mot · GP02Fi292 · 2001-10-05 00:00:00 — 6.2.3.2 Bättre förutsättningar för företagande, regional utveckling och bibehållna skattebaser är ett litet land med öppen ekonomi gentemot omvärlden. Detta medför att vi i stor utsträckning är beroende av hur skattesystem och regler ser ut i omvärlden, särskilt i våra viktigaste konkurrentländer. Om långsiktigt ska vara ett land för företagande, investeringar och tillväxt, går det inte att ha kvar vissa skatter som gör att företag, kapital och kompetens har starka ekonomiska skäl att lämna landet. Vad hjälper det om har aldrig så höga skattesatser, om skattebaserna i en globaliserad ekonomi flyr från landet? Det krävs också att medborgarna har en etiskt förankrad vilja att betala skatt och att bidra till samhällsutvecklingen. Varje skattesats är möjlig att eliminera med fusk, om inte viljan att göra rätt och vara ärlig hålls vid liv och motiveras. Därför måste den etiska debatten hållas levande. har de exempellöst höga svenska skattesatserna, ofta på ett övermäktigt sätt, utmanat medborgarnas etiska medvetande och moral. Om vi inte justerar vissa regler och skattebaser är risken stor för att många skattebaser snabbt eroderar. Uppskattningsvis ligger gömda, sparade i utlandet eftersom kapitalskatten där är mycket lägre, eller i praktiken noll, då dessa medel inte deklareras alls. En rad svenska företag har flyttat sina huvudkontor utomlands till följd av skillnader i beskattning. Vi riskerar att en alltför stor del av nyutexaminerade civilingenjörer och andra viktiga resurspersoner flyttar utomlands. Internethandeln har bara börjat ta fart, men redan har den svenska bok- och skivbranschen fått problem med vikande försäljning på grund av skillnader i mervärdesskatt gentemot andra länder. Prisskillnader som beror på lägre produktionskostnader, effektivare distributionsmetoder eller lägre vinstmarginaler är självklart ingenting som från svenskt håll ska motarbetas eller korrigeras på något sätt. Med prisskillnader som i stort sett endast beror på att beskattningen är olika blir resultatet en ineffektiv resursallokering och att konsumenterna styrs till val de kanske annars inte skulle ha gjort. Förändringar behöver göras för att inte kapital och kompetens två mycket viktiga faktorer för en fortsatt välfärdsutveckling ska flytta utomlands. Sänkt skattetryck och minskade marginaleffekter ingår som viktiga delar, vilket beskrivits i tidigare avsnitt. I detta sammanhang är också skatter på kapital viktiga. Nedan presenteras åtgärder som vi anser behöver genomföras för att i ökad utsträckning behålla och locka hit företag, kapital och kompetens. Sänkt skattetryck och minskade marginaleffekter enligt tidigare avsnitt. Förmögenhetsskatten, som motiverats av fördelningspolitiska skäl, får helt andra effekter och strider mot principen om skatt efter bärkraft. Den bör därför avvecklas. Dubbelbeskattningen på utdelningsinkomster från risksparande avskaffas. Alla typer av avgifter som debiteras arbetsgivaren som ett direkt pålägg på lönekostnaderna fungerar som en löneskatt och driver upp lönekostnaderna. Detta försämrar i sin tur företagens konkurrenskraft gentemot omvärlden. Därför vill sänka arbetsgivaravgifter och löneskatter. Flera näringar, inte minst jordbruket och åkerinäringen, lider på grund av högre skatter av sämre konkurrensvillkor jämfört med andra länder inom till exempel EU. Det är naturligtvis viktigt att anpassa vår skattelagstiftning på en rad områden för att skapa en rimlig konkurrenssituation för vårt näringsliv. Inte minst har detta också betydelse för att motverka de regionala obalanserna inom landet. 