ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GO10220 · 2001-01-23 00:00:00 — Interpellation 2000/01:220 av () till näringsminister om ansvar för nätbolag Den senaste tidens omfattande elavbrott har satt fokus på vilket ansvar nätbolagen har för att abonnenterna ska få en säker och kontinuerlig tillgång på ström. Jag behöver inte rada upp exemplen på hur enskilda människor och små företag i de drabbade bygderna fått leva under ovissa och besvärliga förhållanden. Det har med all tydlighet framgått av tidningsrubriker och nyhetsprogram. Den känsla jag har fått är att nätbolagen i första hand prioriterar sina stora kunder, där kontrakten reglerar ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. För de mindre kunderna, med standardavtal, är skyldigheterna ensidiga och innebär i stort sett inget annat än att kunden måste betala. Några garantier för leveranssäkerhet eller klausuler om ersättning vid strömbortfall finns inte. Detta är givetvis fel. Det måste finnas ett incitament för nätbolagen att hålla ledningarna i sådant skick att högsta möjliga driftsäkerhet kan garanteras alla kunder. Ett sätt att åstadkomma detta vore att införa någon form av elavbrottsavgift för nätägarna. Avgiften skulle betalas till kunden, alternativt sänka avgifterna för denne och kunna vara konstruerad så att den tar hänsyn till både avbrottsfrekvensen och tidsfaktorn. Med en sådan avgift skulle det skapas ett tydligt incitament för nätägarna att sköta sina ledningar och det skulle inte längre vara "lönsamt" att låta dem förfalla. Även samhällsekonomiskt skulle detta förmodligen innebära stora vinster. För att inte tala om vilken lättnad det skulle bli för alla små kunder som inte känner att de har några rättigheter gentemot nätbolagen. Avser näringsministern uppta diskussioner med nätägarna angående nätsäkerheten och skulle näringsministern kunna tänka sig verka för att ett liknande system som det beskrivna ska genomföras?
ip · GO10223 · 2001-01-26 00:00:00 — Interpellation 2000/01:223 av () till finansminister om gåvor till ideella organisationer På många håll i världen är det möjligt att göra skatteavdrag för kostnaden för gåvor till ideella organisationer. Så inte i . Exempelvis har övriga 14 EU-länder olika typer av system för avdragsmöjligheter. I får normalt varken privatpersoner eller företag göra avdrag för gåvor och donationer till ideella föreningar. Detta gäller oavsett om det är fråga om allmännyttiga eller ej allmännyttiga ideella föreningar. Vårt grannland är ett exempel där medborgarna har viss möjlighet att göra avdrag för gåvor. Där ges möjlighet till skatteavdrag för såväl enskilda personer som näringsidkare när det är fråga om gåvor till vetenskaplig forskning eller yrkesutbildning som kan ha betydelse för dess verksamhet. Vidare gäller att enskilda personer medges en begränsad avdragsrätt för gåvor till vissa frivilligorganisationer som har säte i och har minst 3000 medlemmar. Dessa frivilligorganisationer ska inte ha näringsverksamhet som ändamål och ska bedriva särskilt angivna verksamheter såsom omsorgs- och hälsofrämjande arbete för barn och ungdomar, religiös verksamhet, verksamhet till värn för människors rättigheter, katastrofhjälp m.m. I och finns 18000 registrerade välgörenhetsorganisationer. Dessa står under tillsyn av en statlig myndighet (the ). Enskilda kan sägas erhålla skattelättnader/avdrag genom gåvor till brittiska välgörenhetsorganisationer på olika sätt. Gåvohjälp (Gift Aid), avlöningsgåvosystem (Payroll Giving Scheme) som drivs av arbetsgivaren eller genom att ge bort aktier eller värdepapper. Förutom och finns det alltså en rad andra länder som har liknande arrangemang för att ge medborgarna möjlighet att göra skatteavdrag för bidrag till olika typer av organisationer. FRII, frivilligbranschens insamlingsråd har uttalat att det borde göras möjligt för medborgare att göra avdrag för gåvor till välgörande ändamål till organisationer som har s.k. 90-konton. På detta sätt skulle oseriösa insamlingar kunna konkurreras ut, menar företrädare för . I exempelvis och har man ett system som tillåter att man gör avdrag även för gåvor till olika typer av ideella föreningar och kyrkor. Detta är ett stort stöd för denna typ av organisationer, eftersom deras verksamhet till stor del bygger just på frivilligt givande från medlemmar. Mina frågor till statsrådet blir således: Vad avser statsrådet göra för att gåvor till s.k. 90-konton ska bli avdragsgilla? Vad avser statsrådet göra för att gåvor till andra typer av organisationer, exempelvis kyrkor, ska göras avdragsgilla?
