mot · GO02Sf18 · 2001-02-23 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf18av , ()med anledning av skr. 2000/01:59 En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskrimineringFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som i sin mening vad i motionenanförs om kriminalisering av hets mot homosexuella.2. tillkännager för regeringen som i sin mening vad i motionenanförs om lika behandling av alla individer och grupper i samhället.3. tillkännager för regeringen som i sin mening vad i motionenanförs om lika behandling på arbetsmarknaden oavsett kön, ålder,etnicitet, hudfärg, sexuell läggning, politisk eller religiös övertygelse.4. tillkännager för regeringen som i sin mening vad i motionenanförs om sammanslagning av de fem ombudsmannafunktionerna, dåunderställda riksdagen.5. tillkännager för regeringen som i sin mening vad i motionenanförs om nolltolerans av mobbning och våld i skolorna.InledningAlla människors lika värde och rättigheter är grunden förCenterpartiets politik. Samhället måste präglas av mångfaldoch respekt för den enskilda individen oavsett kön, ålder,etnisk tillhörighet, hudfärg, sexuell identitet, politisk ellerreligiös övertygelse. Rasism, främlingsfientlighet, homofobioch diskriminering, medveten eller omedveten, måste alltidmotarbetas. Målet är ett samhälle där individen ges utrymmeatt växa utifrån sin egen referensram, där variation ocholikhet ses som en tillgång, inte som ett hinder.Globaliseringen och internationaliseringen gör att vi måste tatill vara samhällets mångfald för att nå vidare utveckling. Attinte ta tillvara mångfalden innebär stora förluster för såvälsamhället som enskilda individer.Levande historiaDet är inte den lilla gruppens intolerans som är det storahotet mot fred och demokrati, hotet ligger i massans tystnad.Vardagsintolerans kan yttra sig på många sätt, genomuttalanden om homosexuella som aldrig skulle accepterasom det gällde andra människor, eller genom de invandraresom söker jobb efter jobb men aldrig erhåller något svar omvarför de inte får platsen. Alltför ofta kommer dennavardagsintolerans från människor vi känner och umgås med.På så sätt bagatelliseras kränkande uttalanden och åsikter.För att bekämpa nazism och rasism behövs fortlöpandeinsatser från det offentligas sida. Avgörandet blir närmänniskor är beredda att gå till konflikt för att hävdagrundläggande mänskliga värden. Mycket återstår att göra,till stöd och uppmuntran för dem som diskrimineras pågrund av kön, ålder, etnisk tillhörighet, hudfärg, sexuellidentitet, politisk eller religiös övertygelse.Hets mot homosexuellaDet finns starka skäl som talar för kriminalisering av hetsmot homosexuella. Det gäller att göra människor medvetnaom att det förekommer diskriminering och hets mothomosexuella. Lagen om hets mot folkgrupp har gjort attanmälningarna mot dessa typer av brott har ökat. Enkriminalisering av hets mot homosexuella skulle ha sammafunktion. Hets mot homosexuella kan förkomma var somhelst och ta sig olika i uttryck. För att motverka detta kräverCenterpartiet ett genomgripande arbete på såväl individ-,grupp- som samhällsnivå. Ordet integration nämns ofta irelation till utomnordiskt födda personer, vi vill poängteravikten av integrering av andra grupper, såsom homosexuella.Vad som ovan anförs om kriminalisering av hets mot homosexuella börges regeringen till känna.Arbetsmarknad ocharbetslivHistoriskt sett har arbetslinjens tillämpning inom svenskpolitik varit vägledande. Yrkesrollen eller den position somman haft på sin arbetsplats har varit grunden för individersmöjligheter att påverka sin egen vardag och därigenom ävenmöjligheterna att förverkliga sitt livsprojekt. Allt för ofta harjust detta faktum, att värdet av det man producerar genomsitt arbete även varit det som format den sociala positionen isamhället istället för den bakomliggande människan, lett tillatt alla inte getts likvärdiga villkor att växa som människor.Stelbent arbetsmarknadspolitik och attityder inom arbets-och näringsliv har gjort att utrikesfödda har svårt att kommain på arbetsmarknaden. Stora grupper av invandrare fylleridag funktionen som arbetskraftsreserv, varken privata elleroffentliga arbetsplatser uppfyller kraven på mångfald inomarbetslivet. Utanförskap i arbetslivet leder till ekonomiskaoch sociala problem och känsla av maktlöshet. Principen omlika behandling av alla individer och grupper i samhälletmåste vara ledande i det arbetsmarknadspolitiska området.Vad som ovan anförts om principen om lika behandling av alla individeroch grupper i samhället bör ges regeringen till känna.En av de viktigaste åtgärderna för att minska segregeringen i samhället äratt öka