ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GO10352 · 2001-04-02 00:00:00 — Interpellation 2000/01:352 av () till finansminister om sysselsättningen har haft en hög ökningstakt av sysselsättningen. Den har skett från en extremt låg nivå, och den mattas nu av. Enligt senaste prognos () kommer inte att uppnå det av fastställda målet om sysselsatta i åldern 20@64 år fram . Enligt samma prognos kommer inte den öppna arbetslösheten att sjunka mer än till ca 3,som av arbetskraften är i konjunkturberoende åtgärder. Det är i sig anmärkningsvärt att så stor andel av arbetskraften är i konjunkturberoende åtgärder mitt under en långvarig högkonjunktur. ser inte heller några större möjligheter att ytterligare sänka den öppna arbetslösheten utan att inflationen tar fart. De skriver på s. 49 att "Den öppna arbetslösheten vid ett slutet produktionsgap bedöms vara strax , vilket är högre än . Detta indikerar att arbetslösheten sjunkit till vad som bedöms vara nära den långsiktigt hållbara nivån...". öppen arbetslöshet och stora grupper i olika former av åtgärder, och detta efter en lång tids högkonjunktur, visar att svensk ekonomi inte har förmåga att skapa sysselsättning i den omfattning som är önskvärd. Om alla människor ska få en chans att delta i förvärvsarbetet, och därmed en möjlighet att förverkliga sina livsprojekt och försörja sig själv, krävs en ekonomisk politik som skapar förutsättningar för en starkare sysselsättningstillväxt utan att inflationen tar fart. Min fråga till finansminister är därför: Vilka åtgärder är finansministern beredd att vidta för att öka sysselsättningen mot bakgrund av prognos?
ip · GO10355 · 2001-04-03 00:00:00 — Interpellation 2000/01:355 av () till utrikesminister om och bosättningarna Situationen i är svårare . Våldet trappas upp på båda sidor. Skillnaden är att vedergällningarna från övermakten sida är mycket starkare än från palestiniernas. Den kollektiva bestraffning som palestinierna nu utsätts för skapar förtvivlan, vanmakt och frustration som leder till våldshandlingar. Inte så märkligt med tanke på den långa och svåra väntan på att få en lösning på palestiniernas situation. Varje våldshandling möts med allt större våld. Denna upptrappning främjar bara fundamentalister på båda sidor och hotar säkerheten i hela regionen. har genom sitt veto i hindrat en resolution. Det var ett västeuropeiskt förslag som handlade om att sända FN-observatörer till , kritiserade bosättningarna och om att skulle initiera samtal med båda parter i konflikten om en metod att skydda civilbefolkningen. Det är viktigt att EU tar större del i arbetet med att återigen få i gång fredsprocessen i . bör vara pådrivande för att åstadkomma det. som kravet på stopp på våldet ställs måste också kravet ställas på att upphöra med kränkningarna av de mänskliga rättigheterna. En av de största kränkningarna är bosättningspolitiken i , östra och . Bosättningarna har skett i ökande omfattning fredsprocessen pågått. Ofta har detta föregåtts av förstörelse av palestinska bostäder. Bostäder som byggts utan bygglov därför att det inte funnits något sätt att få bygglov och för att människorna måste ha bostäder för sina familjer. Under perioden 1987@1999 har minst 2650 hus förstörts på och i östra , nära 17000 personer inklusive mer än 7000 barn har förlorat sina hem. Detta har ofta skett utan förvarning, soldater och grävskopor kommer och familjen får kanske på sig att plocka ut sina tillhörigheter innan huset jämnas med marken. Den som protesterar blir slagen eller skadad eller dödad av gummiklädda kulor. Vägarna till bosättningarna medför ofta skövling av jordbruksmark och förstörda olivlundar. Vägar som palestinierna inte får åka på. T.o.m. i den lilla med sina 1,2 miljoner invånare finns 5000 israeliska bosättare @ den kanske största provokationen eftersom det leder till så mycket vapen, gränskontroller och våld i området. Den delegation med flera riksdagsledamöter som besökte kunde tydligt se bosättningarna som breder ut sig på bergen och vars beväpnade invånare bevakar områdena nedanför. För den som fått mark och bostad skövlad är detta givetvis en stor provokation. På finns bosättningarna i ett nät över hela området vilket gör att palestinierna på alla områden omges av israeler som tvingat sig fram. måste för det första fås att stoppa vidare bosättningar och att inleda processen med att lämna bosättningar så att trovärdiga förutsättningar finns så att en verklig fredsprocess kan inledas. har inte uppfyllt de resultat som uppnåtts vid tidigare förhandlingar vilket skapat än större misstro hos palestinierna. Jag vill därför ställa följande fråga till utrikesministern: Vilka initiativ är utrikesministern beredd att ta för att öka EU:s ansvarstagande för att stoppa bosättningarna och få i gång fredsprocessen i ?
