mot · GO02Sf23 · 2001-02-23 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf23av , Bo (fp)med anledning av skr. 2000/01:59 En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskrimineringFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om en decentraliserad antidiskrimineringspolitik somöppnar arenor för underifrån kommande initiativ och arbetssätt.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att inkludera brott inspirerade av kommunismen iarbetet med Levande historia och Forum mot intolerans.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om arbetet med etiska frågor och bekämpning avmobbning i skolan.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om uppdraget till AMS och om köp av kunskapstjänsterfrån minoriteters och de diskriminerade gruppers experter och konsulter.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om uppdrag.Inledning1900-talets sista decennier har upplevt en illavarslandeåterkomst av rasism, främlingsfientlighet och homofobi.Hatet mot olika etniska grupper, människor med annanreligion eller annan sexuell läggning var starkt mellan förstaoch andra världskrigen, men avtog och verkade till och meddö ut när och Förintelsens förödanderesultat blottlades. Återkomsten av sådana attityder ochhandlingar utgör ett allvarligt hot och behöverbekämpas intensivt även när denna dystra återfödelse ägerrum i samhällen med stadiga demokratiska traditioner ochmed förhållandevis starka sociala strukturer.Sverige har inte varit skonat från intolerans, hatpropaganda och rasistiskaoch homofobiska handlingar. Vid upprepande tillfällen har den vardagligapolitiken agerat för att mobilisera allmänheten mot våldspropagandan och förett aktivt motstånd mot alla ställningstaganden med bakgrund i rasism,främlingsfientlighet och homofobi. Stora och ibland spektakulärademonstrationer och kampanjer har anordnats. Nya antidiskrimineringslagarstiftades och började tillämpas av nya ombudsmän med tydliga funktioner iförsvaret av de mänskliga rättigheterna. Återkommande debatter ochaktiviteter har ägt rum. Ändå har den politik som vill stoppa hatets tal och dådmest haft karaktären av tidsbegränsade och icke samordnade handlingar.Därför är den nya handlingsplanen mot rasism, främlingsfientlighet,homofobi och diskriminering som regeringen presenterar i sin skrivelse2000/01:59 mer än välkommen.Ett samlat greppSkrivelsen har stora förtjänster. För det första sammanfattar den väsentliginformation både inom den nationella och den internationella politiken. Ävenom inte i allt delar synen på redan genomförda program ochprojekt med antirasistisk och antidiskriminerande inriktning - när det t exgäller redovisningen om "Europaåret mot rasism" eller beskrivningen avintegrationspolitiken och minoritetspolitiken - betraktar vi denna förstasamling av information och analys som nödvändig och värdefull. Allaenskilda människor och grupper engagerade i kampen mot rasism ochdiskriminering får i denna text en god vägvisare i dagens politiska landskapoch en samlad kunskap om de myndigheter, organisationer och nätverk somagerar för att motverka rasism, homofobi och diskriminering.Den andra stora förtjänsten denna skrivelse har består i viljan att få greppom helheten. Det gäller inte längre en rad sinsemellan isolerade kampanjer,projekt och åtgärder, utan en strävan att göra den allmänna politiken till denhuvudarena på vilken de mänskliga rättigheterna oavbrutet försvaras.Folkpartiet hade emellertid hellre sett att regeringen presenterat sinhandlingsplan i form av en proposition med skarpare förslag än de nuföreslagna i skrivelsen. Regeringens alla skrivelser till bör i förstahand innehålla en redogörelse för den aktuella verksamheten som föreliggerpå området. Förslag, som en handlingsplan, passar bättre att föreläggasriksdagen i propositionens form.Ett positivt inslag i detta arbete är ansträngningen att samla rättssystemetsansvar för brott med rötter i rasism, främlingsfientlighet, homofobi