mot · GP02K341 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K341av ()Försök med direktvalda kommun- och stadsdelsnämnder Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening att i enlighet med vad i motionen anförs möjliggöra en försöksverksamhet med direktvalda stads- och kommundelsnämnder. Motivering Stads- och kommundelsnämndsreformer i många kommuner, främst storstäder som , har på flera punkter visat sig kunna utvecklas till något bra. Till de positiva effekterna av reformen hör att stadsdelstillhörigheten i ökad grad blivit en vital del i många kommuninvånares identitet. Det politiska beslutsfattandet har också i flera avseenden kommit närmare medborgarna, och ett visst ökat lokalpolitiskt engagemang kan noteras. Demokratiska brister Kritiken är dock växande kring det faktum att det spektrum av politiska uppfattningar som finns bland invånarna i respektive stadsdel inte återspeglas i stads- och kommundelsnämndernas sammansättning. En orsak till kritikens ökade styrka är att den starkare identifikationen med den egna stadsdelen ger ett större intresse för vilka som egentligen bestämmer i stads- eller kommundelsnämnden. En annan orsak, sannolikt viktigare, är att med ett nytt resursfördelningssystem, som ger utrymme för verkliga politiska beslut och prioriteringar i stads- och kommundelsnämnderna, så kan stadsdelsnämndernas genuint politiska karaktär öka på bekostnad av den mer administrativa sidan av verksamheten. Med ökade möjligheter att bedriva verklig politik i stadsdelsnämnderna, så upplever många bristen på raka demokratiska rör mellan stadsdelsinnevånarna och de politiska beslutsfattarna som mer problematisk än tidigare och särskilt det faktum att medborgarna i nuvarande system kan bli föremål för beslut och åtgärder av politiker i stads- och kommundelsnämnder de inte kan hålla politiskt ansvariga i val. Denna utveckling ger alltså i sig anledning att på allvar överväga att tillåta direktval till stadsdelsnämnderna, ett system som med framgång införts i och . Inledningsvis kan direktval ske som försöksverksamhet i städer som önskar pröva detta. Lämpliga kandidater för sådana försök är städer som . Teoretiskt sett skulle visserligen en annan variant än direktval kunna övervägas för att komma till rätta med att nämnden inte återspeglar stadsdelens politiska färg, nämligen att med kommunalvalets resultat som utgångspunkt så att säga uppifrån bestämma stadsdelsnämndernas sammansättning så att de återspeglar väljarsympatierna i den aktuella stadsdelen. Kvar finns då emellertid problemet att man fortfarande inte har raka rör mellan stadsdelens väljare och stads- eller kommundelsnämnden. Det finns alltså tungt vägande skäl för att välja direktvalsmodellen: Direktval är en ur demokratisk synpunkt logisk och lättfattlig ordning vad avser sambandet mellan stadsdelsinnevånarnas politiska uppfattningar och stadsdelsnämndernas sammansättning. Rent praktiskt underlättas naturligtvis förtroendefulla kontakter mellan stadsdelsinnevånare och politiker om stads- eller kommundelsnämndens politiker speglar de politiska sympatierna i stadsdelen. Förtroendet mellan stadsdelsinnevånare och politiker stärks dessutom av att politikerna inte bara har rätt färg utan att de dessutom har kandiderat och blivit valda i den aktuella stadsdelen. Detta för att de uppfattas som verkligt förtrogna med förhållandena i stadsdelen, vilket dessvärre inte alltid är fallet . Direktval i stadsdelarna skulle också ha stort närdemokratiskt värde då de troligen skulle bidra till att mobilisera och engagera enskilda och grupper som i mycket ringa utsträckning tar aktiv del i den demokratiska processen. En stadsdel är ju i likhet med gångna tiders små kommuner en överskådlig politisk arena som handhar frågor med direkt betydelse för människornas vardag. Direktval på denna nivå av i stadsdelen kända personer kan därför förutses stärka det aktiva medborgarskapet. I ett system med direktval tydliggörs också stadsdelspolitikernas roll, då invånarna tydligare framträder som politikernas uppdragsgivare snarare än som klienter. Ett skäl som ofta anförs mot direktvalda stads- och kommundelsnämnder är de spänningar som kan uppstå inom en kommun till följd av olika politiska majoriteter på respektive nivå. Snarare är det en demokratisk fördel om denna spänning också kan komma till uttryck i den politiska strukturen. Det är rimligt och ur demokratisk synpunkt önskvärt att stadsdelsnämnden på ett politiskt trovärdigt sätt kan företräda stadsdelen gentemot den centrala kommunledningen i den händelse en spänning mellan stadsdelsinnevånare och kommunledning skulle uppstå. Kanske spänningar inom en kommun som kan leda till utbrytningar ur kommuner då kan undvikas. Subsidiär kommun Det råder knappast någon tvekan om att ett system med direktval till stadsdelsnämnderna skulle kräva att man i vissa läger börjar anlägga ett nytt synsätt på staden och kommunen som politisk gemenskap, från ett synsätt på staden som en enhetlig politisk storhet uppdelad i administrativa enheter kallade stadsdelar, till ett synsätt där staden uppfattas som en större politisk gemenskap uppbyggd underifrån och upp av mindre politiska gemenskaper. Den centrala kommunledningens roll är enligt detta synsätt att på delegation från stadsdelarna arbeta med kommungemensamma angelägenheter med det bästa för staden som helhet för ögonen. En grundfunktion skulle då vara att värna vad vi kan kalla solidariteten mellan stadsdelarna. Basen för att kunna göra detta väl skulle precis som utgöras av kommunledningens demokratiska mandat och av den kommunala beskattningsrätten. Denna reform av den politiska strukturen kan ses som en konkret tillämpning av subsidiaritetsprincipen, en bärande tanke för den kristdemokratiska rörelsen. Principens innebörd är att beslut så långt möjligt skall fattas av de berörda själva samt att varje större gemenskap skall uppfattas som kompletterande och på delegation underifrån. Den högre nivåns i vårt fall kommunens roll är alltså att fungera samordnande och stödjande (subsidiärt) gentemot den lägre nivån stadsdelarna på områden där stadsdelarnas egen kapacitet är otillräcklig.