ip · GO10225 · 2001-01-26 00:00:00 — Interpellation 2000/01:225 av () till jordbruksminister om hästar till slakt utomlands har TV visat fruktansvärda bilder från hästmarknaden i Anderlecht i . Utmärglade hästar piskas, faller och "slängs" upp på transporter. Vi såg skador och sår, illa skötta och inflammerade. Resignerade och lidande hästar. Det var bilder som visade en verklighet vi inte trodde fanns längre i vad vi vill kalla det civiliserade . Men barbariet tycks bestå. Dessa hästar hålls vid liv tills slakterier betalar tillräckligt mycket för köttet. Omsorg om hästarna och djurskydd existerar uppenbarligen inte. De hålls bara vid liv. Det är fullt möjligt att den utmärglade och plågade hästen vi såg på TV kom från . Säljs en häst billigt i landet händer det ofta att den som köper verkar rätt ointresserad av hästen, utan bara kommer och hämtar den. Att det är en person som handlar med hästar är fullt klart. Frågan är vad som händer med den sedan. Det försvinner ca 5000 hästar ur statistiken i , hästar som inte tycks vara kvar i livet, men inte heller har slaktats i landet. Siffran är osäker. Man tror att de hamnat i den "slaktprisspekulationscirkus", som förekommer. Slaktpriset för en häst i ligger ca lägre än det i , där många hästar slaktas. Det är den skillnaden, som gör att många hästar utsätts för ett stort lidande i livet, i transporter och på marknader, i väntan på att slaktpriset ska bli tillräckligt högt. Det paradoxala är att importerar hästkött motsvarande ca 3000 hästar från just och länder däromkring. har ett anseende som ett land som värnar djuren. Den understryker att djuren ska slaktas så nära uppfödningsplatsen som möjligt. Vi kritiserar andra länder för långa transporter och dålig djurhållning. Hanteringen av slakthästar från rimmar illa både med detta och med den syn på djurskydd, som är den svenska. Eftersom transporterna och hanteringen av slakthästar, liksom många av de andra transporter inom EU som kritiseras, motiveras av att efterfrågan är större och priset bättre någon annanstans än i närort kan jag inte se att detta problem kan lösas annat än med ekonomiska styrmedel. För ett förbud lär väl inte vara möjligt? I tas detta problem upp, men ingen lösning föreslås. Jag vill fråga ministern: Vilka åtgärder avser ministern vidta för att få bukt med den ovan beskrivna situationen?
ip · GO10226 · 2001-01-29 00:00:00 — Interpellation 2000/01:226 av () till näringsminister om Det helstatliga , som har monopol på detaljhandel med läkemedel, har vidtagit åtgärder för att utsträcka sin nuvarande verksamhet till att också omfatta funktioner som utförs av det konkurrensutsatta partihandelsledet. avser att anställa 600 personer, företrädesvis på orter som drabbas av nedläggningar av försvarsförband. Om ägaren, staten, medger att vidtar åtgärder för att etablera vad som i praktiken är en egen struktur för partihandel innebär det att statlig affärsverksamhet tillåts rasera förutsättningarna för de privata företag som verkar på partihandelsmarknaden för läkemedel. Förutsättningarna raseras, eftersom genom sina åtgärder faktiskt tillskansar sig full kontroll över huvuddelen av partihandelsmarknaden, och därmed utvidgar sitt monopol. I och med att staten tillåter agerande stöder också staten en utveckling som innebär att statliga arbetstillfällen slår ut privata. Eftersom jag har haft möjlighet att ingående studera frågor kring läkemedelsförsörjningen i kan jag också intyga att de företag som är verksamma med distribution av läkemedel är mycket effektiva. Förhoppningen att Apoteksmonopolet skulle kunna sköta denna verksamhet mer kostnadseffektivt ur ett samhällsperspektiv är knappast realistisk. På många områden genomför en avveckling av statliga monopol. Detta har, som vi vet, haft en stor betydelse för vårt lands tillväxt. Det är därför anmärkningsvärt att regeringen nu är tillskyndare till den motsatta utvecklingen när det gäller handel och distribution av läkemedel. Detta genom att medverka till att den enda del av denna sektor som varit privat nu de facto tas över av det statliga monopolet. Självfallet är frågan om det tillåtna i agerande anmäld till såväl som (vad gäller statens ansvar) . Men oavsett om agerande bryter mot konkurrenslagen eller inte ger regeringen helt fel signaler när den offrar företag och arbetstillfällen i den privata sektorn som ett led i att bl.a. skaffa ersättningsjobb till orter som drabbas av förbandsnedläggningar. Vilka åtgärder avser näringsministern vidta för att agerande att utvidga sin verksamhet till partihandelsledet stoppas?
