mot · GP02U351 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:U351av m.fl. (kd)Internationell samverkan 1 Sammanfattning Som ordförande i förde en framgångsrik politik inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. har utrikespolitiken blivit mer pragmatisk och det saknas ibland en ideologisk kompass. anser att en värdemässigt ledd utrikespolitik är nödvändig i arbetet för mänskliga rättigheter. Människovärdet ska sättas i centrum. I det globala samhället ser vi en allt öppnare värld med ökad frihandel och integration. ökar klyftorna i världen och belastningen på miljön. Den ekonomiska globaliseringen måste ske utifrån en social och ekologisk marknadsekonomi, och åtföljas av en global solidaritet med stöd och bistånd till den fattiga världen. Inom säkerhetspolitiken möter vi helt nya hotbilder och insikten om att vi har ett gemensamt internationellt ansvar för fred och säkerhet växer sig allt starkare. För att möta de globala utmaningarna krävs det ökat internationellt samarbete, vilket främst sker på global nivå via FN, på regional nivå inom EU och genom det nordiska samarbetet. Alla dessa internationella samarbetskanaler är viktiga att beakta och att utveckla. För att behålla goda internationella kontaktytor i tider av ökad globalisering och för att kunna följa politiken på nära håll i andra länder, stödjer vi en stark och bred utrikesförvaltning. Vi anser det oförsvarligt att lägga ner ambassader i , , och vid Heliga stolen. behöver fler internationella kontakter, inte färre. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 1 2 Innehållsförteckning 2 3 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 i världspolitiken 5 5 Värderingar i utrikespolitiken 5 6.Utrikespolitik för mänskliga rättigheter 6 7 Utrikespolitik för global utveckling 7 8 Utrikespolitik för fred och säkerhet 8 9 Internationellt samarbete 9 9.1 Samarbete med globala aktörer 9 9.2 Samordning på global nivå 9 9.3 Samordning av utrikespolitik 10 9.3.1 Ökad samordning av handel och bistånd 10 9.3.2 Internationellt fredscentrum i 10 9.3.3 Övergripande MR-funktion 10 10 11 11 Europeiska unionen 11 12 Nordiskt samarbete 12 13 Anslagssparande 12 14 12 14.1 EU-kandidatländer och 13 14.2 Återupprättande av ambassader 13 14.3 Nordiska ambassader 14 14.4 Gemensam EU-diplomati 14 14.5 MR- och miljöattachéer 14 14.6 Integrering med handels- och exportfrämjande verksamhet 15 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kontinuerligt granska den förda utrikespolitiken gentemot FN:s konventioner och konferenser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att återkommande bjuda in representanter från folkrörelser, näringsliv samt akademiker för att diskutera olika aspekter på utrikespolitik och åtaganden gentemot FN:s konventioner och konferenser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en övergripande MR-funktion för den svenska utrikespolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upprätta ett forum med näringslivet och internationella organisationer för att diskutera och utveckla strategier för främjandet av mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för ökad samordning på global nivå mellan olika internationella organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en bättre samordning av handel och bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upprätta ett gemensamt internationellt fredscentrum i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda möjligheterna att tillsätta MR-attachéer vid de utrikesrepresentationer där bevakning av MR-frågorna är av speciell betydelse. 1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda möjligheterna att tillsätta miljöattachéer vid de utrikesrepresentationer där miljöfrågorna är av speciell betydelse. 1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda hur svenska handelsfrämjande organ kan integreras med vissa av ambassader i utlandet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda om det på lång sikt kan upprättas eller samordnas fler s.k. nordiska ambassader med vissa gemensamma servicefunktioner.