mot · GP02Ub261 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ub261av och ()Den fria akademin - liberal politik för framtidens högskola 1 Innehållsförteckning 1 Innehållsförteckning 20 2 Förslag till riksdagsbeslut 21 3 Sammanfattning 24 4 Den fria akademins tre grundsatser 26 5 Makt åt studenten 28 5.1 Inför en studentpeng 28 5.2 Satsa på kvaliteten minska utbyggnadstakten 29 5.3 Decentralisera antagningen 30 5.4 Inför svenska fackhögskolor (colleges) 30 5.5 Inför en collegetermin 31 5.6 Renodla roll 31 5.7 Dags för ett oberoende kvalitetsinstitut 31 5.8 Skriv ett studentkontrakt 32 5.9 Avskaffa kårobligatoriet 33 5.10 Reformera studiemedelssystemet 33 5.11 Bygg fler studentbostäder 34 5.12 Bejaka internationaliseringen 34 5.13 Inrätta en ny internationellt jämförbar masterexamen 35 6 Makt åt forskaren 35 6.1 Satsa på den fria grundforskningen 36 6.2 Öka anslagen direkt till universiteten 37 6.3 Avskaffa den politiska styrningen av forskningsstiftelserna 37 6.4 Tillsätt vetenskapsmän på vetenskapliga meriter 38 6.5 Koncentrera forskningsresurserna 38 6.6 Riv upp doktorandreformen 39 6.7 Stoppa könsdiskrimineringen 40 7 Autonomi åt högskolan 41 7.1 Återupprätta det akademiska självstyret 42 7.2 Uppmuntra stiftelsedrivna högskolor och privata universitet 42 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en studentpeng. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att överföra från anslag 25:73 Särskilda utgifter inom universitet och högskolor med mera till resursförstärkningar till lärosäten med högt sökandetryck. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att minska utbyggnadstakten av högskolan med drygt 3 000 platser, jämfört med regeringens förslag, för att finansiera ytterligare kvalitetssatsningar dvs. utöver regeringens förslag på . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att decentralisera antagningen till högskolorna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa svenska fackhögskolor (colleges). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en collegetermin. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett renodlande av roll. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av ett oberoende kvalitetsinstitut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av ett studentkontrakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett avskaffande av kårobligatoriet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ökning av stimulansbidraget till studentbostäder på jämfört med regeringens förslag.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett ökat internationellt utbyte vid universitet och högskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av en ny internationellt jämförbar masterexamen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett extra tillskott till forskning och forskarutbildning på utöver regeringens förslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ingen av ledamöter skall tillsättas politiskt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det tidigare beslutet att slå samman de naturvetenskapliga och tekniska forskningsråden till ett ämnesråd skall utvärderas och eventuellt omprövas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om besparingar på anslagsposterna 46 i budget för att skapa ökade fria forskningsresurser till ämnesråden på sammanlagt . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att av den ökning av anslag som regeringen föreslår i stället omvandlas till höjda fakultetsanslag innebärande en resursförstärkning för universiteten med sett . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den politiska styrningen av forskningsstiftelserna skall avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vetenskapsmän skall tillsättas på vetenskapliga meriter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en koncentration av forskningsresurserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den s.k. doktorandreformen skall rivas upp. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stoppa könsdiskrimineringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett återupprättande av det akademiska självstyret. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmuntra stiftelsedrivna högskolor och privata universitet. anvisar med följande förändringar i förhållande till regeringens förslag för anslagen avseende grundutbildning respektive forskning och forskarutbildning vid landets universitet och högskolor under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning: Anslag Regeringens förslag Anslags- förändringar 25:20 : grundutbildning 994 037 000 + 19 000 000 25:21 : forskning och forskarutbildning 1 057 431 000 + 20 000 000 25:22 : grundutbildning 1 270 187 000 + 26 000 000 25:23 : forskning och forskarutbildning 1 064 538 000 + 20 000 000 25:24 : grundutbildning 1 219 897 000 + 29 000 000 25:25 : forskning och forskarutbildning 874 584 000 + 20 000 000 25:26 : grundutbildning 779 616 000 + 11 000 000 25:27 : forskning och forskarutbildning 887 996 000 + 20 000 000 25:28 : grundutbildning 933 387 000 + 15 000 000 25:29 : forskning och forskarutbildning 611 478 000 + 20 000 000 25:30 : grundutbildning 944 429 000 + 20 000 000 25:31 : forskning och forskarutbildning 420 780 000 + 20 000 000 25:33 : forskning och forskarutbildning 689 735 000 + 20 000 000 25:34 Kungl. Tekniska högskolan: grundutbildning 823 050 000 + 12 000 000 25:35 Kungl. Tekniska högskolan: forskning och forskarutbildning 581 388 000 + 20 000 000 25:37 : forskning och forskarutbildning 214 819 000 + 20 000 000 25:38 : grundutbildning 394 694 000 + 7 000 000 25:39 : forskning och forskarutbildning 123 673 000 + 20 000 000 25:40 : grundutbildning 352 712 000 + 8 000 000 25:41 : forskning och forskarutbildning 124 606 000 + 20 000 000 25:42 : grundutbildning 451 121 000 + 10 000 000 25:43 : forskning och forskarutbildning 136 160 000 + 20 000 000 25:48 : grundutbildning 554 820 000 + 11 000 000 25:50 : grundutbildning 324 203 000 + 8 000 000 25:59 : grundutbildning 289 781 000 + 6 000 000 25:70 : grundutbildning 224 211 000 + 8 000 000 25:72 Enskilda utbildningsanordnare på högskoleområdet m. m. Anslagspost 1 : grundutbildning 576 950 000 + 10 000 000 anvisar med följande förändringar i förhållande till regeringens förslag för anslagsposterna under anslag 26:1 : forskning och forskningsinformation enligt följande uppställning: Anslagspost 26:1 Regeringens förslag Anslags- förändringar Humanistisk och samhälls- vetenskaplig forskning 229 712 000 + 38 518 000 Medicinvetenskaplig forskning 362 595 000 + 45 605 000 Natur- och teknikvetenskaplig forskning 1 063 600 000 + 15 950 000 Utbildningsvetenskaplig forskning 80 000 000 - 80 000 000 Dyrbar vetenskaplig utrustning 121 552 000 - 58 526 000 Övrig forskningsfinansiering m.m. 212 303 000 - 201 547 000 Summa för anslaget 2 069 762 000 - 240 000 000 1 Yrkande 11 hänvisat till BoU. 3 Sammanfattning Överge utbildningsfabriken som ideal för högskolan upprätta den fria akademin. I motionen lämnar en rad förslag som innebär ett uppbrott från centralplanering, politisk styrning och ensidigt kvantitetstänkande. Istället redovisas en politik som ger mer makt till studenter, forskare och lärosätena själva och sätter kvaliteten i centrum en liberal egenmaktsoffensiv också inom högskolepolitiken. förespråkar att en studentpeng ska inrättas. Med studentpengen är det studenternas val som avgör hur utbildningsplatserna ska fördelas. I ett första steg föreslår att de högskolor som har högst sökandetryck ska ges ett extra tillskott på sammanlagt . Kvaliteten i högskolan måste förstärkas. Regeringens satsningar på grundutbildningen är otillräckliga, inte minst inom humaniora och samhällsvetenskap. föreslår att ersättningen per student skrivs upp kraftigt utöver vad regeringen har