ip · GO10356 · 2001-04-03 00:00:00 — Interpellation 2000/01:356 av () till utrikesminister om I förekommer fruktansvärda kränkningar av de mänskliga rättigheterna. utsätts ett stort antal människor i för brutala övergrepp från myndigheternas sida. är ett av de länder som använder dödsstraff i stor omfattning, och avrättningarna sker dessutom i sällsynt grymma och förnedrande former. Polis och fängelser använder tortyr för att pressa fram "bekännelser" från oskyldiga människor. Bland de barbariska straff som förekommer är att ögon skadas och att fingrar och andra kroppsdelar huggs av. Omvärlden har haft stora förhoppningar att nuvarande president skulle kunna medverka till en större respekt för de mänskliga rättigheterna. valdes överraskande till presidentposten av rösterna, och han deklarerade att han skulle föra en intensiv kamp för ett iranskt rättssamhälle. Tyvärr har han inte kunnat tygla mörkmännens groteska maktutövning i landet. De ortodoxa ayatollorna har kunnat fira många triumfer i sin kamp mot demokratiska reformer i . har ytterligare fyra oberoende tidningar tvingats upphöra med sin utgivning. Många av politikerna i reformkrafternas brokiga skara har arresterats. Revolutionsdomstolarna är snabba med att olagligförklara folkliga rörelser som vill ha mera demokrati. Senast har t.ex. praktiskt taget samtliga ledande politiker i den s.k. Frihetsrörelsen dömts till fängelse. Mot denna mörka bakgrund vill jag ställa följande frågor till utrikesministern: Hur avser utrikesministern verka för att ytterligare ska uppmärksamma den katastrofala situationen för de mänskliga rättigheterna i ? Vad avser utrikesministern göra inom EU för att medverka till en demokratisk utveckling i ?
ip · GO10357 · 2001-04-03 00:00:00 — Interpellation 2000/01:357 av () till statsrådet om lämplighetsprövning av personal i barnomsorg och skola måste alla som nyanställs inom skola och barnomsorg visa upp ett utdrag ur polisens belastningsregister. De brott som kan finnas upptagna i registret är sexualbrott, mord, dråp, grov misshandel, människorov, grovt rån och barnpornografibrott. Om utdraget innehåller en anteckning om brott, så avgör arbetsgivaren om personen ska anställas. Den som inte kan uppvisa ett registerutdrag som är högst gammalt får inte anställas. Först vill jag säga att jag tycker att det är utmärkt att den här lagen har kommit till. Våra barn och unga måste skyddas från övergrepp, även om det innebär ett visst ingrepp i den personliga integriteten för de som söker tjänst i barnomsorg och skola. med den nya lagstiftningen visar det sig dock att det finns två problem. Det ena är att i omöjligen klarar att ta emot alla ansökningar om registerutdrag. De tar emot 1500 ansökningar , ibland närmare 2000. passerades det antal ansökningar som man trodde skulle gälla för , nämligen 30000 utdrag. Detta innebär att den som ansöker får vänta innan han eller hon får ett svar. Eftersom kontrollen ska vara det sista momentet i ett anställningsförfarande är det en väntetid som är alldeles för lång. Personalbristen är akut på många skolor och förskolor och särskilt om det är en vikarie som ska anställas måste detta kunna ske så gott som . Det har lett till att kommuner tvingas bryta mot lagen och anställa personal, utan att veta om de har begått brott eller inte. Detta problem beror i grund och botten på att det finns för lite administrativa resurser inom polisväsendet. har redan i sin rättspolitiska motion påtalat att det behövs ökade anslag till polisen. Det andra problemet är att lagstiftningen inte täcker in personer som inte blir erbjudna en anställning. Hit hör lärarstuderande som gör sin praktikperiod på en skola eller personer som är sysselsatta inom arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Lagen gäller inte heller personal på fritidsgårdar. Eftersom dessa personer också arbetar nära barnen är det lika viktigt att de kontrolleras. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Vad tänker statsrådet göra för att förhindra att personer arbetar inom skola och barnomsorg utan att en lämplighetsprövning gjorts?
