mot · GP02N262 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:N262av m.fl. (fp)Regionalpolitiken Sammanfattning Som liberaler anser vi att det är den enskilda människan som skall ha rätten och makten till beslut över sin vardag. Detta gäller även i regionalpolitiken. Ett allt för centralistiskt beslutsfattande och planering uppifrån är det som allra minst gagnar en god regionalpolitik. Därför genomsyras regionalpolitik av ett underifrånperspektiv som tar sin utgångspunkt i den enskilde individen. Vi kan gärna kalla denna del av regionalpolitiken för den djupa regionalpolitiken som bygger på människors känslor och tro. Detta är till skillnad från den lilla direkt regionalpolitiskt stöd och den stora regionalpolitiken övrigt som påverkar regionalpolitiken som t ex trafik, utbildning m.m. som mer tar sin utgångspunkt i uppifrånperspektivet. Från liberalernas sida har vi under mer än talat om behovet av en allmän förändring av regionalpolitiken. handlade det främst om lokaliseringspolitik. Med detta menas att regional balans skulle åstadkommas genom att centralt placerade beslutsfattare identifierade vilka investeringar som var på gång och såg till att dessa förlades till problemdrabbade regioner. Grundtanken var att sysselsättning kunde planeras fram genom myndighetsbeslut. tror inte på denna typ av regionalpolitik där besluten kommenderas fram uppifrån. Vi måste istället gå över till en lokal mobiliseringspolitik från ett underifrånperspektiv där regionalpolitikens mål uppnås genom att vi satsar på den enskilda människan och hennes förmåga till skapande. Varje region har sina styrkor, sina unika möjligheter. Dessa kan endast tas tillvara genom lokala initiativ. Tyngdpunkten ligger i decentralisering, nyetableringar, småföretagens villkor, tillgång till riskkapital och lokal samverkan. Mobilisering av lokala resurser kan inte kommenderas fram genom politiska beslut. Men regionalpolitiken kan på olika sätt stödja, underlätta och stimulera utveckling. Denna ambition innebär att en lång rad områden som inte i snäv mening brukar kategoriseras som regionalpolitik blir allt viktigare. Skapande förutsätter kontakter och utbyte, och därför är kommunikationer och då framför allt bra vägar väsentliga. Utbildning och forskning, liksom ett vitalt kulturutbud, blir också viktiga ingredienser. En allmän politik som underlättar små- och nyföretagande är av central betydelse. anser att det är mycket viktigt att staten tar ett ansvar för den statliga kärnverksamheten i hela . Allt oftare lämnas det rapporter om att postkontor, apotek, polisstationer och tingsrätter läggs ned. Utan ett grundläggande serviceutbud blir det svårare för privata företag att överleva, och därmed hotas en hel bygd . Innehållsförteckning Sammanfattning 18 Innehållsförteckning 20 Förslag till riksdagsbeslut 21 Inledning 22 Rörlighet En liberal grundidé 23 Den djupa regionalpolitiken för ökad egenmakt 24 politik en mobilisering av lokala resurser 24 förslag 25 Bra kommunikationer ett måste för ett rundare 26 Bilkostnader 27 Trygga de grundläggande servicefunktionerna 27 Samverkan för lokal utveckling och tryggad grundservice 28 Utbildningsområdet 29 Högre utbildning 29 Gymnasium och folkhögskolor 30 Prova möjligheten med studieskuldsavskrivning i glesbygden 31 Fler jobb på landsbygden 31 Statliga myndigheters lokalisering 32 Turism 33 Reformera de regionala tillväxtavtalen 33 Kultur och fritid 33 Stödområden och EU:s regionalpolitiska stöd 34 Besluten skall fattas i regionerna 35 EU:s regionalpolitiska stöd 35 Använd arbetsmarknadspolitiska medel friare 35 Anslagsfrågor 36 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om människans rätt att välja var man vill bo. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den djupa regionalpolitiken för ökad egenmakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en politik som tar sin utgångspunkt i en lokal mobilisering av resurser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av förändringar i det kommunala skatteutjämningssystemet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tjälsäkring av vägnätet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målsättningen att samtliga vägar i landet skall hållas öppna och farbara under alla delar av året.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om IT-kommunikationer.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reseavdraget bör breddas.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om upphandling av grundläggande samhällsservice i regionalpolitiskt utsatta områden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den grundläggande samhällsservicen bör tryggas i lag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den högre utbildningen.