mot · GO02MJ16 · 2001-01-31 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ16av , ()med anledning av prop. 2000/01:57 Sammanhållen rovdjurspolitikFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om förutsättningarna för en verkningsfull och långsiktigrovdjurspolitik.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om det skandinaviska perspektivet i rovdjurspolitiken.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skyddsjakt även om etappmål eller miniminivåer ej uppfylls.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om hänsyn till sociala och ekonomiska konsekvenser avrovdjurens utbredning.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om målnivån 200 individer för den skandinaviska vargstammen.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om miniminivån 1 000 individer för lodjursstammen.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att miniminivån för järv i bör slås fast till 300individer.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om förändring av 28 § jaktförordningen.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att flytta beslut om skyddsjakt från tilllänsstyrelserna.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om full ekonomisk ersättning för rovdjursangrepp på tamdjur.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ekonomisk ersättning vid rovdjursangrepp på människor.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ett omfattande och allsidigt informationsarbete kringrovdjuren.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att de övergripande förvaltningsfrågorna liksom samråd ochinformationsinsatser kring våra rovdjur bör handhas på regional nivå avde befintliga viltvårdsnämnderna som ett rådgivande organ tilllänsstyrelsen.InledningEn sammanhållen och väl fungerande rovdjurspolitik ärviktig. Det är därför glädjande att regeringen nu äntligenlyckas presentera en rovdjursproposition med syfte att få ensammanhållen rovdjurspolitik. Att välkomnaratt propositionen läggs på bord är dock intedetsamma som att vi delar alla uppfattningar i propositionen.Enligt vår mening finns det inslag i propositionen som måsteförändras och förbättras för att nå ett tillfredsställanderesultat.Utgångspunkten måste vara att hitta en verkningsfull politik sommänniskor känner acceptans för och tilltro till. Utan acceptans hos demänniskor som bor i bygder där de stora rovdjuren finns kommer Sverigealdrig att få en hållbar och långsiktig politik. strävar efter atthitta en lösning som gör att det svenska samhället kan ha långsiktigt bevaradestammar av björn, järv, lo, varg och kungsörn som människors olikaintressen tas tillvara.Otvivelaktigt är det så att frågor som rör de stora rovdjuren engagerarmånga människor. Starka känslor är inblandade och det är viktigt att ha detta iåtanke när rovdjurspolitiken utformas och verkställs. Många människorkänner en misstro mot vad de uppfattar som en politik formad avpolitiker och byråkrater i . De starka känslorna hos både dem somär positiva till rovdjur och dem som är negativa till rovdjur gör detnödvändigt för alla att inta en öppen hållning till andras åsikter och känslornär det gäller rovdjuren.RovdjursutredningenTill grund för regeringens proposition ligger det mycketgedigna arbete som lagts ned i Rovdjursutredningensbetänkande "Sammanhållen rovdjurspolitik" (SOU1999:146). anser att det är olyckligt attregeringen inte bättre tog fasta på arbetet i utredningen närpropositionen utformades. Flera av de förslag somutredningen lämnade har regeringen bortsett ifrån ellerförändrat till det sämre. anser att mer avutredningens förslag skulle lagts fram av regeringen ochdärför kommer vi i denna motion att följa flera avutredningens förslag framför regeringens förslag. Dettagäller bland annat vad som i dagligt tal kallas nödvärnsrättvid rovdjursangrepp samt nivåerna på rovdjursstammarna.Utan acceptans blirpolitiken verkningslösDen oro människor känner inför rovdjuren och derasutbredning måste tas på allvar. Oavsett om oron är berättigadeller ej så räcker det med det faktum att människor är oroadeför att beslutsfattare på olika nivåer måste ta den på allvar.Om beslutsfattare inte visar ödmjukhet inför den ängslanmänniskor känner kommer acceptansen för rovdjuren aldrigatt