föreslagit. Satsningen kostar och finansieras genom en, i förhållande till regeringen, något lägre utbyggnadstakt för högskolan. Den fria grundforskningen är satt under mycket hård press. föreslår en miljardsatsning på fri grundforskning. vill ge universiteten extra i egna anslag (de så kallade fakultetsanslagen). föreslår också en rejäl nysatsning på till forskning och forskarutbildning. Sammanlagt satsar extra på grundforskning utöver regeringens förslag. Till viss del finansieras forskningssatsningen av att får vidkännas en mindre anslagsökning än vad regeringen har föreslagit. Bostadsbristen är ett stort problem på många högskoleorter. Bostadspolitiken i allmänhet måste genomgå en översyn i riktning mot öka frihet och minskat krångel. På kort sikt föreslår att anslaget till stimulansbidrag för byggandet av studentbostäder ska höjas med i förhållande till regeringens förslag. föreslår en rad reformer för ökad frihet för studenter och forskare. Avskaffa kårobligatoriet, skriv ett studentkontrakt, reformera studiemedelssystemet, riv upp doktorandreformen, stoppa könsdiskrimineringen och återupprätta det akademiska självstyret är några av förslagen. Därutöver vill även, i kvalitetshöjande syfte, bland annat renodla roll till att enbart omfatta myndighetsutövning och inrätta ett oberoende kvalitetsinstitut. högskolepolitik i siffror (i förhållande till regeringens förslag); siffrorna avser årliga anslagsförändringar Resursförstärkningar till lärosäten med högt sökandetryck1 + 200 000 000 Extra kvalitetssatsningar inom grundutbildningen2 + 200 000 000 Satsning på fri grundforskning vid universiteten (s k fakultetsanslag)3 + 240 000 000 Nya pengar till fri grundforskning4 + 600 000 000 Stimulans för byggande av studentbostäder5 + 50 000 000 Minskad utbyggnadstakt för högskolan6 - 200 000 000 Minskad ökningstakt för budget7 - 240 000 000 Besparingar i anslaget för särskilda utgifter vid universitet och högskolor8 - 300 000 000 4 Den fria akademins tre grundsatser Varför finns universitet och högskolor? Vilka är de till för? Högskolan är till för samhället, den ska tjäna staten eller den ska tillgodose näringslivets behov, är några av de varierande och motstridiga svar som kan utläsas ur den utbildningspolitiska debatten i . Men det finns ett enkelt, liberalt, besked: Universitet och högskolor är till för dem som ägnar sig åt högskolans huvuduppgift att söka kunskap. När framtidens utbildningsväsende formas måste studenter och forskare sättas i centrum. Det här är en motion som tar strid för idén om den fria akademin och som innehåller en tydlig agenda med reformer för hur den kan förverkligas. Den fria akademin är en vision sprungen ur tanken om kunskapen som redskap för personlig utveckling, ur det klassiska bildningsidealet och ur idén om det fria, kritiska kunskapssökandet. Det är en vision med djup förankring i den liberala idétraditionen en radikal kraft för förnyelse och förändring av den högre utbildningen och forskningen i . Den fria akademin bygger på tre grundsatser: Kunskap som egenvärde. Det måste bli ett slut på uppdelningen i nyttig och onyttig kunskap. Förmedlandet och utvecklandet av kunskap kan inte mätas i kortsiktiga nyttotermer. Studenter som lär sig klassiska språk eller forskare som ägnar sig åt naturvetenskaplig grundforskning kan sällan peka på hur deras verksamhet kan omsättas i högre BNP-tillväxt. Men de nya insikter som kunskapssökandet genererar berikar de enskilda människorna och bidrar till att stärka det gemensamma intellektuella kapitalet. Ett samhälle som inte tar till vara och uppmuntrar människors strävan efter kunskap förtvinar. Liberaler tar strid för kunskap som egenvärde och mot en nyttofixerad kunskapssyn. Den fria akademin är samhällets självkritiska spegel. Det måste bli ett slut på centralstyrning och politiska pekpinnar gentemot universitet och högskolor gentemot lärare, studenter och