mot · GP02MJ518 · 2001-10-05 00:00:00 — De två till synes oförenliga dimensionerna bidragsjordbruk kontra avreglerat jordbruk å ena sidan, och ekologiskt kontra industrialiserat jordbruk å den andra sidan, kan förenas, om man kan se fördelarna med en livsmedelsmarknad baserad på främst lokal avsättning. Närproducerat är lösningen! Slutligen är tillgången till egna livsmedel, självförsörjningsgraden, en mycket väsentlig pusselbit i en uppdaterad och relevantare hotbild för landets säkerhet, än den som grundas bara på traditionella militära hot. EU:s jordbrukspolitik Halva EU:s budget upptas av jordbrukets bidrag. Dessa är inriktade på produktion för volym och kvantitet. EU:s jordbrukspolitik har blivit ett skolexempel på hur storskalighet, monokulturer, bristande djurskydd och bristande miljöhänsyn, med dumpning av överskotten i tredje världen (medan deras grödor istället möts av EU:s skyhöga tullmurar) blockerar de fördelar en mer lokal produktion och konsumtion skulle medföra, och den står i bjärt kontrast till en globalt solidarisk världshandel. En genomgripande reform både vad omställning till långsiktig ekologisk hållbarhet och vad strukturen på bidragssystemet beträffar, är mycket angelägen. kan ge väsentliga bidrag i en sådan europeisk utveckling. Utvidgningsarbetet av unionen underlättas också om jordbrukspolitiken skapar realistiska förväntningar från ansökarländerna som går att infria och som är långsiktigt hållbara. (Se även motion 553.) Djurhållning Mycket elände har kommit fram om bristerna i det industrialiserade jordbrukets djurhållning, också i vårt eget land, trots att vi berömmer oss av att ha världens bästa djurskyddslagstiftning, men framför allt på den europeiska marknaden. Djurhållningen understiger på många håll fortfarande alla etiska grundkrav. Djur betraktas som ofärdiga produkter utan egenvärde och behandlas därefter. Kycklingar med frätskador av sitt eget träck på fötterna och som föredrar mat med tillsats av smärtstillande medel. Kalvar som felgöds för att ge vitt kött. Genförändrade köttraser som inte klarar av att föda normalt. Hästar som säljs till bättre pris ju längre transporten från är. Höns som aldrig släpps ut ur sina burar. Griskultingar som kastreras utan bedövning. Långa djurtransporter till slakt som ger stressade djur med smakförsämrat kött som resultat. Listan verkar vara utan ände. Matkvalitén är avhängig av att djuren hållits på ett anständigt och naturenligt sätt och fått sluta sitt liv på ett värdigt och ostressat sätt. Runt dessa frågor lägger en serie fristående motioner, men i samband med denna motion bör denna aspekt inte förbigås. Dessutom är det allmänt känt att konsumtionen av köttprotein ökat på ett sätt i vårt land som inte är förenligt varken med hälsoeffekterna eller med ett optimalt utnyttjande av odlingsarealen. De extrema hygienkrav EU har på slakterier har gjort att många mindre slakterier i har fått slå igen, och reglerna blir därmed kontraproduktiva. Djuren fraktas istället så långa sträckor att köttet lättare infekteras eftersom det naturliga sockret i musklerna tar slut under transporten. Att öka antalet mobila slakterier eller om man så vill djurs rätt att få dö hemmavid för att slippa allt längre transporter till slakterier blir en nödvändighet. Problemet är dock att få en nöjaktig lönsamhet på denna verksamhet, något som bör utredas. Agenda 21-arbete och maten i kretsloppet Kompostering är ett alltför förbisett led i matens tillblivelse, men har lyfts i en del kommuner i samband med Agenda 21-arbete. Alla människor bör kunna kompostera och ha lättillgänglig kunskap om hur man gör i bostadsområden, på arbetsplatser och på offentliga institutioner för att underlätta egna odlingslotter och främja barns och ungdomars färdigheter i köksträdgårdsodling. Kompostering ger också en ökad kunskap om vår mat. Vad är organiskt, vad är det inte? Har dessa grönsaker besprutats? Kan man ha dem i komposten då? Hur reagerar antibiotikabehandlade köttrester? Vad händer då med jorden? Vid SLU i gjordes en granskning av organiska föroreningar i en kompost, och man fann då 23 namngivna bekämpningsmedel, PCB och klorerade kolväten. Agenda 21-arbetet är dock betydligt mer än komposter. Främst syftar arbetet till kunskapsspridning