ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02So473 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So473av och ()Anhörigas situation inom missbrukarvården Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att genomföra en översyn av befintliga regler kring anhörigas situation inom missbrukarvården. Motivering Många ideella organisationer och enskilda personer utför ett betydelsefullt arbete i kampen mot droger och drogmissbruk. Ett stort antal behandlingshem arbetar efter den s.k. Minnesotamodellen, vilket bl.a. innebär att intensivbehandlingar genomförs . anordnas särskilda anhörigveckor för att ge de anhöriga möjligheter att vara tillsammans med och stötta en familjemedlem som sökt vård för att komma tillrätta med sitt drogproblem. Under anhörigveckan genomförs gruppsamtal mellan anhöriga och vårdtagare. Även vårdtagare som saknar anhöriga ges möjlighet att delta . Det är givetvis av stor betydelse att människor som kämpar för att bli kvitt sitt drogmissbruk får omvårdnad av sina nära och kära och därför bekostar också behandlingshemmet de anhörigas resor och logi. Problem uppstår emellertid när en anhörig har lång resväg och är tvungen att begära semester eller annan ledighet för att delta i anhörigveckan. Vi anser därför att den anhörige bör ges rätt till ledighet från anställning och ekonomiskt stöd för förlorad arbetsförtjänst, vilket innebär att anhöriga i allmänhet får likartade förutsättningar för att kunna stötta närstående personer. Det är betydelsefullt att de anhörigas situation beaktas på ett tydligare sätt än vad som är fallet . De påfrestningar som den enskilde utsätts för när en närstående person drabbas av drog- eller missbruksproblem och de konsekvenser som detta kan medföra i vardagen är mycket svåra att bära. De attityder och fördomar som anhöriga till missbrukare kan möta från sin omgivning bidrar till att situationen blir än mer påfrestande. Ofta vilar ett tungt ansvar på de anhörigas axlar och därför behöver de extra samhälleligt stöd i den utsatta situation de befinner sig i. Gotab, 2001 () ()
mot · GP02So474 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So474av ()Begränsning av förskrivningsrätt Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening att missbruk av förskrivning är så allvarligt att en översyn av nuvarande regelverk bör göras. Motivering () utreder anmälningar mot hälso- och sjukvårdspersonal om fel och försummelser vid undersökning och behandling av patienter. anmäler 15 till 20 läkare och tandläkare, vilka missbrukar sin behörighet att förskriva narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel, till . I vissa fall har misstankar om missbruk rapporterats till av anhöriga. är de anmälningar som lämnas av till av den karaktären att läkarens eller tandläkarens behörighet att förskriva läkemedel begränsas. Enligt uppgift beslutar så i av de anmälningar som görs av . har vad gäller begränsningen att förskriva narkotiska preparat att göra en bedömning om en total begränsning eller en begränsning som bara omfattar vissa av de fem grupper av de preparat som är klassificerade som narkotiska. I sin bedömning väger in missbruket pågått, vilka preparat som felaktigt förskrivits samt i vilken omfattning som detta har skett. Läkaren/tandläkaren har möjlighet att överklaga beslut till Kammarrätten i . Läkare som förlorat rätten att förskriva narkotiska preparat, alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit har möjlighet att till ansöka om förnyat förtroende. Men det har kommit till kännedom att begränsningar av möjligheten att förskriva till vissa delar beror på eget missbruk eller önskan att tjäna pengar. I disciplinpåföljden m.m. inom hälso- och sjukvårdens område står följande skrivning i paragraf 9: Om en läkare eller tandläkare missbrukar sin behörighet att förskriva narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit, får denna behörighet dras in eller begränsas.