ip · GO10227 · 2001-01-31 00:00:00 — Interpellation 2000/01:227 av () till näringsminister om obegripliga regler Svenska regler för lastbilstillverkare diskriminerar både inhemska och EU-företag. I gäller nämligen regeln att lastbilar som ska säljas här måste ha slagprovtestats. Nämnda test förekommer, enligt uppgift, endast i . Svenska lastbilar som inte genomgått testet får ej köras i av svenska företag. Däremot kan utländska företag köra i med bilar som @ inte testats @, vilket är en diskriminering av svenska företag. Lastbilar tillverkade i övriga EU eller annat land, som inte är testade, får heller inte köras i av svenska företag. Däremot får utländskt företag köra @ icke testade lastbilar @ i . Detta innebär att främst specialmodeller som tillverkas i små antal, där kostnaden för testet per bil blir hög, hamnar i en egendomlig situation och läget upplevs som diskriminerande av både svenska och EU-företag. Reglerna innebär också att nya och förbättrade modeller inte kan köpas av svenska företag. Reglerna är obegripliga och inkonsekventa då "förbjudna" fordon får köras i om de inte ägs av svenska företag. Att ta bort ovan nämnda regler skapar större förståelse för EU och ett utmärkt tillfälle för initiativ i sådan riktning borde vara nu då är ordförandeland i EU. Vilka initiativ ämnar näringsministern vidta för att ta bort regler som upplevs som diskriminerande och obegripliga?
ip · GO10228 · 2001-01-31 00:00:00 — Interpellation 2000/01:228 av () till justitieminister om närpolisens arbetsuppgifter har den allmänna debatten kretsat kring medborgarnas trygghet och polisens roll som trygghetsbärare i samhället. Bl.a. har våra massmedier rapporterat om den pressade situation som våra poliser befinner sig i. Så t.ex. refererade en enkätundersökning som genomfört i 82 polisdistrikt. Av undersökningen framgår att närpolisreformen inte tillnärmelsevis nått upp till sina intentioner. Den mediala uppmärksamheten har medfört att närpolisens verksamhet har kommit i fokus. Hur många närpoliser ska vi ha, hur ska deras arbetsområden se ut och framför allt vad ska de arbeta med? Det är några av de många frågor som ställts. Närpolisverksamheten är ett led i den moderna kriminalpolitik som socialdemokratiska regeringar drivit under . Tyvärr har dock närpolisreformen inte riktigt levt upp till förväntningarna. Av rapporten från framgår att reformen är organisatoriskt genomförd, men att det innehållsmässiga genomslaget i polisverksamheten har uteblivit. I budgetpropositionen för rättsväsendet 2001 poängterar regeringen närpolisens betydelse. Det kommer bl.a. till uttryck på s. 22 och 23 i formuleringar som "närpolisreformen skall fullföljas och vidareutvecklas" och "det är avgörande för hela polisväsendet att närpolisområdena nu får de resurser och den kompetens som behövs för att den verkligen skall bli basen i polisverksamheten." Trots detta råder stor osäkerhet kring begreppet närpolis. Vad innebär det egentligen? Av namnet framgår att närpolisen ska finnas nära människorna. Vidare vet vi att närpolisen i stor utsträckning ska arbeta brottsförebyggande och problemorienterat. För att nu kunna fullfölja reformeringen av polisverksamheten är det av yttersta vikt att alla har en klar uppfattning om vad som egentligen avses med begreppet närpolis. Mot ovanstående bakgrund vill jag fråga justitieministern: 1.Avser ministern komma med några förtydliganden om vad som uttryckts i budgetpropositionen om närpolisens arbetsuppgifter och ansvarsområden? 2.Vilka åtgärder är regeringen beredd att vidtaga för att närpolisreformen ska kunna fullföljas enligt de ursprungliga intentionerna?
