ip · GO10282 · 2001-02-22 00:00:00 — Interpellation 2000/01:282 av () till statsrådet om arbetskraftsinvandring Det kommer att behövas ett betydande tillskott på arbetskraft om den svenska ekonomin ska hålla en bit in . Denna bild är mycket tydlig om man ser till prognoserna över befolkningsutvecklingen med lågt barnafödande och ökande medellivslängd. Stora grupper kommer att lämna arbetsmarknaden som allt färre i arbetsför ålder kommer att finnas tillgängliga. FN har beräknat att nettoinflödet av arbetskraft till EU skulle behöva uppgå till 3,6 miljoner för att antalet personer i arbetsför ålder ska kunna hållas . exportländer av arbetskraft så som t.ex. ser ökad invandring som en nödvändighet för att deras framgångsrika ekonomiska utveckling ska kunna fortsätta. Detta gäller även . Den stora frågan är hur en sådan arbetskraftsinvandring ska gå till och varifrån man kan räkna med att personer kan komma att utvandra. Den svenska ekonomiska historien är ett tydligt exempel på att invandring är mycket positivt för ett lands utveckling. Mångfald på den svenska arbetsmarknaden är bra och därför har en ökad arbetskraftsinvandring ett betydande egenvärde. Det är när kulturer möts och bryts som fler innovativa idéer kan födas. Invandring av kvalificerad arbetskraft från kan dessutom på sitt sätt främja sysselsättning och integration för de invandrare som lever i . Flera etablerade utländska experter visar att det är möjligt att ta sig in och etablera sig i det svenska arbetslivet. De blir viktiga förebilder för både arbetsgivare som inte insett betydelsen av mångfald och de många ungdomar med utländsk bakgrund i som av lätt förklarliga skäl annars kanske ger upp hoppet om en karriär i . I är arbetskraftsinvandringen begränsad till 300@400 experter . Arbetstillstånd ges endast i undantagsfall. Till detta ska läggas flyktinginvandringen och anhöriginvandringen som bidrar till att öka på arbetskraften. Men behoven förefaller vara större än så. Det framstår inte som sannolikt att den framtida bristen på arbetskraft ska kunna avhjälpas genom invandring från nuvarande medlemsländer inom EU. Detta särskilt med tanke på att så gott som samtliga nuvarande medlemsländer sitter med motsvarande demografiska utmaning. Det visar sig att riskerna av att "översvämmas" av invandrare från andra länder, som målas upp med friare invandringsregler, sällan infrias. Den fria arbetskraftsrörligheten inom EU, trots de stora ekonomiska och sociala skillnader som där råder, har inte lett till någon betydande arbetskraftsinvandring till t.ex. . Det finns heller ingen anledning att överdriva potentialen av kandidatländerna som framtida tänkbara exportörer av arbetskraft. Som ett förberedande steg mot ett framtida medlemskap i har EU tecknat s.k. Europaavtal med tio kandidatländer i . Avsikten med Europaavtalen är att successivt skapa en frihandelszon mellan EU och motparten. De omfattar handel, ekonomiska aktiviteter samt politiskt och kulturellt samarbete men ser inte exakt likadana ut för alla tio länder. Det i detta sammanhang avgörande avsnittet gäller de fyra friheterna: varor, tjänster, kapital, arbetstagare och fri etableringsrätt. Europaavtalen innehåller bl.a. bestämmelser om arbetstagares fria rörlighet och etablering och om tillhandahållande av tjänster. Någon fullständig fri rörlighet för personer i enlighet med gemenskapsrätten innebär dock inte avtalen. Vad gäller arbetstagare från ansökarländerna förutsätts att de fått arbetstillstånd inom gemenskapen och huvudregeln är då att de ska behandlas på samma sätt som medlemsstaternas egna medborgare. Med anledning av det ovan anförda vill jag ställa följande frågor till migrationsministern: 1.Vilka initiativ avser ministern att vidta för att möjliggöra en ökad arbetskraftsinvandring till ? 2.Är ministern beredd att öppna för turistinvandring, innebärande möjligheten att på plats i söka arbetstillstånd?