mot · GP02So475 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So475av m.fl. (v)Tatuering och piercing Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reglering och tillsyn av verksamheter och utövare av piercing och tatuering. Motivering I varje kultur finns det regler och normer om kroppsutsmyckningar och smycken i största allmänhet. Detta varierar mellan olika kulturer och . Trenden att tatuera och pierca sig har i inte minskat utan snarare ökat. Det gäller framför allt bland ungdomar. Piercingen och tatueringen har också blivit alltmer avancerad. Det handlar inte om små ringar och pärlor i öron eller näsa, utan om tämligen stora smycken i känsliga kroppsdelar som bröstvårtor, könsorgan och tunga. Dessa smycken ska sitta kvar i kroppsdelen och inte tas bort, vilket är fallet med exempelvis örhängen. Piercing är därmed ett ingrepp som medför stor risk för allergiska reaktioner och infektioner. Även tatueringarna har blivit alltmer omfattande och täcker ibland stora ytor på kroppen. En tradition med rituella mönster från exempelvis har blivit vanligare. har tidigare konstaterat i sitt meddelandeblad nr 30/99 att nickelallergi är ett folkhälsoproblem. I är av kvinnorna och av männen drabbade. Nickelallergi utvecklas vanligtvis genom direkt långvarig hudkontakt. har tidigare motionerat i denna fråga och som svar har då givits att kommer att ta upp kravet om reglering när behov uppstår. anser att ett sådant behov redan föreligger. Vi har redan en rad exempel på att ungdomar drabbats av svåra infektioner, och dog en ung människa p.g.a. en infektion efter piercing. När det gäller tatueringar kan vi konstatera att de hennatatueringar som ansetts ofarliga inte är det. Vi anser att det är viktigt att förebygga innan problemen blir så stora att många människor hinner drabbas. Behov av tillstånd och tillsyn I allmänna råd 1995:3 anges att piercing och tatuering av minderåriga inte bör ske utan föräldrars medgivande. Det finns dock ingen lagstadgad skyldighet. Den tillsyn som finns föreskriven vad gäller tatuering och piercingverksamhet är att har tillsynsansvaret vad gäller utrustning, bl.a. smittrening och hygien, i samband med behandling. har tillsyn över lokalerna och övriga hygienfrågor. Det finns i övrigt inga lagstadgade regler om utbildning eller krav på särskild kompetens. Vad gäller utrustning finns det heller inga krav på vad som anses vara godkända verktyg för piercing och tatuering. Utifrån den ökning av piercing och tatuering som kunnat iakttas, inte minst bland unga och i känsliga kroppsdelar, och de skador som rapporterats får det anses som motiverat med en skärpning och reglering av utövandet när det gäller tatuering och piercing. föreslår därför att det fastställs krav på tillstånd liksom krav på kompetens hos utövaren samt regler för hur lokalen ska vara beskaffad. Det bör även lagstiftas så att det ej blir tillåtet att utföra piercing eller tatuering på minderåriga utan att godkännande lämnats av vårdnadshavare. Slutligen anser att bör utöva tillsyn över verksamheten. Detta bör ge regeringen till känna. () () () Carlinge Wisberg (v)
mot · GP02So476 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So476av m.fl. (s)Rätten till hjälpmedel Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om funktionshindrades rätt till hjälpmedel på lika villkor. Motivering Bra hjälpmedel är ofta en förutsättning för att människor med funktionshinder ska kunna leva oberoende liv. Hjälpmedel underlättar det dagliga livet och ökar delaktigheten och tillgängligheten. Samhället har en skyldighet att tillhandahålla väl fungerande och individuellt anpassade hjälpmedel. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och vård på lika villkor för hela befolkningen. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ansvarar sjukvårdshuvudmännen för att tillhandahålla hjälpmedel för funktionshindrade. Varje kommun och landsting beslutar själva vilka hjälpmedel man ska tillhandahålla. Utvecklingen visar att hjälpmedelsbehovet tillgodoses på ett mycket varierande sätt. Likaså varierar den enskildes kostnader mellan olika landsting. har i rapporten för en hjälpmedelsgaranti för personer med funktionshinder uppmärksammat en lång rad problem inom hjälpmedelsområdet, t.ex. långa väntetider, varierande egenkostnader för patienterna och diskriminerande åldersprioriteringar. När det gäller hörapparater och hörselhjälpmedel beskrivs särskilt stora problem med olika taxor och väntetider. För att funktionshindrades rättmätiga behov av hjälpmedel ska tillgodoses på ett bättre och mer nationellt jämställt sätt bör en översyn göras. () () () Per ()
mot · GP02So478 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So478av ()Barnens situation Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad forskning, kunskap och information angående barn. Motivering avser att tillförsäkra barn en minsta godtagbar levnadsstandard i hela världen. Barnen måste tillförsäkras levnadsförhållanden som befrämjar deras utveckling, inte bara garanterar deras existens. Barn () utgör av befolkningen i vårt land. Detta är en avsevärd minskning jämfört . De barn som ändå finns, får stå ut med buller, stora klasser och frånvaro av föräldrar och andra vuxna. Alltfler barn uppvisar därför allt tidigare tecken på både mental och kroppslig ohälsa. De senaste årens ökade sjuklighet i stressrelaterad sjukdom har hårt drabbat svenska barn. Flera undersökningar visar att barns villkor försämrats avsevärt och att många lever i en psykosocial misär. Detta har inte alltid med familjens ekonomiska situation att göra. Ungefär hälften av landets 15-åriga flickar har regelbunden huvudvärk. En fjärdedel lever i familjer som har svårt att betala räkningar regelbundet. En femtedel av barnen uppfyller kriterierna för ångestsjukdom. En femtedel av barnen lever med föräldrar som har sprit- eller drogproblem eller lider av psykisk ohälsa. Vart tionde barn far illa genom vanvård, kränkning eller ignorans. En procent utnyttjas sexuellt eller misshandlas. Den lavinartade ökningen av telefonsamtal till talar ett tydligt språk om tillståndet hos de svenska barnen. Barn med goda och täta vuxenrelationer drabbas mindre av stress. Barn behöver vuxna ofta och mycket. Ju mindre vuxenkontakter, desto större risk att barnet reagerar med stressfysiologiska reaktioner då det råkar ut för allehanda påfrestningar. Barn behöver vägledning, stöd och hjälp för att hitta sina egna lösningar på problem. Många barn har överfulla almanackor och lever ett betydligt mer stressat liv än deras föräldrar. Leksaker och aktiviteter som avskärmar barn från deras föräldrar kan vara till mer skada än nytta. Barn till skilda föräldrar har ytterligare stressmoment, t.ex. lojalitetskonflikter och därtill ibland växelvis boende. Härtill kommer sorg och saknad och svårighet att förstå vad som händer. Ända sedan makarna teser började genomföras i praktiken har barns förutsättningar och livsvillkor försämrats och tiden som barn tillbringar tillsammans med sina föräldrar har stadigt minskat. Förklaringar till nu vuxna människors onaturliga och aparta beteenden kan vara en följd av att de under sin barndom inte har fått sina naturliga och rättmätiga behov som barn uppfyllda. Därför vill jag att skall ge regeringen i uppdrag att undersöka barns behov av trygghet, harmoni och vuxenkontakter och vad avsaknad av detta kan förorsaka barnens uppväxt och vuxenliv, starta en informations- och upplysningskampanj om vad som krävs för att barn skall utvecklas fysiskt och psykiskt, förändra rutiner, så att misshälligheter och farliga eller miserabla miljöer där barn vistas undanröjs.
