mot · GP02Ju450 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Ju450av och ()för rättssamhället saker är så fundamentala för civilisationen som en fungerande rättsstat. I motionen rättssamhället behandlar liberalerna bl.a. polisfrågorna, våld mot kvinnor och barn, rättsväsendets organisation och kriminalpolitiken. I denna sammanfattning lyfter vi fram tio punkter som är särskilt aktuella. Fler poliser vill ha fler poliser. En huvudorsak till att vi misslyckas med att stävja brottsligheten är att de finns för få poliser. I områdena kring storstädernas mest socialt och kriminellt belastade områden är polisens frånvaro ett huvudskäl till att brottsligheten kan etablera sig allt djupare och tränga allt längre ner i åldrarna. I många glesbygdskommuner saknas bemanning på polisstationen , nätter och vilket leder till att utryckningstiderna blir oacceptabelt långa. Följden blir att många brott aldrig upp. Polisen kan inte sköta sina uppgifter under dessa villkor. Närvarande, synlig polis skapar trygghet och förebygger brott. För att öka antalet poliser på gator och torg krävs en kombination av ökade resurser, omorganisation och prioriteringar inom polisen. Låt polisen göra rätt saker Polisbristen förvärras av det faktum att poliser på många håll i landet fått ta över administrativa uppgifter. Därför är det angeläget att civilpersonal anställs så att polisen kan ägna sig åt sina huvuduppgifter: förebygga och utreda brott. Återupprätta närpolisreformen Närpolisreformen var rätt tänkt. Men den har genomförts på ett mycket osmidigt sätt. De stora förändringarna i arbetssätt skedde som omfattande neddragningar på såväl poliser som civilanställda. Detta har bidragit till att reformen inte har fått det genomslag som man hade hoppats på. Det faktum att många polismyndigheter läggs samman inom närpolisområdet talar för att det aldrig blev som det riktigt var tänkt. Det krävs kraftfulla insatser från för att rädda själva grundtanken bakom det moderna sättet att arbeta på. Annars riskerar allt fler polisområden att sakta men säkert, i praktiken lämna närpolisreformen. En ny strategi Polisens främsta uppgift måste vara att förhindra brott och stävja brottsligheten. Inspiration kan hämtas från det framgångsrika arbetet i , där brottsligheten minskade drastiskt efter att polisen ändrade strategi. Tanken var att det offentliga skulle ta ett helhetsgrepp mot förfall, nedskräpning, klotter, kriminalitet och droger. Polisen tog också steget fullt ut på gatan och genom att ingripa mot de mindre brotten lyckades de även få bukt med den grövre kriminaliteten. Genom att polis och åklagare högprioriterar vardagsbrottsligheten kan vi bekämpa all kriminalitet på bred front. Prioritera Polisen måste koncentrera sig på de rent polisiära uppgifterna. En radikal utrensning av icke-polisiära uppgifter bör ske. Exempel på arbetsuppgifter som kan överföras till andra är: Tillståndsärenden (t.ex. vapenlicenser), parkeringsfrågor, kontroll av dörrvakter, utbildning av ordningsvakter, hittegodshantering och passfrågor. Vidare bör arrangörer av kommersiella arrangemang som kräver stora polisinsatser åläggas att stå för en del av kostnaderna och en del av bevakningen vid statsbesök kan övertas av militärpolis. Införandet av fungerande medborgarkontor i kommunerna skulle kunna avlasta polisen en betydande del rutinartade förfrågningar. Brottsförebyggande på lång sikt Skapa goda uppväxtvillkor för barn och ungdomar. Otrygga uppväxtförhållanden otrygga vuxna ger otrygga barn , dålig normbildning från vuxenvärlden, dåliga skolor och dåliga resurser till barn med problem. Mobbning och våld hör inte hemma i skolan. Därför ska normbildningen när det gäller ordning, hänsyn och förbud mot våld i skolan bli striktare, lärares och övrig personals befogenheter när det gäller att upprätthålla normerna ökas, och allvarligare former av våld och kriminalitet polisanmälas. Stöd brottsoffren Brottsoffren ska ha rätt till: Respekt och erkännande på alla nivåer i brottsmålsprocessen. Att få information om och förklaring till hur deras fall utvecklar sig. Skydd både för sin personliga integritet och den rent fysiska tryggheten. Tillgång till rättshjälp. Ekonomisk kompensation från både brottslingen och samhället. Rätt att ge och inhämta information från de personer som fattar beslut beträffande brottslingen. Kvinnofrid Kvinnor som utsätts för trakasserier, hot om våld, lever i en ständig otrygghet och måste därför ges största möjliga stöd av polis, rättsväsende och vårdpersonal. Lagstiftningen måste utformas med kvinnan, brottsoffret, i centrum. Den som lever under hot eller förföljs