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i ökad utsträckning kan dra nytta av den växande EU-diplomatin med samlokalisering och underlag för politiska beslut.1 anvisar med följande förändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 5 Internationell samverkan enligt uppställning: Anslag Uo5 (tusental kr) Regeringens förslag Anslagsförändring 5:7 64 257 -6 000 5:10 Information och studier 9 000 -4 000 5:16 Europainformation 16 800 -10 000 Totalt för Uo5 1 162 290 -20 000 1 Yrkandena 812 hänvisade till KU. 4 i världspolitiken var som ordförande för av 2001 i världspolitikens centrum. I funktionen som utrikespolitisk representant för EU gavs vårt land en viktig position. Små ordförandeländer har tidigare fått erfara att deras arbete försvårats av att de stora medlemsstaterna driver sin egen linje utifrån egna utrikespolitiska kontakter, utan att konsultera ordföranden och övriga EU. Under det svenska ordförandeskapet har däremot EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik i allt väsentligt varit just gemensam. har trätt fram jämte rådssekretariatets och när EU agerat i bl.a. oroligheterna i och konflikten i . EU har fört samtal med och genomfört ett toppmöte med . har fört en framgångsrik politik inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. har tappat inriktning inom utrikespolitiken. Det saknas inom regeringen en viljeinriktning att rikta resurser och kraft mot de verkliga utmaningarna inom den globala politiken. Regeringen klarar inte av att på den internationella arenan driva avgörande frågor om t ex den nya folkrättsutvecklingen, miljön och en hållbar utveckling, olika områden inom mänskliga rättigheter samt viktiga säkerhetspolitiska problem. Bristande visioner för EU:s framtid och en lägre profil i FN har även påverkat roll som världspolitisk aktör. har av olika FN-kommittéer kritiserats för bristande respekt för mänskliga rättigheter. Dessutom har ej uppfyllda löften om internationellt bistånd skadat vår trovärdighet hos ett antal utvecklingsländer. Det behövs en förnyad utrikespolitik för anpassad till dagens globala verklighet och med klara visioner för framtiden. 5 Värderingar i utrikespolitiken Det är ofta inrikespolitiska intressen som har styrt de internationella relationerna och utrikespolitiken. Nationalstaten bedriver en utrikespolitik som syftar till ökad makt och ökat inflytande på den internationella arenan och som ökat det ekonomiska välståndet inom det egna landet. Moral och värderingar har sällan varit sammankopplade med det utrikespolitiska beslutsfattandet. I akademiska sammanhang beskrivs det som om att föra en realistisk utrikespolitik. Motsatsen är den idealistiska eller moraliska utrikespolitiken, där politiken utformas utifrån vissa grundläggande värden. I dagens globaliserade samhälle är människor allt mer beroende av varandra, och nationsgränser spelar en allt mindre roll. Detta ökar behovet av en internationell samordning för att lösa gemensamma problem och för att främja en positiv utveckling. Det krävs normer, både för att ge spelregler åt det internationella samarbetet och för att förenkla relationerna mellan folk med olika bakgrund och kultur. Då länder integreras och gränserna mellan inrikes- och utrikespolitiken allt mer suddas ut ökar behovet av tydliga värderingar inom utrikespolitiken. Det är viktigt att universella rättigheter och gemensamma spelregler främjas i det internationella umgänget. Annars är risken stor för ökade nationella motsättningar, med kulturella missförstånd och konflikter som följd. Den idealistiska utrikespolitiken måste få större utrymme på bekostnad av den pragmatiska realistiska politiken. En värdemässigt ledd utrikespolitik är nödvändig för trovärdigheten i politik för global utveckling och internationella relationer. De olika konventioner som har anslutit sig till, liksom de stora FN-konferenserna som deltagit i, baseras på värderingar på vilka en svensk sammanhållen utrikespolitik bör byggas. Vi kristdemokrater anser det vara angeläget att upprätta tydligare uppföljningsmekanismer för att förstärka effektiviteten och trovärdigheten i utrikespolitik. Den förda utrikespolitiken bör kontinuerligt granskas mot bakgrund av åtaganden genom FN:s konventioner och konferenser. För att öka den folkliga debatten bör regeringen återkommande inbjuda representanter från folkrörelser, näringsliv och akademiker för att diskutera olika aspekter på utrikespolitik och åtaganden. 6 Utrikespolitik för mänskliga rättigheter Människovärdet bör sättas i centrum för svensk utrikespolitik och internationell samverkan . Detta skall genomsyra såväl multilateral samverkan inom , Europeiska unionen och andra internationella organ som bilaterala relationer med andra enskilda länder. Svensk utrikespolitik skall i det internationella samarbetet främja fred, frihet och en social och ekologiskt hållbar utveckling samt mänskliga rättigheter, förståelse och försoning. måste stå upp för grundläggande värderingar i de internationella relationerna och därmed driva en stark MR-linje inom utrikespolitiken. Det handlar inte om att påtvinga andra länder en svensk syn på mänskliga rättigheter, utan om att föra en politik utifrån universella deklarationer och förklaringar om vilka värderingar som skall gälla för internationella relationer i det globala samhället. Försoning mellan folkgrupper framstår i den internationella