ochdiskriminering. liberalerna instämmer i många av de förslagnaåtgärderna - framför allt när det gäller en översyn av allaantidiskrimineringslagar och en utredning om en möjlig framtidasammanslagning av ombudsmännens funktioner, utom JO:s. Den aviseradepropositionen som kommer att behandla förslaget om kriminalisering av hetsmot homosexuella som grupp lovar också förbättringar i lagstiftningen. Det ärnågot som har krävt. I samma riktning verkarMediegrundlagsutredningens analys av preskriptionstiderna för tryckfrihets-och yttrandebrott och de förstärkande anvisningar i regeringens skrivelsekring detta arbete.Den pågående verksamhet med kunskapsstrategier inom rättsväsendetsmyndigheter och den översyn som kommer att ståför kommer också att förstärka försvaret av de mänskliga rättigheterna.Spridning av kunskap om alkohollagen och om föreskriften att brott förolaga diskriminering innebär att serveringstillståndet kan ifrågasättas utgörantagligen ett effektivt redskap i kampen mot intolerans.Handlingsplanen ägnar särskild uppmärksamhet åt de minoriteter somoftast utsätts för övergrepp.Eftersom romerna saknar tillit till myndigheter ger den nyahandlingsplanen DO ett tvåårigt uppdrag för att motverka och förebyggadiskriminering av denna folkgrupp. Också okunskapen om samernas kulturoch om deras vardagliga livsvillkor analyseras i regeringens skrivelse. Dennationella informationssatsningen om samerna som inleddes ärlångsiktig och strategisk och kommer att sträcka sig fram till 2005.Folkpartiet betraktar dessa satsningar som viktiga i kampen motdiskriminering.Ett centraliseratarbetssätt eller rum förgräsrötternas initiativ?På flera punkter föreligger det skillnader mellan regeringensoch uppfattning om arbetet med aktuella frågorom intolerans. Den viktigaste skiljelinjen återfinns irelationen mellan det offentliga och de grupper ochindivider som kan och vill agera mot alla former avintolerans. tror på ställningstaganden ochaktioner utformade och genomförda underifrån och upp,med utgångspunkt i initiativ och handlingar som denenskilde invånaren och som små lokala grupper står för. Deutgör kärnan i den mest effektiva strategin mot intolerans.Därför tycker vi att tvåvägskommunikationen i samhälletbehöver avsevärt förstärkas. Bara så skapas spelrum fördemokratiska krafter engagerade i kampen mot rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering.De delar i regeringens skrivelse som avser den vardagliga dialogen ochsamverkan mellan å ena sidan beslutande och verkställande instanser och åandra sidan invånare är oftast för svagt formulerade.Vissa avsnitt tyder på förståelse för frågan om en förbättradkommunikation mellan beslutsfattare, verkställande grupper och invånare.Det talas i texten om t ex åtgärder för att skapa förutsättningar förmedborgarnas aktiva deltagande i samhällslivet och det talas också om delokala utvecklingsavtal som staten har träffat med kommunerna angåendestorstadssatsningen. Men de flesta aktioner som kommer i gång enligtetablerade modeller följer starkt centraliserade och hierarkiska mönster. Förstbeslutas centralt att medel ska delas ut, sedan skapas en hel apparat avcentrala och lokala byråkrater som sluter avtal och planerar och i sista ledinbjuds invånarna att ta del av det som redan är beslutat och ofta ocksådetaljplanerat.Det som då händer är att den offentliga sektorns starka aktörer och derasredan väletablerade samarbetspartner - ekonomiskt starka studieanordnare,traditionella stora svenska organisationer, arbetsförmedlingar och kommunalaförvaltningar och bolag - tar för sig alla uppdrag. De grupper som redan hardirekta erfarenheter av diskriminering tilldelas automatiskt rollen av passivaåtgärdsobjekt, vilket hos dem har fördjupat känslan av utanförskap ochmaktlöshet. Just dessa grupper borde tilldelas en viktigare roll i arbetet motintolerans. Det är uppfattning att de kan bidra till demokratinsförnyelse om och när de har en chans att ta sig an sina