ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02So437 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So437av m.fl. (s)Tandvårdsförsäkringen Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målet med en utbyggd tandvårdsförsäkring. Motivering gäller en ny tandvårdsförsäkring. För vissa prioriterade grupper, såsom barn, ungdomar, kroniskt/långvarigt sjuka och gamla som bor på institution har stödet förbättrats. Även i budgetpropositionen föreslår regeringen ytterligare förstärkningar för pensionärerna. Dessutom pågår ett översynsarbete av tandvårdsreformen. Allt detta är positivt. Men kostnadsutvecklingen inom tandvården gör att tandhälsa riskerar att befästas som en klassfråga. Rapporter visar att det är vanligare att arbetare saknar egna tänder än att tjänstemän gör det. Likaså har vissa invandrargrupper sämre tandhälsa än infödda svenskar. gör unga vuxna allt färre tandläkarbesök. Det är för dyrt att gå till tandläkaren! Enligt vår mening ska grundsynen vara tänderna som en del av kroppen och målet att tandvården i sin helhet omfattas av hälso- och sjukvårdens högkostnadsskydd och avgiftssystem. () () Per () () ()
mot · GP02So438 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So438av och ()Öppethållande och serveringstillstånd Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om öppethållande som inte är knutet till serveringstillstånd. Motivering Enligt 6 kap. 4 § alkohollagen (1994:1738) får servering av spritdrycker, vin eller starköl påbörjas tidigast och servering ska avslutas om inte tillståndsmyndigheten beslutat om annat. kan besluta om utsträckt serveringstid utanför den s.k. normaltiden av serveringstiden. En restaurang som har serveringstillstånd till exempelvis 01.00 ska vara utrymd dvs. senast efter tillåten utskänkningstid enligt lagens bestämmelser. Det finns önskemål att kunna ha längre öppethållande efter serveringstidens utgång för att tillfredsställa behovet av längre möjligheter till samvaro och dans. Min bedömning är den att detta vore önskvärt framför allt utifrån ungdomars behov av att få roa sig och umgås, därför anser jag att en översyn av lagen borde kunna göras så att öppethållande inte är knutet till serveringstillstånd. () ()
mot · GP02So439 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So439av och ()Vårdavgifter för psykisk tvångsvård Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rutiner för betalning av vårdavgifter för psykisk tvångsvård. Motivering drogs vårdavgifter för intagna i psykisk tvångsvård direkt från deras pension eller sjukpenning. tillställs de intagna en vanlig faktura för frivillig betalning, vilket i sig kan vara ett steg på vägen att skapa normala förhållanden kring den sjuke. Tyvärr har detta lett till att tvångsintagna ofta vägrar att betala dylik faktura med motivering och tro att man jämförs med en fånge. Därför struntar de i fakturan trots påminnelser och hot om överlämnande av ärendet till kronofogdemyndighet för indrivning. Det är vanligt att den tvångsintagnes ekonomi redan är belastad med maximal indrivningssumma, varför vårdavgiftsskulden kan komma att stiga . I vissa fall kan den tvångsintagne få hela skulden till tvångsvården avskriven, men i andra fall bevakas skulden av det inkassobolag som berört landsting anlitar. Vårdavgiften är visserligen kraftigt subventionerad, men en utebliven betalning innebär att samhällets kostnader för den intagne dubbleras. Den sjuke får pension eller liknande för sitt uppehälle som betalning för mat och vård uteblir. Därutöver tillkommer kostnader för ev. avskrivning, indrivning m.m. Det allvarligaste är dock att en allt större skuldbelastning alltid framkallar en ökad press på den drabbade. Det i sin tur påverkar hälsotillståndet för den sjuke som ofta återfaller i ångest och depression, men även i brott. Det måste därför vara möjligt att dra vårdavgift direkt från pension, sjukpenning och dylikt även . Det ska naturligtvis ske efter en överenskommelse mellan patienten eller dennes gode man och vårdgivaren. Gotab, 2001 () ()