förutsättningarna för deltagande i arbetslivet. Detta kan ske genom attinvandrade personer direkt vid mottagandet erhåller en arbetspraktik och ikombination med denna praktik ges möjlighet att studera svenska språket.Samhället kan vidare genomföra en validering (utvärdering och jämförelse)mellan kompetensen och utbildningsnivåerna hos enskilda utomnordiskamedborgare och det svenska utbildningssystemet. En annan åtgärd som börvidtas är att införa så kallade övergångsarbetsmarknader där arbetslösa sombefinner sig i eller riskerar att hamna i långtidsarbetslöshet ges tillgång tillarbetsmarknaden genom att arbetsgivare fårnedsatta arbetsgivaravgifter. Detta skulle öka möjligheterna främst rörandeosäkerhet kring den arbetssökandes kompetens på grund av en utbildning i ettutomnordiskt land och statistisk diskriminering där hela grupper avutomnordiska medborgare tillskrivs egenskaper och kunskaper på grund av atten majoritet besitter dessa. Här finns möjlighet för arbetsgivaren att lärakänna den kompetens som enskilda utomnordiska medborgare besitter.Den debatt som tydligast präglat frågan om diskriminering på arbetsplatsenär jämställdhetsdebatten. Skillnader mellan kvinnors och mäns möjligheter tillkarriär, lönenivåer och sexuella trakasserier har belysts avmedia och statliga myndigheter. Trots detta har verklig jämställdhet på densvenska arbetsmarknaden ännu inte uppnåtts. Redan i mitten av 1970 taletinfördes den första jämställdhetslagstiftningen ochJämställdhetsombudsmannen (JämO) inrättades. Detta visar på vilkenkomplexitet frågan äger trots att grundfrågan är såpass enkel, lika möjligheteroch lika behandling för män och kvinnor på den svenska arbetsmarknaden.Vad som ovan anförts om lika behandling på arbetsmarknaden oavsett kön,ålder etnicitet, hudfärg, sexuell läggning, politisk eller religiös övertygelsebör ges regeringen till känna.Diskriminering avhandikappadeI den politiska debatten talas det ofta om jämlikhet. En viktigfråga som alltför ofta glöms bort är den omfunktionshindrades lika rätt att ta del av medial informationoch kulturliv. kan den som är synskadad ha storasvårigheter att ta del av de nyhetsinslag som sänds på ettannat språk, med översättning endast via textremsa. Vidareges hörselskadade ingen möjlighet att gå påteaterföreställningar med tal, då textning saknas. För attmänniskor skall känna självbestämmande, delaktighet ochegenvärde måste samhället utformas så att individen gesmöjlighet att ta del av till ett exempel nyhetssändningar ochkulturliv. Valmöjligheterna för den enskilde bör intebegränsas på grund av ett visst funktionshinder.Det är av yttersta vikt att arbetsplatserna skall vara tillgängliga för allagrupper i samhället. För att detta skall bli möjligt bör man till ett exempelinstallera hörselslingor i golvet, vilket öppnar dörren för personer som bärhörapparat.Ovanstående frågor bör ses över, om detta inte sker blirjämställdhetspolitiken endast ett vackert inslaget paket utan innehåll.SamladdiskrimineringslagstiftningRegeringen slår i skrivelsen fast att den tänker geutredningen som har till uppgift att utreda ett utvidgat skyddmot diskriminering (N 2000:01) i uppdrag att utredamöjligheterna till en generell lagstiftning mot diskrimineringsom omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder ochsamhällsområden. välkomnar att regeringenkommit till insikt om detta. har sedan längeansett att det behövs en samlad diskrimineringslagstiftningför att ge diskrimineringsombudsmannen (DO) ett kraftfulltverktyg. har vi skilda lagstiftningar för att skydda motdiskriminering i arbetslivet, beroende på om det ärdiskriminering på grund av kön, etnicitet ellerhomosexualitet. I infördes en bredantidiskriminerings-lag, lagen om likabehandling, somförbjuder diskriminering på grund av religion, tro, politiskåsikt, ras, kön, heterosexuell eller homosexuell läggning,familjestatus eller nationalitet. Lagen omfattar en stor del avsamhällslivet, inklusive direkt och indirekt diskriminering påarbetsmarknaden.En sammanhållen lagstiftning som också gäller utanför arbetslivet gör detmöjligt att ställa krav på en större del av samhällslivet som även omfattaråldersdiskriminering. Med en sammanhållen lagstiftning kan även de femombudsmannafunktionerna (DO, JämO, HomO, HO, BO) samordnas.Regeringen har lyssnat på krav och avser att uppdra åtutredningen (N 2000:01) att överväga frågan om en sammanslagning av någraeller samtliga ombudsmän.Vidare borde möjligheten att ändra så att ombudsmännen blir underställdariksdagen istället för som underställda regeringen ses över.Ombudsmännen borde då verka inom en institution på samma sätt somjustitieombudsmannen verkar . På