och att hitta förändringsstrategier som har med vår närmiljö att göra. Olika miljöproblem har direkt koppling till mat, t ex följden av för stor köttproduktion, långa mattransporters inverkan på klimatet etc. Mycket bra arbete görs fortfarande i kommuner runt om i landet, men arbetet är också eftersatt på en del ställen. Dessutom riskerar att få stryka på foten vid nedskärningar om inte beslutsfattare och tjänstemän tar ansvar för att det fortgår och utvecklas. Agenda 21-arbetet får inte avstanna, och kopplingen mellan matproduktion och miljöpåverkan måste tvärtemot förstärkas och synliggöras ännu mer. Mat på schemat Det är viktigt att mats betydelse för hälsan speglas i utbildningsväsendet. Det gäller alla nivåer; från dagis och skola till människovårdande utbildningar som till psykologer, lärare, sjuksköterskor, socionomer etc. Läkarlinjens inriktning är kanske särskilt viktig i sammanhanget, då det är önskvärt att läkare oftare ägnar matvanorna uppmärksamhet vid diagnostisering. De bör uppmuntras att även remittera till dietist och aktivt ge kostråd. En idé kan också vara att ha matlagningskurser och kurser i näringslära kopplade till olika vårdenheter. Kostexperter bör även finnas att tillgå vid barnavårdscentraler, mödravårdscentraler och inom företagshälsovården. Det är även viktigt med kunskap och stöd till bättre mat för socialt utsatta. Mat på dagis och i skolan Mat till barn bör vara närproducerad, tillagas på plats, få ätas i lugn och ro och resterna ska komposteras. Maten bör vara ekologiskt odlad och gärna KRAV-märkt och barn och föräldrar ska uppmärksammas på att den så är. Det finns exempel på kommuner som infört detta, och vi ser med tillförsikt att fler kommuner kommer att följa dessa exempel. Det är en viktig kunskapskälla för barnen att veta var och på vilka villkor maten produceras. Maten kan få en central roll i kunskapsinhämtande med miljömässig och global betydelse. Ett känt exempel är barn som tror att fiskar är fyrkantiga som fiskpinnar. Att se hur fisk fiskas, hur den ser ut, vilka näringsämnen som den har, vad det är bra för är angeläget, liksom att lära sig vilka gifter som kan finnas i den och vad dessa gifter kommer ifrån. Hur den sedan transporteras och vad det medför, vad den förpackas i allt är exempel på kunskaper som kan hämtas utifrån det vi äter. Likaså är det viktigare än någonsin att besöka levande bondgårdar. I de högre skolstadierna kan samverkan med fördel ske mellan lärare som arbetar med hemkunskap och näringslära, samhällskunskap och kemi med gemensam utgångspunkt i teman som t ex Maten vi äter. Att få barn att lära sig laga mat av råvaror är kanske det allra mest angelägna för att denna generation ska återerövra en överlevnadskunskap. Många är de barn , vars uppfattning om mat helt är präglad av hel- och halvfabrikat. Slutligen bör det vara en rättighet för alla veganer och vegetarianer att få den mat de föredrar utan krånglande med intyg på alla ungdomsskolor i landet. Mat i äldreomsorg Det är vanligt att äldre med hemtjänst får färdigproducerad mat i låda som värms upp i mikrougn. Äldre människor måste istället få rätt att tillaga mat hemma, och då helst den mat de själva önskar och känner igen. Mat är en källa till glädje, förväntan om den får dofta och är god och intas i lugn och ro. Gärna i gemenskap med någon annan. Äldre måste också få hjälp till en näringsriktig kost. Mikrouppvärmda helfabrikat i matlådor innehåller sällan den näring som äldre behöver, och undernäring är ett alltför vanligt tillstånd, som i sin tur leder till förvirringstillstånd. Ekologisk mat bör erbjudas äldre, men självklart är att rätterna och kvalitén skall vara styrt av den enskildes egna önskemål. Alla initiativ och engagemang för en förbättrad matkvalitet för äldre bör noga lyftas fram, så att goda exempel får sprida sig. Myten om , lagen om offentlig upphandling Lagen om offentlig upphandling påstås hindra att krav ställs på att varor ska vara ekologiskt producerade, och det råder en viss förvirring om hur den praktiska hanteringen ska se ut. Flera kommuner har tagit steget och infört krav på ekologiskt producerade varor utan att det förorsakat problem. I andra kommuner har man sagt att detta inte är möjligt p g a EU-regler. Låt oss tydligt slå fast att detta inte stämmer. Uttalade krav på KRAV-märkta varor kan emellertid inte vara ett kriterium, eftersom det finns flera liknande märkningar inom EU, men genom att skriva varor som är KRAV-märkta eller med motsvarande märkning, alternativt ekologiskt producerade varor kommer man förbi detta problem. 