mot · GP02So440 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So440av och ()Tandvård Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förebyggande tandvård. Motivering I tandvårdsförsäkringen som trädde i kraft finns många lovvärda inslag. Där finns satsningar som riktar sig till speciella grupper, t.ex. gamla i särskilda boenden i kommunen, personer med kroniska sjukdomar som försämrar munhälsan o.s.v. budgetproposition har ytterligare pengar tillsatts som riktats till de äldre. Allt detta är naturligtvis mycket positivt, men insatserna är inriktade på att reparera när skadan redan finns, snarare än att förebygga skador. bör därför insatser också riktas mot profylaktiska insatser i syfte att förebygga såväl karies som parodontit. Ett av medlen till detta är då att på ett tydligare sätt stödja sådana insatser. En ekonomisk satsning och en tydlig viljeinriktning mot förebyggande tandvård ger då en bättre tandhälsa och med det också billigare reparativ vård. () ()
mot · GP02So441 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So441av och ()Undersköterskors kompetens Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om undersköterskornas kompetens. Motivering Undersköterskornas roll i vården har urholkats och yrkets status har försämrats. En ny författning om läkemedelshantering i hälso- och sjukvård har föranlett att de inte får göra en del arbetsuppgifter som undersköterskorna tidigare utfört genom delegation från en sjuksköterska. Det gäller exempelvis att ge injektioner av typen morfin, att dela ut medicin ur originalförpackning till person eller till dosett m.m. Undersköterskorna får därför trots god yrkesutbildning utföra endast arbetsuppgifter som personlig omvårdnad städning m.m. om inte delegation från sjuksköterska sker. Med tanke på den brist på vårdpersonal som råder runt om i landet är detta slöseri med en viktig resurs i vården. Landstingen och de flesta kommuner har svårt att få personal och pengar att räcka till, varför det är nödvändigt att alla anställdas kompetens tas till vara och att all vård ges på rätt vårdnivå. Inom hemsjukvården kommer det att bli allt svårare att klara omvårdnads- och sjukvårdsbehov. Lika viktigt som att samarbeta mellan landsting och kommuner är att samarbeta över yrkesgränser. Utan att ge avkall på den medicinska säkerheten bör sjuksköterskorna kunna delegera till undersköterskor betydligt fler arbetsuppgifter än vad som sker . Kompetensen hos undersköterskorna måste helt enkelt tillvaratas på bättre sätt, vilket är viktigt såväl för arbetstagare som för patienter och arbetsgivare. nya föreskrifter för läkemedelshantering gäller fr.o.m. . har redan mött en hel del kritik över hur förskrifterna fungerar i praktiken. Det är angeläget att man nu ser över situationen och att nödvändiga förändringar i regelsystemet görs. () ()
mot · GP02So442 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So442av och ()Nationellt nät av ambulanshelikoptrar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nationellt nät av ambulanshelikoptrar. Motivering Dagens och framtidens alltmer högteknologiska sjukvård kräver stora investeringar i olika typer av utrustning. I många mindre landsting är detta en tung post i budgeten som apparaturen inte har full beläggning. För att även mindre landsting ska kunna hänga med i den medicinsk-tekniska utvecklingen kunde flera närliggande landsting samarbeta kring dessa dyrbara investeringar. Patienterna ska kunna lita på att de får rätt vård när de behöver det. Även om berört landsting inte självt har den specialutrustning som krävs, kan tillgången garanteras genom avtal med samarbetspartner. Vid akut sjukdom sker en resa med ambulanshelikopter snabbt mellan sjukhusen. Ju snabbare en sjuk eller skadad person kommer under vård, desto större är möjligheten till överlevnad och fullständigt tillfrisknande. Även denna verksamhet är kostsam och förutsätter omfattande samarbete mellan flera sjukvårdande och andra myndigheter. har utrett frågan om placering av ambulanshelikoptrar över landet. Utredningen föreslår utbyggnad av verksamheten till ett antal orter i landet och gör bedömningen att det behövs en betydande statlig finansiering om förslaget ska kunna genomföras. Ett nationellt nät av ambulanshelikoptrar är viktigt för att öka tryggheten och för att alla patienter ska kunna får vård på lika villkor. Dessutom skulle beredskapen vid kriser och olyckor öka, som man använder samhällets resurser på ett effektivt och förnuftigt sätt. Det finns således många skäl till att staten bör gå in med en riktad finansiering för att påskynda och styra upp genomförandet av förslaget om ett nationellt nät av ambulanshelikoptrar. () ()