6.2.4 Reformerad lönebildning och arbetsmarknad Ett av de allvarligaste hoten mot en positiv utveckling i svensk ekonomi är om lönerna i fortsätter att stiga avsevärt snabbare än EU-länderna i genomsnitt och EMU-länderna i synnerhet. och större delen av låg de svenska löneökningarna betydligt över såväl produktivitetsökningen i som löneutvecklingen i jämförbara länder. Detta betalades med ökad inflation, så trots höga nominella löneökningar blev reallöneökningen noll. låg de svenska löneökningarna under EU-genomsnittet , men har de åter ökat över EU-snittet. Det finns numera en utbredd insikt om att den svenska lönebildningen fungerat dåligt. Inte minst LO-ekonomer brukar fokusera på lönebildningens stora betydelse för sysselsättningen. Lönesumman motsvarar ungefär hälften av BNP, vilket gör att även små procentuella förändringar får stort genomslag i samhällsekonomin. Men trots utbredd kunskap om lönebildningens betydelse för samhällsekonomins utveckling lyser de politiska förslagen nästan helt med sin frånvaro. Ett annat allvarligt problem är att lönebildningen i så liten utsträckning främjar dynamik och flexibilitet, och därmed sysselsättning och tillväxt. Allt fokus från regeringens sida ligger på löneökningarnas totala nivå, men mycket lite görs för att främja en lönebildning som premierar utbildning, ansvarstagande och rörlighet på arbetsmarknaden. Staten ska inte avgöra vilka löneavtal som får träffas. Däremot bör staten skapa sådana spelregler som underlättar lönebildningen, ger ramar för ett gott förhandlingsklimat och skapar sådana incitament att till exempel risken för ökad arbetslöshet tas med som en kostnad när avtal ska tecknas, liksom vinsten med en lägre arbetslöshet. Incitamenten för fackföreningarna att ta hänsyn till risken för ökad arbetslöshet är i princip obefintliga. I själva verket ingick det som en del i den så kallade solidariska lönepolitiken att facken inte skulle behöva tänka på eventuell arbetslöshet, det var statens uppgift att finansiera a-kassorna. Den moderna arbetsmarknaden präglas av ett ökat behov av flexibilitet och ett allt större kunskapsbehov. Den nya situationen på arbetsmarknaden har gjort att de nuvarande arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måste ses över. Det är avgörande för den fortsatta ekonomiska utvecklingen att det blir en bättre balans mellan tillgången på utbildad arbetskraft och arbetsmarknadens behov. Det krävs ökad satsning på kvalificerad yrkesutbildning och individuella handlingsplaner som utgår från de förutsättningar den enskilde besitter. Det behövs ett nära samarbete mellan näringslivet och arbetsförmedlingarna runt om i landet för att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ska få den genomslagskraft som efterfrågas bland företagen. Nya alternativ som kompletterar den traditionella arbetsförmedlingen måste släppas fram. Bemanningsföretagen är en resurs i sammanhanget som måste nyttjas fullt ut. arbetstagare är historiskt sett kända för sin kompetens. Ska detta gälla även framgent måste vi fortsätta att satsa på ett bra och modernt utbildningsväsende. Fungerande kunskapskedjor hos medborgarna, från det att man börjar skolan fram till en universitets- eller högskoleexamen, innebär att kan fortsätta konkurrera med en hög kompetensnivå. En lärlingsutbildning bör införas både inom gymnasieskolans ram och som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Nuvarande KY-utbildningar bör utvecklas till en yrkesteknisk högskola. Enligt kommer de genomsnittliga löneökningarna att bli år , vilket innebär att vår konkurrenskraft mot omvärlden kommer att fortsätta att urholkas. Sysselsättningen hade varit högre med en bättre fungerande lönebildning. Nedan presenteras några förslag för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt och uppnå en bättre balans i lönebildningsprocessen, så att resultatet från löneförhandlingarna i större utsträckning kommer att motsvara det samhällsekonomiska utrymme som följer av ökad produktivitet och som främjar dynamiken på arbetsmarknaden. De ekonomisk-politiska ramarna för lönebildningen ska vara stabila och främja ett ansvarsfullt beteende hos parterna på arbetsmarknaden, de enskilda företagen och de anställda. Statlig inkomstpolitik avvisas. Det medlingsinstitut som inrättats måste arbeta utifrån detta perspektiv. För att uppmuntra arbete, utbildning, kompetensutveckling och ökat ansvarstagande