10 reformer för bättre och säkrare mat Integrera försiktighetsprincipen i jordbrukspolitiken. Substanser som är farliga för människors och djurs hälsa måste avskaffas. Kriterier för hälsosamma livsmedel måste inbegripa hela produktionen, fram till slutprodukten. Att jordbrukssubventionerna utformas så att de gynnar ett ekologiskt hållbart lantbruk. Den nuvarande jordbrukspolitiken ger subventioner till livsmedelsindustrin och lantbrukarna efter produktionsnivåer. Subventionerna måste istället kopplas till miljökrav och krav på livsmedelskvalitet och landskapsvård. Att märkningen av våra livsmedel förbättras. Kvaliteten på livsmedel är beroende av att det går att följa ursprung och innehåll av foder och livsmedel samt att detta är öppet och deklarerat för konsumenterna. Genom obligatorisk märkning ska konsumenterna informeras om innehåll som kan vara till skada för hälsan, till exempel kemikalier, tillsatser och hormoner. Att stödet ökar till marknadsföring av ekologiska produkter. Enligt () är det en liten grupp människor som köper den största delen ekologiska produkter. Det är därför viktigt att nå ut med information om de ekologiska produkterna till nya konsumentgrupper som handlar konventionellt. Här fick vi i budgetförhandlingarna igenom /år extra till för att främja konsumtionen av ekologiska livsmedel. Det kommer att kunna bidra till detta mål, men mer återstår att göra. Att miljö- och hälsokrav ställs i internationella handelsrelationer, både inom EU och inom WTO. Ett land måste kunna säga nej till varor som inte lever upp till de krav man ställer på den inhemska produktionen. Lagen om offentlig upphandling måste ändras så att upphandlarna kan kräva att livsmedel är närproducerade. Att konsument och miljöorganisationer ges medel att tillvarata konsumenternas intresse internationellt. Konsumentintresset måste vara representerat i EU-institutionernas arbetsgrupper, som en motvikt till näringslivets inflytande. I årets budgetförhandlingar drev igenom att extra , utöver det som redan var planerat, ska satsas på konsumentområdet 20022004. avser att /år av dessa ska avsätts för ett permanent ökat anslag till de ideella konsumentorganisationerna. Avsikten är att dessa medel ska fördelas lika mellan Konsumenter i Samverkan (SKiS) och Konsumentråd (SKR). Organisationerna behöver dock fortsatt stöd då arbetsområdet är enormt stort. Att inom EU verkar för att ett moratorium för utplantering och försäljning av genmanipulerade livsmedel införs. Att märkning av genmanipulerade livsmedel görs obligatorisk och kopplas till spårbarhetskriterier. Detta ska gälla alla livsmedel som innehåller genmanipulerade beståndsdelar. Att regeringen låter snabbutreda bristerna i kontrollen av märkning av genmanipulerade livsmedel. Trots ett flertal indikationer på att omärkta produkter innehållande genmanipulerade beståndsdelar säljs i våra livsmedelsbutiker, tycks ingen ta ansvar. Kommunerna har det formella ansvaret, men har de inte möjlighet att genomföra kontrollerna bör ansvaret lyftas över till annan instans. Konsumenternas oro måste tas på allvar. Att uppföljningen av djurskyddslagen skärps. Matkvalitén är också beroende av hur djuren har det under sin levnad. Broileruppfödningen och burhållning av höns ger stressade djur och sämre matkvalitet. Kvalitetsmärkta produkter som t ex KRAV-märkt kött är bättre för djur, natur och människa. Avslutning Som avslutning kan konstateras att matpolitik, behandlad som en helhet liksom i denna motion, berör så gott som alla andra politikområden: ekonomi, utrikespolitik, säkerhet, sjukvård, rättvisa, regional utjämning, skolpolitik, miljö, forskning och utbildning, transport etc. Allt inverkar på vår hälsa, på vår framtid och på våra totala livsförutsättningar. Ett så centralt område som matpolitik bör ges motsvarande vederbörlig uppmärksamhet i landets folkvalda lagstiftande församling. () () () () () () () () Per () () () () () () () ()