mot · GP02Fi294 · 2001-10-05 00:00:00 — Samhällets, arbetsgivarnas och enskilda löntagares investeringar i utbildning kommer att bli avgörande för om ska klara tillväxten och välfärden framöver. Därför krävs det en kraftfull satsning på kompetensutveckling och utbildning. En metod är att införa individuella kompetenskonton. 10.6 Hushållstjänster Många dubbelarbetande slår nästan knut på sig själva för att få tillvaron att fungera. För andra, framför allt lågutbildade, är arbetslösheten fortfarande ett gissel, trots högkonjunkturen. En väl fungerande offentlig och privat service av god kvalitet är en nyckel för att människor ska få vardagen att fungera. Därför måste kvaliteten i skolan, vården och omsorgen stärkas. Men vi behöver också öppna en vit, hushållsnära sektor. Stressen måste minska också i hemmen. Möjligheten att köpa privata tjänster måste ses över och prövas. Många dubbelarbetande familjer och äldre skulle kunna minska sin stress om en del av hemarbetet kunde växlas mot fritid. Att kunna anlita företag som utför städning eller matlagning likväl som kemtvätt, skolagning eller bilreparationer är en viktig del av en fungerande tjänstesektor och bidrar till att familjer kan frigöra tid till annat än att producera tjänsterna själva. Lägre moms på hushållstjänster skulle ge lägre priser och förmodligen fler jobb i dessa sektorer. 10.7 Makt över arbetsmiljön Den allt vanligare utbrändheten ställer nya krav på våra verktyg för att förbättra och bedöma arbetsmiljön. Facket arbetar med att bedöma och märka datorutrustningar och kontorsmöbler. På samma sätt behövs en kvalitetsbedömning av den sociala arbetsmiljön och personalpolitiken. Arbetarskyddsstyrelsen, bland andra, efterlyser nya metoder för att mäta stress. Vi har i en lång tradition av att uppmärksamma och åtgärda fysiska problem som buller och avgaser på våra arbetsplatser. Det är naturligtvis bra, men krävs att lagstiftare, arbetsgivare och fackföreningsrörelse också förmår ta arbetsplatsernas mjuka arbetssjukdomar stress och psykosocial ohälsa på betydligt större allvar. Om detta ska lyckas måste vi inse att kortsiktiga neddragningar som går ut på att till varje pris spara på personal i slimmade verksamheter kan bli kontraproduktiva. Vi behöver en ny syn på arbetsorganisation och ledning, om vi ska kunna ta vara på den guldgruva som medarbetarnas resurser och engagemang för verksamheten utgör. 10.8 Storsatsning på rehabilitering Utredaren visar senast i en rapport (S 2000:07) att frånvaro på arbetsplatsen på grund av ohälsa motsvarade cirka 700 000 årsarbetare vilket var av befolkningen i åldern (1997 var motsvarande tal ). kan bortfallet ha vuxit till 820 000 och till 850 000 årsarbetare. Det betyder att av befolkningen i åldern skulle vara frånvarande från arbetet på grund av ohälsa, om vi inte förmår bryta den nuvarande trenden. Aktiva rehabiliteringsinsatser är motiverade av samhällsekonomiska skäl. I exempelvis utredningen i Centrum (S 1999:08) visar utredaren på de samhällsekonomiska vinsterna av en förbättrad rehabilitering. De samhällsekonomiska vinsterna är tämligen säkra efter utredningens egen studie att döma. Den visar att om drygt en procent av dagens långtidssjuka och förtidspensionärer rehabiliteras med en ny fördjupad rehabilitering så blir den årliga kostnaden . går det emellertid jämnt ut. Därefter ökar vinsten år för år för att sedan stabiliseras runt . Varje satsad krona från det offentliga ger alltså tillbaka till landsting, kommuner, statens arbetsförmedling och socialförsäkringssystemet. har arbetat i landstingen för större resurser till rehabiliteringsverksamheten. Vi har också länge kritiserat kassornas låga anslag till denna verksamhet. Vi föreslår nu såväl ett kraftigt utökat statsbidrag som att försäkringspengar ska få användas ännu friare än som diskuterats, exempelvis till projekt med företagshälsovården och delfinansiering (tillsammans med landsting, kommuner och stora arbetsgivare) av särskilda utredningscentrum för snabb hantering av rehabiliteringsfall. Resurserna som tillförs ska användas för att handla upp rehabiliteringsinsatser och för att påskynda försäkringskassornas utredningar. 