mot · GP02So443 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So443av och ()Tvångsomhändertagandet för psykisk vård Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagen om tvångsomhändertagande för psykisk vård. Motivering Många människor med psykiska funktionshinder har återerövrat sina liv . Från att tidigare ha tillbringat större delen av sina liv på mentalsjukhus, där de blev omhändertagna och i många fall berövade alla former av möjligheter att forma sitt eget liv, har de nu avsevärt större möjlighet att leva ett fullvärdigt liv. Avveckling av mentalsjukhusen, psykiatrireformen och en lång rad nya behandlingsformer har bidragit till denna utveckling. Även om situationen och villkoren för människor med psykiska besvär har förbättrats avsevärt är den självfallet långt ifrån tillfredsställande. är det många som drabbas av intolerans och fördomar som vilar på bristande kunskap. Många lever också under mycket svåra förhållanden. Personliga ombud, som har till uppgift att ge råd och stöd till den enskilde och verka för att samhällets insatser samordnas och kommer till bästa möjliga nytta, har visat sig vara ett mycket framgångsrikt sätt att förbättra deras situation. Rättssäkerheten för människor med psykiska funktionshinder har historiskt sett varit sämre än för andra människor. Syftet med tvångsvård är att se till att patienten blir i stånd att frivilligt medverka i fortsatt vård. Men all lagstiftning om tvångsvård måste ständigt vara under diskussion och utvärderas. De lagar som reglerar tvångsomhändertagande av psykiskt sjuka förutsätter samordning av stöd och insatser från myndigheter och organisationer. Systemet fungerar i idealfallet bra, men kommunernas resurser är till stor del avgörande för hur det verkliga stödet blir. Enligt lagstiftningen skall samtliga förutsättningar för tvångsomhändertagande för psykiatrisk vård vara uppfyllda för att det skall ske. Inte sällan visar det sig dock att lagens intentioner tolkas olika av dem som utfärdar intyg om tvångsomhändertagande. Det är välkänt att anhöriga ofta förgäves vädjar om att den psykiskt sjuke skall omhändertas för att få hjälp att bryta sin destruktiva cirkel av sjukt beteende, som skadar patienten själv, belastar anhöriga och orsakar kostnader för samhället. Detta beteende förstärker fördomarna om psykiska sjukdomar som dess följder för patienten efter tillfrisknandet ibland är mycket svåra att hantera. Det finns alltså anledning att se allvaret i denna fråga och söka konstruktiva lösningar för att nå syftet med lagen om tvångsvård. Även om lagen om psykiatrisk tvångsvård är relativt ny, krävs det vissa justeringar i den och, utöver mer resurser till öppenvården och fler stödpersoner, också tydligare anvisningar om lagens tillämpning. () ()
mot · GP02So444 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So444av ()Juridik och demens Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nödvändigheten av mer tvärvetenskaplig kunskap för tillfredsställande rättsskydd för personer med demenssjukdomar. Motivering Demens är en folksjukdom som kan debutera redan i medelåldern, men då är den sällsynt. I åldersgruppen räknar man med att av befolkningen lider av demens. Demenssjukdomarna (flera olika typer) föregås i allmänhet av utsträckta perioder, ofta ett till , av nedsatt minne och intellektuell förmåga, s.k. kognitiv svikt. Alla äldre med kognitiv svikt blir dock inte dementa. Äldre med frontallobsdemens intar en särställning, då minnesstörning och typiska demenssymtom kommer sent i förloppet. Dessa personer har ofta haft en smygande personlighetsförändring och uppfattats som psykiskt avvikande och omdömeslösa innan korrekt diagnos ställts. De har oftast hunnit förstöra mycket för sig socialt och ekonomiskt innan de får diagnos. Det förekommer ofta att människor med nedsatt minne och kognitiv funktion men med bibehållen handlingskraft och ett ytligt sett normalt beteende skriver