forskare. Studenternas val måste få större genomslag när det gäller tilldelning av platser både mellan olika högskolor och mellan skilda ämnesdiscipliner. Forskarnas rätt att själva bestämma vilka vetenskapliga frågor som ska undersökas måste vara självklar; den ska inte inskränkas av politiska modenycker eller kortsiktigt marknadstänkande. Högskolornas möjligheter att bestämma över det egna lärosätet måste stärkas; lärare, studenter och forskare ska ha ett avgörande inflytande i universitetsstyrelserna. Liberaler tar strid för den akademiska friheten och mot politisk centralstyrning. Det måste bli ett slut på en ordning som ensidigt premierar uppfyllandet av kvantitativa planmål, i form av exempelvis hur många studenter som utexamineras eller hur många personer som disputerar. Högskolan är ingen utbildningsfabrik. I stället måste den vetenskapliga kvaliteten sättas i främsta rummet. Kvaliteten i undervisning och forskning ska utvärderas genom såväl inre som yttre, oberoende, granskning. Utbyggnaden av högskolan ska ske i en sådan takt att det är möjligt att erbjuda studenterna en akademisk utbildning till innehållet, inte enbart till namnet; det kräver kvalificerade, disputerade, lärare och tillräckligt med tid för undervisning. Liberaler tar strid för den vetenskapliga kvaliteten och mot ensidigt kvantitetstänkande. I denna motion presenteras syn på högskolepolitiken. förslag till anslagsförändringar i sin helhet under utgiftsområdena 15 och 16 redovisas i ekonomiskpolitiska motion. 5 Makt åt studenten är utgångspunkten för den liberala politiken för högre utbildning. Grundutbildningen vid landets universitet och högskolor måste byggas upp med studentens perspektiv i förgrunden. 5.1 Inför en studentpeng Det är den enskilde studenten som bäst vet vad han eller hon är lämpad att läsa. styr staten i hög utsträckning resurser till ämnen och kurser som den anser att studenterna bör ägna sig åt utbildningar som staten anser vara nyttiga. Men kunskap har ett värde i sig. Människors strävanden efter nya lärdomar ska alltid uppmuntras, inte klandras. vill införa en studentpeng. Med en studentpeng är det studenternas val som avgör fördelningen av platser både mellan skilda ämnesdiscipliner och mellan olika lärosäten. Högskolorna måste ha större rätt att anpassa kursutbudet efter studenternas val och inte vara bundna av att antal platser på olika utbildningar har fastställts av för varje enskild högskola. Staten måste visserligen fastställa en totalram för kostnaderna för grundutbildning men inom denna ram ska pengar kunna föras över mellan olika utbildningar med hänsyn taget till vilka kurser studenterna väljer. Denna valfrihet måste även gälla de studerande som väljer en mera yrkesinriktad högre utbildning. Valfriheten ska gälla också i fråga om studieort. Resursfördelningssystemet måste utformas så att högskolor som har ett högt sökandetryck tillförs mer resurser, om de har möjlighet och är intresserade av att utöka för att möta ett sökandetryck. Fjättrad i utbildningsfabrikens dirigistiska ideologi har den socialdemokratiska regeringen varit måttligt intresserad av ett system för fördelning av utbildningsplatser som tar någon större hänsyn till studenternas egna önskemål. Det har lett till långa, ringlande köer till vissa utbildningsplatser och öde föreläsningssalar på andra håll planhushållningens effekter i sin prydno. Centralplaneringspolitikens sammanbrott har tvingat regeringen till en hastig och ytterst halvhjärtad reträtt. gavs lärosätena friheten att omfördela platser från utbildningsområdena naturvetenskap och teknik till samhällsvetenskap, juridik och teologi om lärosätena bedömde att platserna på de förra utbildningarna inte kunde fyllas. Reträtten var naturligtvis nödvändig men visar på det nuvarande systemets uppenbara brister. Med en fullt genomförd studentpeng kan studenternas efterfrågan och utbudet av utbildning