ökat markant . Utöver att vara ett humanitärt problem, innebär folkhälsoproblemen ett hot mot möjligheten till ekonomisk utveckling. Det behövs samarbete för att omstrukturera och bygga upp hälso- och sjukvården i framför allt . Det kräver såväl finansiella resurser som utbytes- och utbildningsprogram för att bygga upp regelverk och administration. Vidare behöver glesbygdsbefolkningens, och då även ursprungsbefolkningarnas, tillgång till hälso- och sjukvård uppmärksammas särskilt. De ekonomiska svårigheterna och den omfattande arbetslösheten har självfallet påverkat den sociala situationen, inklusive familjestrukturen. En mycket oroande tendens är att ekonomiska svårigheter och missbruksproblem ofta leder till att barn överges av sina anhöriga. Detta hänger samman med att socialbidrag eller liknande ekonomiska stöd till stor del saknas. Utarbetande av preventiva insatser och stöd till familjer i svårigheter är således viktiga samarbetsområden inom den sociala sektorn. Detsamma gäller förebyggande och rehabiliterande insatser för personer med missbruksproblem. Med tanke på att detta är relativt nya begrepp och metoder i närområde är behovet av erfarenhetsutbyte och kompetensutveckling stort. Detta bör ges regeringen till känna. 5.3 Ekonomisk tillväxt och sysselsättning Inom det geografiska område som omfattas av den nordliga dimensionen finns stora skillnader i ekonomisk standard och levnadsvillkor i övrigt. Ekonomisk tillväxt är den enda tänkbara vägen för att jämna ut dessa skillnader. En ökad och utjämnad levnadsstandard är ett mål i sig, men en nödvändig förutsättning för att regionen skall kunna fungera och utvecklas som en helhet. Till det kommer att ekonomisk tillväxt och bättre sysselsättningsmöjligheter är nödvändiga för en positiv utveckling av de glest befolkade norra delarna av regionen. Det finns stora möjligheter till en positiv ekonomisk utveckling i norra . En uthållig tillväxt, som är socialt och miljömässigt hållbar, och baserad på kunskapsutveckling, ger nya möjligheter till produktiv sysselsättning och efter hand en ökande levnadsstandard i hela regionen. Det staterna, enskilt och i samarbete, kan göra är att skapa goda förutsättningar för enskilda och företag som vill engagera sig i produktiva verksamheter. Det handlar i stor utsträckning om stabila regler när det gäller tullar, gränskontroller, personlig rörlighet och att motverka övriga handelshinder. Detta bör ges regeringen till känna. 5.4 Utbyggnad av infrastruktur för IT i Ny teknologi och globalisering bidrar i sig till att betydelsen av långa avstånd minskar. Internetanvändningen har utvecklats snabbt i den rika delen av världen på ett sätt som inte kunde förutses för bara . Allt fler företag, myndigheter och andra institutioner erbjuder sina tjänster också över Internet. Såväl samhällsinformation, varor som tjänster blir på så sätt tillgängliga dygnet runt. Vissa myndigheter erbjuder medborgarna tillfälle att uttala sin åsikt i frågor som är aktuella att besluta om. För den som har tillgång till tekniken har därigenom nya möjligheter öppnats att utöva sina demokratiska rättigheter. Trots att den nya tekniken och den globala finansmarknaden i sig innebär att avstånd inte är en hindrande faktor har utvecklingen bidragit till en ökande geografisk koncentration av befolkning och tillgång till ny teknologi. Klyftorna mellan de perifera områdena och de tätbefolkade områdena ökar istället för att minska. Utbyggnaden av den infrastruktur som är nödvändig för utnyttjande av ny teknik såsom mobiltelefoner och Internet är kostsam. Det är enbart i de tätbefolkade regionerna som utbyggnaden kan ske helt på kommersiella villkor. I de mer perifera områdena måste utbyggnaden finansieras på andra sätt. En optimalt utbyggd infrastruktur främjar en jämlik tillgång på information och service oavsett bosättningsort om kostnaden för användaren också är densamma oavsett var användaren befinner sig. har antagit fem mål som bör vara vägledande för det fortsatta nordiska samarbetet på IT-området: IT skall vara ett verktyg tillgängligt för alla invånare i de nordiska länderna. Hela skall vara ett attraktivt område för etablering av och investering i kunskapsintensiva företag. Genom IT skall stärka sin position som en region med hög och jämn utbildningsnivå. skall vara föregångare i användningen av IT för att förnya social service. skall gemensamt använda IT för att stärka insyn och delaktighet samt den nordiska identiteten. Inom de nordiska länderna har problemen som är förknippade med utbyggnaden av infrastruktur och jämlik tillgång till den nya tekniken uppmärksammats. Frågan om hur verksamheten bör regleras och vem som skall ansvara för att tekniken görs tillgänglig på jämlika villkor diskuteras nationellt. Regionala skillnader kan undvikas om de nordiska länderna går in för en gemensam lösning. Infrastrukturen vad gäller telekommunikationer behöver också byggas ut till en kraftigt ökad kapacitet, för att förbättra den traditionella teletrafiken men kanske framför allt för att möjliggöra användning av modern informationsteknologi. Detta bör ges regeringen till känna. 