måste skatten på arbete sänkas för alla, genom höjt grundavdrag och/eller förvärvsavdrag. Marginalskatterna och olika former av marginaleffekter måste hållas nere. Maximal marginalskatt ska vara i enlighet med skattereformen 1991. För att utbildning ska premieras bättre och bristyrken ska kunna locka till sig arbetskraft måste lönebildningen ge utrymme för en bättre löneutveckling inom dessa yrken jämfört med hur det fungerat hitintills. Därmed kan också ökade möjligheter skapas för tillkomst av arbeten inom branscher med relativt låga ingångslöner. Fler sådana arbeten ökar möjligheten för många att komma in på arbetsmarknaden. Skattesänkningar för låginkomsttagare kan underlätta en sådan process. Kostnaderna för arbetslösheten bör synliggöras genom en högre egenfinansiering av en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Egenfinansieringen bör uppgå till och kompenseras fullt ut för den enskilde genom en generell höjning av grundavdraget. Höjningen av avgiften på kompenseras mer än fullt ut med sänkt inkomstskatt. Varseltiden för strejkåtgärder bör förlängas från 7 . bör kunna skjuta upp varslade stridsåtgärder . Lagen som reglerar kollektivavtalen bör ses över för att öka den enskildes rättigheter och främja en bättre fungerande lönebildning. Bland annat borde möjlighet för enskilda löntagare att sluta avtal med arbetsgivare utan hänsyn till gällande kollektivavtal underlättas. Riskerna för att enskilda arbetstagare utnyttjas otillbörligt genom att hamna i en underlägsen position, exempelvis vid hög arbetslöshet, måste beaktas i denna översyn. Arbetsmarknadens parter bör eftersträva ökad flexibilitet vad gäller lönebildning för ungdom. Lägre ingångslöner inom vissa branscher kan vara ett verksamt sätt att få fler unga i arbete. Detta bör i första hand lösas avtalsvägen. Vinstdelningssystem för de anställda kan med fördel utgöra en del i den framtida lönebildningen. Ett sådant system skapar en god och flexibel koppling mellan företagens resultat och de anställdas ersättningar. Prioritet måste ges åt att åtgärda bristyrken genom kvalificerad arbetsmarknadsutbildning. Antalet arbetsmarknadspolitiska åtgärder bör minskas och regelverket kring åtgärderna förenklas. 6.2.5 Ökad konkurrens En viktig orsak till att placerar sig dåligt i den så kallade välfärdsligan är det höga prisläget, till följd av bristande konkurrens och delvis omfattande regleringar. Vi får enkelt uttryckt förhållandevis lite för våra pengar. I debatten om vår ekonomiska utveckling fokuseras oftast helt och hållet intresset på ökningstakten i BNP. Men minst lika viktigt är vad vi kan få ut av de pengar vi använder för privat och offentlig konsumtion. I nedanstående diagram framgår den stora betydelse som det allmänna prisläget, inklusive skatter, i ett land har. Om man jämför och BNP per capita i gemensam valuta visar det sig att de 1996 var i princip lika stora, till och med något högre. Både och hade en BNP per capita som låg över OECD-genomsnittet. Men när BNP korrigeras för den faktiska köpkraft respektive lands BNP motsvarar blir bilden en helt annan. hamnar under OECD-genomsnittet, medan med detta mått blir näst rikaste land efter . Den enkla slutsats man kan dra av detta är att en strategi för att öka det ekonomiska välståndet i i jämförelse med andra länder med nödvändighet måste innehålla ett antal reformer för att öka den inhemska konkurrensen och sänka vårt allmänna prisläge. Enbart en god BNP-ökning kommer sannolikt inte att leda till att kan stiga särskilt mycket i välståndsligan. En hel del viktiga avregleringar har redan gjorts i . Kredit- och valutamarknaden avreglerades . Utländska bankers rätt att etablera sig i kom 1990, den nya telelagen 1993 öppnade många nya möjligheter, liksom förändringarna inom järnvägstrafiken 1994. Elmarknaden avreglerades i en första etapp 1996 och för de mindre abonnenterna 1999. Men inom en del sektorer är konkurrensen fortfarande bristfällig. Det gäller framför allt de marknader där hushållen är köpare, exempelvis