bli så stor som den måste vara för att stammarna skakunna bevaras på lång sikt.Centerpartiet konstaterar att propositionen inte har alla de element sombehövs för att skapa en rovdjurspolitik som åtnjuter acceptans hos dem sombor i bygder med rovdjur och kanske allra minst hos dem som bor i områdenmed ett stort samlat rovdjurstryck. utgångspunkt är att hitta enlösning som gör att det svenska samhället kan ha långsiktigt bevaradestammar av björn, järv, lo, varg och kungsörn som människorsintressen tas till vara.Rovdjursstammarna måste förvaltas med utgångspunkt i forskning ochinventering. Jakten är att betrakta som en naturlig del i en sådan förvaltning.Rovdjurspolitiken måste formas så att människor känner delaktighet och harmöjlighet att påverka utformningen. En politik som saknar förankring hos deboende i bygder med något eller några av rovdjursslagen kommer aldrig attbli verkningsfull och långsiktig. Vad som ovan anförs om förutsättningarnaför en verkningsfull och långsiktig rovdjurspolitik bör ges regeringen tillkänna.Skandinaviskt perspektivi rovdjurspolitikenRovdjursstammen på den skandinaviska halvön måstebeaktas i ett samlat perspektiv. Med tanke på att rovdjurenkan röra sig över stora områden och finns igränstrakterna mellan och är de svensk-norska rovdjursstammarna att beakta som en.Att sätta nivåer och mål för rovdjursstammarna på nationellnivå är därför inte alldeles lätt. Miniminivåer och etappmålmåste utgå från det samlade skandinaviska per-spektivet ochbestånden.Det är absolut nödvändigt att lägger mer kraft på att få enskandinavisk samsyn vad gäller miniminivåer och etappmål irovdjurspolitiken. Beslut om etappmål och miniminivåer bör i möjligaste månomfatta främst och Norge.Under lång tid har ett omfattande samarbete kring rovdjursfrågorna skettmed i första hand och även med inom ramenför Nordkalottsamarbetet. Samarbetet har främst gällt beståndsuppskattningoch utveckling av gemensamma inventeringsmetoder. Vi utgår ifrån att dessarovdjursinventeringar även fortsättningsvis utförs och att de ideella krafternatillvaratas i det arbetet. Dessa förvaltningsfrågor är utomordentligtbetydelsefulla när det gäller den samlade bedömningen av vårarovdjursstammar. Vi delar uppfattningen att det är viktigt att finna former föratt utveckla detta samarbete med och . Mot denna bakgrundfinner vi det anmärkningsvärt att regeringens förslag i denna proposition närdet gäller rovdjurens antal och utbredning inte tar hänsyn till de gemensammaskandinaviska förhållandena som varit utgångspunkten för bådeforskning, vilt-övervakning och inventering. Vad som ovan anförs om detskandinaviska perspektivet i rovdjurspolitiken bör ges regeringen till känna.Stammarnas nivåer ochutbredningCenterpartiet anser att det är bra att regeringen ipropositionen inte använder sig av uttrycket livskraftigastammar. Övergången till miniminivåer och etappmål för attpå lång respektive kort sikt bevara rovdjursstammarna i densvenska faunan är bra. Viktigt i sammanhanget är attverkligen understryka att populationerna av de storarovdjuren är att betrakta i ett skandinaviskt perspektiv. Detbetyder att stammarna är gemensamma för ochNorge. Vad gäller kungsörn kan även populationen i Finlandses i samma perspektiv som populationerna i ochNorge.Det är eftersträvansvärt att rovdjuren sprider sig inom respektive artsnaturliga utbredningsområde. Utöver rent biologiska skäl för detta så är detviktigt att rovdjuren sprider sig så att ett för hårt rovdjurstryck undviks i deområden där detta är aktuellt eller kan bli aktuellt. Skyddsjaktsinstrumentet ärviktigt för att undvika rovdjursetableringar i områden där riskerna för angrepppå människor eller andra olägenheter är stora. Skyddsjakten i dessa områdenkan även användas för att minska antalet individer. Vi anser att regeringensförslag i detta hänseende är otillräckligt. Regeringen menar att skyddsjaktenär beroende på om stammarna nått upp till etappmål respektive miniminivåer.Enligt regeringen bör, om stammarna ej nått upp till etappmål ellerminiminivåer, sådan skyddsjakt som beskrivits ovan inte tillåtas omstammarna som helhet i landet inte visar en positiv tillväxt. Vår uppfattning äratt skyddsjakt måste medges vid särskilda fall av lokala olägenheter även