10.9 Finansiell samordning Finsam Den finansiella samordningen mellan försäkringskassorna och vården (Finsam) prövades åren 19931997 i några kommuner i fem län. igångsattes också försök med finansiell samordning (Socsam) där också i några kommuner deltog. Dessa försök pågår fortfarande. Finsamförsöken utvärderades av och i en gemensam rapport . Enligt utvärderingen var försöken framgångsrika genom att den friare användningen av sjukförsäkringsmedlen lett till bättre vård som kostnaderna minskat. Några s k undanträngningseffekter hade inte kunnat beläggas. Det tak som gällde för Finsamförsöken var av kostnaden för sjukpenning, arbetsskadesjukpenning och rehabiliteringsersättning. Parterna fick rätt att tillsammans med staten dela på uppkomna överskott, men också ekonomiskt ansvar för eventuella underskott. I den fyrpartiuppgörelse som träffades med bl a regeringen ingick att finansiell samordning skulle tillåtas genom ett riksdagsbeslut . Det förslag som ingår i budgetpropositionen är inte ett uppfyllande av överenskommelsen vare sig vad gäller principen om en friare användning av de nämnda medlen eller vad gäller nivån på de medel som skulle få användas friare. Principen om en friare användning har dock efter propositionens avlämnande bekräftats av regeringens företrädare. Den nivå som fortfarande förespråkas av regeringen, mellan 0,5 och , är oerhört långt från den nivå på som gällde i Finsamförsöken. Enligt vår bestämda uppfattning har regeringen därför inte uppfyllt överenskommelsen. Det är förstås oacceptabelt. Det är nu nödvändigt att tar över där regeringen svikit. Vi föreslår därför att nu beslutar att försäkringskassorna fr o m får disponera av anvisade medel för sjukpenning, arbetsskadesjukpenning och rehabiliteringsersättning på det sätt som gällde i Finsam- och Socsamförsöken. I pengar motsvarar detta . 11 En kunskaps- och bildningsreform 11.1 En liberal politik för bildning Den enskilda människans möjligheter att förverkliga sig själv och sina livsmål står i centrum för liberalismen. Kunskap och kreativitet är nyckelfaktorer i de liberala strävandena att ge alla människor den friheten. Bildning handlar om att ge individen de verktyg som krävs för att hon skall kunna utvecklas intellektuellt och ta makten över sitt eget liv. Utbildningsnivån i är lägre än i flera jämförbara länder. En skola i världsklass är nödvändig för att skall bli en ledande kunskapsnation. Kunskap betyder också makt över det egna livet. För är skolan samhällets viktigaste medel för att ge människor jämlika livschanser. Målet för en liberal skolpolitik är att utveckla en skola där kvaliteten och den enskilda elevens utveckling står i centrum och där alla har goda möjligheter att utvecklas. Bildningen som värde är hårt ansatt i nutida svensk politik. Skolan har förfallit till följd av en flummig socialdemokratisk låt-gå-politik. Kunskapskraven har kommit på undantag, utbildningen likriktats och arbetsmiljön blivit otrygg till följd av mobbning och trakasserier. Högskolan har förvandlats till utbildningsfabrik. Kunskap ges inget egenvärde, den akademiska friheten beskärs och kvantitet sätts före kvalitet. Kulturens förmåga att fungera som motor i samhällsutvecklingen kan utvecklas. Inte minst läsandets betydelse måste betonas. En liberal politik kan återupprätta bildningsidealet. Den allmänna förskolan ska utnyttja barnens naturliga nyfikenhet och vilja att lära. Det är särskilt viktigt att den nya allmänna förskolan blir pedagogiskt inriktad, och därför måste den pedagogiskt utbildade personalen göras ansvarig för verksamheten. Viktigt är också att förskolan ges tydliga mål för sin verksamhet. lämnar alltför många utan tillräckliga kunskaper. Detta kan vi aldrig acceptera. Insatserna för dem som har svårt med läsning, skrivning och räkning måste göras . De elever som behöver