varudistribution, detaljhandel och tjänsteproduktion, inte minst i offentlig sektor. Byggsektorn är fortfarande reglerad och importkonkurrensen är liten. Antalet producenter är begränsat både i entreprenadledet och i byggmaterielindustrin. Livsmedelssektorn utmärks av att det bara finns ett fåtal aktörer i distributions- och försäljningsledet, och av att jordbrukssektorn är starkt reglerad. Kommunerna har dessutom en möjlighet enligt att begränsa etableringen av livsmedelsbutiker, vilket i många fall ytterligare har begränsat konkurrensmöjligheterna. Denna möjlighet för kommunerna att stoppa etableringar återinfördes av Socialdemokraterna, efter det att fyrpartiregeringen hade tagit bort den. Nedanstående tabell visar hur de svenska priserna förhåller sig till EU-genomsnittet. Den genomsnittliga prisnivån i ligger för många viktiga hushållsprodukter mellan över genomsnittet för EU-länderna. Ur ett konsumentperspektiv finns det uppenbarligen mycket mer att önska av den svenska konkurrenspolitiken. Varugrupp Prisnivåindex, EU=100 Kläder och skor 111 Transporter och kommunikationer 121 Hyra, bränsle och el 129 Mat, sprit och tobak 130 Restauranger, hotell etc. 132 Källa: Ds 1999:32 Ovanstående bild förstärks av den studie som och gjort av 130 märkesvaror. Studien visar att varorna i är dyrare i genomsnitt. En herrskjorta från GAP som i kostar kostar i . En bärbar cd-spelare kostar i medan den kostar i . Till skillnad från många andra reformförslag kostar de förslag som presenteras i detta avsnitt ingenting för de offentliga budgetarna. Tvärtom skulle en bättre konkurrenspolitik i kombination med avregleringar och ökad upphandling inom offentlig sektor leda till avsevärda kostnadsminskningar för de offentliga budgetarna. Det pris som man får betala är minskad politisk styrning och byråkrati, ett rimligt och för de allra flesta helt okontroversiellt pris. I den politiska debatten finns dock fortfarande många förespråkare som hävdar att det är demokratiskt nödvändigt att det offentliga ska styra och bestämma över i stort sett allt som ses som viktigt. Det överpris vi alla har fått betala för denna politik uppmärksammas emellertid alldeles för sällan. Kommunalt och statligt ägande bör avvecklas på marknader där privata företag konkurrerar eller skulle kunna konkurrera och där inte sociala eller hälsomässiga restriktioner motiverar ett offentligt ägande. Kommunallagen bör ändras så att det blir lättare att få prövat i domstol om näringsverksamhet strider mot lagen. Se över kommunallagen i syfte att göra det lättare för företag att överklaga kommunala beslut om stöd i olika former till företag. Besluten bör också kunna prövas i domstol. Kvarvarande konkurrenshämmande regleringar i den privata sektorn bör identifieras och avvecklas. Småföretagardelegationens lista borde inledningsvis genomföras. bör få ökade resurser och en mer fristående och framträdande roll än . Nya regeringsförslag bör granskas, inte bara utifrån ett småföretagsperspektiv, utan också utifrån ett konkurrensperspektiv. Det är dags att återigen revidera det kommunala planmonopolet beträffande etableringen av nya butiker. Lagen om offentlig upphandling måste göras mer kraftfull i en sammanhållen översyn i syfte att förverkliga principerna om affärsmässighet, konkurrens och ickediskriminering. Stora upphandlingar bör delas upp i flera order så att även mindre företag har en chans att vara med i budgivningen. När fler företag kan vara med och tävla ökar konkurrenstrycket och priserna kan pressas. 6.3 bör delta i EMU-samarbetet fullt ut Skälen för en gemensam valuta är gamla, liksom försöken att med olika mekanismer motverka problem som följer av instabila valutakurser. Denna instabilitet har motverkats med överenskommelser om metallinnehåll, om guldmyntfot, om fasta eller rörliga växelkurser och även med viss politisk styrning. 