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om gymnasium och folkhögskolor.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för fler jobb på landsbygden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statliga myndigheters lokalisering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om turism. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att reformera de regionala tillväxtavtalen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kultur och fritidsaktiviteter på landsbygden.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stödområdena. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om beslutsfattande i regionerna.6 beslutar med följande ändring i förhållande till regeringens förslag vad gäller anslagen under utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling enligt uppställning: Anslag Regeringens förslag Anslagsförändringar 33:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder 1 639 950 500 000 37:1 IT-infrastruktur: Regionala transportnät m.m. 250 000 250 000 Summa för utgiftsområdet 3 563 125 750 000 1 Yrkande 4 hänvisat till FiU. 2 Yrkandena 57 hänvisade till TU. 3 Yrkande 8 hänvisat till SkU. 4 Yrkandena 11 och 12 hänvisade till UbU. 5 Yrkande 17 hänvisat till KrU. 6 Yrkande 19 hänvisat till KU. Inledning dyker befolkningsstatistiken från () upp. Det finns en del kommuner som ökar sin folkmängd medan andra minskar sin. har allt fler kommuner drabbats av en negativ befolkningsutveckling. Detta beror till stor del på att det föds få barn i , men en del av den negativa befolkningsutvecklingen i en majoritet av landets kommuner beror också på att många, framförallt ungdomar, väljer att lämna sin hembygd och flytta till främst större orter. Avflyttningen från landsbygden är inget nytt fenomen. Den har pågått länge, men det nya nu är att de låga födelsetalen gör att landsbygden drabbas av än värre avfolkning. Detta problem är inte heller något som är unikt för . Stora delar av dras med låga födelsetal, och händer inget kommer flera länders befolkning att minska . måste därför ha befolkningsminskningen i tankarna när man planerar sina framtida förutsättningar så att välfärden inte hotas. Noterbart är att även kommuner i tillväxtområden ute i landet såsom och tappar befolkning. För många finns det ett positivt värde i att bo utanför stadskärnor. En lugn miljö och vacker natur är några faktorer. Runt storstadsområdena är det också många som väljer att bosätta sig i de glesare bebyggda omgivningarna som man fortfarande jobbar inne i stan. Det gäller att se möjligheterna av att bo på landsbygden. Alla i är också beroende av varandra oavsett var man bor. Landsbygdsbon är beroende av stadsbon och tvärtom, och så skall det förbli. Varför flyttar folk från landsbygden? Måste den negativa befolkningsutvecklingen och regionala tudelningen i stora delar av fortgå? Vad kan göras för att bryta den negativa trenden? Är befolkningsomflyttningar det stora problem som man ofta hävdar i debatten? I denna motion lägger fram sin syn på regionalpolitiken. Regeringen har presenterat en regionalpolitisk proposition som ligger på bord. Förslagen i denna kommer att kommentera i en särskild motion. Rörlighet en liberal grundidé Människan är till sin natur nyfiken och vill ständigt pröva på nya saker och upptäcka nya platser. Därför är den fria rörligheten en grundbult i den liberala ideologin. Det kvittar om det gäller rörlighet inom EU, eller inom län och kommun. Vi kan aldrig med tvång tvinga människor att bo på ett visst ställe. Människans möjlighet till rörlighet är ett väsentligt inslag för god livskvalitet och en grundförutsättning för att vardagslivet skall kunna fungera. Tillgång till bra kommunikationer är en av de viktigaste förutsättningarna för att underlätta människors rörlighet. Ett bra utbyggt infrastrukturnät i är därför ett måste för att man skall kunna bo där man vill och jobba där det finns jobb och etablera företag där man vill. Dålig infrastruktur i form av t ex avstängda vägar får inte vara hinder när det gäller företagsetableringar och människors möjlighet att bo där de vill. vill också uppmuntra människor som vill flytta att göra det, dvs. att flytta dit man vill för att få ett jobb man trivs bättre med, för att få en utbildning med hög kvalitet eller för att få tillgång till en varierad kultur eller unika naturupplevelser som är av den digniteten att den bara kan ges på vissa platser i landet. Denna typ av flyttrörelser kommer alltid att finnas och skall inte ses som något problem utan snarare som något berikande som vi måste bejaka. En viss given befolkningsfördelning kan aldrig vara ett liberalt mål. Vad en liberal regionalpolitik