egna problem och bliraktiva i samspelet med samhällets alla traditionella aktörer.En decentralisering av antidiskrimineringspolitiken är nödvändig. Arenorför egen makt och generös finansiering av underifrån kommande initiativ ochaktioner bör ge bättre resultat än kostsamma centraliserade och hierarkisktanordnade satsningar.Bekämpa hatbrottenFolkpartiet har under arbetat för att bestämmelsenom hets mot folkgrupp utvidgas till att omfatta också hetsmot homo- och bisexuella. En lagreform har hittillsblockerats av en majoritet av socialdemokrater, moderateroch kristdemokrater. Det gör att nazistiska och andraextremistiska grupper kan fortsätta att sprida fullt laglighatpropaganda som går ut på att homo- och bisexuella intehar rätt att leva och att den som mördar homo- ochbisexuella är en hjälte. Homo- och bisexuella har alltidtillhört nazismens främsta måltavlor.Folkpartiet liberalerna anser att det brådskar med att få en lagändring tillstånd som gör det straffbart att utöva hets mot homo- och bisexuella. Fråganär under utredning och en majoritet verkar nu vara möjlig att uppnå.Homo- och bisexuella bör även omfattas av regeringsformens förbud motdiskriminerande lagstiftning.Även om regeringens föreslagna handlingsplan tar upp homofobi behöverarbetet mot att bekämpa hoten mot homosexuella ytterligare understrykas.Det gäller i synnerhet hatbrotten. är det polisen som lokalt utrederriktade brott och våld mot homo- och bisexuella. Mycket tyder på att vissautredningar skulle bli effektivare med speciella utredare som har kännedomom homo- och bisexuellas situation. Den ideologiskt motiveradebrottsligheten mot homo- och bisexuella kartläggs även avsäkerhetspolisens författningsskydd, eftersom rasistiska och homofoba brottangriper grunden för det demokratiska samhället. Det är angeläget att SÄPOfortsätter att kartlägga och motverka sådana brott.Folkpartiet tycker att det är en självklarhet att befintligabrottsförebyggande institutioner som arbetar mot våld och brott tar sig an dedåd som riktas mot homo- och bisexuella. ()bör få ett särskilt uppdrag att arbeta mot våldsbrott riktade mot homo- ochbisexuella. Polisen och övrig personal inom rättsväsendet bör få ökadekunskaper om homo- och bisexualitet genom förbättrade utbildningsinsatser.Sedan 1994 är det en försvårande omständighet om syftet med ett brott äratt kränka en person grundat på tillhörighet till folkgrupp m.m. (brottsbalken29 kap. 2 § första stycket 7). Det är oklart om bestämmelsen fått någonbetydelse vid bedömningen av straffvärdet för brott mot homo- ochbisexuella. I flera rättsfall där det har klarlagts att brottet haft ideologiskamotiv har straffskärpning ändå inte gjorts. En översyn av lagrummet behövsför att klarlägga om homo- och bisexualitet bör nämnas särskilt eller omnågon annan åtgärd bör vidtas. Därför är det bra att regeringen nu föreslårdetta.StärkantidiskrimineringsskyddetDen lagstiftning mot diskriminering i arbetslivet sominfördes tillkom med stöd från . De nyalagarna är ett stort steg framåt mot en effektiv och rättssäkerlagstiftning mot diskriminering. Lagstiftningen har splittrats upp på en lång rad olikalagar, en för varje typ av diskriminering. Dessutom finnsmånga olika ombudsmannamyndigheter som arbetar motdiskriminering. I samband med riksdagsbehandlingen avlagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet,lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personermed funktionshinder och lagen om förbud motdiskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning harFolkpartiet förelagt förslag om en samordning avdiskrimineringslagarna och ombudsmännens funktioner.Att slå ihop vissa ombudsmannainstitut till en gemensam myndighet voreen viktig åtgärd för att samordna insatserna mot diskriminering.Sammanslagningen bör därför avse (JämO),, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO)och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning(HomO). Dagens olika diskrimineringslagar bör