mot · GP02So479 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So479av ()Psykologisk kompetens i primärvården Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en rättighet för individen att erhålla psykologiskt stöd vid besök i primärvården. Motivering Hälso- och sjukvården har som syfte att främja en god hälsa åt alla medborgare oavsett ålder, kön eller problematik. Det innebär en helhetssyn på människan och att de insatser primärvården presenterar tar hänsyn till hela individen, både kropp och själ. förekommer en stark betoning och inriktning på det medicinska och biologiskt avvikande hos individen vid ohälsa. Samhällsförändringar, omorganisationer och arbetslöshet kan bidra till försämrad hälsa hos befolkningen. Den arbetsrelaterade ohälsan har ökat. Stressrelaterade sjukdomar och tillstånd börjar bli allt vanligare orsaker till att människor söker vård i primärvården. Kroppen reagerar alltid med symtom och reaktioner på belastning men det gör även hjärnan i form av andra symtom. Vid stressrelaterade sjukdomstillstånd kan kroppen och själen ej skiljas åt. En adekvat behandling som tar hänsyn till både kroppen och själen/känslorna måste erbjudas individen. Det är därför särskilt viktigt att primärvården kan erbjuda adekvat hjälp som inkluderar psykologisk kompetens. Ett professionellt tvärvetenskapligt tänkande i primärvården är en förutsättning för att rätt diagnos och behandling sätts in. Fler psykologer behövs i primärvården. Psykologer är den yrkesgrupp som kan hjälpa till på ett tidigt stadium, och som kan vara ett komplement till de övriga i primärvården. Psykologer är vana att arbeta dels förebyggande, dels med diagnos och behandling och kan även bidra med kunskap inom forskning och vetenskap. Det får inte vara så att människor remitteras till psykiatrin i brist på kompetens i primärvården. Tidiga insatser av förebyggande natur brukar vara varaktiga och ihållande. Vi måste bli bättre på att ta hand om de reaktioner som väcks i människor i samband med ohälsa. Sjukskrivningstiden kortas ned och individen upplever sig bättre omhändertagen om stöd för tillfrisknade finns att tillgå. Kan man uppnå en bättre samverkan mellan somatisk vård, psykiatrisk vård och företagshälsovård m.fl. sparar samhället pengar samt reducerar lidandet för den enskilde. Kvaliteten höjs i omhändertagandet och resurserna tillvaratas på ett bättre sätt. För att uppnå ett optimalt resursanvändande behöver en utökning ske av antalet psykologtjänster i primärvården. Primärvården skall utgöra basen för det förebyggande, diagnosticerande, behandlande och rehabiliterande insatserna. En nödvändig förutsättning för att detta skall uppnås är att psykologer utgör en lika naturlig resurs i primärvården som inom psykiatrin. Det skall vara självklart att erhålla psykologstöd vid somatisk sjukdom eller vid andra skäl till ohälsa. Den hjälpen skall finnas att tillgå i individens närmiljö, i primärvården. Det måste bli en rättighet för individen att erhålla psykologiskt stöd vid ett besök i landets primärvård om denne så önskar.
mot · GP02So480 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So480av och ()Kvinnojourernas ekonomi Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnojourerna. Motivering Hos alla kvinnojourer finns en stor samlad kunskap. Kvinnojourerna möter kvinnor som har blivit utsatta för hot om våld, psykisk och fysisk misshandel och sexuella övergrepp. De kvinnor som söker sig till kvinnojouren får stöd och hjälp till självhjälp. Kvinnojourer runt om i landet gör ett viktigt arbete. Att kvinnor utsätts för våld och hot om våld är ett folkhälsoproblem. Kvinnor som lever i dessa miljöer drabbas inte bara av fysiska besvär utan ofta även av nedsatt psykisk hälsa. Kvinnojourens arbetsbörda har inte minskat , tvärtom. Behovet av denna verksamhet är stort. Det är uteslutande