ip · GO10324 · 2001-03-13 00:00:00 — Interpellation 2000/01:324 av () till utrikesminister om situationen i Situationen i militärdiktaturen oroar. har militärjuntan i vägrat tala med den demokratiska oppositionen och dess företrädare . Så sent som planerade generalerna bilda en ny regering bestående av några marginella etniska minoritetsgrupper och överlöpare från demokratirörelsen. Allt för att slippa samtala med Aung . har det emellertid kommit signaler om att militärjuntan håller på att ändra sig och är beredd på att inleda samtal med oppositionen. Det finns dock all anledning att tvivla på sanningen i detta. Aung och hennes NLD vann 1990 det första och hittills enda fria valet i sedan militärkuppen . NLD vann 392 av 485 platser i det nya parlamentet, som dock militären förhindrade från att kunna samlas. Ett stort antal ledande oppositionspolitiker arresterades och sattes såsom Aung i mångårig husarrest. Andra lyckades gå i exil. av militärjuntan självvalda isolering har fört landet, som juntan kallar , till ekonomisk och social misär. Omfattande militära operationer genomförs mot olika etniska gerillaförband. Detta ledde till uppmärksammade gerillaaktioner i , där ockuperades liksom ett sjukhus. Brotten mot mänskliga fri- och rättigheter är omfattande. rapporterar att ett mycket stort antal människor greps av politiska skäl. 200, av vilka en del var samvetsfångar, dömdes till långa fängelsestraff. Mer än 1200 politiska fångar som hade gripits tidigare, däribland 89 samvetsfångar och hundratals som skulle kunna vara det, kvarhölls, enligt uppgifter från Amnesty. FN:s specielle rapportör för förvägras fortlöpande inresetillstånd. Omfattande flyktingströmmar har gått till grannländerna , och . Aidssituationen i bedöms av FN som katastrofal och i nivå med den i vissa afrikanska stater. Efter den militära massakern , som bara i kostade flera tusen civila demonstranters liv, och efter det att militären annulerade de fria valen , har mötts av omfattande internationella påtryckningar och ekonomiska sanktioner från främst , , och . Förutom det inhemska förtrycket har omvärldens förhållande till militärjuntan i styrts av att är en storproducent av narkotika, som smugglas vidare till konsumenter runtom i världen, och i allt högre grad också i grannstater. Militärjuntans förtryck i uppmärksammas av FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Försök att resa frågan i förhindras dock av särskilda skyddsmakt, , men också av t.ex. och , som delar syn att FN inte ska lägga sig i staters "inre angelägenheter". EU har vägrat att befatta sig med inom ramen för den dialog som förs mellan EU och Asean. Det är angeläget att omvärldens uppmärksamhet på förhållandena i inte försvagas. EU bör fortsatt utöva starkast möjliga påtryckningar på regimen i , så att den tvingas erkänna resultatet från det fria parlamentsvalet och kan börja den svåra vägen mot demokrati. Med anledning av det ovan anförda vill jag ställa följande frågor till utrikesministern: Vad gör regeringen för att uppmärksamma de politiska fångarna i och den bristande respekten för de mänskliga rättigheterna? Vad gör regeringen för att uppmärksamma och stödja den demokratiska oppositionen i ? Vilka initiativ är regeringen som ordförande i beredd att medverka till för att EU med större kraft ska sätta tryck på juntan i ?