bättre matchas både interdisciplinärt och geografiskt. Som ett första steg i utvecklandet av en renodlad studentpeng föreslår att fördelningen av resurser mellan olika universitet och högskolor tydligare anpassas till hur sökandetrycket vid respektive lärosäte ser ut. I vår motion ger vi de högskolor med uppenbart högt sökandetryck ett ekonomiskt tillskott på sammanlagt utöver regeringens förslag. Det ger resursförstärkningar till bland annat (29 miljoner), (26 miljoner), (20 miljoner), (19 miljoner) och (15 miljoner). Satsningen möjliggörs genom en motsvarande besparing i anslaget 25:73 Särskilda utgifter inom universitet och högskolor med mera. 5.2 Satsa på kvaliteten minska utbyggnadstakten Högskolan har expanderat kraftigt . 19972003 byggs den högre utbildningen ut med 100 000 nya utbildningsplatser. Att en utbyggnad sker är både naturligt och nödvändigt. Om ska kunna utvecklas till en framgångsrik kunskapsnation behöver fler personer genomgå högskoleutbildning. Men utbyggnaden måste ske i en takt och i en omfattning som gör att kvaliteten kan upprätthållas. Landets studenter har rätt att kräva en utbildning som är akademisk inte bara till namnet utan också till innehållet. Mycket tyder på att den nuvarande utbyggnadstakten medför risker för standarden i svensk högskoleutbildning. I en utredning som presenterades , SOU 2000:82 Högskolans styrning, kunde utredaren konstatera allvarliga kvalitetsbrister inom grundutbildningen. Lärartätheten var låg på många håll och vid vissa institutioner, främst inom humaniora och samhällsvetenskap, hade antalet undervisningstimmar sjunkit . Annan tillgänglig statistik visar också att andelen disputerade lärare vid landets lärosäten vid åtskilliga högskolor understiger . Inte heller framstår expansionspolitiken i regeringens tappning motiverad utifrån studenternas efterfrågan på utbildning. Två tredjedelar av landets högskolor lyckas inte utbilda så många studenter som de har fått i uppdrag av att göra, rapporterade så sent som . har därför , bland annat i samband med budgetpropositionen , föreslagit att man bör planera för 6 000 färre nya platser jämfört med regeringens förslag. Regeringen ger oss nu delvis rätt i vår uppfattning att den mycket snabba utbyggnaden var ogenomtänkt. Enligt årets budgetproposition ska resurser motsvarande 4 000 platser från lärosäten som inte har tillräckligt antal studenter istället nyttjas för satsningar på lärarutbildning samt distansutbildning. Det finns skäl att också framgent vara försiktig med en alltför hastig expansion, anser . Därför planerar vi för drygt 3 000 färre platser till grundutbildningen jämfört med regeringens beräkningar. Vårt förslag innebär att utbyggnaden av högskolan fortsätter men sker i en takt som gör det möjligt att satsa resurser på att förstärka kvaliteten. De finansiella medel som en, i förhållande till regeringen, något lägre utbildningsvolym frigör bör, enligt mening, användas till att höja den så kallade prislappen ersättningen per student. Regeringen har föreslagit en höjning av prislappen inom humaniora, samhällsvetenskap, juridik och teologi med . Det är en förändring som endast utgör hälften av det som regeringens egen utredare ansåg vara nödvändigt. förslag innebär att ersättningen per student skrivs upp med 2002 och med 2003 då kvalitetsförstärkningen är fullt genomförd. 