6.3.1 Stärk samarbetet mellan folk Med kom de dåvarande medlemsländerna i EG överens om att skapa en gemensam marknad. Målet var inte ekonomin i sig. Visionen var att säkra fred och samarbete genom en alltmer sammanflätad europeisk ekonomi. Ekonomin var ett medel för ett gott överordnat mål: fred och samarbete. historia är fylld av konflikter och krig. EU syftar till att knyta länder och folk närmare varandra genom att minska betydelsen av de gränser och murar som alltför länge tillåtits att fungera som härdar omkring vilka misstro och misstänksamhet kunnat frodas. Genom ett utökat utbyte av varor och tjänster, fri rörlighet för människor och kapital, är EU ett politiskt och ekonomiskt stabilt område där riskerna för våldsamma konflikter mellan nationer i stort sett tycks vara undanröjda. EMU bidrar till att förstärka denna utveckling för trygghet och säkerhet. Med en gemensam valuta fullföljs den gemensamma marknaden. Med den gemensamma marknaden har tusentals handelshinder mellan länderna i form av särbestämmelser och olika standarder upphävts och harmoniserats. Produktstandardiseringen har naturligtvis ökat konkurrensen och skapat en prispress, som i sin tur bidrar till den låga inflationen. Tanken är att den gemensamma valutan skall förstärka ett positivt konkurrensklimat inom EU, vilket bidrar till att hålla ned priserna. Prisstabilitet och låg inflation är tydliga mål för såväl hela som för den (). Inom EU finns det många angelägna uppgifter kvar. Till det viktigaste för oss Kristdemokrater hör att verka för att de forna kommunistiska östländerna sluts in i den demokratiska gemenskapen i , att förstärka kampen mot den internationella brottsligheten och att bedriva ett aktivt arbete för gemensamma tag mot miljöförstöring. Från svensk sida måste vi ta till vara alla möjligheter att påverka. Genom ett deltagande i den innersta kretsen i EU ökar vårt inflytande. Detta ska användas inte minst för att underlätta för kandidatländerna att så snabbt som möjligt integreras i EU. ska också verka för att alla tendenser till en uppdelning i ett A- och B-lag motarbetas. Att stå vid sidan om i en av de viktigaste samarbetsfrågorna minskar våra påverkansmöjligheter. 6.3.2 Varför ett monetärt samarbete? EMU bidrar till att underlätta kontakter mellan människor och företag i länder. Det blir mindre krångel och lägre kostnader vid utlandsresor för oss som resande och konsumerande privatpersoner, men också för företagen. Svenska företag ska ha möjlighet att konkurrera med utländska företag på affärsmässiga grunder. Valutakurssvängningar är ett gissel som försvårar och fördyrar. Om står utanför EMU kommer svenska företag även fortsättningsvis att få extra transaktionskostnader som andra företag slipper. Detta innebär färre arbetstillfällen och lägre skatteinkomster för vårt land. Genom en gemensam valuta kommer det att bli lättare för oss konsumenter att jämföra priser mellan olika länder. Priserna på konsumentvaror ligger i väsentligt högre än EU-snittet. Genom den ökade konkurrens som en gemensam valuta medför kommer priserna i att sjunka. Om vi går med i försvinner risken för devalveringar, vilket minskar den s k riskpremien, varför räntorna blir lägre. Detta är av stor betydelse för både hushåll och företag. Det ökar dessutom investeringarna, vilket leder till lägre arbetslöshet. Danska folket röstade för sedan nej till att nu gå med i . Fokus i den danska debatten låg inte på EU/EMU som ett långsiktigt politiskt projekt för fred och frihet i vår världsdel. Det handlade mer om räntepunkter, kalkyler om kostnader i kronor för att stå utanför, arbetstillfällen och pensioner. Om ingen ideologisk debatt förs röstar knappast väljarna efter ideologisk övertygelse. Nästa land som har ett avtalat undantag är , som också väntas folkomrösta om införandet av euron . Utgången av dessa omröstningar lär i viss mån påverka stämningarna i . De kommer dock inte att vara avgörande för svenska folkets framtida val. Om kommer ca 300 miljoner människor i EMU-länderna att gå till banken för att växla sina nationella sedlar och mynt mot euro. Därmed blir den nya valutan påtagligt närvarande, vilket i sig lär öka förståelsen och minska eventuell oro. är genom den omfattande integrationen mellan länderna oerhört beroende av omvärlden. Det innebär att vårt land, även om vi avstod från att gå med i , skulle tvingas ta sådana hänsyn till vad som beslutas inom EU och den monetära unionen att ett utanförskap i praktiken inte skulle öka suveräniteten nämnvärt. Genom möjligheterna att påverka inom ramen för samarbetet har vi en större möjlighet att bidra till utvecklingen än genom att stå vid sidan om. har en flytande växelkurs, där vår ekonomi utvärderas sekund för sekund på den internationella penningmarknaden. 