måste få tillbaka sin frihet med hjälp av det offentliga. Det är gärningsmännens rörelsefrihet som skall inskränkas, inte kvinnans. Skärp reglerna för besöksförbud. Män som bryter mot besöksförbud skall straffas. Utsatta kvinnor har rätt till skydd, som garanterar kvinnans säkerhet. Slå vakt om de mindre tingsrätterna Medborgarnas närhet till domstolen är viktigt inte minst med tanke på att lekmannasystemet med nämndemän delvis bygger på att det skall finns en stark medborgerlig förankring i själva dömandet. Vidare måste påstådda effektivitetsvinster reduceras av effektivitetsförluster som ökad transporter för försvarare, vittnen, målsäganden och andra som kan tänkas medverka vid en rättegång.Det är för väl att regeringen nu tillfälligt dragit i nödbromsen för att utvärdera de senaste årens omfattande nedläggning av domstolar. Human och effektiv kriminalpolitik Målet måste vara att bekämpa brottsligheten lika hårt som dess orsaker. Kriminalvården måste präglas av fasthet, snabbhet och humanitet. Alla är lika inför lagen, men i påföljdsfrågan gör sig även andra intressen gällande. Påföljden skall både vara avskräckande och verka återanpassande. Alla påföljder bör därför innefatta både ett avskräckande och rehabiliterande moment, även om avvägningen mellan inslagen kan variera. Drogmissbruket inom anstalterna måste bekämpas. Alla fängelser bör ha en knarkhund. Innehållsförteckning Sammanfattning 15 Innehållsförteckning 18 Förslag till riksdagsbeslut 19 Inledning 22 Minska brottsligheten återupprätta polisen 22 Prioritera 23 Särskild kompetens 24 Åklagare 24 Strafförelägganden 25 Inför systemet med kronvittnen 25 Åklagare med specialistkompetenser i samma myndighet 25 Det långsiktigt brottsförbebyggande arbetet 26 Stöd brottsoffren 26 Medling och familjerådslag 27 Ersättningsfrågor 28 Starkare rättshjälp 28 Kvinnofrid och barnens trygghet 28 Förövaren ofta en närstående 29 Ge kvinnan tillbaka hennes rörelsefrihet 29 Jämkad bodelning 30 Traditioner legitimerar inte kvinnovåld 30 Stoppa handeln med kvinnor 31 Barnen som brottsoffer 32 Slå vakt om rättssäkerheten 32 Domstolarna 32 Organisation och samordning 32 Vittnesbiträden 33 Rätt till prövning i två instanser 34 Det demokratiska rättssamhället 34 Nytt system för nämndemän 34 Den svenska rättsordningen och EU 35 Författningsdomstol 36 Det svenska ombudsmannasystemet 36 Integritet och tvångsmetoder 37 Effektiv och human kriminalpolitik 37 Återfallsförbrytare 38 Unga lagöverträdare 39 Livstidsstraffet 39 Kvinnor i kriminalvården 39 Avskaffa dödsstraffet 40 Bekämpa det politiska våldet 40 Toppmötet i 40 Det politiska våldet i världen 41 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förebyggande insatser från skola och sociala myndigheter för att minska risken att barn kommer snett i livet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bygga bort brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förstärkning av polisen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av ökad status och karriärmöjligheter samt behovet av specialkompetens inom hela polisväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mindre byråkrati, tydliga mål, ledarskapet och ledningsfunktionen inom polisen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en radikal utrensning av icke-polisiära arbetsuppgifter inom polisverksamheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en omläggning av polisarbetet mot nolltolerans mot brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utredning av misstanke om brott inom polisen. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av ordningslagen så att också ideella föreningar, exempelvis fotbollsklubbar, kan åläggas att betala del av polismyndighetens kostnader vid anordnandet av offentlig tillställning i vinstsyfte i enlighet med vad som i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om strafförelägganden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda ett system med kronvittnen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa den särskilda ekobrottsmyndigheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om organisation och samordning inom domstolsväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förutsättningslös och samlad utredning om domstolsväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nedläggning av mindre tingsrätter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vittnesbiträden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätten till prövning i två instanser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsättning av de högsta domartjänsterna efter öppet ansökningsförfarande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nytt system för nämndemän. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett utvidgat besöksförbud. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om överträdelser av besöksförbud. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om medling och familjerådslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ersättningsfrågor.1 beslutar upphäva rättshjälpslagen (1996:1619) så att den allmänna rättshjälpen återställs till vad som gällde före . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om återfallsförbrytare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om livstidsstraff. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnor i kriminalvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om integritet och tvångsmetoder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den svenska rättsordningen och EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättande av en författningsdomstol.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det svenska ombudsmannasystemet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jämkad bodelning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att skydda hotade kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om narkotikabekämpning inom kriminalvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över de lagar som berör terrorism. anvisar ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 4 Rättsväsendet enligt uppställning: Anslag Regeringens förslag Fp:s anslagsförändringar 4:1 13 117 532 +300 000 4:3 741 751 + 10 000 4:5 Domstolsväsendet m.m. 3 617 192 +100 000 4:10 20 719 +20 000 4:12 Rättshjälpskostnader m.m. 802 000 +56 000 Summa för utgiftsområdet 23 640 823 +486 000 1Yrkandena 24 och 33 hänvisade till LU. 2Yrkandena 31 och 32 hänvisade till KU. Inledning Lag och rätt är ett område som angår oss alla. Kampen mot brottsligheten är en del av striden för det öppna, fria och toleranta samhälle vi liberaler vill bygga. Att bli utsatt för ett brott är en allvarlig kränkning för varje individ som drabbas. Din trygghet kan slås i spillror efter ett inbrott i ditt hem. Någon du älskar kan fara illa av brutalt våld. Om ditt barn plötsligt hamnar på den anklagades bänk trots att hon är oskyldig, har du rätt att kräva rättvis behandling i en oberoende domstol där rättssäkerheten inte sätts åt sidan. Om du ringer larmnumret 112 måste du kunna lita på att polisen kommer, oavsett var i landet du bor. Ingen människa ska behöva avstå från att röra sig fritt i samhället på grund av rädsla för att bli utsatt för brott. Kvinnor ska inte tvingas anpassa sitt liv efter den som hotar, förföljer eller trakasserar. Personer med utländsk etnisk bakgrund, eller homosexuella, ska inte behöva frukta för ackerader från våldsverkare. Företagare ska inte, som sista utväg, slå igen sina butiker för att slippa rån och stölder. Ingen ska heller hindras från att utöva sina demokratiska rättigheter eller arbeta politiskt på grund av rädsla för repressalier. Brottsligheten påverkar många fler människor än dem som drabbas direkt, i form av höga försäkringspremier, kostnader för säkerhetsarrangemang och höga priser i butikerna. Kampen mot brottsligheten har på så vis både en mänsklig och en ekonomisk sida. I rättspolitiska motion föreslås åtgärder som syftar till att minska brottsligheten återupprätta polisen stödja brottsoffren värna kvinnofrid och barnens trygghet slå vakt om rättssäkerheten utveckla en effektiv och human kriminalpolitik bekämpa det politiska våldet. Minska brottsligheten återupprätta polisen En huvudorsak till att misslyckas med att stävja brottsligheten är att de finns för få poliser. Även inom åklagarväsendet finns en underbemanning vilket får störst effekt på uppklarandet av mängdbrotten, den s.k. vardagsbrottsligheten. Uppgifter från visar att antalet redovisade ärenden till åklagare minskat från 385 1995 till 185 1998. av polisens ärenden överlämnas till åklagare mot . Polisens uppklaringsprocent har sjunkit och var nere i 1997. Polisbristen förvärras av det faktum att poliser på många håll i landet fått ta över rena kontorsuppgifter som tidigare sköttes av administrativ personal. Polisbristen är både ett storstads- och glesbygdsproblem. I områdena kring storstädernas mest socialt och kriminellt belastade områden är polisens frånvaro ett huvudskäl till att brottsligheten kan etablera sig allt djupare och tränga allt längre ner i åldrarna. I många glesbygdskommuner saknas bemanning på polisstationen , nätter och vilket leder till att utryckningstiderna blir oacceptabelt långa. Följden blir att många brott