mot · GP02MJ474 · 2001-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:MJ474av m.fl. (v)Hästar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen i djurskyddsförordningen skall förordna att hästar skall ges möjlighet till daglig utevistelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kunskapskrav på hästägare. tillkännager för regeringen som sin mening att inom EU verka för att stoppa handel på hästmarknader med vanskötta djur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att transporterna av levande slaktdjur kraftigt skall begränsas. Inledning Hästsektorns betydelse i samhället har ökat kratigt . Intresset för ridning och annan hästsport är stort och insikten om hästens betydelse för människans välbefinnande har ökat. Hästen har även stor betydelse för regionalpolitiken och landsbygdsutvecklingen. I takt med att fler och fler människor inser och uppskattar hästens betydelse ökar också antalet hästar i . har antalet hästar i tredubblats. Det ökade antalet hästar innebär att fler människor har möjligheten att få en närmare kontakt med dessa djur, det ökade antalet hästar innebär dessutom att de problem som tidigare fanns vad gäller hästar och hästhållning ökat. presenterades den hästpolitiska utredningen (SOU 200:109). Med anledning av det betänkandet samt den pågående utredningen om djurtransporter som förväntas kunna presenteras , har vissa synpunkter som vi anser bör behandlas i samband med dessa utredningar. Djurskyddslagen Djurskyddslagen avser vård och behandling av husdjur och andra djur som hålls i fångenskap. Den grundläggande principen för djurskyddet är att djur skall behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Det är alltid den enskilde djurägaren som är ansvarig för att djuren behandlas väl och skyddas mot lidande. finns cirka 180 000 hästar i , en stor del av dessa är icke tävlande individer och används inte heller för avel av tävlingshästar. Djurskyddslagstiftningen behandlar särskilt de tävlande eller de för avel avsedda hästarna. Den del av det svenska hästbeståndet som inte används för tävling eller för avel för tävling omfattas endast av de mest grundläggande skyddskraven i lagstiftningen. Brister i djurskyddslagstiftningen Enligt djurskyddslagens paragraf 30, kap 1, behandlas bl.a. tillsyn och skötsel, stallklimat, foder och vatten, renhållning, betesmarker och rastgårdar, utegångsdjur och drivning. Detta gäller alltså inte för andra hästar än sådana som föds upp eller hålls för att användas i tävling. Detta innebär bl.a. att hästar som ej används i tävling eller för tävlingsavel inte omfattas av paragrafer gällande daglig utfodring, tillräcklig utfodring, vatten , daglig rengöring av stallutrymme, torra ströbäddar, goda betesmarker och rastgårdar, tillgång till ligghall vid utegång året runt, med mera. Enligt djurskyddslagen omfattas inte heller hästar som inte hålls för tävling eller avel för tävling av bestämmelser gällande regelbunden hovvård. Djurskyddslagen och hänsyn till hästens naturliga beteende Enligt djurskyddslagen skall djur, i så lång utsträckning som det går, få möjlighet att utöva sitt naturliga beteende. Detta har vi till viss del tagit hänsyn till när det gäller exempelvis mjölkkors möjlighet att beta . När det gäller hästar däremot finns ingenting i djurskyddslagen som ställer krav på hästars möjlighet till bete samt möjlighet till vistelse tillsammans med andra hästar. Hästen är ett utpräglat flockdjur. I flocken finns trygghet och grunden till välbefinnande. Många hästar lever som ensamma hästar på små gårdar. Här får oftast ägare eller skötaren vara ett substitut för andra flockmedlemmar och detta kan i vissa fall fungera, även om en häst aldrig bör leva som ensam av sin art. På andra ställen kan det finnas fler hästar på samma plats, men tidsbrist hos skötare, oro för risk att hästar ska bli skadade av andra hästar eller genom att hästarna skadar sig i terrängen gör så att många hästägare väljer att inte låta sina hästar vistas i beteshagar tillsammans med andra hästar. Detta är inte enbart en stor inskränkning på hästens möjlighet till att leva ett liv som den art den är, utan kan även innebära en riskfaktor för hästskötare. I hagen kommunicerar hästar med varandra. Rangordningar görs upp och hierarkin fastställs. Får hästar inte möjlighet till detta så viktiga sociala beteende, kommer ständig oro att bryta ut när hästar under korta oregelbundna tider konfronteras med varandra. Detta är inte minst ett problem i ridskolor där hästar inte får tillbringa dagarna tillsammans i hagar utan istället tvingas samman enbart under lektioner. Hästen kommer inte att ta hänsyn till att det sitter en ryttare på ryggen utan kommer att följa sina naturliga instinkter som är att mäta sig med andra hästar för att hitta sin plats i gruppen, där den kan känna sig trygg. kommer regeringen att presentera sitt förslag vad gäller en ny hästpolitik (betänkande från hästpolitiska utredningen 2000:109). I samband med den bör förslag ingå om hästars möjlighet till daglig utevistelse och att hästar skall hållas i grupp. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Hästkörkort Fler och fler människor skaffar häst, vilket är mycket positivt, men så blir det allt vanligare att djurskyddsinspektörer upptäcker fall av vanvård av hästar. Det är mycket ovanligt att människor vanvårdar sina hästar på grund av dumhet eller elakhet, utan i de flesta fall handlar det helt enkelt om brist på kunskap. Människor som äger hästar skall självklart ha kunskap och förmåga att tillgodose sin hästs behov på bästa vis. Men så är det tyvärr inte alltid . För att hejda utvecklingen som går mot fler och fler upptäckta fall av vanvårdade hästar, bör hästägare genomgå en grundläggande utbildning om hästhållning eller på annat sätt visa att de har nödvändiga kunskaper om hästens behov. I kraven på kunskap bör det bl.a. ingå foderkunskap, hästars kroppsspråk och sociala beteenden, baskunskap i hovvård och baskunskap om vanliga sjukdomar samt kunskap om vad som bör finnas i ett husapotek för häst och hur dessa saker skall användas. Viktigt är också en grundläggande kunskap om utrustning och hur dess andvändning påverkar hästen. Utbildningen bör också visa på vilket ansvar det innebär att äga och ta hand om häst. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Hästtransporter har granskat hur medlemsländerna lever upp till för djurskydd under transporter. Det vill säga de djurskyddslagar som medlemsländerna gemensamt beslutat om. Enligt ett EU-direktiv får hästar som skall föras till slakteri transporteras i högst . Livtransporter, hästar som ej ska till slakt, får ske i maximalt . Djuren skall vattnas och utfodras . Färdplanen skall vara maximalt en 14 timmars resa, därefter 1 timmes vila. I transportfordonet skall finnas skiljeväggar mellan hästarna samt strö på golvet. I kommissionens rapport slås däremot, tyvärr, larm om att reglerna inte efterlevs: djur misshandlas med elektriska käppar, brutala transporter av förlamade grisar, dräktiga nötkreatur och hästar i dålig kondition. Kommissionen pekar särskilt ut hästtransporter som ett problem. har 140 000 hästar importerats för slakt till EU från , , och eller till och med . Hästarna når EU:s gräns trötta, hungriga och törstiga på lika olämpliga som överlastade fordon. Vid gränsen, om inte förr, skall börja gälla. Men ofta bara fortsätter transporten. Och enligt kommissionens rapport godkänner , , och regelmässigt transportplaner som inte uppfyller EU:s krav. Hästar som transporteras från försvinner drygt 5 000 svenska hästar spårlöst. Högre slaktpriser utomlands, öppna tullgränser och hög efterfrågan på hästkött lockar svenskar att göra illegala hästaffärer. En hästägare som lämnar sin häst till slakt i får . Ett slakteri i betalar mer än det dubbla, , för samma häst. De flesta svenska slakthästar lämnar via och transporteras sedan via olika färdvägar till , och . Djuren körs i förseglade fordon, i så kallad transit, till destinationslandet. Innan hästarna når slakterierna byter de ägare på hästmarknader runt om i , bland annat , , men även på . På hästmarknader runt om i pågår handel med vanskötta, slagna, stressade och plågade djur. bör med krafttag agera inom EU för att förhindra att handel på hästmarknader med plågade och vanskötta djur får fortgå. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta förfarande har uppmärksammats av djurrättsorganisationer i och i , vilket har lett till att jordbruksminister planerar att utreda hur hästtransporter ut till kan undvikas genom att djuren slaktas närmare uppfödningsplatsen. Därmed kan även exporten gynnas, eftersom svenska folket inte vill äta hästköttet. anser att transporterna av levande slaktdjur skall begränsas kraftigt. Endast kortare transporter bör tillåtas. Djuren bör i stället helst slaktas på plats. Levande djur bör också undantas från om varors fria rörlighet. Samma regelverk bör inte gälla för gränsöverskridande handel med levande djur som gäller för vanliga varor. Detta går att motivera både ur djuromsorgssynpunkt och ur smittskyddssynpunkt då risken för att sjukdomar sprids alltid är oerhört mycket större när levande djur transporteras jämfört med slaktkroppar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. () () () () () () () () () Per ()