politiken som en av de största och viktigaste utmaningarna . bör föra en tydligare utrikespolitik för mänskliga rättigheter. Inom FN har såväl FN:s generalsekreterare som UNDP fastslagit målet alla mänskliga rättigheter för alla människor. Det innebär t.ex. att sociala och ekonomiska rättigheter är lika viktiga som civila och politiska rättigheter. bör aktivt arbeta för detta långsiktiga mål. Metoderna och verkningsmedlen kan dock variera utifrån praktisk lämplighet och möjlighet. Positiva verkningsmedel och samförstånd bör prioriteras före negativa sanktioner. För att främja en sammanhållen utrikespolitik som gynnar respekten för mänskliga rättigheter i alla olika politikområden som har en internationell dimension bör en övergripande MR-funktion inrättas inom Statsrådsberedningen. Den bör ha till uppgift både att vara delaktig i framtagandet av olika strategier och handlingsplaner och att följa upp hur främjandet av mänskliga rättigheter sker inom de olika politikområdena. 7 Utrikespolitik för global utveckling Den så kallade globaliseringen har förändrat världen. Den accelererande integrationen av ekonomiska aktiviteter över nationella och regionala gränser har tillsammans med en revolution inom informations- och kommunikationstekniken medfört att avståndet mellan länder har minskat drastiskt och att det ömsesidiga beroendet mellan folken ökat. I dagens värld är vi alla gränslöst beroende av varandra. Inom upplever vi en integration mellan länder och folk som saknar motstycke. EU har blivit en modell och förebild för initiativ i andra regioner som t.ex. MERCUSUR i , ASEAN i eller AU i vad gäller ekonomisk och politisk integration. Efter slut och den bipolära maktstrukturens sönderfall ser vi i världspolitiken en kvarvarande supermakt som varken vill eller kan vara världens frälsare och vid sidan fem sex olika regioner som växer sig allt starkare. Regionaliseringen av världspolitiken kan, i värsta fall, innebära en uppdelning av världen i olika maktcentrum som antingen konkurrerar med eller bildar allianser mot varandra. Ökad regional integration kan också vara en möjlig väg mot ett globalt samhälle. bör verka för öppna regioner som samarbetar och finner gemensamma lösningar på gemensamma problem. Handeln mellan länder ökar. Aldrig förr har den ekonomiska aktiviteten varit så hög och direktinvesteringarna mellan olika länder så många. Frihandeln och teknikutvecklingen har lett till en ekonomisk tillväxt utan motstycke och världens totala BNP är högre . är det långt ifrån alla människor som får del av den totala ekonomiska tillväxten och klyftorna inom och mellan länder ökar. Tillgången till den moderna kommunikationstekniken och Internet riskerar att dela upp världen och människor genom nya klyftor. Den ekonomiska tillväxten, som den ser ut , innebär att påfrestningarna på miljön är enorma. Växthuseffekten och klimatfrågorna är tydliga varningssignaler som måste tas på största allvar. Länder måste finna en bättre väg att kombinera ekonomisk tillväxt med ekologiskt och socialt hänsynstagande. Vi stödjer en allt mer öppen värld med ökad frihandel, integration och utbyte mellan folk och länder. måste globaliseringskritiken tas på allvar. Den ekonomiska globaliseringen måste åtföljas av global solidaritet. Det behövs internationella och nationella åtgärder för att komma till rätta med globaliseringens djupt problematiska sidor, som frihandeln utgör det största hoppet för utveckling och välstånd i alla delar av världen. Kristdemokratisk politik strävar efter att skapa en balanserad, social och ekologisk marknadsekonomi där människovärdet är större än penningvärdet. Det gäller nu att skapa goda spelregler på det globala planet. 8 Utrikespolitik för fred och säkerhet I världspolitiken har vi sett markanta säkerhetspolitiska förändringar under det senaste årtiondet. är den enda kvarvarande supermakten, men för den skull torde inte ha ambitionen att vara världspolis. Efter söker ett flertal länder i vårt närområde nya säkerhetspolitiska lösningar. Samarbete sker inom och liksom inom EU och Nato. Frågan om de baltiska ländernas ansökan till Nato kommer snart upp på dagordningen. I är situationen fortsatt instabil. är en region med många potentiella konflikthärdar. I pågår ett flertal långvariga konflikter. I Ost- och existerar också säkerhetspolitiska riskområden. Insikten om att vi är gränslöst beroende av varandra och att vi har ett ansvar för varandra innebär att måste kunna engagera sig för lösningar även i geografiskt avlägsna konflikter och krig. Säkerheten i bör lösas med en gemensam säkerhets- och försvarspolitik inom ett utvidgat EU. bör ta aktiv del i EU:s arbete med krishantering samt förstärka och viktiga konfliktförebyggande arbete. bör