aldrig upp. Polisen kan inte sköta sina uppgifter på dessa villkor. Polisens främsta uppgift måste vara att förhindra brott och stävja brottsligheten. Inspiration kan hämtas från det framgångsrika arbetet i , där brottsligheten minskade drastiskt efter att polisen ändrade strategi. Tanken var att det offentliga skulle ta ett helhetsgrepp mot förfall, nedskräpning, klotter, kriminalitet och droger. Polisen tog också steget fullt ut på gatan, och genom att ingripa mot de mindre brotten lyckades den även få bukt med den grövre kriminaliteten. Närvarande, synlig polis skapar trygghet och förebygger brott. För att öka antalet poliser på gator och torg krävs en kombination av ökade resurser, omorganisation och prioriteringar inom polisen. Det krävs att den årliga antagningen till ökar, att antalet civilanställda inom polisen ökar, att det sker en upprensning bland polisens arbetsuppgifter och att antalet anställda inom polisen med olika specialkompetenser ökar. En försvagad polis som inte kan upprätthålla respekten för lagar och regler bidrar till att individer vill ta lagen i egna händer och till uppkomsten av s.k. medborgargarden. Närpolisreformen var rätt tänkt. Men den har genomförts på ett mycket osmidigt sätt. De stora förändringarna i arbetssätt skedde som omfattande neddragningar på såväl poliser som civilanställda. Detta har bidragit till att näporeformen inte fått det genomslag man hade hoppats på. Det faktum att många polismyndigheter läggs samman i närpolisområdet talar för att det aldrig blev som det riktigt var tänkt. Det krävs kraftfulla insatser från för att rädda själva grundtanken bakom det moderna sättet att arbeta på. Annars riskerar allt fler polisområden att sakta men säkert, i praktiken lämna närpolisreformen. föreslår i sin ekonomiska motion en förstärkning av polisen . Dessa medel bör till en början satsas på att rekrytera administrativ personal som kan frigöra polis för renodlade polisuppgifter. Det behovet understryks av att det inte finns tillräckligt med utbildade poliser att rekrytera till verksamheten. Av detta skäl välkomnar också att en tredje polisskola inrättas i , vilket partiet länge varit pådrivande för i . Prioritera Det är väsentligt att hela polisorganisationen koncentrerar sig på de rent polisiära uppgifterna. En radikal utrensning av icke-polisiära uppgifter bör ske. Exempel på arbetsuppgifter som kan överföras till andra är: Tillståndsärenden (t.ex. vapenlicenser), parkeringsfrågor, kontroll av dörrvakter, utbildning av ordningsvakter, hittegodshantering och passfrågor. Vidare bör arrangörer av kommersiella arrangemang som kräver stora polisinsatser åläggas att stå för en del av kostnaderna och en del av bevakningen vid statsbesök kan övertas av militärpolis. Införandet av fungerande medborgarkontor i kommunerna skulle kunna avlasta polisen en betydande del av mer rutinartade förfrågningar. Särskild kompetens är det vanligt att poliser skaffar sig specialkompetens genom vidareutbildning. Det är bra och viktigt att det finns karriär- och utvecklingsmöjligheter inom hela polisväsendet. borde polisen i långt högre grad skaffa sig olika former av specialkompetens utifrån. Polisen måste söka sig bra krafter där man kan få tag i dem. Möjligheten att utnyttja olika former av specialkompetenser oavsett polisiär bakgrund för kortare och ska öka. Detta skulle underlätta att frigöra polisresurser för tjänstgöring på gator och torg. Den i sig positiva närpolisreformen får inte innebära att specialkompetenser inom polisen splittras eller försvagas. Dessa måste leva sida vid sida. Polisens speciella insatsstyrka mot terroraktioner ska också omfatta annat än terroristbekämpning, t.ex. annan organiserad brottslighet, samt organisatoriskt överföras till som därigenom ansvarar för finansiering av insatserna. Åklagare För att komma till rätta med brottsligheten krävs ett utökat och bättre samarbete mellan åklagare och polis. Detta innebär att också kraven på åklagare måste skärpas och ändras. Vardagsbrottslighet får inte nedprioriteras. Den brottslighet som den vanlige medborgaren möter är stölder av cyklar, mopeder och mobiltelefoner, inbrott på vindar och i sommarstugor, småstölder i omklädningsrum och på restauranger. Om åklagarna alltid prioriterar bort detta känner sig medborgaren rättslös. För att öka effektiviteten i åklagarnas arbete kan det vara värt att undersöka ett närmare samarbete med poliserna tidigt i brottsutredningarna. Detta möjliggör en sorts filterfunktion för att på ett så tidigt stadium som möjligt göra korrekta straffrättsliga bedömningar. Strafförelägganden Vid lättutredda och erkända