samordnas till en gemensamlagstiftning.Grundprincipen ska vara att den framtida ombudsmannen ska ha sammamandat att arbeta mot diskriminering oavsett vilken i lag nämnd egenskapdiskrimineringen avser. Även den framtida lagstiftningen bör ha sammautgångspunkt. De metoder som används ska dock även kunna varaolika beroende på vilka uttryck diskrimineringen tar sig. Därför är det bra attregeringen nu föreslår att detta ska utredas.Folkpartiet liberalerna vill också stärka lagstiftningen mot trakasserier. Tillskillnad från vad som gäller för andra former av trakasserier är arbetsgivareninte skyldig att arbeta förebyggande mot trakasserier på grund av sexuellläggning. Det förebyggande arbetet bör avse även trakasserier på grund avsexuell läggning. Arbetsgivarens förebyggande insatser skulle däremot kunnavägas in vid bedömningen av påföljden vid konstaterade fall av trakasserier.Stödet från EUs socialafonderEnbart en procent av de projekt som genomfördes med stödfrån Europeiska socialfonden, mål 3, var initierade och ägda av invandrargrupper fast dessaprojekt enligt de ursprungliga EU-dokumenten var avseddajust att skapa nya möjligheter för s k utsatta grupper, ochbland dem just arbetslösa invandrare.Regeringens skrivelse påminner om det kommande gemenskapsinitiativetEQUAL, en aktivitet avsedd att motverka intoleransen genom en positivutveckling i arbetslivet. Vad som saknas i regeringens skrivelse är att en avgemenskapsinitiativets viktigaste principer är det som på EU-språk kalls för"Empowerment", alltså principen om egenmakt hos de som upplever sigsjälva som maktlösa. Minoriteter, utlänningar bosatta i landet och sexuelltavvikande grupper ska inte enbart beskrivas som offer för intoleransensangrepp. Istället ska de betraktas som viktiga delar i kampen mot intolerans.Att dessa grupper tar makt över sina liv och själva med kraft försvarar sinaintressen är avgörande för kampen mot rasism och främlingsfientlighet.De nya svenska bestämmelserna som reglerar arbetet med EU-stödet inomdet nybildade får orimliga konsekvenser. Det insatsområde somutgör huvudarenan för små grupper och diskriminerade enskilda kallas iregelsamlingen för insatsområde fyra. Hela får bara tremiljoner kronor . I jämförelse med de stora belopp som går tillStorstadssatsningen eller finansiering av aktivitetsgaranti är denna tilldelningupprörande. Antagligen är denna summa resultat av en omedvetendiskriminering, ett sätt att bara satsa symboliskt på handlingar som intesträngt dirigeras av den offentliga sektorns representanter.Antidiskriminering ochintegrationRegeringen påpekar i sin skrivelse: "Det är självklart inte lättatt dra någon skarp gräns mellan mer allmäntintegrationsfrämjande insatser och åtgärder för att motverkarasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering. "Ändå hävdas det att mycket i integrationspolitiken "fallerutanför ramarna för arbetet mot intolerans".Folkpartiet har i motioner skrivit om behovet av enförstärkt makt åt dem som saknar möjlighet att bestämma över sinvardag, genom t ex aktivitetscentra drivna på entreprenad av de arbetslösasjälva och entreprenader som försöker skapa nya arbetstillfällen. Egenmaktkräver både en sund och genomskinlig finansiering av sådana entreprenaderoch ett regelsystem som ger stöd till människor som upplever sigdiskriminerade.En sådan politik skulle i praktiken motverka propagandan ombidragsjagande utlänningar som kommer till för att hänsynslöstutnyttja trygghetssystemen. kan en sådan politik minska detmissnöje som är mycket spritt i invandrarbefolkningen, ett missnöjedokumenterat bland annat i färska rapporter från revisorer , , och tidigarebeskrivet i utredningen om brandkatastrofen i Göteborg.Antidiskrimineringsklausuler vid offentligupphandlingEn kommitté lämnar snart fram sitt betänkande angåendeutformning av upphandlingsavtal. Regeringen kommer att,efter sedvanlig remissbehandling av betänkandet, arbeta medinriktning mot att antidiskrimineringsklausuler