testamente, gifter sig, upprätthåller viktiga uppdrag och ingår andra juridiskt bindande avtal. Detta kan orsaka stora problem för inblandade parter. Äktenskap och testamenten kan ifrågasättas. Stora ekonomiska förluster kan uppstå. Dyrbara rättsprocesser inledas. Människor med kognitiva svårigheter kan också luras och utnyttjas av andra. Människor som på grund av sina kognitiva svårigheter satt sig och andra i svåra situationer får ofta ingen juridisk hjälp alls, eftersom varken läkare eller jurister vet vad som skall göras. När det gäller människor med uppenbara demenssjukdomar finns andra typer av juridiska problem. Det gäller då utövande av olika typer av tvång från vårdpersonal, där lagstödet är svagt. Dementa människors rättsskydd är otillfredsställande. Detta beror dels på brister i lagstiftningen, dels att gällande lagar inte tillämpas. Kuratorer och läkare har inte tillräckliga kunskaper i juridik. Jurister kan inte tillräckligt om sjukdomarna, och olika juridiska instanser tolkar lagar olika. Då nu är medlem i EU ökar kraven dessutom på juridiska kunskaper inom detta område. Vi behöver skaffa oss mer tvärvetenskaplig kunskap genom att sammanföra sjukvårdens kompetens om demenssjukdomar med juridisk kompetens för att kunna utfärda riktlinjer om hur befintliga lagar kan tillämpas på ett för dementa människor humanitärt sätt. Dessutom är kompletterande lagstiftning nödvändig där den ej ger dementa ett tillfredställande rättsskydd.
mot · GP02So445 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So445av och ()Kvinnofrid Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en uppföljning av kvinnofridsbeslut. Motivering När fattade sitt beslut om kvinnofrid 1998 gavs en rad uppdrag åt olika myndigheter. En hel del har hänt som förbättrat arbetet med misshandlade kvinnor, men mycket återstår fortfarande. Så har t.ex. många av kommunerna trots sitt särskilda ansvar att arbeta med att stödja och hjälpa misshandlade kvinnor ännu inte arbetat fram de kommunala handlingsprogram som förutsatte. Nödvändig fortbildning av berörda personalgrupper har inte genomförts i någon större omfattning. De olika högskoleexamina som skulle kompletteras med kunskap om kvinnomisshandel har ännu inte förändrats. Den nationella kristelefonen har inte inrättats trots att utrett och lämnat förslag till regeringen om hur en sådan kan organiseras. Mycket har hänt på området , men det återstår en hel del att göra av det som beslutade i sitt kvinnofridsbeslut. Regeringen bör därför följa upp och vidta de åtgärder som behövs för att besluten genomförs. () ()
mot · GP02So446 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So446av och ()Kostnadsutjämning för LSS Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nationellt utjämningssystem för kostnadsskillnader mellan kommuner avseende verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Motivering trädde lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) i kraft. I enlighet med bestämmelserna i har en successiv överföring av huvudmannaskapet för insatserna enligt denna lag skett från landsting till kommuner. Denna kommunalisering har i många fall lett till en snedfördelning av kostnaderna mellan kommunerna inom ett landsting. Den raka skatteväxling som skedde mellan landstingen och kommunerna ledde till stora orättvisor för de kommuner som av historiska skäl har en större andel funktionshindrade i kommunen. De kommuner som inom sin kommuns gränser hade det gamla institutionsboendet har fortfarande en betydligt högre andel funktionshindrade. För att förhindra denna snedfördelning gavs kommunerna möjlighet att lämna bidrag till varandra för att utjämna dessa kostnadsskillnader. Men dessa avtal är tidsbegränsade, och de tar inte hänsyn till den inflyttning av funktionshindrade som sedan kan uppkomma. Exempelvis förekommer det att funktionshindrade personer väljer att bosätta sig i en kommun där specialistkompetens finns tillgänglig. Denna specialistkompetens finns ofta på de gamla institutionsorterna. Det kan också förekomma att en funktionshindrad persons hemkommun råder henne eller honom att flytta till en kommun med speciella resurser. I samband med att personen i fråga bosätter sig i vårdkommunen övergår kostnadsansvaret för vårdinsatserna till vårdkommunen. Detta är inte rimligt och medför stora ekonomiska påfrestningar för vårdkommunerna. De funktionshindrade och deras vårdverksamhet riskerar till följd av detta att hamna i strykklass. Det är därför av vikt att regeringen skyndsamt återkommer till med ett förslag om en nationell utjämning av dessa kostnadsskillnader. () ()