detta sätt blir ombudsmännen ettkraftfullare redskap. Till sitt stöd bör ombudsmannen ha en samladdiskrimineringslagstiftning som omfattar hela livet och inte enbart arbetslivet.Vad som ovan anförts om en samordning av de femombudsmannafunktionerna, då underställda bör ges regeringen tillkänna.Skolan och skolmiljönSkolan ska ge alla elever lust att lära - varje elev har rätt tillfullgoda kunskaper. Men skolan ska också vara bärare avvärden som tolerans, respekt för andra, demokrati ochinsikten om var och ens personliga ansvar. Detta är någotsom eleverna i första hand lär sig genom samspel, genom attse vuxna respektera andra och genom att de behandlar barnoch ungdomar lika. För att få en förståelse för demokratimåste varje elev ges möjlighet till självbestämmande ochkänna att man har ett faktiskt inflytande.Eleverna måste få en starkare ställning och deras rätt till inflytande ochansvar måste tas på allvar. Elevinflytande ska inte bara vara ett projekt somdrivs . Varje skola har ett uppdrag att se till att allaelever,oavsett kön och social bakgrund, får ett verkligt inflytande på arbetssätt,arbetsformer och innehåll i undervisningen, som en del i en bra arbetsmiljö.Närmare 100 000 elever mår dåligt i skolan, vantrivs, känner sig mobbadeeller saknar studiemotivation. Detta konstaterar i rapporten . har , fått ca 16.500telefonsamtal från barn som är rädda inför skolstarten.Skolan är elevernas arbetsplats och precis som vuxna vill de ha enomgivning som passar för arbetsuppgifterna. Både den sociala och fysiskamiljön måste anpassas efter elevernas behov och skolmiljön måste ge lust tilllärande. Med tanke på att har skolplikt, vilket innebär att elevernamåste infinna sig i skolan oavsett hur de uppfattar miljön, så är det varjekommuns och skolas ansvar och skyldighet att se till att elevernas arbetsplatsoch studie-miljö är bra och att ingen elev mår dåligt av att vara i skolan. Påflertalet arbetsplatser gäller arbetsmiljölagen, liknande villkor bör gälla föreleverna i skolan.Vad som helst kan utlösa mobbning: utseende, religion eller fel intressen.Poängen är att det inte är den som är mobbad som är avvikande - det är densom mobbar. Skulden får aldrig läggas på den som mobbas, vuxenvärldenmåste här ta sitt ansvar. Detta ansvar innebär att vi måste lyssna, ha ögonenöppna och reagera om vi ser att något är fel.Det kraftfullaste sättet att komma åt mobbning och våld är att omedelbartinföra nolltolerans i skolorna. För att klara den målsättningen ska det framgåav skollagen att lärare och övrig personal som upptäcker mobbning gesskyldighet att rapportera till rektor för åtgärder. Det är också viktigt att detförebyggande arbetet fungerar bra - att eleverna blir sedda och att brytaanonymiteten.Arbetet måste vara kontinuerligt och inte bara i form av temainsatser.Elever måste kontinuerligt få diskutera relationer och värderingar. Här spelarläromedlen en viktig roll, det är allvarligt att det i skolböcker spridsfördomsfulla, diskriminerande och nedvärderande uppfattningar ommänniskor och kulturer i andra länder.Vad som ovan anförts om nolltolerans av mobbning och våld i skolornabör ges regeringen till känna.I jämställdhetslagen - som gäller i arbetslivet - definieras sexuellatrakasserier som "ovälkommet uppträdande grundat på kön". Sexuellatrakasserier behöver alltså inte ha något med sexualitet att göra och kandrabba alla oavsett kön. I en undersökning i skolor framkom att 69procent av flickorna hade blivit kallade för luder, hora, bitch etc. 61 procentav flickorna uppgav att de blivit ovälkommet tagna på intima delar avkroppen. Enligt eleverna reagerar lärarna i väldigt få fall på sexuellatrakasserier mellan ungdomar.Förutom föräldrarna, har skolan ett stort ansvar för undervisningen i sexoch samlevnad. Sexualundervisningen ska naturligtvis ge kunskap om samliv,preventivmedel etc men det är också viktigt att ta upp att sexualitet ocksåhandlar om kärlek, identitet och samlevnad. Man måste i skolan belysa att sexoch samlevnad upplevs väldigt olika av olika personer, beroende på vilkensexuell orientering man tillhör. Det är nödvändigt att tala om hur viktigkärleken är mellan två människor och att parterna ska visa respekt förvarandra. Det är av yttersta vikt att det sker ett fortsatt samarbete med ,ungdomsmottagningar, olika ideella organisationer, barnmorskor etc. Detta ärdock inte tillräckligt för att öka upplysningen och kunskapen om sex ochsamlevnadsfrågor. I av ökad missvisande bild av sex och samlevnad imassmedia måste skolans personal stärkas i deras roll, som samtalsledare ochförmåga att tala om sexualitet på ett naturligt sätt.Stockholm den 23 februari 2001Birgitta ()()()(c)()