det, måste få mer hjälp och stöd som de studiemotiverade eleverna ska ges mer stimulans. Oacceptabelt många elever hoppar av gymnasiet eller lämnar det utan fullständiga betyg. Den allra största tragiken i detta sammanhang gäller de elever som vill använda sina sena tonår till att utbilda sig till ett yrke. Den gymnasieskola de möter har konstruerats på ett sätt som inte alls motsvarar elevernas förväntningar och behov. Som exempel kan nämnas att ¾ av eleverna på barn- och fritidsprogrammet inte når målen i matematik, enligt det nationella provet. Gymnasieskolan har misslyckats med sin uppgift att vara till för alla och måste därför förnyas. Dagens gymnasium grundas på den felaktiga föreställningen att alla elever är lika och kan lära samma sak på lika . utgår tvärtom från att människor är olika och vi vill därför ha en mer individualiserad skola. vill införa en särskild yrkesexamen, en lärlingsexamen och en studentexamen för behörighet för högskolan. Lärarna är skolans viktigaste resurs men en bristvara. Många platser står tomma på lärarutbildningarna och många hoppar av . Vi menar att läraryrkets status måste höjas. Genom fler karriärmöjligheter, möjligheter att studera och forska, lärarlegitimation och höjda löner vill återskapa läraryrkets status. Utvärdering är ett centralt inslag i en skola för kunskap och kvalitet. Med fler nationella prov och betyg tidigare under skolgången får eleverna och föräldrarna möjlighet att se vilka kunskaper eleven har uppnått. Betygen måste innehålla fler steg, och likvärdigheten måste garanteras genom jämförelser med resultat på nationella prov. Mångfald inom skolsystemet ökar valfriheten och gynnar kvaliteten. Den konkurrens som fristående skolor innebär gör att även de kommunala skolorna höjer kvaliteten på sin undervisning. Regeringens negativa syn på friskolorna är en nedvärdering av de elever och föräldrar som har valt dessa skolor. Regeringen föreslår att kommunerna får ännu större inflytande över om en friskola ska etableras eller inte. anser att sådana beslut måste fattas av en oberoende instans, annars hämmas den fria konkurrensen. 11.2 En skola för kunskap Det är viktigt att den nya allmänna förskolan blir pedagogiskt inriktad. Därför måste den pedagogiskt utbildade personalen göras ansvarig för verksamheten och förskolan måste ges tydliga mål som ska uppnås. Insatserna för dem som har svårt med läsning, skrivning och räkning måste göras tidigt, . De elever som behöver det, måste få mer hjälp och stöd som de studiemotiverade eleverna ska ges mer stimulans. vill införa en särskild yrkesexamen, en lärlingsexamen och en studentexamen. Den senare ska ge behörighet för högskolestudier. En yrkesinriktad elev måste få möjlighet att gå igenom gymnasiet utan att behöva läsa lika teoretiska kurser som elever på väg mot högskolan. måste i stället få en lärlingsutbildning som är ett kvalificerat alternativ för intresserade elever. Det ska också finnas en anpassad lärlingsutbildning för de elever som inte kommer in på en nationell utbildning men heller inte klarar av en kvalificerad lärlingsutbildning. Möjligheterna att komplettera sina studier som vuxen måste förbättras. anser att vuxenstudier på gymnasienivå ska vara en rättighet för individen. Läraryrkets status måste höjas genom fler karriärmöjligheter, möjligheter att studera och forska, lärarlegitimation och höjda löner. Med fler nationella prov och betyg tidigare under skolgången får eleverna och föräldrarna möjlighet att se vilka kunskaper eleven har uppnått. Betygen måste innehålla fler steg, och likvärdigheten måste garanteras genom jämförelser med resultat på nationella prov. Beslut som rör friskolor måste fattas av en oberoende instans, annars hämmas den fria konkurrensen. Regeringens förslag, att kommunerna får ännu större inflytande över om en friskola ska etableras eller inte, måste därför avvisas. vill inrätta en statlig skolinspektion som är fristående från . har i uppdrag både att stödja skolorna och att utvärdera och granska dem, vilket är två svårförenliga uppdrag. 