ip · GO10229 · 2001-01-31 00:00:00 — Interpellation 2000/01:229 av () till jordbruksminister om legalisering av prostitution I anslutning till det genomförda i tog som ordförandeland genom jämställdhetsministern initiativ till två offensiva uttalanden gentemot dels och dels den nyinsatte amerikanske presidenten i frågan om respektive lands uppfattning i abortfrågan. När det gällde uttalade ministern bl.a. att hon såg det som "oförskämt" av ett land som har ambitionen att bli medlem i EU att ha en så restriktiv politik på abortområdet, eftersom fri abort enligt hennes uppfattning är en förutsättning för kvinnors jämställdhet. offentliggjordes att den tyska regeringen kommer att lägga fram för förbundsdagen ett förslag till legalisering av prostitution. Enligt förslaget kommer prostituerade att få rätt till sjukförsäkring, a-kassa och övriga sociala försäkringar. Jag förmodar att frågor kring prostitution också behandlades vid mötet i , och utgår från att jämställdhetsministern delar min uppfattning att en legalisering av prostitutionen skulle innebära ett mycket stort bakslag för jämställdhetsarbetet. 1.Jag vill mot denna bakgrund fråga jämställdhetsministern om hon ämnar ta kontakt med sina regeringskolleger i för att markera regerings inställning i frågan. 2.Kommer jämställdhetsministern under ordförandeskap ta initiativ för att påverka i frågan?
ip · GO10230 · 2001-01-31 00:00:00 — Interpellation 2000/01:230 av () till statsrådet om bokstavsbarnens behov arbetar med ett State of the art-dokument som ska vara en kunskapsgenomgång av diagnoser som DAMP, ADHD och Aspergers syndrom. Ytterligare insikt och kunskaper behöver dock tillföras utifrån ett tvärvetenskapligt synsätt för att dessa barn ska få den optimala inlärningsmiljön och uppnå goda resultat. När vi i dagligt tal benämner vårdkedja så talar vi om dess styrka, om kedjan som inte är starkare än dess svagaste länk. Många är de barn som kallas bokstavsbarn men utan diagnos och en fullständig vårdplanering och uppföljning. Det finns tydliga tecken som visar att alltfler barn deltar i särskolans verksamhet och farhågor finns att skolans bristande förmåga är en starkt bidragande faktor till denna ökning. Oron sprider sig att skolans bristande kunskap gör att alltfler barn skrivs in i särskolans verksamheter. Andelen elever i den obligatoriska särskolan har ökat från 8200 /93 till nästan 12500 /2000, vilket ger en ökning på . I ökade eleverna med . Elevökningen, som tilltagit , är störst inom grundsärskolan där ökningen är . Särskolans s.k. elevkrets är vid och det finns elever som befinner sig i gråzonen. Det är också i denna grupp som den största ökningen sker. av kommunerna rapporterade till på en förfrågan att elevgruppen i särskolan har förändrats. Barn med DAMP/ADHD och koncentrationssvårigheter har tillkommit liksom barn med emotionella svårigheter. Det finns också en överrepresentation av elever med invandrarbakgrund. Min fråga till skolministern är: Vilka åtgärder ämnar skolministern vidta för att skapa en skolmiljö som gör att dessa barn tas om hand på ett professionellt sätt så att skolan kan vara den hållbara länken i en vårdkedja?