auktorisera FN:s roll inom den globala säkerhetspolitiken och främja FN:s förmåga att hantera regionala kriser, också i samarbete med andra regionala organisationer inom ramen för kap. 8 i . utrikespolitik för fred och säkerhet ska präglas av internationellt samarbete för människors fred och säkerhet i vår omvärld. Dagens hot sträcker sig från traditionella hotbilder till dem som följer av den globala utvecklingen och det moderna samhällets sårbarhet. Terrorattackerna i visar på ett fruktansvärt sätt en ny typ av hot mot samhället och medborgarna. Oskyldiga människor bli måltavlor och terror används i syfte att uppnå politiska mål. Det krävs ett ökat internationellt samarbete mellan såväl nationella underrättelsetjänster som olika säkerhetspolitiska organ för att förebygga och hantera terroristers dåd. Det är viktigt att säkerhetspolitiken och folkrätten fokuseras på att inte enbart skydda staters säkerhet utan även människors säkerhet. En stabil fred bygger på respekt för mänskliga rättigheter, demokrati, fredlig konfliktlösning, rustningskontroll och internationellt samarbete. Att förebygga konflikter förblir den stora utmaningen eftersom oändligt lidande och förstörelse då kan undvikas. Här behövs samarbete inom FN, regionala organisationer som EU och i bilaterala nätverk och kontakter. 9 Internationellt samarbete För att främja global fred, frihet och mänskliga rättigheter samt en hållbar ekologisk, social och ekonomiskt utveckling krävs det ett förbättrat internationellt samarbete. kan genom en sammanhållen utrikespolitik vara än mer pådrivande och delaktig i att driva avgörande frågor på en rad olika arenor: inom FN för det globala samarbetet, inom EU för det europeiskt regionala och inom för närområdet. En kristdemokratisk syn på liv, fred och utveckling innebär med nödvändighet ett gemensamt internationellt ansvarstagande. 9.1 Samarbete med globala aktörer I dagens värld är det inte längre enbart nationalstaterna som har makten och som avgör utvecklingen. Näringslivet och de multinationella företagen har vuxit fram som regionala och globala aktörer av vikt, ibland på bekostnad av regeringarnas makt och inflytande. Även mellanstatliga organisationer och icke-statliga organisationer har flyttat fram sina positioner. Konsekvenserna blir att internationellt samarbete inte enbart handlar om staters samverkan, utan lika viktigt är samarbetet mellan regeringar, näringslivet, NGO:er och andra internationella organisationer. Därmed har alla globala aktörer ett ansvar för att främja mänskliga rättigheter. Den bör utveckla bättre relationer med näringsliv och organisationer för internationell samverkan, såväl nationellt som globalt. I samma anda som FN:s Global Compact och bör det i upprättas ett forum för politiker och näringslivsföretagare för att diskutera och utveckla strategier och konkreta åtgärder för främjandet av mänskliga rättigheter. 9.2 Samordning på global nivå I den globala politiken finns en lång rad utmaningar och sakområden som kräver ett bättre internationellt samarbete. I vissa fall handlar det om att effektivisera arbetet inom befintliga organisationer, men oftast är det den politiska viljan hos medlemsstaterna och regeringarna som behöver stärkas. På den internationella arenan finns det en mängd olika samarbetsorgan för att hantera frågor inom bland annat miljöområdet, utvecklingssamarbetet, handelsrelationer, säkerhetspolitiken, flyktingfrågor och mänskliga rättigheter. Vissa samarbetsformer fungerar bra, medan andra är mindre effektiva. Vad som dock karaktäriserar hela den internationella arenan är den bristande samordningen. Handelsfrågorna behandlas inom bl.a. WTO och , bistånd inom UNDP samt regionala och nationella organ. Samordningen behöver förbättras dem emellan. Lägg därtill miljöfrågorna, som saknar en effektiv global organisation och som lever i sin egen värld utan effektiv samverkan med handels- och utvecklingsfrågor. Säkerhets-, katastrof- och fredsarbetet sköts mestadels av andra specifika organisationer, ofta skilda från övriga viktiga områden. Flera organ och kommittéer för mänskliga rättigheter, inklusive UNHCR och , verkar i realiteten också var för sig. Vi ser ett stort behov av förbättring och samordning av det internationella samarbetet. Det handlar inte om att skapa en gemensam organisation för allt, eller att lägga allt under FN-systemets tak, utan om att finna naturliga samarbetsformer mellan befintliga organ. Den borde verka för en ökad global samordning för handels-, bistånds- och miljöfrågor. Den borde även verka för att mer integrera de olika delarna av det globala fredsarbetet, dvs de fredsuppbyggande, fredsskapande och fredsbevarande elementen. Hela det globala samarbetet bör genomsyras av arbetet med de mänskliga rättigheterna, vilket är det budskap och den önskan som FN:s generalsekreterare sänder till FN:s medlemsländer. 