11.3 En fri akademi tar strid för tanken om den fria akademin. I flera motioner förespråkar vi en rad reformer för frihet, kvalitet och kunskap som egenvärde inom den högre utbildningen och forskningen. Inför en studentpeng så att studenternas val avgör var och hur högskolan skall byggas ut. Inrätta ett från oberoende kvalitetsinstitut och genomför kvalitetssatsningar på bekostnad av en något lägre utbyggnadstakt. Inför svenska fackhögskolor (colleges). Effektivisera studiemedelssystemet (tvinga CSN att betala straffavgifter om inte studiemedlen når studenterna ). Satsa på den fria grundforskningen, riv upp den så kallade doktorandreformen. Inför akademiskt självstyre i högskolestyrelserna. Den budgetpolitiska profilen följer den principiella inriktningen. föreslår som ett första steg i införandet av en studentpeng att de universitet och högskolor som har högst sökandetryck får 200 miljoner att dela på för att möta det stora intresset. Vi föreslår en satsning på höjd kvalitet i grundutbildningen, vilket kan ge fler lärare och fler undervisningstimmar. Satsningen utöver regeringens förslag skall användas inte minst inom humaniora och samhällsvetenskap. Kvalitetssatsningen finansieras genom en något lägre utbyggnadstakt för högskolan. Med högre kvalitet i undervisningen kommer fler studenter att lyckas med sin utbildning. gör en rejäl satsning på fri och oberoende grundforskning. föreslår vi extra på forskning ute på landets lärosäten. 1,8 av dessa 2,5 miljarder utgörs av en nysatsning. ges direkt till universiteten i så kallade fakultetsanslag genom en omfördelning från . Det ger utrymme för att anställa fler doktorander och för att upprätta fler karriärtjänster, så kallade postdoktorala tjänster, för unga, lovande nydisputerade forskare. 11.4 Kultur med kvalitet och mångfald slår vakt om alla människors möjlighet till kostnadsfria boklån ur ett rikt bestånd. Bibliotek fungerar som lokala kulturcentrum och har en nyckelfunktion när det gäller att motverka segregation och kunskapsklyftor. Det måste ske en ökad satsning på litteratur och läsande i skolorna. Böcker har blivit en lyxvara och välkomnar därför förslaget om sänkt bokmoms. Det finns dock fortfarande kulturområden som missgynnas ur skattesynpunkt. vill därför tillsätta en utredning om att införa en enhetlig kulturmoms. Presstödet bör kunna skäras ner kraftigt eftersom det konserverar en viss mediestruktur och snedvrider konkurrensen. anser att ökade resurser bör ges till regional kultur och att medel förs från institutionerna , Rikskonserter och Riksutställningar till detta ändamål. Dessutom föreslår att kulturen tilldelas utöver vad regeringen föreslagit. 12 En infrastrukturreform För enskilda människors välfärd är goda kommunikationer avgörande. Tillgång till bra kommunikationer underlättar arbetspendling och ökar därmed möjligheterna att bo där man vill och jobba på någon annan plats. En väl utformad trafikpolitik är därmed av allra högsta betydelse även sett ur ett företags- eller regionalpolitiskt perspektiv. Tyvärr finns det stora brister i dagens infrastruktursystem: undermåliga och trasiga vägar som effektivt hindrar t ex råvarutransporter till industrin, tågtrafik som allt för länge kännetecknats av bristande konkurrens och höga priser detsamma gäller flygtrafiken. Exemplen kan mångfaldigas. Till detta ska läggas en riksdagsmajoritet som inte kunnat enas om en ordentlig tillväxtorienterad trafikpolitik. Med fri konkurrens inom alla transportslag kan vi bäst uppnå en hållbar utveckling och ökad tillväxt. Allt för länge har trafiksektorn kännetecknats av monopolbildningar och då främst statliga sådana. Monopolen har gjort att den enskilde individen kommit i kläm i form av höga priser och sämre service. Dessbättre så har många sektorer inom kommunikationsområdet öppnats för konkurrens under det senaste årtiondet. Det mest lyckade exemplet där god konkurrens har skapats är inom teleområdet där det finns en