mot · GP02So500 · 2001-10-05 00:00:00 — vill att en bred undersökning genomförs för att i möjligaste mån kartlägga våld och sexuella övergrepp mot funktionshindrade kvinnor. Huvudansvaret för en sådan utredning bör läggas på . Handikapprörelsen, , , kvinnojourerna och Rikskvinnocentrum är självklara experter i en sådan utredning. Detta bör ge regeringen till känna. 9 Hjälpmedel Det är landstingen som beviljar hörselhjälpmedel. Väntetiderna är generellt sett långa och varierar stort mellan landstingen. Kostnaderna varierar också. I vissa landsting är de mycket höga medan de i andra är måttliga. Vidare varierar prioriteringsordningen mellan landstingen så, att i vissa landsting får personer i arbetsför ålder förtur före äldre personer. Frågan om hörselhjälpmedel är, liksom som för många andra hjälpmedel, av största betydelse från rehabiliteringssynpunkt. Det förekommer att personer är sjukskrivna i avvaktan på att de ska beviljas hjälpmedel för sitt funktionshinder. , som administrerar sjukförsäkringen och ansvarar för samordningen av rehabiliteringen, har ofta inte möjlighet att påverka hjälpmedelsfrågan. Endast rena arbetshjälpmedel beslutas av . Ansvaret för hjälpmedel och arbetshjälpmedel behöver renodlas. Många olika aktörer är ansvariga: , skolan när det gäller exempelvis punktskriftsundervisning till synskadade skolpliktiga elever, arbetsförmedlingen, kommunen och . Hjälpmedelsfrågan är viktig ur likabehandlingssynpunkt. En konsekvens av att bedömningen varierar mellan landstingen är att möjligheten till rehabilitering också varierar beroende på var i landet en person är bosatt. Hjälpmedelsfrågan är inte belyst och behandlad på ett tillräckligt uttömmande sätt i de utredningar som arbetar med den ökande ohälsan i samhället. Därtill har frågan betydelse även utanför arbetslivet, då den även berör personer som avslutat sin yrkesverksamhet. Regeringen har aviserat en utredning om behovet av hjälpmedel för vissa grupper av funktionshindrade och överväger i detta sammanhang att låta utredningen se över väntetiderna för att få hörapparat. Detta omfattar inte väntetider för andra hjälpmedel eller förtydligande av ansvarsområden och kostnadsfördelningen. anser att detta är viktigt mot bakgrund av frågans stora betydelse för sjukskrivningars längd och möjligheten till rehabilitering. Utredningen bör därför även ges direktiv att se över dessa förhållanden, vilket bör ge regeringen till känna. 9.1 Hundar som hjälpmedel Synskadade har möjlighet att utan kostnad få tillgång till en utbildad ledarhund. För personer med andra funktionshinder som kunde vara hjälpta av en servicehund som hjälpmedel, exempelvis rörelsehindrade som behöver en hund som bär saker och hämtar föremål från golvet etc., saknas den möjligheten. Utbildningskostnaden för en servicehund på får den funktionshindrade själv stå för. Däremot kan driftskostnaden för hunden, bl.a. foder, täckas av handikappersättningen, precis som för ledarhunden. Personer som behöver en rehabiliteringshund som hjälpmedel för sin sociala rehabilitering får stå för samtliga kostnader. Det gäller även diabetiker som behöver hunden som hjälpmedel för att varna för insulinkänningar. Hundar utbildas av professionella hundförare för att därefter överlämnas till den funktionshindrade som i sin tur behöver utbildas. Hunden behöver därefter liksom sin husse/matte en vidareutbildning. anser att en utredning behöver vidtas för att få likformiga regler för beviljande av hund som hjälpmedel oavsett funktionshinder. I den översynen ska en belysning göras av hur hunden kan användas i rehabiliteringssyfte, genom att rehabiliteringsersättning och särskild kostnadsersättning kan beviljas för utbildning av hund och hundförare, såvitt avser både grund- och vidareutbildning. Detta bör ge regeringen till känna. 10 Psykiskt funktionshindrade Det är inte självklart att psykiskt funktionshindrade känner sig hemma i handikapprörelsen. För vissa innebär en definition av det psykiska funktionshindret som handikapp att det blir ett permanent tillstånd som inte kan avhjälpas. Psykiska funktionshinder är för många en rad symtom som växlar i omfattning i styrka och . Stigmatiseringen av psykiskt funktionshindrade är påtaglig. Rättsliga rådet har i sitt arbete konstaterat att gruppen inte får tillgång till rehabilitering, ofta saknar sysselsättning samt att möjligheterna till inflytande och makt över det egna livet är begränsade. När den s.k. psykiatrireformen trädde i kraft innebar det ett förtydligande av ansvarsfördelningen mellan kommuner och landsting. I enlighet med detta överfördes en rad verksamheter från landstingen till kommunerna. Psykiatrireformen innebär också att psykiskt funktionshindrade ska få ett större inflytande och medbestämmande. I och valfrihet (1999) konstaterades att många av reformens intentioner infriats. Allt var och är dock inte bra. Bland annat finns det ett stort antal psykiskt funktionshindrade som är kvar på institutioner, fastän platserna nu betalas av kommunen. Dessa borde ha minskat i antal i stället för att som ha ökat från 2 400 personer till 2 700 personer. Det har alltså inte skett en förskjutning från psykiatrisk heldygnsomsorg till eget boende utan till andra vård- och boendeformer. Detta kan bl.a. bero på brister i den psykiatriska öppenvården och i det kommunala öppenstödet. anser det mycket viktigt att denna utveckling bryts och att incitament skapas för att förverkliga reformens intentioner om ett eget boende för psykiskt funktionshindrade. Detta bör ges regeringen till känna. Det har genomförts en lokalstudie i i samband med psykädel . Denna har följt vad som hänt med livsvillkoren bland personer efter det att de skrivits ut från den psykiatriska långtidsvården som s.k. medicinskt färdigbehandlade. Mer omfattande studier som visar huruvida levnadsförhållandena kommit att förbättras för gruppen har dock inte genomförts. Enligt Stockholmsstudien är det ingen av de medicinskt färdigbehandlade som har arbete på den öppna marknaden. Däremot är det betydligt fler som jämfört med före utskrivningen har någon form av regelbunden sysselsättning. Ett problem som iakttagits är att många har ekonomiska problem. Den ökade boendestandarden och därmed ökade boendekostnader är en trolig orsak till detta.Vänsterpartiet anser att det är av stort intresse att en studie av psykiskt funktionshindrades livsvillkor genomförs. Detta bör ge regeringen till känna. Att vara psykiskt funktionshindrad skapar ofta stora svårigheter i de sociala kontakterna. Det beror både på att det är en del av funktionshindret men också på omgivningens attityd. Det är därför angeläget att den psykiatriska vården och stödet har bra former för ett reellt inflytande för den enskilda. På några platser i landet har ett arbete med s.k. brukarrevisioner initierats med ett mycket positivt resultat. anser därför att mot den bakgrunden och utifrån psykiatrireformens intentioner om ökad makt och inflytande för de psykiskt funktionshindrade bör regeringen uppdra åt att ta fram en enhetlig manual för brukarrevisioner. Det skulle även möjliggöra jämförelser över landet. Detta bör ge regeringen till känna. () () () () () () () () () ()