som kanfinnas verkligen utnyttjas vid offentlig upphandling.Antidiskrimineringsklausuler kan ha en positiv effekt. Det är onekligenfallet att diskriminering på sina håll förekommer vid upphandling avolika tjänster. Det finns också goda exempel på att en form av sådanaklausuler fungerar. I används de som ett effektivt redskap i kampen motdiskriminering. Men i kan det finnas hinder för en liknande reform.EG-rätten kan visa sig vara svårförenlig med antidiskrimineringsklausuler. Dekan också få effekten att det i praktiken blir mycket svårt för en del mindreföretag att få ett kontrakt med upphandlaren.Folkpartiet anser att man bör avvakta Upphandlingskommitténsbetänkande och vänta på en del klargöranden innan slutligt tarställning för eller emot antidiskrimineringsklausuler.Levande historia, Forummot intoleransSom framkommer av skrivelsen pågår ett viktigt arbetemed analys och uppvärdering av etiska ställningstaganden påsamhällets offentliga arenor, i de institutioner, myndigheteroch organisationer som ger struktur till vardagens samtal ochhandlingar. I detta sammanhang vill påpeka attstora brister förekommer i diskussionen om den mycketgrymma intolerans som har sina rötter i kommunismen. Deträcker inte med de hänvisningar till stalinismen somskrivelsen innehåller. Det gäller en analys av den långvarigaoch blodiga politiska praktik som verkade för att överförakommunismens principer i handling. Denna art av intoleranshar och även tidigare gett upphov tilloändligt många våldsamma konflikter, terror och massmordav astronomisk omfattning.Fröet ur vilket stora kedjereaktioner av våld och massmord har vuxit är enpolitisk filosofi som sätter kriget mellan sociala grupper, den s kklasskampen, i centrum.Den jugoslaviska tragedin har med all tydlighet bevisat att klasshatets lärorutgör en mycket bred inkörsport för det etniska hatet. Det var kommunisternakring och som ville behålla makten och återupplivade allagamla konflikter mellan landets etniska och religiösa grupper. Denna tragediutan like i nutida historia bör studeras med stor uppmärksamhet justdärför att den så klart avslöjar det etniska krigets inre mekanismer.Den praktiska politik som hämtar inspiration från klasskampens lära harfullständigt misslyckats överallt där den har tillämpats. Men dess tankegångarhar en fantastisk förmåga att gömma sig bakom milda formuleringar och pånytt propagera för en aktiv hatpolitik.Trots har politiska ställningstaganden som försökerursäkta kommunismens brott mot mänskliga rättigheter fortfarande storspridning i hela världen. hämtar dessa strömningar sin styrka ur detsom bör kallas för vänsterns revisionism - alltså en systematiskhistorieförvrängning som syftar till att antingen förminska eller heltbortförklara kommunismens praktiska effekter över politik och samhällsliv. historia och i de svenskt initierade konferenserna omintoleransen bör vänsterrevisionismen bli objekt för ständiga analyser och alltdjupare avslöjanden.Också andra typer av intolerans behöver ägnas större uppmärksamhet iarbetet med etisk förnyelse. Den religiösa fanatismen som inte respekterarandra livsuppfattningar än den egna bör bemötas aktivt och systematiskt.Historieundervisningen bör få en betydligt starkare ställning än igrundskolor och gymnasier, på högskolor och universitet.Etik i skolorna -mobbningMobbning, aggressivitet och muntliga förolämpningar kandirekt kopplas till intoleransens sociala klimat. Rasförtryck,förföljelser av minoriteter, trakasserier och misshandel avhomosexuella har mycket svårt att komma i gång om barnoch ungdomar vistas i miljöer fria från våld och aggressivasätt att tala. Intoleransens sociala och psykologiskamekanism består faktiskt i våldsamma beteenden ochmobbning. Jakten på lovligt byte utnyttjas alltid avfrämlingsfientligheten, rasismen och homofobin.Vi tycker att skrivelsens uttalanden om skolans roll i bekämpning avintolerans och om värdegrundsfrågor - vilket är ett onödigt komplicerat sättatt