mot · GP02So450 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So450av m.fl. (v)Könsstympning Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpning av tillämpningen av lagen till skydd mot könsstympning av flickor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om upprättande av en handlingsplan för att skydda de flickor som riskerar att utsättas för könsstympning. Bakgrund I TV har det för inte så länge sedan visats att könsstympning av flickor förekommer i . Själva ingreppet sker utomlands, men de som förmedlar kontakten finns i . Det är unga flickor det rör sig om, och det är uppenbart att lagen inte fungerar som det är tänkt, då ingen har fällts för brottet. Någonting måste göras för att skärpa tillämpningen av lagen så att de sociala myndigheterna verkligen följer lagen. Det måste också till en handlingsplan för att kunna skydda de flickor som riskerar att utsättas för könsstympning. Det är uppenbart att de lagar vi har inte skyddar flickorna i tillräckligt hög grad. En handlingsplan skulle kunna vara ett stöd för de som arbetar inom de sociala myndigheterna. Vår mening är att regeringen skall lägga fram förslag på hur tillämpningen av lagen till skydd mot könsstympning av flickor kan skärpas och att en handlingsplan mot könsstympning av flickor upprättas. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. () (v) ()
mot · GP02So451 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So451av m.fl. (v)Omskärelse av pojkar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot omskärelse av pojkar. Motivering I har vi fått en ny lag om omskärelse av barn. har skrivit under där det stadgas att i allt som rör barn så skall barnets bästa vara gällande. Är omskärelse förenligt med ? Först har vi omskärelserna av medicinska skäl, att förhuden är för trång etc. Där är det till barnets bästa att bli omskuren, helt eller delvis, då det annars kan tillstöta sjukdom och liknande. Dessa omskärelser kan vi därmed ta bort ur debatten. Kvarstår gör då de omskärelser som görs på annan grund än rent medicinsk, exempelvis kulturell eller religiös. Efter en omskärelse så är ollonet blottlagt, och ytan på ollonet kommer att bli hårdare, dels för att det skaver mot kläderna men också för att det sekret som avsöndras av körtlar i förhuden inte längre finns kvar. Enligt läkare så blir det en klart nedsatt känslighet i de erogena zonerna på penis, motsvarande att man har en kondom påsatt. skrev i sitt remissvar till lagen att omskärelse av pojkar kan beskrivas som könsstympning. Är denna omskärelse till barnets bästa? Det är tveklöst så att omskärelse av pojkar är en rituell handling och att omskärelsen innebär att pojkarna tas upp i gruppen, att de får känna gemenskap. Det har tidigare gjorts omfattande omskärelseprogram i några länder då borttagandet av förhuden sades ha positiv medicinsk effekt. Enligt nyare forskning saknar dock omskärelse av pojkar positiv medicinsk och hygienisk effekt. Det gäller att komma ihåg att omskärelse av pojkar görs på någon som inte har tillfrågats. Skulle avlägsnandet av andra kroppsdelar, med religiösa motiv, också tillåtas på någon som inte tillfrågats? Varför inte vänta med omskärelsen till vuxen ålder, då personen kan tillfrågas och själv ta initiativ till ingreppet. Enligt uppgift så förekommer alternativa omskärelseceremonier i , och där något kirurgiskt ingrepp inte görs. Barnens rätt har i ett modernt upplyst samhälle klart företräde framför etniska traditioner. Det är i viktigt att fortsätter vara ett land som tar barns rättigheter på stort allvar och skyddar barn mot övergrepp. Könsstympning av kvinnor är redan förbjuden i lag, medan omskärelse av pojkar inte är det. Enligt vår mening är omskärelse av pojkar inte förenligt med och bör förbjudas. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. () (v) ()