istället bör sträva efter är att skapa förutsättningar för dem som vill bo på landsbygden eller i en mindre tätort att kunna bo kvar där, återvända eller flytta dit. För att det skall kunna bli möjligt måste de som vill bo kvar ha möjlighet att få jobb i sitt närområde. Regionalpolitiken skall inte skapa jobb utan den skall skapa förutsättningar för att företag etableras och därmed att nya jobb skapas även i Landsbygds- och Glesbygdssverige. Regionalpolitiken skall stödja den enskilda människan och hans eller hennes möjligheter till att skapa en god livsutveckling och inte lägga ned all kraft på att kommendera fram arbetsplatser genom kortsiktiga statliga stöd. Den djupa regionalpolitiken för ökad egenmakt Som liberaler anser vi att det är den enskilda människan som skall ha rätten och makten till beslut över sin vardag. Ett allt för centralistiskt beslutsfattande och planering uppifrån är det som allra minst gagnar en god regionalpolitik. Det är därför regionalpolitik genomsyras av ett underifrånperspektiv som tar sin utgångspunkt i den enskilde individen. Vi kan gärna kalla denna del av regionalpolitiken för den djupa regionalpolitiken som bygger på människors känslor och tro. Detta är till skillnad från den lilla direkt regionalpolitiskt stöd och den stora regionalpolitiken övrigt som påverkar regionalpolitiken som t ex trafik, utbildning m.m. som mer tar sin utgångspunkt i centraliserat uppifrånperspektiv. politik en mobilisering av lokala resurser Från liberalernas sida har vi talat om behovet av en allmän och genomgripande förändring av regionalpolitiken. Av tradition handlade den förda politiken om lokalisering. Detta innebar att regional balans skulle åstadkommas genom att centralt placerade beslutsfattare identifierade vilka investeringar som var på gång och såg till att dessa förlades till problemdrabbade regioner utan att man förde någon direkt dialog med de boende i området. Grundtanken var att sysselsättning kunde planeras genom myndighetsbeslut och ett enkelt handslag mellan beslutsfattare. tror inte på denna typ av regionalpolitik med beslut uppifrån. Vi måste istället gå över till en lokal mobiliseringspolitik från ett underifrånperspektiv där regionalpolitikens mål uppnås genom att vi satsar på den enskilda människan och hennes förmåga till skapande. Varje region har sina styrkor, sina unika möjligheter. Dessa kan endast tas tillvara genom lokala initiativ. Tyngdpunkten ligger i decentralisering, nyetableringar, småföretagens villkor, tillgång till riskkapital och lokal samverkan med den enskilde människan i centrum. Mobilisering av lokala resurser kan aldrig kommenderas fram genom politiska beslut. Regionalpolitiken kan istället på olika sätt stödja, underlätta och stimulera utveckling. Denna ambition innebär att en lång rad områden som inte i snäv mening brukar kategoriseras som regionalpolitik blir viktigare. Skapande förutsätter kontakter och utbyte, därför är kommunikationer väsentliga. Utbildning och forskning, liksom ett vitalt kulturutbud, blir viktiga ingredienser. En allmän politik som underlättar för små- och nyföretagande är av central betydelse. liberalernas politik för att förverkliga målet att öka den enskildes möjligheter att fritt välja arbete och bostadsort sammanfaller därför med huvudinriktningen på vår politik en politik för mänsklig växt. En avgörande faktor för möjligheterna till god samhällsservice och utveckling runt om i utgör det kommunala skatteutjämningssystemet. Dagens system präglas av allt för många brister oavsett om det gäller en landsbygdskommun eller en storstadskommun. Det kommunala skatteutjämningssystemet måste därför förändras på en rad punkter. förslag De insatser som görs för att skapa en bra regionalpolitik måste präglas av realism och en riktig verklighetsbakgrund. idéer om en lokal mobiliseringspolitik passar då bättre än den traditionella lokaliseringspolitiken. Det regionalpolitiska stödet är dessutom alldeles för utsmetat . Skall det regionalpolitiska stödet finnas så måste det koncentreras till de mest utsatta områdena i . har ansett att de direkta selektiva regionalpolitiska stöden måste avvecklas så långt det är möjligt. Vi menar att det istället är bättre om satsningar görs generellt i hela på främst ett bättre klimat för de välståndsbildande krafterna, dvs företagsamhet, men också på satsningar inom kommunikations-, utbildnings- och kulturområdena. Bra kommunikationer ett måste för ett rundare Vi har varit inne på det redan tidigare men det tål att upprepas: Utan fungerade kommunikationer kan hela aldrig få en positiv utveckling. Detta är en grundbult i regionalpolitiken. Därför måste satsningar göras på kommunikationssektorn. Det är främst satsningar på vägar och IT-teknik som måste göras, kompletterat med strategiska järnvägssatsningar i vissa landsdelar. Det är av yttersta vikt att hela landet har en sådan standard på vägnätet att råvaruförsörjningen till industrin kan tryggas och därmed rädda jobb på landsbygden. Det är därför viktigt att vägnätet tjälsäkras så att t ex inte skogsindustrin drabbas av avbrott i sin produktion på dåliga vägar. anser att väganslaget måste höjas. Regeringen måste dessutom upprätta en tioårsplan för väginvesteringar. En målsättning i denna plan bör vara att samtliga allmänna vägar i hela landet ska kunna hållas öppna och farbara under alla delar av året. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är också viktigt att kommunerna på sina vägnät håller en sådan standard att en bygds utveckling inte hotas. Vägnätet är av stor betydelse också för att boende på lands- och glesbygd oftast inte har samma valfrihet i valet av kommunikationssätt som de boende i större tätorter har. En väg som inte får glömmas bort är bra färjekommunikationer till . Här har staten huvudansvaret för att en god bastrafik kan upprätthållas. Vi anser att ansvaret för denna färjetrafik bör flyttas från till för att tydligare peka på färjelinjens betydelse som väg. tycker att det förslag till stomvägnät med anslutande vägar av hög kvalitet som den borgerliga regeringen lade fram 1993 måste genomföras. Den nuvarande regeringen har övergett denna plan genom successiva neddragningar här och där, vilket har inneburit att hela landet har fått ett sämre vägnät. Även på järnvägssidan är det viktigt att ett stomnät av hög kvalitet kan upprätthållas. Fler järnvägssträckor måste snabbtågsanpassas för att krympa landet. På många håll kan bättre regionala tågförbindelser öka pendlingsutrymmet för de boende så att det i större grad blir möjligt att bo på en ort och pendla till en annan. På många håll har de regionala flygplatserna spelat en stor roll för mindre orters kontakt med övriga delar av landet. anser att dessa mindre flygplatser måste finnas kvar, och ett visst statligt stöd för att kunna överleva måste utgå. IT-kommunikationer är framtiden för och dess landsbygd. Goda IT-kommunikationer kan vara ett bra verktyg för att skaffa fler jobb på landsbygden. Det är därför av största vikt att det finns ett väl utbyggt och kraftfullt IT-nät i alla delar av landet. Teknikutvecklingen går snabbt på området, och det som är en bra teknik kanske är omodern redan om . Därför skall vi inte lägga ned offentliga resurser på att bygga ut något som vi inte vet om det är hållbart om . uppfattning är därför att det i första hand är näringslivet som skall engagera sig i utbyggnaden av IT-nät. Stat och kommun bör endast gå in på denna marknad för att garantera att utbyggnaden når ut till samma kostnad och i rätt tid till dem i landsbygden eller glesbygden som behöver den för att kunna etablera verksamhet. Det viktigaste är att se till så att alla kan få tillgång till IT-uppkoppling till samma kostnad oavsett bostadsort. Debatten har i handlat mycket om just tillgången till en uppkoppling. Diskussionen om vilka tjänster m.m. som sedan skall finnas att tillgå i näten har nästan helt uteblivit. Men också de vanliga telekommunikationerna måste diskuteras. Det är viktigt att alla i på den avreglerade telemarknaden får tillgång till telefoni till rimliga priser. Bilkostnader Bil är en nödvändighet för många i både i staden och på landsbygden. har bensinpriset stigit till nya rekordnivåer p.g.a. att OPEC-länderna lyckats att begränsa sin oljeproduktion kombinerat med en hög dollarkurs. Det höga bensinpriset slår extra hårt mot landsbygden där många är beroende av bilen för sina arbets- och serviceresor. Vi förslår att reseavdraget ändras så att det följer prisutvecklingen som det bör breddas. Transport till och från barntillsyn bör inräknas i avdraget. Systemet för bensinbeskattning bör ändras så att höjningar av världsmarknadspriset inte automatiskt slår igenom i form av högre bensinskatt. Dessutom måste konkurrensen bli bättre på bensinmarknaden i . Marknaden kännetecknas av ett oligopol, och bensinpriset rensat från statliga pålagor ligger avsevärt högre i än i EU-snittet. Här bör konkurrenslagen skärpas för att skapa bättre konkurrens. Trygga de grundläggande servicefunktionerna Det är mycket viktigt att staten tar ett ansvar för sin kärnverksamhet i hela . Allt oftare lämnas det rapporter om att postservice, apotek, polis och rättsmyndigheter dras in eller läggs ned. sker detta mer eller mindre i smyg eller genom svepande bortförklaringar. Denna utveckling är inte tillfredsställande, och den sker i hela landet såväl i lands- och glesbygden som i många förorter till våra