ip · GO10358 · 2001-04-03 00:00:00 — Interpellation 2000/01:358 av (c) till socialminister om tillgång till vård och personal inom hälso- och sjukvården Det råder stor brist på personal inom hälso- och sjukvården över hela vårt land. Det gäller de flesta kategorier av vårdpersonal och inom många specialiteer. Ute i de olika regionerna och landstingen görs det försök på alla de sätt för att lösa situationen. Utbildad personal söks även i andra länder, det genomförs dessutom kompletterande utbildningar i för personer som har utländska vårdutbildningar. Alla sätt är bra, men det räcker tyvärr ändå inte till. I finns det ytterligare en grupp välutbildade personer, som kan göra stora insatser inom hälso- och sjukvården. Det är vårdpersonalen inom den komplementära/alternativa medicinen. Det finns både yrkesgrupper med dubbla specialiteer, alltså med både skolmedicinsk utbildning och utbildning i komplementär/alternativ medicin, och de som är legitimerade terapeuter med komplementär/alternativ medicinsk specialistutbildning. Vissa utbildningar inom den komplementära/alternativa medicinen är lika omfattande som läkarutbildningen inom skolmedicinen. Detta är ett viktigt komplement att ta vara på, särskilt när det är så stor efterfrågan på just denna form av vård och behandling. Detta kan tydligt utläsas i den undersökning som just nu presenterar. Denna undersökning visar att tre av fyra önskar ett ökat samarbete mellan den vanliga hälso- och sjukvården och den komplementär-/ alternativmedicinska. I antogs en resolution som säger att praktiserande alternativmedicinare ska inkluderas i hälsoväsendet. I båda våra grannländer, och , byggs det nu upp nationella centrum för alternativ medicin. Vilka åtgärder är socialministern beredd att vidtaga för att kunna använda denna välutbildade yrkeskategori, som komplementär-/alternativmedicinen utgör, inom hälso- och sjukvården? Är socialministern beredd att ta initiativ till ett nationellt centrum för komplementär/alternativ medicin i ?
ip · GO10359 · 2001-04-03 00:00:00 — Interpellation 2000/01:359 av () till socialminister om osteoporos inträffar 70000 frakturer på grund av osteoporos (benskörhet). Av dessa skulle hälften kunna undvikas. Kostnaden enbart för höftfrakturer har beräknats till . Varannan kvinna och var fjärde man drabbas av en eller flera frakturer. Av de drabbade är det som återfår sin tidigare funktionsförmåga, lider. Bestående handikapp är således vanliga. Internationell statistik anger att av samtliga frakturpatienter får diagnos. ansågs osteoporos vara en naturlig del av det kvinnliga åldrandet. Ett sådant tänkande är föråldrat. kan osteoporos både diagnostiseras och behandlas långt upp i åldrarna. Tidig diagnos och behandling skulle innebära såväl minskat lidande som låga kostnader. Förebyggande åtgärder redan från tidiga barnaår efterlyses. Vår sjukvård saknar rutiner för undersökningar, kunskaperna är otillräckliga, på de flesta håll saknas bentäthetsmätare, sjukvårdspolitiker tycks både okunniga och ointresserade. Med hänvisning till ovanstående riktar jag följande fråga till socialministern: Hur avser socialministern medverka till att kunskap, diagnostik samt vård av de drabbade förbättras och att på så sätt medverka till den globala strategi mot osteoporos som WHO () uppmanar till?