5.5 Bekämpande av kriminalitet Den organiserade och gränsöverskridande kriminaliteten växer i , inklusive i och dess närområden. Utvecklingen av datateknologi och -kommunikationer har gett upphov till delvis nya typer av brottslighet, som också lätt kan korsa nationsgränserna. För att möta tendenserna till ökad internationell kriminalitet har polissamarbetet utvecklats starkt under , både globalt och regionalt. Inte minst har EU-länderna, i anknytning till arbetet med att avskaffa de inre gränskontrollerna, byggt upp ett samarbete för att på andra sätt hindra den gränsöverskridande brottsligheten inom EU. Vad gäller den nordliga dimensionen etablerade efter sitt Visbymöte en task force, som koncentrerat sig på åtgärder för att bekämpa illegal produktion och distribution av narkotika, illegal migration, förflyttning mellan länderna av stulna fordon, illegal handel med vapen och radioaktivt material, penningtvätt och särskilt våldsam brottslighet. Dessa områden, samt ökade insatser mot den brottslighet som är knuten till prostitution, bör fortsatt prioriteras i samarbetet inom den nordliga dimensionen. En framgångsrik utveckling i regionen kräver att man angriper brottsligheten i varje land. Dels är medborgarnas trygghet till liv och egendom en förutsättning för social och ekonomisk utveckling. Dels bygger internationellt samarbete och utbyte på de flesta andra områden på att kriminaliteten kan hållas tillbaka, dvs. att rättssamhällets principer gäller och kan genomdrivas i alla berörda länder. Inom ramen för den nordliga dimensionen behöver därför en mångfasetterad och långsiktig strategi för att bekämpa den organiserade brottsligheten skapas. Detta bör ges regeringen till känna. 5.6 Stöd till demokratiutvecklingen Samtliga stater inom den nordliga dimensionen är demokratier i den meningen att man följer konstitutionella regler som garanterar fria och regelbundna val till parlament, att valresultaten får genomslag i parlamentens sammansättning, att regeringsbildning sker i föreskriven ordning, osv. Det finns dock fortfarande ett stort utrymme för stöd till att utveckla demokratins förhållningssätt och procedurer i de nya demokratierna runt . Det gäller sådant som respekt för de mänskliga rättigheterna, öppenhet och insyn i myndigheters beslutsfattande, yttrandefrihet och oberoende media, politiska partier, intresseorganisationer och föreningsliv det som brukar sammanfattas i begreppet det civila samhället. Ett viktigt område för ökat samarbete gäller stöd till uppbyggnad av demokratiska institutioner, av rättssystem och lokal administration samt mekanismer för skydd av de mänskliga rättigheterna. Expertstöd för att anpassa nationell lagstiftning till europeiska normer samt utbildningsprogram för politiker och personal vid berörda myndigheter kan spela en viktig roll. Skrivna regler och expertbistånd kan inte skapa ett demokratiskt uppbyggt organisationsliv. Det viktigaste när det gäller uppbyggnad av det civila samhället i de nya demokratierna i norra är kontinuerliga kontakter, dialog och utbyte på alla nivåer. Samarbete på andra områden inom den nordliga dimensionens ram ger i sig utrymme för sådana kontakter. Vidare kan intresse- och frivilligorganisationer i de nordiska länderna stimuleras att bistå sina motsvarigheter i övriga länder inom den nordliga dimensionen med organisationsutveckling och kunskapsuppbyggnad. Detta bör ges regeringen till känna. 6 TV-samarbetet Ett viktigt instrument för vår förståelse för varandra är möjligheten att se varandras public service-kanaler. Så har t ex befolkningen på och i i genom särskilda mellanstatliga avtal om ersättning för upphovsrätten kunnat ta del av . Det har också varit möjligt för den finsktalande befolkningen i att ta del av YLE:s sändningar. Likaså har det varit möjligt för nordbor i våra gränsområden, inte minst längs den svensk-norska gränsen, att ta del av varandras TV-utbud. Dock kvarstår de problem och kostnader som drabbat t ex de som i önskat se det danska och norska TV-utbudet eller omvänt. TV-frågan är inte bara angelägen för folk i gränsbygderna eller för språkliga minoriteter. Målet måste vara att vi kan se varandras public service-TV för alla länder i närområdet. I och med digitaliseringen kommer möjligheten att se varandras TV-program att begränsas om inte särskilda tillstånd ges. Tekniken för att sända finns, men för detta krävs särskilda avtal. Det är viktigt att de nordiska länderna är beredda att säkerställa fortsatt grannlands-TV