storstäder. Utan ett grundläggande serviceutbud blir det svårare för privata företag att överleva, och därmed hotas en hel bygd . Även kommunernas ansvar för den offentliga grundservicen måste lyftas fram. På detta område gäller det främst att se till så att en god skola finns även ute på landsbygden. Det är viktigt att byskolorna skall få finnas kvar. Anser kommunen att de inte går att driva vidare bör de omvandlas till friskolor. Inom äldreomsorgens område är det viktigt att säkra en god hemtjänst så att de äldre kan bo kvar i sitt hem . föreslår att ett särskilt anslag inrättas i statsbudgeten för upphandling av grundläggande samhällsservice i regionalpolitiskt utsatta områden. Ett sådant anslag finns för den postala verksamheten, men det bör omfatta fler områden. Upphandlingen bör göras regionalt med de regionala beslutsorganen som huvudman. Vi ser gärna att det är privata entreprenörer som får sköta den upphandlade verksamheten. Den grundläggande samhällsservicen bör dessutom tryggas i lag. Samverkan för lokal utveckling och tryggad grundservice En viktig väg att nå lokal mobilisering är samverkan och samordning. prövas nya former för att samordna servicen i landsbygden. Det innebär t.ex. att statliga verk och myndigheter som post, arbetsförmedling, lokalkontor för länsstyrelse och samverkar med kommunen så att både personal- och lokalkostnader kan pressas. Inte sällan handlar det om att finna smidiga och informella lösningar för att kunna säkerställa en god service. Det är viktigt att sådana förslag uppmuntras och prövas och inte kvävs av byråkratiskt tänkande. Även här är det av yttersta vikt att man beaktar ett underifrånperspektiv när denna typ av service utvecklas. Det får aldrig bli så att samverkan kommenderas fram uppifrån. Beslut om lokalsamverkan får heller aldrig hindras av ett stelt regelverk. Det måste istället kännetecknas av flexibilitet och mångfald. I linje med liberalernas allmänna krav om en förnyelse av den offentliga sektorn anser vi att man bör pröva ytterligare vägar för att säkerställa service. Till exempel bör det bli regel att statliga myndigheter måste pröva möjligheterna att köpa tjänster från privata företag i syfte att utröna om detta kan medföra att en verksamhet kan förbättras eller bevaras. För att öka lönsamheten i landsbygdsbutiken eftersträvar den att bli central för fler serviceslag. Biblioteksverksamhet, post- och apoteksärenden är exempel på service som sköts via butiken. En positiv effekt av att inrymma dessa verksamheter i butiken är att tillgängligheten ökar genom att butiken oftast har betydligt längre öppettider än den offentliga institutionen. hävdas det att reformer av den offentliga sektorn innefattande decentralisering av besluten och ökad valfrihet för den enskilde främst skulle vara ett intresse för boende i tätorter. Det är där man har flera skolor, daghem och vårdcentraler att välja mellan, påpekar man. Detta är ett felaktigt synsätt. En förnyad offentlig sektor är också ett intresse för landsbygden. Dels för att den är en viktig arbetsgivare, icke minst för kvinnor på landsbygden, dels för att det är än viktigare där med lokalt anpassade och flexibla lösningar när tryggheten skall garanteras. Med stora och centralstyrda organisationer finns en stor risk att förhållanden i mer tätbefolkade delar av landet får styra verksamheternas utformning. Utbildningsområdet Utbildningsnivån hos befolkningen blir allt viktigare för att en region skall kunna hävda sig och utvecklas. Människor kommer att behöva utbilda sig under sin livstid då metoder, teknik och kunskap snabbt blir inaktuella. Den hårda konkurrensen på exportmarknaden kräver dessutom att våra exportprodukter innehåller en hög teknisk och kvalitativ nivå. För att klara dessa krav måste högre utbildning bli tillgänglig för fler, så att vi i kan skaffa oss en högre allmänkompetens än genomsnittet i vår omvärld. Tid och plats är de begränsande faktorerna i sammanhanget. Distansutbildning och utlokaliserad högskoleutbildning kan ge fler människor tillgång till högre utbildning, vidareutbildning och fortbildning även på småorter. Medel för merkostnader måste följa de utlokaliserade högskoleplatserna. Högre utbildning Av speciell vikt för landsbygden är att universiteten och högskolorna tar sitt ansvar för distansundervisning. Att etablera en god distansundervisning som kräver en egen metodik är en krävande uppgift. Dessutom måste bristen på daglig direktkontakt med lärare kompenseras genom en hög kvalitet på den teknik man använder liksom läromedlen, veckoslutsmöten, snabba lärarreaktioner, resurser för resor m.m. En god distansundervisning kräver en stark basorganisation hos den högskola som anordnar den.