9.3 Samordning av utrikespolitik 9.3.1 Ökad samordning av handel och bistånd Också på det nationella planet, inom utrikespolitiken och inom utrikesförvaltningen, finns behov av ökad politisk och organisatorisk samordning. Inom den svenska handels-, miljö- och biståndspolitiken måste politiken samordnas bättre. Alltför ofta tar vi med ena handen (handel) och ger med den andra (bistånd). Regeringen bör som ett led i detta se över om berörda myndigheter som Sida, med flera kan samarbeta bättre och om anställda med samordningsansvar kan utses. 9.3.2 Internationellt fredscentrum i Det finns ett behov av att internationella fredsarbete effektiviseras. Detta kan ske genom att det inrättas ett kombinerat civilt och militärt fredscentrum i där förslagsvis Sida, Försvarsmakten (), polisen, , , , frivilliga hjälporganisationer, arbetsgivarorganisationer och fackliga organisationer med flera finns verksamma. Frågan har redan utretts (SOU 2000:74) vilket gör att regeringen nu borde verkställa dessa planer. 9.3.3 Övergripande MR-funktion Som sagt är det alldeles nödvändigt att den svenska utrikespolitiken fullt ut genomsyras av mänskliga rättigheter. Att inte har en fristående MR-minister är beklagligt. Vi anser att det behövs en ledande och övergripande MR-funktion, förslagsvis inom statsrådsberedningen, med en direkt koppling till berörda departement och ovan nämnda myndigheter. 10 () är den viktigaste internationella organisation som världen har, både som idé och genom sin verksamhet. Dess ställning måste stärkas. Trots en unik möjlighet att efter slut inta den roll som FN från början var tänkt att besitta, dvs som väktare för världsfreden, så har en rad av misslyckanden lett till att FN:s relevans och möjligheter ifrågasatts då organisationen har visat sig oförmögen att förhindra vissa krig och konflikter. Kritik har även riktats mot organisationens effektivitet. Arbetet med att modernisera FN har gått alldeles för trögt. Det är en självklarhet att skall samarbeta internationellt för att tillsammans med andra länder lösa gränsöverskridande problem. FN behövs för att förebygga och lindra krig och katastrofer, för att främja mänskliga fri- och rättigheter samt för att leda och stödja arbetet för hållbar utveckling baserat på såväl miljömässiga som sociala kriterier. menar att FN och dess institutioner behöver stärkas för att klara de politiska, sociala, kulturella och miljömässiga utmaningar som globaliseringen och integrationen av världsekonomin ställer oss inför, speciellt då vissa medlemsstater sviker i det globala ansvaret. 11 Europeiska unionen För är Europasamarbetet framför allt ett konkret uttryck för gränsöverskridande broderskap och solidaritet samt insikten om vårt ömsesidiga beroende av internationell samverkan för fred, trygghet och en bättre miljö. När samarbetet i inleddes med 1952 var det övergripande målet en varaktig fred genom samarbete över gränserna. Det målet har tryggats tack vare det institutionaliserade samarbete som är den europeiska unionen. Unionen har utvecklats till ett långtgående samarbete som har politiska, ekonomiska, sociala, kulturella och miljömässiga dimensioner. tillhör den europeiska värdegemenskapen, och måste vara med i arbetet att bygga trygga och goda samhällen. Kulturellt utbyte, samordning av arbetsmarknadspolitik, gemensamma insatser i krishärdar och gemensamma miljöprogram är bara några exempel. Förutsättningen för detta framgångsrika samarbete har varit att unionen är mer än bara en diskussionsklubb. EU är ett lagbaserat samarbete med gemensamma regelverk, vilka utarbetas och kontrolleras av starka institutioner med fastlagda uppgifter. Denna s.k. gemenskapsmetod är nyckeln till EU:s framgång. är det viktigt att europeiska institutioner inte tar över uppgifter som gemenskaper på lägre nivåer klarar att lösa på ett ändamålsenligt sätt. Unionen måste alltså respektera subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och definiera sina egna uppgifter tydligare. 12 Nordiskt samarbete Det internationella samarbetet är viktigt speciellt i närområdet. Det är här som har störst möjlighet att påverka. Att ta ansvar för en positiv social och ekonomisk utveckling och främja mänskliga rättigheter i närområdet med våra grannländer ligger helt i linje med den regionala ansvarsfördelningen inom bl.a. FN. Samarbetet i och , övriga och är av största vikt och behöver utvecklas ytterligare. Det nordiska samarbetet har varit lyckosamt på en lång rad områden. Den fria rörligheten av människor samt gemensamma satsningar inom viktiga politikområden som miljö och utbildning är några tydliga exempel.