kvinnor som med stort engagemang och medmänsklighet driver jourerna och föreningarna. Att allt arbete sker ideellt är positivt. Det gör att det blir mindre ångestfyllt för kvinnor i nöd att söka hjälp, det blir ett möte mellan kvinnor i vardagens verklighet. Trots att det är engagerade kvinnor som ägnar sin fria tid åt kvinnojouren uppstår kostnader, kostnader för telefon, lokal, utbildning, förlorad arbetsinkomst m.m. I vissa län ger landstingen och kommunerna bidrag till kvinnojourer, bidrag som oftast går till hyra av lokaler. Men detta räcker inte. För att utveckla verksamheten och våga prova nya arbetsmetoder behövs, så långt det är möjligt, en trygg finansiering. Samhället borde ta ett större ekonomiskt ansvar för att denna verksamhet lever kvar och utvecklas. Den kunskap och erfarenhet som kvinnojourerna i kommunerna besitter får inte gå förlorad p.g.a. föreningarnas ekonomiska situation och brist på intresse från samhället. I socialtjänstlagen 8 a § står det följande: bör verka för att den som utsatts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp. bör härvid särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation (2001:231). är våld mot kvinnor och deras utsatthet i hemmet uppmärksammat. Bland annat ligger det som förslag i budgetpropositionen om ökade resurser för brottsoffer i allmänhet och kvinnor och barn i synnerhet. Men kommunerna måste också ta ett större socialt ansvar. Att det i socialtjänstlagen står att socialnämnden bör särskilt beakta att kvinnor som har blivit utsatta för våld eller övergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd och hjälp för att ändra sin situation är inte tillfredsställande. () ()
mot · GP02So481 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So481av m.fl. (s)Tandvårdsförsäkringen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tandvårdsstödet. Motivering De försämringar i det sociala skyddsnätet som skedde var nödvändiga när landets ekonomi var i obalans. Bland annat fick tandvården stå tillbaka, tandvårdsförsäkringen försämrades. Men för vissa prioriterade grupper såsom barn, ungdomar, kroniskt/långvarigt sjuka och gamla som bor på institutioner har glädjande nog stödet förbättrats. I budgetpropositionen föreslår regeringen ökade resurser för att förstärka tandvården. Pengarna skall främst användas för att förbättra skyddet mot behandlingskostnader för de äldre. Det är ett steg i rätt riktning men det krävs ytterligare förbättringar. Tandvårdsförsäkringen är inte tillfredsställande för stora grupper. Kostnadsutvecklingen inom tandvården gör att tandhälsan riskerar att bli en klassfråga. är det för många låginkomsttagare, arbetslösa och långtidssjuka som tvingas helt eller delvis att avstå från nödvändig tandvård på grund av att det är för dyrt. Tandvårdsförsäkringen måste förbättras för fler. Enligt vår uppfattning skall tandvården jämställas med den övriga sjukvården tänderna är en del av kroppen. Det långsiktiga målet måste vara att tandvården i sin helhet ska omfattas av hälso- och sjukvårdens högkostnadsskydd. () () () () ()
mot · GP02So483 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So483av ()Användningen av amalgam i barn- och ungdomstandvården Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen vidtar åtgärder så att riksdagsbeslutet om avveckling av amalgam som tandfyllningsmaterial inom barn- och ungdomstandvården efterlevs. Motivering beslutade att avveckla amalgam som tandfyllnadsmaterial inom barn- och ungdomstandvården till . I betänkandet som föregick beslutet anfördes att amalgamanvändning i barn- och ungdomstandvården nästan upphört. Enligt färska uppgifter fortsätter dock användandet av amalgam. I en nyligen gjord undersökning från uppges att fler än 700 barn behandlats med kvicksilverhaltigt amalgam, trots att det ska vara borttaget från barn- och ungdomstandvården.
