ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GO10435 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:435 av () till näringsminister om nyföretagande Nyföretagandet har minskat . Trots att vi har haft högkonjunktur och staten försökt stimulera till företagande finns det inte fler personer som är företagare än vad det fanns 1994. Detta är mycket oroande. Företagande och tillväxt är förutsättningen för att vi ska kunna utveckla välfärden. Ska vi kunna ta väl hand om våra barn i omsorg och skola och kunna ge våra gamla en värdig ålderdom måste vi stimulera, inte bromsa, företagandet. Få reformförslag som skulle kunna förenkla och förbättra för företagandet har kommit från . Innan konjunkturen vänder ned måste nödvändiga reformer ha trätt i kraft. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till näringsminister : Vilka ytterligare regelförenklingar kommer statsrådet att föreslå för att underlätta främst för de små företagen? Vilka åtgärder kommer statsrådet att vidta för att underlätta generationsskifte i familjeföretagen? Vilka skattereformer avser statsrådet föreslå för att stimulera ett ökat nyföretagande?
ip · GO10436 · 2001-04-26 00:00:00 — Interpellation 2000/01:436 av () till utbildningsminister om Föreliggande avtal mellan staten och , som reglerar statens intrångsersättning till vissa landsting om samarbete kring läkarutbildning och forskning, är nu uppsagt. Avtalet kommer att ersättas av ett nytt . I det nuvarande avtalet, som samtliga berörda landsting undertecknat, kan skönjas en historisk obalans vad gäller ersättningsnivåerna mellan de olika lärosätena. och läkarutbildningen vid är t.ex. starkt underfinansierade vad gäller de s.k. ALF-medlen. Exempelvis erhåller mindre än i förhållande till antalet läkarstudieplatser, och mindre än genomsnittet av universitetsorterna. Underfinansieringen av ALF-medlen innebär oacceptabla försämringar av förutsättningarna för att bedriva forskning och utbildning i . Faktum är att kan hela läkarutbildningen komma att äventyras om inte ALF-medlen ökar. När antalet läkarstudieplatser ökar från 825 till 1025 borde även ALF-medlen uppräknas i motsvarande grad, eller med , men om detta finns inga klara besked. Skulle ALF-medlen räknas upp skulle det däremot innebära en realistisk möjlighet att rätta till den obalans som läkarutbildning befinner sig i. Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till utbildningsministern: 1.Vilka åtgärder vill utbildningsministern vidta för att det kommande bättre ska avspegla berättigade behov? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet vidta vad gäller budgetmässiga förstärkningar för att den utökade läkarutbildningen ska få sin motsvarighet i kommande ?
ip · GO10437 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:437 av () till finansminister om lotterilagen Det råder en stor oklarhet om vilka regler som gäller för spel- och lotterimarknaden. Anledningen till detta är att det notifieringsförfarande som EG-rätten föreskriver vid vissa lagändringar inte har genomförts. Om införandet av lotterilagen skett i strid med EG-rätten ska lagen anses som ej gällande. När , som har regeringens uppdrag att ansvara för notifieringsförfarandet och att bedöma när notifiering ska ske, uttalade att de anser att en notifiering skulle ha skett frågade jag finansminstern vad han avsåg att vidta för åtgärder för att klargöra rättsläget. Finansministern besvarade min fråga med att han inte ansåg att ett notifieringsförfarande hade varit nödvändigt. När i ett yttrande av åter konstaterade att lotterilagen införts i strid med EG-rätten frågade jag åter finansministern vad han avsåg vidta för åtgärder för att klargöra rättsläget. Finansministern svarade då att: "Om vi riskerar en bestående osäkerhet som hotar grunden för de lagar stiftat kommer regeringen givetvis att agera på lämpligt sätt." När jag sedan, mot bakgrund av att även uttalat att införandet av lotterilagen stred mot EG-rätten, upprepade jag min fråga till finansministern men fick inget svar. har även Hovrätten för västra , i samma mål som tidigare prövats av , slagit fast att lotterilagen införts i strid med EG-rätten (mål: Ö 1786-1). Klart och tydligt deklareras i domslutet att delar av lotterilagen inte är tillämpliga. Både den statliga tillsynsmyndigheten och , som