ip · GO10360 · 2001-04-03 00:00:00 — Interpellation 2000/01:360 av () till utrikesminister om federalismen i irakiska i historien kunde kurderna fritt gå till valurnorna. Därefter bildades det kurdiska parlamentet. Ett av parlamentets första beslut var att deklarera sitt förhållande till . proklamerade det kurdiska parlamentet federalismen som princip i relationerna till . som har gått har flera institutioner bildats och en demokratisering av samhället har börjat. På vilket sätt kommer den att agera på den nationella och internationella arenan för att stödja kurderna i deras strävan att befästa federalismen i irakiska ?
ip · GO10362 · 2001-04-04 00:00:00 — Interpellation 2000/01:362 av () till statsrådet om samråd före vräkning Avhysning (vräkning) regleras i jordabalken 12kap. Det finns inte någon lagstiftning om att kommunen ska erbjuda samråd tillsammans med den som hotas av vräkning och fastighetsägaren. I vissa fall får dock inte uppsägning av ett hyresavtal som gäller bostadslägenhet ske förrän socialnämnden underrättats. inkom till kronofogdemyndigheterna 13955 ansökningar om verkställande av avhysning. Av dessa verkställdes 5055. Den vanligaste orsaken tycks vara obetalda hyror. Andra orsaker är störande beteende och olovlig andrahandsuthyrning. Med tanke på att en stor grupp av de hemlösa är personer med psykiska problem, måste det förebyggande arbetet utgå från att den enskilde ska kunna få stöd, när hot om avhysning förekommer. Ett samråd kan leda till att den enskilde kan bo kvar och därmed spara såväl obehag som ekonomiska resurser på . I har t.ex. antalet vräkningar minimerats genom insatser. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande fråga till statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att antalet vräkningar ska minska?
ip · GO10363 · 2001-04-04 00:00:00 — Interpellation 2000/01:363 av () till statsrådet om familjehemmen Det är angeläget att barn och ungdomar som av olika skäl inte kan bo hos sina föräldrar kan få ett tryggt familjehem. Familjehemsuppdraget är lika viktigt som ett vanligt föräldraskap. Fosterföräldrar har i förhållandet till barnet samma ansvar och ställning som de biologiska föräldrarna vad gäller barnets dagliga vård och fostran. Uppdraget att vara en brygga mellan barn och ungdomar och de biologiska föräldrarna för att skapa goda relationer och möjlighet till återförening, kräver kunskap, tid och tålamod. Uppdraget som familjehem måste godkännas som ett arbete med rätt till social, ekonomisk och arbetsrättslig trygghet. Arbetsdomstolen har slagit fast att familjehemmet inte presterar arbete för någon annans räkning, vilket är en generell utgångspunkt för ett anställningsförhållande. Kammarrätten fastslog att den praxis som kommit till vid tillämpningen av arbetslöshetsförsäkringen fortfarande gäller. Målet gällde en man som arbetat heltid som fosterförälder, men som fått sluta på grund av arbetsbrist. Han fick avslag med motiveringen att arbetet som fosterförälder inte betraktas som förvärvsarbete. Kommunerna upplever stora svårigheter att kunna värva familjehem. Detta leder till att små privata institutioner av skiftande kvalitet växer upp. Fosterföräldrarna har en angelägen uppgift utöver föräldraskapet, nämligen att hålla kontakten med barnets biologiska föräldrar. En förändring har skett, där målet med återförening fått allt större vikt. Denna positiva inriktning har bekräftats av forskning. Familjehemmen efterfrågas alltmer för familjevårdande uppgifter. De utgör också den trygga tillvaron för ungdomar med psykiska problem, ungdomar som är kriminella eller som har andra problem. Det måste finnas generella trygghetssystem för fosterföräldrar som är så bra som möjligt. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande fråga till statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att stärka familjehemmens ställning i trygghetssystemet?