6.3.3 Globaliseringens utmaningar Globaliseringen i sig minskar handlingsutrymmet för den nationella ekonomiska politiken i när skattebaserna blir allt mer lättflyktiga. måste ha konkurrenskraftiga skatter på arbete, utbildning, sparande och företagande om vi skall vända flykten från av företag, kunskap och kapital. Ett medlemskap i skulle göra mer attraktivt att verka i. Sammantaget torde dessa effekter öka sysselsättningen och därmed skatteintäkterna för stat, kommuner och landsting. Det fordras åtgärder för att förbättra den svenska ekonomins funktionssätt vare sig vi är med i EMU:s tredje fas eller inte. Det omfattande handelsutbytet med EMU-länderna innebär att den svenska ekonomin måste vara konkurrenskraftig i relation till dessa länder. En anpassning som blir konsekvensen av ett medlemskap kommer därför att ske även utanför EMU, dock med skillnaden att står utan möjligheten att direkt påverka beslut som landets ekonomi i stor omfattning kommer att påverkas av. vill åtgärda problemen i svensk ekonomi, problem som fört från att ha varit ett av världens rikaste länder till en plats långt ned på listan i välståndsliga. Med vår politik kommer flexibiliteten att förbättras bl a genom åtgärder på arbetsmarknads-, närings- och skatteområdet. 6.3.4 ERM2 Växelkurserna mellan EMU-länderna och övriga EU-länder regleras genom ERM2, som är fortsättningen på . Ett land som deltar i ERM2 får inte låta sin valutakurs variera gentemot euron med . ERM2 är dock frivilligt och har valt att avstå från deltagande. riksbank har att styra mot ett inflationsmål. Det skulle möta betydande svårigheter att utan föregående ansökan om medlemskap i styra mot ett växelkursmål. För att korta tiden mellan ansökan och fullt deltagande i bör en förhandling om anslutning till ERM2 tas upp efter det att svenska folket i en folkomröstning sagt ja till ett medlemskap i . 6.3.5 Folkomröstning förordar att en folkomröstning ska genomföras om EMU-frågan. Frågans vikt och beslutets legitimitet fordrar att hela svenska folket får möjlighet att delta. Vidare kan det faktum att en folkomröstning kommer att äga rum bidra till en folkbildning som annars knappast kommer till stånd. En folkomröstning bör föregås av överläggningar mellan ledarna för samtliga riksdagspartier. Av tidsskäl är det knappast möjligt att genomföra en folkomröstning . Mycket talar nu för att en folkomröstning om svenskt deltagande bör vänta till efter valet . Det ger utrymme för en angelägen diskussion utan att för den skull ligga för långt fram i tiden. Alternativen i en folkomröstning bör formuleras på ett sådant sätt att inte tolkningarna i efterhand skapar stridigheter. Därför är tydliga alternativ nödvändiga och det ska inte finnas fler alternativ än två. De två alternativen bör formuleras som ett ja till deltagande i respektive nej till deltagande i . På detta vis får svenska folket tillfälle att ge klara besked till politikerna. Ett nej får då tolkas som att tills vidare avstår från ett deltagande. Ett ja innebär att ges mandat att fatta beslut om ett svenskt deltagande. 7 Budgetpolitikens inriktning 7.1 Överskottsmål har efter förslag från regeringen beslutat att de offentliga finanserna skall uppvisa ett samlat överskott i det finansiella sparandet på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. beräknas överskottet i de offentliga finanserna staten, kommunsektorn och pensionssystemet uppgå till av BNP.