båda sorterar under , sprider trots detta fortfarande budskapet att lotterilagen gäller och att de aktuella lyckohjulsautomaterna är olagliga. Så länge finansministern inte agerar kommer därmed det oklara rättsläget bestå. Vinnaren är och de stora förlorarna är de privata spelföretagen och de folk- och idrottsrörelser de delar intäkterna med. Det faktum att lyder under reser uppenbara tvivel rörande finansministerns vilja att klargöra rättsläget. Den "bestående osäkerhet" som finansministern sagt sig vilja undvika är ett faktum. Staten riskerar nu att krävas på betydande skadeståndsbelopp, vilka sannolikt ökar ju längre det dröjer till dess att rättsläget har klargjorts. Jag vill därför fråga finansministern: Mot bakgrund av Hovrätten för västra domslut i det aktuella ärendet frågar jag ånyo spel- och lotteriministern vad han avser att vidta för åtgärder för att bringa klarhet i rättsläget beträffande lotterilagen.
ip · GO10438 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:438 av () till finansminister om folkrörelsernas möjlighet till egenfinansiering Ideella organisationer erhåller olika former av ekonomiskt stöd från stat och kommun. Idrottsrörelsen är vår största och mest livskraftiga folkrörelse med mer än tre miljoner medlemmar. Mer än två tredjedelar av alla barn är med i en idrottsförening . En betydande samhällsinsats förs av hundratusentals ideella ledare som förtjänar samhällets uppskattning och legitimerar ett betydande stöd från stat och kommun. Men det bör också vara så att folkrörelserna genom politiska beslut får en större möjlighet till egenfinansiering. har tidigare kritiserat regeringens valhänta hantering av folkrörelse-Sveriges långsiktiga finansiering, bl.a. genom de uteblivna intäkterna från Svenska Spels värdeautomater. Det är i princip alltid bättre om folkrörelserna själva får bedriva en verksamhet i stället för att subventioneras av staten. Att stärka folkrörelsernas möjlighet till egenfinansiering så långt det är möjligt är en viktig fråga för . Folkrörelsernas andel av spelmarknaden har kraftigt minskat . Bingolottos tillkomst har varit positiv för idrotten och folkrörelserna, men kan också bli ett problem för desamma då denna spelform tycks vara vikande. Skulle intäkterna från Bingolotto snabbt minska kommer detta att få svåra konsekvenser för många föreningar om inte inkomstbortfallet snabbt kan ersättas, vilket är svårt. Därför är det viktigt att på olika sätt föreslå åtgärder som underlättar det lokala föreningslivets finansiering. Att föra över värdeautomaterna till folkrörelserna skulle vara en sådan möjlighet. Regeringens utredare var också inne på dessa tankar. saknas dock en sådan möjlighet på grund av lotterilagen, vilket också är tveksamt i förhållande till EG-rätten. Detta skulle ha en stor betydelse för folkrörelserna, men det finns säkert även andra möjligheter att stärka deras möjlighet till egenfinansiering. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga finansministern: 1.Vad avser finansministern göra för att underlätta folkrörelsernas egenfinansiering? 2.Vad avser finansministern göra för att underlätta för folkrörelserna att ta eget ansvar för värdeautomatverksamheten?
ip · GO10439 · 2001-04-26 00:00:00 — Interpellation 2000/01:439 av () till näringsminister om Vid en interpellationsdebatt angående tågtrafiken på lovade näringsminister diskutera med SJ vilka åtgärder som var möjliga att vidta för att komma till rätta med trafiksituationen efter banan. Bakgrunden till interpellationsdebatten då var bl.a. behovet att förbättra situationen för resande med tåg samt vilka möjligheter som fanns att påskynda snabbtågstrafiken efter . Näringsministern har inte återkommit med någon redovisning av vilka resultat diskussionen med SJ lett fram till. Tyvärr kvarstår de tidigare problemen, t.ex. förseningar och brist på platser för resande som då måste stå trots att de betalt fullt pris för sina biljetter. Styrelsen för intressenter, MIAB, överväger nu att stämma staten på grund av dessa ständiga förseningar och spårbrist på . Bland de resande är stämningen minst sagt irriterad. Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande fråga till näringsministern: Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidta med anledning av de bestående problemen för tågtrafiken på ?