gärningar bör åklagaren ha möjlighet att erbjuda strafföreläggande med fängelse som påföljd. Det kan gälla exempelvis rattfylleri, narkotikabrott och grov olovlig körning. Det kan antas att även gärningsmannen i många sådana fall skulle uppskatta att slippa rättegång. Det obehag och pedagogiska värde som rättegången i sig själv kan innebära för gärningsmannen måste beaktas, men bör inte hindra att möjligheten till strafföreläggande byggs ut. Även medgivna skadestånd och förverkandekrav bör kunna bli föremål för föreläggande. Inför systemet med kronvittnen för en åklagare är i princip absolut när en fällande dom kan förutses. Många utredningar läggs emellertid ned på grund av sin omfattning, svårighetsgrad eller resursbrist hos polis och åklagare så att de drivs så pass långsamt att de misstänkta brotten preskriberas. Av dessa skäl blir det ofta en tillfällighet vilka brott som utreds och åtalas samt vilka utredningar som läggs ned. Ett instrument för mer systematisk renodling och prioritering av åklagarnas arbete vore att öppna en möjlighet för dem att under vissa förutsättningar träffa uppgörelser med misstänkta personer. Det kan till exempel handla om att åklagaren i en narkotikahärva begränsar förundersökningen till en del av brotten mot att den tilltalade medverkar i utredningen, alltså en åtalsförhandling, det som på engelska kallas plea bargaining. En följd av detta synsätt är att kommer att få ett system med s.k. kronvittnen, dvs. att den som berättar sanningen och därmed medverkar till att andra gärningsmän blir fällda, själv kan få lindrigare påföljd eller gå fri från straff. Sådana uppgörelser bör kunna ske inom vissa strikt angivna ramar och under förutsättning av att de misstänkta som berörs biträds av försvarare. Varje sådan uppgörelse bör också underställas domstol för godkännande. Domstolen bör därvid bedöma om uppgörelsen är rimlig med hänsyn till olika förhållanden såsom de brott som misstankarna rör, vad som framkommit under utredningen, vilken tid och vilka resurser som skulle krävas för att slutföra utredningen och det allmänna intresse som kan finnas i saken samt tänkbara påföljder vid fällande dom. Därmed skulle även en vägledande praxis för sådana uppgörelser kunna växa fram. Frågan om ett system med kronvittnen bör utredas. Åklagare med specialistkompetenser i samma myndighet Det är naturligtvis viktigt att åklagare skaffar sig speciell kompetens för att bättre kunna driva vissa måltyper, t.ex. miljömål och ekomål, men det saknas anledning att ha särskilda åklagarmyndigheter för viss typ av brottslighet. Den särskilda ekobrottsmyndigheten bör därför avskaffas. Vad som är ekonomisk brottslighet är knappt alls definierat. Dessutom är oftast ekobrott begångna som annan brottslighet och det finns effektivitetsskäl som talar för att alla brottstyper bör utredas . Det finns heller ingen grund för uppfattningen att just sådan brottslighet skulle ha ökat särskilt i förhållande till andra brottstyper. Det förhållandet att en åklagare kan behöva sakkunnigt biträde vid utredningen är inte unikt för ekonomisk brottslighet utan gäller också för många andra brottstyper, särskilt inom specialstraffrätten. Det långsiktigt brottsförbebyggande arbetet Parallellt med vårt konkreta brottsförebyggande arbete här och måste det långsiktiga arbetet prioriteras. Det handlar till stor del om att skapa goda uppväxtvillkor för barn och ungdomar. Otrygga uppväxtförhållanden otrygga vuxna ger otrygga barn, dålig normbildning från vuxenvärlden, dåliga skolor och dåliga resurser till barn med problem. Att det till exempel har försvunnit speciallärare och andra specialresurser från skolan som antalet barn i ökat är att bädda för framtida samhällsproblem. Mobbning och våld hör inte hemma i skolan. Därför ska normbildningen när det gäller ordning, hänsyn och förbud mot våld i skolan bli striktare, lärares och övrig personals befogenheter vad beträffa att upprätthålla normerna ökas, och allvarligare former av våld och kriminalitet polisanmälas. Många barn som senare i livet kan komma att få problem kan upptäckas redan på barnavårdscentralen. Det är därför en viktig uppgift för samhället att tillsammans med föräldrar vidta förebyggande insatser för att minska risken att barn hamnar snett . Sökandet efter kriminalitetens förklaringar får dock inte innebära att vi tvekar att sätta in åtgärder mot själva brottsligheten. Brottslighet kan även mötas genom olika åtgärder som minskar möjligheterna att berika sig genom brottsligt beteende. Ett exempel kan hämtas från reglerna för hur polisen hanterar stulet gods som uppges ha förvärvats i god tro.