ip · GO10231 · 2001-01-31 00:00:00 — Interpellation 2000/01:220 av () till näringsminister om ansvar för nätbolag Den senaste tidens omfattande elavbrott har satt fokus på vilket ansvar nätbolagen har för att abonnenterna ska få en säker och kontinuerlig tillgång på ström. Jag behöver inte rada upp exemplen på hur enskilda människor och små företag i de drabbade bygderna fått leva under ovissa och besvärliga förhållanden. Det har med all tydlighet framgått av tidningsrubriker och nyhetsprogram. Den känsla jag har fått är att nätbolagen i första hand prioriterar sina stora kunder, där kontrakten reglerar ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. För de mindre kunderna, med standardavtal, är skyldigheterna ensidiga och innebär i stort sett inget annat än att kunden måste betala. Några garantier för leveranssäkerhet eller klausuler om ersättning vid strömbortfall finns inte. Detta är givetvis fel. Det måste finnas ett incitament för nätbolagen att hålla ledningarna i sådant skick att högsta möjliga driftsäkerhet kan garanteras alla kunder. Ett sätt att åstadkomma detta vore att införa någon form av elavbrottsavgift för nätägarna. Avgiften skulle betalas till kunden, alternativt sänka avgifterna för denne och kunna vara konstruerad så att den tar hänsyn till både avbrottsfrekvensen och tidsfaktorn. Med en sådan avgift skulle det skapas ett tydligt incitament för nätägarna att sköta sina ledningar och det skulle inte längre vara "lönsamt" att låta dem förfalla. Även samhällsekonomiskt skulle detta förmodligen innebära stora vinster. För att inte tala om vilken lättnad det skulle bli för alla små kunder som inte känner att de har några rättigheter gentemot nätbolagen. Avser näringsministern uppta diskussioner med nätägarna angående nätsäkerheten och skulle näringsministern kunna tänka sig verka för att ett liknande system som det beskrivna ska genomföras?
ip · GO10274 · 2001-01-25 00:00:00 — Interpellation 2000/01:274 av () till utrikesminister om I pågår längsta krig. Inbördeskriget har pågått , med undantag av åren 1972@83 då bidrog till ett relativt lugn. Sedan kriget tog ny fart uppskattas det att nära två miljoner människor dödats och beräknas att cirka fyra miljoner människor är flyktingar i sitt eget land. Krigsmakten i är nästan helt uppbyggd för att bekämpa gerillan, People Liberation () i söder. Regeringen i har använt sig av luftangrepp mot SPLA ända sedan inbördeskrigets början. Som utomstående är det svårt att förstå och sätta sig in i hur det är att leva under ständiga hot om bombning. Rapporter från södra gör gällande att den civila befolkningen i många områden lever i ett tillstånd som karakteriseras av ständig rädsla. Människor blir traumatiserade och får svårt att klara sina dagliga liv. Hela denna hotbild bidrar till att det dagliga arbetet, exempelvis jordbruket, utsätts för ständiga avbrott, vilket i sin tur leder till att den ekonomiska försörjningen blir lidande. Vidare blir bombandet ofta oberäkneligt på grund av att de bomber som används i många fall är lokalt tillverkade och av nyckfull karaktär. Man har känt till att det finns olja i , men det är först som kommersiell utvinning kommit i gång. Den sudanesiska statens inkomster har genom oljeutvinningen ökat markant. Inbördeskriget omöjliggör dock en rättvis fördelning av de ökade statliga inkomsterna. Oljeutvinningen bidrar nu i stället till en upptrappning av konflikten eftersom de områden där oljan utvinns ökat i värde för båda sidor. SPLA har öppet deklarerat att oljeinstallationerna utgör ett legitimt mål för deras militära operationer. Vidare förhåller det sig så att oljebolagen som är verksamma i förväntar sig att den sudanesiska regeringen upprätthåller en säker miljö så att verksamheten kan bedrivas. Den sudanesiska regeringen och oljebolagen hävdar att det inte bor några människor i de områden där oljan utvinns och att verksamheten därför inte direkt drabbar civilbefolkningen. Detta är inte sant. I en rapport konstaterar att den sudanesiska regeringen, i området kring Upper , har tvångsförflyttat människor av Nuer-folket i syfte att säkra oljefälten och man hänvisar till upprättande av en cordon sanitaire, "smittskyddszon". (Human Rights Watch: World Report 2001). FN-rapporter, , bekräftar misstankarna om stora tvångsflyttningar, framför allt i oljeområdet Upper . Dessutom bekräftar det kanadensiska oljebolaget att den sudanesiska regeringen använt flyglandningsbanan i Heglig för militära ändamål (UN Report: Situation of human rights in the , october 1999 and ). Den bistånd till uppgår till ca . Mot bakgrund av det fokus på fred, demokratisering och mänskliga rättigheter som den bistånd till sägs karakteriseras av vill jag fråga statsrådet: Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta när det gäller tvångsförflyttningar i samband med oljeutvinningen i det av inbördeskrig drabbade ? Avser den , inom EU, ta initiativ till upprättandet av en militär icke-flygzon i södra ? På vilket sätt avser regeringen som ordförande inom EU ta upp frågan om situationen i ?