ip · GO10440 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:440 av () till justitieminister om polisens utrustning Ett av de stora problem som polisen brottas med är fordonstillgrepp. Denna kategori brott leder många även till annan samhällsfarlig verksamhet, nämligen biljakter. har många dramatiska biljakter ägt rum i . Flera av dessa har resulterat i allvarliga personskador på människor som råkat hamna i vägen för undflyende bilar och förföljande polisbilar. I många fall har biljakterna pågått under långa sträckor, och det har varit svårt att få stopp på de som försöker undkomma rättvisans garn. En biljakt innebär i sig en stor risk för skador, de genomförs i hög fart och detta medför att det kan vara svårt för de inblandade att behålla kontrollen över sina fordon. De som söker undfly polisen blir naturligtvis stressade av att förföljas av polisbilar och lockas att öka farten, med i vissa fall tragiska konsekvenser. För polisen innebär en biljakt en svår avvägning, att å ena sidan fullgöra sitt uppdrag och gripa misstänkta brottslingar, och å andra sidan inte medverka till sådana situationer som utsätter allmänheten för fara. Att avstå från att förfölja en bil är inte acceptabelt, det skulle ge signaler om att man väljer att blunda för vissa typer av brott. Huvudproblemet är polisens begränsade möjligheter att hantera situationer. saknas tillräcklig utrustning till polisens förfogande. Däremot finns det etablerad teknik som skulle kunna användas. Genom att använda sig av sådan teknik kan man exempelvis störa ut fordons elektronik och därigenom göra dem obrukbara tillfälligt. På så sätt skulle polisen utan risk för allmänheten kunna ingripa vid denna typ av brottslighet. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga statsrådet följande: Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att polisen ges möjlighet att använda modern teknik för att bättre och säkrare klara sina uppgifter?
ip · GO10441 · 2001-04-26 00:00:00 — Interpellation 2000/01:441 av () till utbildningsminister om den industriella forskningen I en tidigare fråga (nr 871) har tagit upp den industrirelaterade forskningens ställning i . Anledningen till frågan var att regering och riksdag tidigare uttalat att de delar av som omfattar forskningsaktiviteter skulle få oförändrade medelsanslag vid övergången till . budget ansågs i stället ha bantats och att stora delar av den tillämpade forskningen vid institut, högskolor och universitet nu kommer att sakna finansiering. Den tidigare frågan utmynnar i följande frågeställning: "Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att se till att den industrirelaterade forskningen får det långsiktiga stöd som behövs för att svenskt näringsliv även ska kunna utveckla kompetens och vara internationellt konkurrenskraftigt?" I sitt svar skriver utbildningsminister bl.a. följande: "Låt mig först konstatera att inga neddragningar har skett på de medel som Verket för innovationssystem, , har till sitt förfogande för forskning och utveckling. De påståenden som förekommer saknar grund. Myndigheten har varav i förvaltningsmedel, att satsa på forskning och utveckling under innevarande år. Några minskningar vad beträffar den industrirelaterade forskningen är inte aktuella." Något senare skriver utbildningsministern i sitt svar: "När det specifikt gäller industriforskningsinstitutet har ledningen för förklarat att den avser att hålla insatserna på ungefär samma nivå . Jag kommer självfallet att mycket noga följa detta. Jag avser även att föreslå regeringen åtgärder om detta inte skulle genomföras." Så långt kan nog alla känna sig mycket nöjda med utbildningsministerns svar. Detta eftersom det är av stor betydelse att långsiktigt säkra den behovsmotiverade forskningen, liksom all annan forskning i . Det är därför jag med stor oro tar del av uppgifter från bl.a. att har mindre pengar , som stiftelsen drar ned på sina satsningar . Ännu mer bekymrad blir jag när såväl branschföreträdare, representanter från stiftelser och forskare hör av sig och bekräftar den situation som utbildningsministern i sitt svar förnekar. Med tanke på ärendets betydelse är det av största vikt med snabba och tydliga besked. Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande fråga till utbildningsministern: Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidta för att klara ut den nuvarande situationen och säkra den långsiktiga finansieringen av den industriella forskningen?