hel uppsjö på aktörer, vilket i sin tur har inneburit sänkta priser för den enskilde. Att regeringen inte ens i samband med att budgetpropositionen lades fram kunde presentera en särskild infrastrukturproposition är alarmerande. Beslutsångesten inom trafikområdet är att beklaga då detta område tillsammans med företagspolitiken är grunden för det vi i kallar de välståndsbildande krafterna. Utan fungerade kommunikationer kan aldrig hela få en positiv utveckling. anser att satsningar måste göras inom infrastruktursektorn. Främst är det satsningar på vägar och informationsteknik som måste göras. Det är av yttersta vikt att hela landet har en sådan standard på vägnätet att både råvaruförsörjningen till industrin kan tryggas och att vägarna håller en sådan standard så att de färdiga produkterna kan fraktas därifrån. Det är därför viktigt att vägnätet tjälsäkras, så att t ex inte skogsindustrin drabbas av avbrott i sin produktion på grund av dåliga vägar. Undermåliga vägar får inte vara den faktor som hotar jobb runt om i . anser att väganslaget måste höjas. Det är också viktigt att kommunerna på sina vägnät håller en sådan standard att inte en bygds sysselsättning hotas. Ansträngningar måste också göras för att hitta alternativa finansieringslösningar inom infrastruktursektorn, främst genom s.k. PPP, Public and Private Partnership. En annan avgörande förutsättning för en uthållig och balanserad tillväxt av jobb och företagande är att trafikfrågorna i storstäderna kan få en lösning. Detta kanske gäller främst i . Staten, i skepnad av den socialdemokratiska regeringen, spräckte den överenskommelse som tidigare fanns. Det fanns många stelbenta inslag i den som endast till dels genomförts. Vad som behövs är en ny storstadsöverenskommelse, där lokala, regionala och statliga aktörer lägger politisk prestige åt sidan och samverkar för bästa. En sådan behöver också en hållbar finansiering. Det är positivt att en särskild Stockholmsberedning tillsatts för att lösa trafikproblemen i . IT-kommunikationer är en stor framtidsfråga för . Goda IT-kommunikationer är ett bra verktyg för att skaffa fler jobb i hela . Det är därför av största vikt att det finns ett väl utbyggt och kraftfullt IT-nät i alla delar av landet. Just nu är det utbyggnaden av fiberkabel för bl.a. bättre bredbandsuppkoppling som är aktuell. Det är inte säkert att det är denna teknik som är den bästa i hela landet. Redan nu kan vi se att annan teknik kommer på området, t ex trådlös kommunikation. Därför skall vi inte lägga ner offentliga resurser på att bygga ut något som vi inte vet om det är hållbart om . uppfattning är därför att det i första hand är näringslivet som skall engagera sig i utbyggnaden av IT-nät. 13 Liberal kurs i bostadspolitiken Bostadsbrist i storstäderna, svarta kontrakt, rivning av fullt användbara lägenheter på krisorter, omständliga bygglovsprocesser, krångliga byggregler, bristande konkurrens, höga kostnader och för liten individuell valfrihet. Så är dagens verklighet. Den svenska bostadspolitiken fungerar inte. Krisen beror inte på enstaka oförklarliga misstag utan har sitt ursprung i ett ideologiskt systemfel. har centralplanering, förmynderi och subventioner präglat den offentliga synen på bostadsmarknaden. Bostadspolitiken har blivit ett eldorado för särintressen och missriktade politiska ambitioner. Det är dags att lägga om kursen i liberal riktning. Den enskilda människans möjligheter att ta makt över sin egen situation måste stå i fokus också när framtidens bostadspolitik formas. I ett liberalt bestämmer Du, och ingen annan, utifrån Dina egna drömmar och förutsättningar hur just Du ska bo. Bostadssektorn är en planekonomisk frizon i den svenska marknadsekonomin. Och den har planekonomins klassiska kännetecken: långa köer, krångel, svarta affärer, en produktion som inte är anpassad efter efterfrågan, ineffektivitet, höga samhällsekonomiska kostnader och inte minst missnöjda konsumenter. Rapporter från från både visar att det är betydligt