ip · GO10232 · 2001-02-01 00:00:00 — Interpellation 2000/01:232 av () till statsrådet om lägenhetsöverskottet allmännyttiga bostadsföretags organisation, , redovisade för sedan att det förväntade överskottet av lägenheter i 145 SABO-företag skulle vara kring 42500 lägenheter . Överskottet skulle komma att förorsaka kostnader på nära . Naturligtvis kan beräkningarna inte göra anspråk på att vara korrekta i alla detaljer men ger en antydan om storleksordningen på antalet i de aktuella företagen och de kostnader som är förbundna med lägenhetsöverskottet. Det är angeläget att på alla tillgängliga sätt nedbringa lägenhetsöverskottet och minska de totala kostnaderna för de överflödiga lägenheterna. Mot den bakgrunden vill jag ställa följande fråga till statsrådet : Vilka åtgärder ämnar statsrådet ta initiativ till för att minska lägenhetsöverskottet och reducera kostnaderna för dessa?
ip · GO10233 · 2001-02-01 00:00:00 — Interpellation 2000/01:233 av () till finansminister om rättsläget beträffande lotterilagen Det råder en stor oklarhet om vilka regler som gäller för spel- och lotterimarknaden. Anledningen till detta är att det notifieringsförfarande som EG-rätten föreskriver vid vissa lagändringar inte har genomförts. Om införandet av lotterilagen skett i strid med EG-rätten ska lagen anses som ej gällande. , som har regeringens uppdrag att ansvara för notifieringsförfarandet och att bedöma när notifiering ska ske, har uttalat att de anser att anmälan skulle ha skett i de aktuella fallen som handlar om s.k. varuspel och lyckohjul. Den slutgiltiga prövningen sker dock i . Spel- och lotteriministern har i ett tidigare svar på en skriftlig fråga, med hänvisning till en PM från , hävdat att införandet av lotterilagen och förbuden mot s.k. lyckohjul respektive varuspelsautomater inte kräver notifiering. Samma uppfattning upprepar finansministern i där han också hävdar att ännu inte uttalat någon ståndpunkt i frågan. har åter konstaterat att lotterilagen införts i strid med EG-rätten. I sitt yttrande av (Dnr 312-1871-2000) skriver man "bedömer att ändringarna i lotterilagen (1994:1000) som förbjöd lyckohjulen och i praktiken varuspelen faller under anmälningsskyldigheten enligt direktiv /34/EG. Ändringarna borde därför ha anmälts till kommissionen och övriga medlemsländer innan de antogs." Om bedömning är korrekt gäller inte lotterilagen. De privata spelföretagen hamnar nu i en mycket oklar rättslig situation. Även om i ett senare skede kommer att underkänna den införda lagstiftningen, så riskerar de privata spelföretagen stora ekonomiska förluster. Likaså drabbas idrotts- och folkrörelserna, som erhållit en betydande del av vinsten från dessa spelformer, av stora ekonomiska förluster. För att i möjligaste mån minimera skadorna skulle spel- och lotteriministern kunna ta initiativ i syfte att klarlägga rättsläget i stället för att tvinga intressenterna att invänta ett eventuellt framtida avgörande i , vilket kan ta . Min fråga till ministern: Mot bakgrund av senaste uttalande i frågan (Dnr 312-1871-200) frågar jag åter finansministern vad han avser att vidta för åtgärder för att bringa klarhet i rättsläget beträffande lotterilagen.