ip · GO10443 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:443 av () till socialminister om äldreomsorgen Rapporten inom äldreomsorgen är sammanställd av och länsstyrelserna . Undersökningen är ett led i tillsynen av rättssäkerheten inom äldreomsorgen och av denna framgår bl.a. att de äldres boendesituation är oacceptabel. Hälften av landets kommuner förmår inte att tillhandahålla den plats i särskilt boende som redan beviljats genom ett s.k. biståndsbeslut. I början av befann sig ca 2800 äldre i landet i denna svåra kösituation. Ytterligare ca 2000 äldre hade fått sina ansökningar avslagna trots att de i själva verket bedömdes vara i behov av särskilt boende. Denna situation måste ses som djupt otillfredsställande med tanke på att de nära 5000 äldre som väntar på plats också i de flesta fall har mycket omfattande vårdbehov. Ingenting tyder på att den situation rapporten beskriver förändrats i positiv riktning . Antalet sjukvårdsplatser i har mer än halverats . Minskningen av landstingsvårdens sjukhusplatser har inte ersatts av en utbyggnad av kommunernas särskilda boendeformer i en omfattning som motsvarat behoven. Följderna av dessa kraftiga neddragningar tydliggörs av den relaterade undersökningen, och såväl som länsstyrelserna anser att de äldres boendesituation är oacceptabel. Regeringen har i början av detta år uppdragit till länsstyrelserna att göra en ny kartläggning för att komma till rätta med bristen på äldreboenden i en stor del av landets kommuner. Kartläggningen ska ge svar på vilka åtgärder som vidtagits för att tillgodose behoven och vilka utbyggnadsplaner som finns . Att tillgodose behovet av en värdig vård och omsorg om de äldre är en samhällsstrategisk fråga av stor vikt. Även om äldres hälsa förbättras och de friska åren blir fler kommer behovet av särskilda boendeformer med god vård och omsorg att vara fortsatt stort när antalet äldre ökar . Många äldre människor känner en förklarlig oro och en situation med bestående, eller t.o.m. ännu allvarligare, brist på platser i kommunernas särskilda boende. Mina frågor till socialministern blir därför dessa: Vad avser regeringen på kort sikt att göra för att komma till rätta med det stora underskottet på äldreomsorgsplatser i landets kommuner? Vad avser regeringen på lång sikt att göra för att komma till rätta med det stora underskottet på äldreomsorgsplatser i landets kommuner?