i det digitala marknätet och att använda den nya tekniken till ökad distribution av public service. Medborgare i andra medlemsstater (också medborgare som arbetar utanför sitt ursprungsland) kan inte lagligen abonnera på utländska plattformar eftersom dessa inte innehar rättigheterna för medlemsstaten i fråga. Rättigheterna för sändningsverksamhet säljs endast på nationell nivå och därför kan personer som bor utanför ett land inte abonnera på TV-tjänster från en annan medlemsstat än den de bor i, oavsett om det är fråga om gratis sändningsverksamhet eller avgiftsbelagda TV-operatörer. En gemensam inre marknad måste genomföras för digital-TV och för att göra det möjligt för personer som är bosatta inom EU att abonnera på tjänster som är tillgängliga i andra medlemsstater, med indelningen i sändningsområden som enda begränsningen. Detta ges regeringen till känna. 7 Regionalpolitik och utvidgningen De nordiska länderna måste betraktas mot bakgrund av det sammanhang och de förutsättningar som de verkar i. Ett gemensamt drag för , , och är att dessa länder har regioner som är glest befolkade. Sådana regioner har ofta en låg eller negativ befolkningstillväxt. Arbetslösheten är i regel högre än i de mer tätbefolkade regionerna och invånare och företag måste åtminstone delvis nöja sig med sämre service på vissa områden. Det kan bland annat ta sig uttryck i en outvecklad infrastruktur och dyrare och långsammare service på grund av de långa transporterna. Även naturliga förutsättningar såsom klimatet hämmar näringslivsutvecklingen. Förutsättningarna att bedriva primärnäringar i de nordliga regionerna är vid sidan av fisket dessutom sämre än i de sydligare. Vidare har de perifera regionerna ofta ett relativt ensidigt näringsliv. De huvudsakliga trenderna i befolkningsrörelserna i , , och på är en ökande centralisering. Befolkningen flyttar mot huvudstadsregionerna och från norr till söder. I och sker förflyttningarna också från inlandet mot kusten. är ett undantag. I är centraliseringen långsammare och flyttningsströmmarna rör sig från väst till öst i ett långsamt tempo. Denna skillnad mellan och de övriga länderna i avspeglas i skillnaderna i de regionalpolitiska målen. Ekonomisk tillväxt är det viktigaste målet för regionalpolitiken i alla länder. I har detta tidigare varit det överskuggande målet för regionalpolitiken, även om regionalpolitiska åtgärder nog har riktats till vissa regioner med problem inom ramen för EU:s strukturfondsprogram. Fördelning av välfärd mellan regionerna är en av de regionalpolitiska målsättningar som har kännetecknat regionalpolitiken i och . Fördelning av befolkningen. Att bevara bosättning i alla delar av landet eller att bevara nuvarande befolkningsmönster är nordiska variationer på detta tema. I och är detta uttryckt som en mer balanserad regional utveckling. På vill man genom regionalpolitiska åtgärder bromsa migrationsströmmarna från de perifera områdena till huvudstadsområdet och främja bosättning i områden där det är potentiellt möjligt att bygga upp ett varierat bärkraftigt näringsliv och där modern service är möjlig att erbjuda. Regionalpolitiken i , , och har generellt sett varit bredare än i . Den bredare regionalpolitiken utgörs i första hand av regionalpolitiska insatser riktade till de glest befolkade regionerna i norr. När man betraktar de medel som staten utnyttjar inom regionalpolitiken kan man finna många gemensamma drag. En trend, som delvis kan förklaras av deltagandet i EU:s strukturfondsprogram, är att ansvaret för regionalpolitiken decentraliseras och gör den regionala friheten större. Även i fråga om de statliga myndigheterna pågår en rörelse från tätorterna. Både i och skall i ökande grad statliga myndigheter och centrala institutioner spridas utanför huvudstadsregionerna när så är möjligt. Olika typer av satsningar på IT-utveckling är också en gemensam trend. Utbyggnaden av bredband är bland annat aktuell i den regionalpolitiska debatten i flera av de nordiska länderna. Huvudmålsättningen för den gemensamma regionalpolitiken i EU är att främja en harmonisk utveckling av hela gemenskapen. Regionalpolitiken skall bidra till att den ekonomiska och sociala samhörigheten mellan olika områden förstärks, bland annat genom att minska skillnaderna mellan regionerna och att särskilt stödja utvecklingen i de minst utvecklade regionerna. Den s.k. sammanhållningspolitiken har sin grund i erkännandet av att en starkare ekonomisk integration inte nödvändigtvis gör det möjligt att minska regionala skillnader och att de åtminstone initialt rent av skulle kunna vidga dem. Sammanhållningspolitiken syftar därför till att hjälpa mindre utvecklade regioner att dra nytta av den europeiska integrationen och göra det möjligt för hela gemenskapen att utnyttja sin tillväxtpotential.