omstammen av det aktuella rovdjuret ej når upp till etappmål eller miniminivå.Vad som ovan anförs om skyddsjakt även om etappmål eller miniminivåer ejuppfylls bör ges regeringen till känna.Nivåerna är inte en statisk siffra som till varje pris måste hållas. Nivåernainnebär att stammen långsiktigt kan bevaras i den svenska och skandinaviskafaunan. Det kan betyda att stammarna vid olika tillfällen befinner sig undereller över de fastlagda målnivåerna. Det är viktigt att komma ihåg att inaturen förekommer variationer av stammarnas storlek till följd av en mängdolika faktorer som bland annat väderförhållanden och födotillgång.Centerpartiets uppfattning är att när stammarna nått sådana nivåer att de kananses långsiktigt bevarade bör ännu större hänsyn tas till sociala ochekonomiska konsekvenser av rovdjurens utbredning än vad som annars ärfallet. För vår del är det naturligt att mycket stor hänsyn måste tas till deolägenheter som de stora rovdjuren kan medföra. Vad som ovan anförs omhänsyn till sociala och ekonomiska konsekvenser av rovdjurens utbredningbör ges regeringen till känna.VargVargen är det rovdjur som skapar starkast känslor hosmänniskor. Ett av de starkaste skälen för människors starkakänslor när det gäller varg i jämförelse med andra rovdjurtorde vara att vargen oftast lever i flock och därmed upplevssom mer hotfull. Regeringen föreslår i propositionen attetappmålet för den svenska vargstammen ska vara 20föryngringar , motsvarande 200 individer.Vi har tidigare i denna motion konstaterat att det inte går att se denvargstammen som en isolerad svensk företeelse. Enligt vårt (ochutredningens) synsätt måste vargstammen ses i ett skandinaviskt perspektiv.En rimlig målnivå för den skandinaviska vargstammen är 20 föryngringar perår, något som motsvarar 200 individer. En sådan nivå garanterarvargstammens långsiktiga bevarande som sociala och ekonomiskahänsyn tas. Vargstammen har haft en god tillväxt. I likhetmed björnstammens utveckling är det viktigt att tillväxttakten för vargen ärsådan att människor hinner vänja sig vid etableringen. Detta skapar störreförutsättningar för en acceptans hos dem som bor i de bygder där etableringsker. Vad som ovan anförs om målnivån 200 individer för den skandinaviskavargstammen bör ges regeringen till känna.BjörnBjörnstammen på den skandinaviska halvön har haft enpositiv utveckling under en följd av år. Tillväxttakten harvarit en sådan att människor i stor utsträckning hunnit vänjasig vid björnetablering. Detta har också lett till att tid funnitsför att förebygga skador från björn. Sammantaget har dettalett till en god acceptans i de områden där björn nu finns.Det är viktigt att björnstammens utveckling även ifortsättningen följer detta mönster. Vad gäller denskandinaviska björnstammen så finns de allra flestaindividerna i . Inventeringarna visar att endast enmycket liten del av stammen återfinns i . Dåbjörnstammen i stort sett nått miniminivåerna för att artenlångsiktigt ska kunna bevaras i bör jaktenkunna fortsätta.Centerpartiet delar utredningens och regeringens uppfattning om att 1 000individer (100 föryngringar) är den miniminivå som bör slås fast för Sverigesdel.LoLodjursstammen är stark i stora delar av ochSvealand. Sammantaget uppgår den skandinaviskalodjursstammen till omkring 2 000 individer varav 3/4beräknas finnas i . har stammenvuxit sig stark söderut och finns i stor mängd i södraDalarna, , och de norra delarna avÖrebro och län. Effekterna på rådjursstammarna ide områden där lo finns (både i och ) harvarit stora.Rovdjursutredningen menade att 1 000 djur i anses vara den nivådär stammens långsiktiga bevarande säkras. I propositionen föreslårregeringen miniminivån 300 föryngringar (1 500 individer) i trots attregeringen verkar dela utredningens uppfattning att 1 000 djur långsiktigtgaranterar stammens fortlevnad. Detta få anses förvånande.Trots att regeringen föreslår en begränsad jakt på lodjur i de områden därstammen ökar snabbt är regeringens förslag kring lodjursstammensminiminivå otillräckligt och motsägelsefullt. I propositionen slår regeringenfast att1 000 individer garanterar långsiktiga bevarande men samtidigtkonstateras att det vid 1 500 individer (300 föryngringar) endast finnsutrymme för som regeringen uttrycker