ip · GO10445 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:445 av () till näringsminister om sockenkataloger Sockenkatalogen är ett sätt att söka sina rötter. Det är ett förteckningssystem för kyrkoarkiv. Det finns olika projekt inom den organisation som kallas SVAR och ett av dem avser digitalisering av sockenkataloger. Totalt finns det nio enheter i landet som gör sockenkataloger och målsättningen är att det ska finnas kataloger över hela vårt land. Sockenkatalogerna används av släktforskare och det är ett stort och viktigt arbete att digitalisera kyrkböckerna för att bevara vår historia till kommande släkter. De som arbetar med katalogerna har rekryterats från arbetsförmedlingen och har haft ALU eller OTA , alternativt lönebidragsanställning. Det är viktigt att dessa personer är intresserade av historia och släktforskning. Det gör att dessa personer inte kan bytas ut hur som helst utan för att projektet ska få tillräcklig kompetens behövs det längre tids arbete i projektet. Att gå på arbetsmarknadsmedel i ett sådant projekt innebär en viss otrygghet i sitt arbete. Projekten med att digitalisera sockenkataloger är finansierade med arbetsmarknadsmedel. Eftersom detta är projekt som det är angeläget att man får slutföra, är denna finansiering ett osäkert instrument och önskvärt är att medlen i stället kommer från kulturområdet. En överföring av medel från arbetsmarknads- till kulturområdet är därför önskvärt. Detta skulle kunna garantera att projekten har medel att slutföra sin verksamhet så att alla handlingar kan digitaliseras. Om finansieringen kan säkerställas för hela projektperioden innebär det att de som arbetar i projektet kan känna en betydligt större trygghet om de vet att projektet kan slutföras i sin helhet. Min fråga är om ministern är beredd att överföra medel från arbetsmarknadsområdet till kulturområdet för att säkerställa projekten med digitalisering av sockenkataloger.
ip · GO10446 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:446 av () till justitieminister om poliser i civil krishantering har i EU-samarbetet varit pådrivande vad gäller civil krishantering. Under ordförandeskap i EU, har särskilt arbetat för detta. De civila insatserna vid konflikt och kris innebär ofta insatser inom rättsväsendet, civilpoliser, domare och åklagare. Det är ofta svårt att organisera dessa insatser då de människor det handlar om redan är sysselsatta i olika viktiga funktioner. Det har visat sig svårt för EU:s länder att leva upp till sina ambitioner när det gäller civila insatser. Ett problem är sambandet mellan militär, utrikesförvaltning och myndigheter inom rättsväsendet. Det är också polisbrist i många EU-länder. I anser polisen att det behövs 19000 poliser, men det finns 16000@17000. Bristen är flera tusen poliser. Det är givetvis svårt att ta ut poliser till internationella insatser. För att leva upp till åtaganden om civil krishantering behöver det finnas en marginal i organisationen, så att poliser kan tas ut till internationell tjänst. Särskilt viktigt är detta i , som ses som ett föregångsland inom civil krishantering. Mot denna bakgrund vill jag fråga justitieministern: Vilka åtgärder avser justitieministern vidta för att polisorganisationer ute i landet ska ha tillräckligt många poliser, så att rekrytering till internationella insatser kan säkras?
ip · GO10447 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:447 av () till statsrådet om villkorat bistånd Svenskt bistånd ska ligga på en hög kvantitativ såväl som kvalitativ nivå. har dessvärre stora nedskärningar drabbat det svenska biståndet. Det är oerhört beklagligt. Bara hamnade det svenska biståndet på skamliga 0,av BNI. Även om vissa mindre höjningar skett måste nu ambitionerna höjas kraftigt så att enprocentsmålet kan uppnås . Biståndsdialogen måste vidare vara ett kraftfullt instrument för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Budskapet ska vara entydigt även till länder där vi har starka exportintressen. Det är angeläget att det står klart för mottagarländerna att biståndets omfattning och inriktning kan påverkas av hur demokratifrågan hanteras. I denna mening bör inslaget av villkor i biståndsgivningen öka. Här har funnits och finns även stora brister i den svenska biståndsdialogen med vissa mottagarländer. är ett bra exempel på hur det bör gå till när ett mottagarland så kraftfullt bryter mot demokrati och respekten för de mänskliga rättigheterna. liberalerna välkomnade den frysning av det bilaterala biståndet till som gjordes , även om