5.3 Decentralisera antagningen För studenten är det viktigt att det finns flera sätt att kunna bli antagen till högskolan. En till högskolorna decentraliserad beslutanderätt skapar utrymme för mångfald när det gäller antagningsformer; studenten får chansen att söka sig till den högskola som bäst motsvarar hans eller hennes intresse. Högskolorna har en god uppfattning om vilka förkunskapskrav som behövs för olika kurser. De måste tillåtas att i större utsträckning själva använda sig av antagningstester och intervjuer för att avgöra om studenten har förutsättningar för en viss utbildning. Grundbehörigheten för högskolestudier ska vara studentexamen från gymnasiet eller motsvarande utländsk utbildning. Frihet för lärosätena att på egen hand utforma regler för hur antagningen ska gå till och den möjlighet till variation över landet som det medför skapar förutsättningar att exempelvis pröva olika lösningar i kampen mot den sociala snedrekryteringen trenden att ungdomar från mindre studievana familjer drar sig för att fortsätta till högskolan. Med ett friare antagningssystem kan högskolorna ta till vara kunskaper och färdigheter som inte ryms inom ett stelbent, nationellt enhetligt regelverk. Under den borgerliga regeringen genomfördes en ökad frihet för olika högskolor att utforma lokala antagningsprinciper. Efter det att Socialdemokraterna tillträdde regeringsmakten har makten över antagningen centraliserats. Det är dags att åter flytta ner besluten om antagningen, bort från centrala politiker och administratörer till högskolorna inte minst för studenternas skull. 5.4 Inför svenska fackhögskolor (colleges) Utbildningen inom dagens högskola har vitt skilda uppgifter. All grundutbildning syftar i verkligheten inte till att förbereda forskning på högre nivå. Det finns tvärtom ett allt större behov av eftergymnasial utbildning som inte hör hemma i den gamla akademiska traditionen. Den kvalificerade yrkesutbildningen måste därför öka. Inom skilda områden som teknik, social omvårdnad och informationsteknik finns ett stort behov av kvalificerad, välutbildad arbetskraft. måste överge dagens verklighetsfrämmande modell enligt vilken alla nya högskolor ska betraktas som blivande universitet. Utbildningssystemet måste bli mer differentierat där varje lärosäte genom sin specifika inriktning (bred grundforskning, spjutspetsforskning inom en viss nisch, akademiska grundkurser, kvalificerad yrkesutbildning) bidrar till en mångfald i utbildningsutbudet. Fördjupad specialisering ger ökad valfrihet och kvalitet för studenten. Det finns ingen anledning att fixera sig vid begreppet akademisk och påstå att alla utbildningar har samma vetenskapliga innehåll. Tvärtom måste statusen på kvalificerad yrkesutbildning höjas. beslöt att permanenta den försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning (KY) som tidigare hade ägt rum. Beslutet var ett steg i rätt riktning men måste utan tvivel betraktas som en halvmesyr. vill att riktiga, reguljära fackhögskolor en svensk variant av de amerikanska colleges ska införas. Fackhögskolorna ska erbjuda kvalificerad yrkesutbildning och viss förberedelse för högre utbildning. Efter genomgången kvalificerad yrkesutbildning ska studenten sedan ha möjlighet att vid ett universitet tillgodoräkna sig en del av poängen i kurser inom ett ämnesområde. Det finns redan folkhögskolor som har en liknande inriktning på sin utbildning. Journalistutbildningen på är ett exempel på utbildning som ger högre utbildning än gymnasienivå men ändå inte är strikt akademiskt inriktad. Vård, social omsorg och jordbruk är andra exempel på utbildningar som skulle passa för en kvalificerad eftergymnasial utbildning. Lärarna på ett svenskt college ska uppmuntras att både bedriva forskning och delta i aktuell vetenskaplig debatt samt ha regelbunden kontakt med forskarmiljöer. 5.5 Inför en collegetermin Det kan vara svårt att som ny student redan första året veta vad studierna ska leda till. Många påbörjar en ämnes- eller yrkesinriktad högskoleutbildning som efter några terminer upplevs som felvald. För många studenter skulle en så kallad collegetermin med eftergymnasial utbildning inom skilda ämnen vara ett intressant alternativ. I stället för att påbörja högskoleutbildning inom ett ämne och sedan byta inriktning efter några terminer skulle många studenter ha mera glädje av att läsa till exempel flera olika humanistiska och naturvetenskapliga ämnen under en eller två terminer.