det "en mycket begränsad jakt". Det ärinte utan att vi undrar vad regeringen egentligen grundar sitt förslag om 1 500individer på.Centerpartiet anser att utredningens förslag om 1 000 individer (medmedföljande antal föryngringar) är väl balanserat och på ett bra sätt tar hänsyntill de biologiska förutsättningarna såväl som sociala och ekonomiska konse-kvenser. Vad som ovan anförs om miniminivån 1 000 individer förlodjursstammen bör ges regeringen till känna.JärvAllt tyder på att järven, tvärtemot de andra stora rovdjuren,minskat i antal . Trots skyddsåtgärder ärstammens storlek jämförbar med storleken för 30 år sedan.Detta är naturligtvis allvarligt om stammen ska kunnabevaras på lång sikt. De senaste inventeringarna 1999/2000gör gällande att antalet föryngringar var 40 irenskötselområdet. Det är 17 färre föryngringar än året innanoch 11 färre än 1998 samt 26 färre än 1997 och 1996.Noterbart är att bestånden i inte visar motsvarandenedgång.Den skandinaviska järvstammen uppgår till cirka 500individer. konstaterar att detta bör ses som enminiminivå för stammen som helhet. delar den uppfattningen.Centerpartiet anser i likhet med utredningen att miniminivån för järv i Sverigebör slås fast till 300 individer (med medföljande antal föryngringar). Dettabör ges regeringen till känna.KungsörnVad gäller kungsörnen är det berättigat att tala om engemensam stam för , och . Detsammanhängande utbredningsområdet fortsätter även österutin i . Denna större gemensamma stam görförutsättningarna för fastställandet av en miniminivå för detlångsiktiga bevarandet annorlunda än de andra rovdjurensom här behandlas. delar regeringens ochutredningens uppfattning om att kungsörnens utbredning intebör påverkas av människan. Likaså finner vi 600 häckandepar i vara en rimlig miniminivå för att garanterastammens långsiktiga bevarande i den svenska faunan. "Nödvärnsrätt" vidrovdjursangreppEn mycket central del i rovdjurspolitiken måste vara att haen möjlighet att skydda sig och sin egendom vidrovdjursangrepp. Det kan inte betecknas som rimligt att enmänniska ska behöva stå och se på när ett tamdjur angrips avett rovdjur utan att få ingripa innan djuret skadats ellerdödats. Konsekvensen av regeringens förslag är just detta.Utformningen på jaktförordningens 28 § måste förändras,förbättras och förtydligas. 28 § i jaktförordningen reglerarmöjligheten till skyddsjakt utan föregåendemyndighetsbeslut, den i dagligt tal så kallade"nödvärnsrätten".Det finns en oro för att en "nödvärnsrätt" skulle leda till en betydandeökad mängd skjutna rovdjur. Erfarenheterna från och den norska"nödvärnsrätten" visar att en sådan oro är överdriven. Den norska"nödvärnsrätten" har inte lett till någon avsevärt ökad avskjutning av rovdjur.En förändring av 28 § i jaktförordningen så att ägaren eller vårdaren av etttamdjur får döda en björn, järv, lo eller varg som är under direkt angrepp påtamdjuret är berättigad. Vad som ovan anförs om förändring av 28 §jaktförordningen bör ges regeringen till känna.Decentralisera beslut omskyddsjaktDet är viktigt att beslut fattas så nära de berörda sommöjligt. Detta gäller även i fråga om skyddsjakt på rovdjursom beslutats av myndigheter och som därmed inte omfattasav § 28 i jaktförordningen. Regeringen föreslår attjaktförordningen ändras så att kan delegeratill länsstyrelserna att besluta om skyddsjakt på enskildaindivider av björn eller lo som orsakar skada eller olägenhet.Detta är inte tillräckligt. anser att en störreförändring av jaktförordningen är befogad. Beslut omskyddsjakt bör flyttas från tilllänsstyrelserna.Denna decentralisering är nödvändig för att alla intressen irovdjursfrågorna ska få möjlighet att föra fram sin mening. Att flytta beslutenfrån central nivå till regional nivå är också en förutsättning för att få välförankrade beslut hos lokalbefolkningen (både hos dem som förespråkar jaktoch hos dem som inte vill se jakt). Väl förankrade beslut skapar störremöjlighet att få acceptans för långsiktigt bevarade rovdjursstammar. Fråganom rovdjur har alltid väckt starka känslor varför det är nödvändigt att beslutfattas på ett sådant sätt att människor inte känner sig överkörda. Därför är detrimligt att flytta besluten om skyddsjakt till den regionala nivån. Vad somovan anförs