vi gärna hade sett att denna indragning gjorts . Situationen i har länge varit sådan att det tidigare varit berättigat att avbryta det bilaterala samarbetet. bedriver , i högre eller mindre grad, bilateralt biståndssamarbete med länder som , , , och . Kännetecknande för alla dessa länder är att det råder brister, eller total avsaknad, i respekt för demokrati och mänskliga rättigheter. Genom att bedriva bilateralt biståndssamarbete med sådana länder, legitimerar vi det förtryck de står för. ska undvika bilaterala biståndsengagemang med länder som inte strävar efter demokratisering eller fortsätter att kränka mänskliga rättigheter. På så vis sänder vi klara och tydliga signaler om att det ligger allvar bakom orden att svensk biståndspolitik ska främja en demokratisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter. Mot detta brukar dock anföras att en demokratisering som är mer eller mindre påtvingad utifrån inte har stor chans till framgång. Men frågan är då varför samma debattörer och aktörer tror att påtryckningar utifrån hade förutsättningar att ge resultat i . Våra lojaliteter måste finnas hos de fattiga människorna @ inte deras regeringar. bör givetvis inte upphöra med bistånd till diktaturstater, totalitära stater eller stater som ej tillåter flerpartisystem. Men det ska inte ske bilateralt. Tvärtom bör i många fall öka det bistånd som bedrivs i systemöppnande och demokratifrämjande syfte genom enskilda organisationer. Ett bra exempel här är t.ex. den ökning som skett av folkrörelsebiståndet till de demokratiska krafterna i . Mot bakgrund av det ovan anförda vill jag ställa följande frågor till biståndsministern: Avser statsrådet att verka för att en konkret tidsplan fastställs för när enprocentsmålet ska uppnås? Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att öka inslaget av villkor i biståndsgivningen?
ip · GO10448 · 2001-04-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:448 av () till statsrådet om betyg och kunskapsmål En elev blir inte hjälpt av att slussas vidare till en utbildning hon eller han inte klarar av. Därför måste kraven på de kunskaper som krävs för att gå vidare till högre nivå vara tydliga. För att stöd ska kunna sättas in måste skolan ha kunskap om vilka kunskapsmål eleven uppnår. Enligt betygsstatistiken saknar många elever i godkänt i några av ämnena svenska, engelska och matematik. Jämförelsetal för skolhuvudmän visar att fler än saknar fullständigt betyg från , närmare bestämt 24,. Dessutom finns det starka skäl att tro att ännu fler saknar tillräckliga kunskaper för att gå vidare till gymnasieskolan. Statistiken visar nämligen att allt färre går ut gymnasieskolan med fullständigt betyg och att andelen elever som når gymnasieskolans mål om högskolebehörighet bara är . En förutsättning för att en elev ska få det stöd han eller hon har rätt till i skolan är att elevens resultat blir korrekt utvärderade. Varje elev som skickas vidare genom skolan med endast på papperet godkända betyg luras på sin rätt till stöd. En viktig första uppgift borde därför vara att undersöka hur betygen motsvarar de krav som betygskriterierna anger. finns det obligatoriska ämnesprov i , vilka skulle kunna användas för utvärdering av betygssättningen. Men i verkligheten genomför av eleverna inte proven. Proven är inte heller obligatoriska förrän i årskurs 9. Det behövs uppenbarligen ett klargörande för många kommuner att de ska ta sitt ansvar för uppföljning och utvärdering. I kvalitetsgranskning av betygssättning konstateras också att det är sällsynt att skolorna gör analyser och sammanställningar av relationen mellan prov och betygsresultat. Förutom de aktuella ämnesproven skulle säkert andra test kunna användas för att skapa underlag för en säkrare betygssättning. Läsprovet som används i grundskolor i årskurs 3 är ett intressant exempel. Det är dessutom nödvändigt med ett medvetet arbete i kommunerna och i de olika skolorna för att skapa ett sakligt underlag för en likvärdig och rättvisande betygssättning. Jag har tidigare i en interpellation och i olika debatter frågat om skolministern vill ge i uppdrag att utvärdera om betygen motsvarar kunskapsmålen och betygskriterierna. Såvitt jag vet har något sådant uppdrag ännu inte getts. Eftersom så många elever misslyckas i gymnasieskolan trots att de blivit godkända i , anser jag att det är nödvändigt med en grundlig utvärdering av betygen. Min fråga till skolministern är därför: Avser skolministern att ge ett tydligt uppdrag att utvärdera om betygen motsvarar kunskapsmålen?