ip · GO10364 · 2001-04-05 00:00:00 — Interpellation 2000/01:364 av () till socialminister om utvärdering av konkurrensutsättningen inom äldreomsorgen Äldreomsorgen har sedan ädelreformen genomgått en stark organisatorisk och ideologisk förändring genom framför allt den växande konkurrensutsättningen. Det ska dock poängteras att vad gäller omfattningen av detta finns det stora regionala skillnader. Argumenten för konkurrensutsättningen har varit att vården på det sättet ska kunna utföras effektivare, med bibehållen eller högre kvalitet och till lägre kostnad. Det har även ansetts kunna bidra till en ökad valfrihet för den äldre. I framför allt har konkurrensutsättningen drivits mycket hårt och ett flertal stadsdelar har nästan ingen äldreomsorg i egen regi. Konkurrensutsättningen betyder att verksamheter drivs utifrån kortsiktiga perspektiv kopplade till avtalstider. Personal och boende har att vart tredje eller ställas inför att en ny vårdgivare får ansvaret för verksamheten och med det en ny profil och nya människor. En situation som är direkt olämplig i vården och omsorgen av de äldre. I samband med ädelreformen blev det särskilda boendet de äldres hem med hyreskontrakt, egna möbler och självbestämmande. Det kan därför ifrågasättas om konkurrensutsättning inkräktar i den äldres hem utan att denne blivit tillfrågad. Äldreboendet och hemtjänstinsatser handlar ytterst om ett personligt stöd som bygger på nära relationer, trygghet och kontinuitet. Vi ser att är konkurrensutsättning ett hot mot detta. Även vårdpersonalen påverkas av den otrygghet som konkurrensutsättningen innebär genom ständiga byten av ansvariga chefer och kolleger. I konkurrensutsättningens kölvatten kan vi också konstatera alltfler rapporter om grava missförhållanden i vården av de äldre. Tyvärr alltför ofta är det vårdentreprenörer som utpekas. Orsakerna till förhållandena har ofta kopplats till för lite personal, täta chefsbyten och brister i kompetens. Alltför ofta har de stora vårdentreprenörerna lagt låga bud för att vinna upphandlingen vilket ofta lett till för lite personal. I Välfärd, vård och omsorg, SOU 2000:38, konstaterar att de stora ideologiska och organisatoriska förändringar som den ökade marknadsorienteringen har inneburit har inte åtföljts av motsvarande tydliga utvärderingsinitiativ från regeringens sida. Det gäller även kunskapen om eventuella konsekvenser för äldreomsorgens hjälpmottagare och personal av dessa nya styrsystem och av det ökade anlitandet av entreprenader. Jag vill fråga socialministern: 1.Tänker ministern ta initiativ till att en ökad kunskap om konkurrensutsättningen inom äldreomsorgen sker? 2.Vilka åtgärder tänker ministern ta initiativ till så att den enskilda äldres inflytande säkras i samband med konkurrensutsättning?
ip · GO10365 · 2001-04-05 00:00:00 — Interpellation 2000/01:365 av () till socialminister om barn- och ungdomspsykiatrin Den ökande psykiska ohälsan bland barn är alarmerande. har antalet hjälpsökande till barn- och ungdomspsykiatrimottagningar fördubblats. Barnens problematik har blivit svårare, och allt yngre barn tvingas söka professionell hjälp. Men för många barn som mår dåligt dröjer insatserna. Ofta är det bara de allra mest akuta fallen, där barnen är en fara för sig själv eller för omgivningen, som får omedelbar hjälp. Förhållandevis lindriga tillstånd förvärras i de långa köerna. Ungdomar som ursprungligen sökt hjälp för att komma igenom en pubertetskris får hjälp först när nedstämdheten fördjupats i en allvarlig, kanske livshotande, depression. Hyperaktiva barn kan i vissa fall få vänta på diagnos. Därmed uteblir också adekvat stöd i form av extra lärarresurser och assistenthjälp i skolan. Besparingarna inom skola, barnomsorg och förskola kan till en del förklara anstormningen av patienter till BUP. För att komma till rätta med problemen krävs det mer pengar till skola, förskola och den vanliga barnhälsovården vid sidan av en satsning på den psykiska barn- och ungdomsvården. Men det krävs också förslag som långsiktigt kan råda bot på att våra barn mår dåligt. Vad avser ministern göra för att komma till rätta med kötider för barn till barn- och ungdomspsykiatrimottagningar? Vad avser ministern göra för att förstärka barnhälsovården? Vad avser ministern göra för att skapa tid och möjligheter att tidigt se och komma till rätta med barn som gränsar till psykisk ohälsa?