tala om uppförande, etik och moral - är långt ifrån tillfredsställande. Omskolan ska kunna stoppa hatpropagandans spridning bland ungdomar behöverskolan handla, göra mycket mer än att tala om "värdegrunder". Våldets allayttringar ska stoppas i tid.Mobbning, våld och sexuella trakasserier ska inte tillåtas i skolansarbetsmiljö. Brott som begås i skolan ska alltid polisanmälas. Varje skola skaha en åtgärdsplan mot mobbning. En av de viktigaste åtgärderna är attinformera föräldrar till barn som mobbar eller mobbas. Det är ingensjälvklarhet. Det finns metoder mot mobbning som förespråkar att föräldrarna"inte blandas in". Det tycker är fel. Föräldrar har rätt att få vetahur deras barn har det i skolan, och de kan också bidra till en lösning avproblemet.Folkpartiet anser att elever som gjort sig skyldiga till grova förseelser sommobbning och våld måste kunna skiljas från skolan . Idagfinns bara möjligheten att visa ut en elev från klassrummet under ettundervisningspass. Följden blir att det är den mobbade i stället för mobbarensom flyttar på sig. Om en elev gör skolmiljön otrygg för sina kamrater, måstekraftfulla åtgärder vidtas. Det är angeläget att under elevens avstängningarbeta på att lösa problemet på och förbereda hans eller hennesåterinträde i skolan. Detta arbete ska skolan göra i samarbete med eleven,elevens föräldrar och, om de samtycker, med professionell hjälp utifrån.I nationella kvalitetsgranskning av skolors arbetemot mobbning och annan kränkande behandling ifrågasätts ombestämmelserna i skolformsförordningarna ger skolor rätt stöd för sinamyndighetsbeslut. föreslår att denna fråga ses över så att skolorfår det lagstöd de behöver för att arbeta mot mobbning på ett effektivt sätt.Vi vill i detta sammanhang också påminna om att de utländska lärarnasfrånvaro eller i bästa fall sällsynta närvaro i den svenska skolan inte främjarförståelsen för andra kulturer. Att AMS inte har lyckats rekryteraakademiker med utbildning från hemländerna till läraryrket är en stor förlust iansträngningen att bekämpa diskriminering. Skolan kan inte på ett trovärdigtsätt tala mot intolerans så länge lärarkåren innehåller mycket få avminoriteternas akademiker.Relationen mellaninvandrare, AMS ochandra myndigheter ochetablerade organisationerRegeringen vill ge AMS ett särskilt uppdrag om bl.a.utbildningssatsningar riktade till arbetsförmedlare och annanpersonal inom AMV rörande såväl mekanismerna bakomdiskriminering som de gällande reglerna på området. Syftetär att motverka diskriminering i arbetslivet i stort och riskenatt arbetssökande i kontakterna med arbetsförmedlingendiskrimineras.Vi anser att uppdragets omfång och innehåll är klart otillfredsställande.Som vi tidigare påpekat har flera rapporter och undersökningar (Riksdagensrevisorer, , utredningenom brandkatastrofen i ) beskrivit den känsla av frustration, missnöjeoch ibland intensiv misstänksamhet som har spritt sig i invandrarbefolkningennär det gäller kontakterna med myndigheterna och då oftast relationerna medarbetsförmedlingar.I ljuset av dessa dystra beskrivningar menar vi som socialliberaler attradikala grepp behövs för en ändring av attityderna. Det gäller t exuppmaningar riktade till AMS, länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar attetablera kontinuerliga kontakter med invandrarorganisationer i trakten.Studiedagar, konferenser och seminarier i vilka invandrarna får rollen avlärare och samtalsledare medan arbetsförmedlare och andra tjänstemän intarpositionen av elever skulle väsentligt förbättra kommunikationen mellan deberörda. För att en gång för alla göra slut på fördomarna som automatiskt görinvandraren till passivt objekt för åtgärder och program behövermyndigheterna själva börja ta del av de erfarenheter som fyller dendiskriminerades vardag.När det gäller stöd för lokalt arbete, stöd till brottsoffer, rådgivning ochstöd till kommuner och lokalt brottsförebyggande arbete är dialogen medminoriteterna oerhört värdefull.