mot · GP02So484 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So484av ()Viagra och Xenical i läkemedelssubventionen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda förutsättningarna för att åter låta Viagra och Xenical omfattas av läkemedelssubventionen. Motivering Regeringen har fattat ett olyckligt beslut att undanta läkemedlen Xenical och Viagra från läkemedelssubventionen. Staten säger sig göra en besparing på . Regeringens beslut är ogenomtänkt, okunnigt och fördomsfullt. Regeringen har inte tagit hänsyn till de patienter som är i verkligt behov av dessa läkemedel. Viagra har fått stämpeln som ett s.k. livsstilsläkemedel. I själva verket har Viagra hjälpt många impotenta män med bakomliggande sjukdomar. De vanligaste sjukdomstillstånden som kan ge impotens är diabetes, hjärt- och kärlsjuka och som en följd av neurologiska handikapp. Det handlar om patientgrupper som redan dras med stora kostnader för läkemedel. Regeringens beslut kommer att slå mycket hårt mot denna grupp människor. Det är upp emot 500 000 män i som lider av impotens i någon form. Ca 65 000 diabetiker lider av impotens. Ungefär 180 000 kärlsjuka är drabbade av impotens. För många drabbade män påverkas samlivet mycket negativt och därmed även arbetslivet och i slutändan livskvalitén i stort. Det handlar om ett omfattande och tyst lidande. Regeringens föresats har varit att föra över ansvaret för läkemedelskostnaderna till landstingen och därmed få en helhetssyn på vård och läkemedel. I detta fall visar dock regeringens beslut att helhetssynen saknas, då man lyfter ur två läkemedel. I regeringens beslut anges att det finns en grupp av patienter som har ett välgrundat behov av att behandlas för fetma och impotens. Regeringen har alltid möjlighet att bevilja dispens från undantagen i förordningen om högkostnadsskydd. Detta innebär alltså att regeringen, efter ansökan från den enskilde personens läkare, kan bevilja subventionerad användning av ett medel som genrellt sett är exkluderat ur förmånen. Med tanke på de stora grupper som har ett välgrundat behov av behandling kan regeringen räkna med ett stort antal dispensansökningar. Ansökningarna blir med gällande lagstiftning att betrakta som offentlig upphandling och därmed tillgängliga för alla. En i sammanhanget angelägen frågeställning är vilka andra läkemedel som fortsättningsvis inte ska subventioneras. När regeringen som propositionen bereds beslutar att på politiska grunder ompröva läkares förskrivning av läkemedel inger detta oro för bevarandet av andra subventionerade läkemedel.
mot · GP02So485 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So485av ()Äldre och synskadade personer Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om hemtjänstinsatser i socialtjänstlagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en rehabiliteringslag. Motivering har beslutat om handlingsplaner för äldre- och handikappolitiken. Det finns dock fortfarande skäl att uppmärksamma äldre synskadade personer. har i undersökningar visat på den ohållbara situationen inom för äldre synskadade. Att inte se och att inte på egen hand kunna utföra städning, tvätt, inköp, post- och bankärenden har i många kommuner upphört att vara godtagbara skäl för hemtjänstinsatser. Denna utveckling har pågått , och det torde inte vara obekanta uppgifter för regeringen. Gällande lagstiftning är socialtjänstlagen. Där fastslås att uppgifter av servicekaraktär är innefattade i SoL. Med uppgifter av servicekaraktär avses bl.a. praktisk hjälp med hemmets skötsel, såsom städning och tvätt, hjälp med inköp, ärenden på och hjälp med tillredning av måltider samt distribution av färdiglagad mat. Då detta uppenbarligen är obekant för många av landets kommuner måste regeringen med skärpa tillkännage lagens mening för berörda kommuner. Socialtjänstlagen måste kompletteras i vissa avseenden. Man måste kunna överklaga utformningen av en insats. Ansökan ska bifallas först när det går att verkställa beslutet. Beslut som inte är verkställda inom utställd tid ska kunna överklagas. Myndighetsbeslutet som följer varje ansökan ska vara skriftligt så att överklagande underlättas. I samband med beslut måste det upplysas om möjligheterna att överklaga. Som äldre medborgare i det svenska samhället får man ofta finna sig i att bli åsidosatt. Ett exempel är de äldre synskadade personer som systematiskt diskrimineras i rehabiliteringen, till förmån för yngre människors behov. Samma förhållande råder inom hjälpmedelsområdet där landstingen ogärna kostar på de äldre nya och dyrare hjälpmedel. En rehabiliteringslag måste införas där det fastslås att det är behoven som ska avgöra tid och omfattning av insatsen.