ip · GO10367 · 2001-04-05 00:00:00 — Interpellation 2000/01:367 av () till statsrådet om I TCO:s rapport Det enkelriktade bekräftas det som en tidigare statlig utredning (SOU 1997:13) konstaterade, nämligen att de regionala skillnaderna ökar år för år. Enligt en prognos som SCB genomfört för TCO:s räkning kommer befolkning fortsätta att minska. Prognosen har gjorts i tre alternativ, som utgår från olika historiska flyttmönster och den åldersfördelning som finns . skulle få vidkännas minskning i samtliga alternativ; ca 25000 i ett huvudalternativ, kanske upp till 50000 i ett alternativ som speglar omflyttningsmönstret . Det finns säkert många olika anledningar till den negativa utvecklingen i norra , men enligt min mening är huvudorsaken de beslut eller icke beslut som fattas av regering och riksdag. TCO skriver i sitt pressmeddelande följande: "måste politikerna ta sitt ansvar för att bryta enkelriktningen. Det är mycket allvarligt eftersom välfärd och tillväxt i hög grad avgörs av huruvida hela landet kan delta i utvecklingen". offentliggjordes en av regeringen beställd översyn av väganslagen och statens ansvar för väghållningen i . Utredaren föreslår att av vägarna i undantas från statligt underhåll. Det skulle innebära att enskilda personer och företag får ta över ansvaret för drift och underhåll av urusla och nedkörda vägar. Det är oacceptabelt. Om befolkningen i framför allt inland ska återfå optimism och framtidstro måste kraftfulla politiska åtgärder vidtagas. Eftersom den negativa utvecklingen nu pågått är det bråttom. Vad avser statsrådet göra för att motverka enkelriktningen?
ip · GO10368 · 2001-04-06 00:00:00 — Interpellation 2000/01:368 av () till socialminister om bemötandet inom sjukvården I en statlig utredning, SOU 1996:133 Jämställd vård, framkom det att män och kvinnor får olika bemötande inom sjukvården även om de har likartade besvär. Studierna visar att attityderna gentemot kvinnor och deras sjukdomar inte tas riktigt på allvar inom delar av sjukvården. Mannen är i samhället, så också inom vården. Genom att den medicinska forskningen har haft mannen som utgångspunkt har kvinnan blivit betraktad som avvikande från . Detta har medfört att kvinnoperspektivet är eftersatt inom vården. Trots att kvinnor och män har olika fysik, olika biologiska rytmer och olika sociala villkor så har det varit mannens kroppsfunktion som varit vägledande vid olika bedömningar. I SOU 1996:133 framgick med stor tydlighet att kvinnor genomgående bemöts på ett mer passivt sätt än män inom sjukvården. Efter alla utredningar som gjorts angående bemötandefrågor inom sjukvården förväntar sig många att kvinnor ska bli lika väl omhändertagna som män. Det är därför med stor bestörtning som vi tar del av Apoteksbolagets statistik, som visar att läkarna skriver ut billigare och äldre mediciner till kvinnor än till män. fick vi rapporter om att rehabiliteringsinsatserna för kvinnorna var sämre än för männen. Rehabiliteringen startade senare, var kortare och av billigare art. Stor förhoppning ställdes sedan på delbetänkandet angående folkhälsomålen SOU 1999:137 Hälsa på lika villkor. Vår förhoppning var att vi där skulle finna konkreta åtgärder för att kvinnor ska bli lika aktivt omhändertagna som män. Tyvärr så saknades könsperspektivet i de nationella folkhälsomålen. I stället har regeringen valt att sätta fokus på klasskampen i samhället. Jag vill därför med hänsyn till ovan framförda synpunkter ställa frågan till socialministern: Vilka konkreta åtgärder avser socialministern vidta för att kvinnoperspektivet ska finnas med i bemötandet och i all behandling inom vården?