fler kommuner än tidigare som rapporterar bostadsbrist. Hälften av befolkning bor i kommuner med bostadsbrist. Köerna till bostäder inte minst i landets tillväxtområden ringlar sig långa. var av hyreslägenheterna lediga i . Antalet lediga lägenheter i allmännyttan i hela landet sjönk från samma datum . Det låga bostadsbyggandet i tillväxtområdena håller på att bli en av de avgörande flaskhalsarna mot tillväxt. har nettoinflyttningen till varit större än antalet påbörjade bostäder. I storstadsregionerna blir bostadsproblemen ett allt större hot mot en gynnsam utveckling av jobb och välstånd för hela landet. Ska storstäderna kunna ha en stark internationell roll krävs att bostadsbyggandet kommer igång. På andra håll i landet är problemen de motsatta. I stod av hyreslägenheterna tomma enligt . Det har lett till den absurda situationen att inte bara enstaka lägenheter, utan också hela fastigheter, rivs både där och på åtskilliga andra håll i landet. Slutsatsen borde vara en annan: att produktion och prissättning av hyreslägenheter måste anpassas mer till människornas behov och önskemål. Hyresmarknadens kollaps manar till eftertanke. Behöver bostadsmarknaden fler eller färre regleringar? För socialdemokraterna är svaret av allt att döma att det behövs fler regleringar. Ombildandet av hyresrätter till bostadsrätter ska försvåras, de kommunala bostadsbolagens roll stärkas, fastighetsbeskattningen vara hög även och nya subventioner införas för att tvinga fram den nyproduktion av bostäder som den övriga politiken omöjliggör. lanserades idén att staten borde flytta hela hyreshus i glesbygd till storstäderna. Tydligare än så kan det socialistiska plantänkandet knappast illustreras. Det är fel väg att gå. Den politik som förde bostadssektorn in i krisen kan inte föra den ut ur krisen. Receptet måste istället vara att bygga en ny politik, en politik som tar sikte på att öka människors möjligheter att ta makten över det egna boendet. Det innebär bland annat större utrymme för privat ägande, färre krångliga regleringar, ökad konkurrens, tydligare marknadsmekanismer och lägre beskattning. Bostadsbyggandet måste öka, bl.a. av hyresrätter i städerna. Bostadssektorn är fortfarande i alltför hög utsträckning en planekonomisk i den svenska ekonomin. Vi behöver få fart på bostadsbyggandet, få ner kostnaderna och få en betydligt högre rörlighet på bostadsmarknaden för att fler människor ska kunna finna en passande bostad till en kostnad som för dem känns acceptabel. Konkurrensen inom byggsektorn måste öka. övervakning är viktig. avsätter ökade medel för konkurrensverksamheten. Planprocesser och nybyggnadsregler måste förenklas. Här vilar ett ansvar både på regeringen som kan förenkla kraven avsevärt och på kommunerna vad gäller planberedskap. Socialdemokraterna har länge prioriterat de kommunala bostadsbolagens väl framför invånarnas bostadsbehov. menar att de kommunala bostadsbolagen i betydande grad kan säljas för att minska den kommunala dominansen på hyresmarknaden och därför att kommunerna i princip inte bör driva företag. Det är uppenbart att bostadsmarknaden kommer att vara ett problem så länge det inte finns en fungerande hyressättning. Den bör bli friare utan att man därför övergår till marknadshyror. Ett sådant steg bör vara att lägesfaktorn tillåts spela en större roll inom bruksvärdesystemet. En anomali inom systemet är att å ena sidan ska man när bruksvärdena fastställs bortse från de aktuella lägenheternas produktions-, drifts- och förvaltningskostnader, å andra sidan ska allmännyttans självkostnadshyror tjäna som norm. Vidare bör friare hyressättning kunna prövas i nyproduktionen. Det viktiga skyddet för hyresgästen är att behålla ett besittningsskydd. Beskattningen i olika led fördyrar byggandet och boendet. anser att fastighetsskatten är oacceptabel och bör avvecklas i sin nuvarande form. 14 En socialförsäkringsreform Det är viktigt att sjösätta en bred socialförsäkringsreform. är socialförsäkringarnas trovärdighet i gungning.