om att flytta beslut om skyddsjakt från tilllänsstyrelserna bör ges regeringen till känna.Ekonomisk ersättning vidrovdjursangreppEn mycket viktig beståndsdel i en sammanhållen, långsiktigoch verkningsfull rovdjurspolitik är att människor ochmänniskors näringsverksamhet inte lider ekonomisk skadatill följd av rovdjursangrepp. Full ekonomisk ersättning fördjur som skadas eller dödas vid rovdjursangrepp är ettmåste. En sådan ordning är i allra högsta grad befogad medtanke på att samhället har som mål att de stora rovdjurenslångsiktiga fortbestånd ska garanteras.Det är inte rimligt att den enskilde djurägaren ska behöva drabbas av högaförsäkringspremier på grund av att det finns rovdjur där husdjur ochtamboskap vistas. I propositionen klarar regeringen tyvärr inte av attgarantera den för acceptansen av rovdjuren så viktiga ekonomiskaersättningen. Full ekonomisk ersättning för rovdjursangrepp bör gälla bådeför djur som ingår i näringsverksamhet och för djur som hålls som husdjur.Vad som ovan anförs om full ekonomisk ersättning för rovdjursangrepp påtamdjur bör ges regeringen till känna.Skador på människor till följd av rovdjursangrepp är ovanliga. Detta tilltrots är det viktigt att ansvarsfrågan kring skador på människor vidrovdjursangrepp klarläggs. Regeringen fortsätter i propositionen att övervägahur detta ska hanteras. Vi menar att regeringen övervägt länge nog. Det ärdags att komma med konkreta förslag. Skador till följd av rovdjursangrepp ärfrämst aktuellt för björn. Just nu finns det till exempel ett fall med en personsom blivit attackerad av björn och som inte får ersättning på ett fullgott sätt.Enligt vår uppfattning har staten ett ekonomisk ansvar vid personskador tillföljd av angrepp från rovdjur. Precis som ersättning ska utgå för skadade ellerdödade tamdjur ska statlig ersättning utgå för personskador som uppstått isamband med ett rovdjursangrepp. Vad som ovan anförs om ekonomiskersättning vid rovdjursangrepp på människor bör ges regeringen till känna.InformationEn grundläggande förutsättning för att stammarna av destora rovdjuren ska garanteras på lång sikt är att det finnsacceptans hos de människor som bor i de bygder därrovdjuren finns. Detta har vi behandlat i ett tidigare avsnittav denna motion. För att denna acceptans ska nås behövsförutom de element i rovdjurspolitiken som vi redan nämntett omfattande och allsidigt informationsarbete. Det ärviktigt att information om rovdjurens beteende, spridningoch förebyggande åtgärder ges till alla dem som efterfrågarsådan information. Många parter måste vara inblandade idetta arbete då människor efterfrågar information från olikahåll. Att informationen kan fås från många parter äravgörande då misstron mot myndigheterna kan vara stor idessa frågor. Informationen kan på ett mycket påtagligt sätthjälpa till att minska konflikterna mellan olika intressen.Mot bakgrund av det som anförs ovan är det centralt att det idet uppdrag regeringen vill ge till Naturvårdsverketuttryckligen klargörs att ideella krafter, museer ochdjurparker ska ges goda möjligheter att vara med iinformationsarbetet kring rovdjuren. Vad som ovan anförsom ett omfattande och allsidigt informationsarbete kringrovdjuren bör ges regeringen till känna.RegionalarovdjursgrupperMed anledning av proposition 1999/2000:73 "Jaktensvillkor" kompletteras nu de länsvisa viltvårdsnämndernamed politiska företrädare. Denna förändring motsatte sigCenterpartiet. Viltvårdsnämnderna är dessutom sammansattaav de parter som berörs av viltvårds- och faunafrågor iallmänhet. Vi finner det inte motiverat att skapa ytterligareadministration kring dessa frågor genom att länsstyrelsernaskall åläggas att skapa ännu ett organ. De föreslagnagruppernas ställning i förhållande till länsviltnämndernaframstår dessutom som oklar. Om man inom delar av ett läneller mellan län finner det lämpligt att på grund av särskildaskäl bilda regionala grupper skall det få ske på frivillig väg.Dock är det vår uppfattning att de övergripandeförvaltningsfrågorna liksom samråd och informationsinsatserkring våra rovdjur bör handhas på regional nivå av debefintliga viltvårdsnämnderna som ett rådgivande organ tilllänsstyrelsen.Detta bör ges regeringen till känna.Stockholm den 31 januari 2001Eskil ()()()()()