ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GP1053 · 2001-11-02 00:00:00 — Interpellation 2001/02:53 av () till socialminister om platsbrist i kommunala äldreboenden Redan i mitten av gjordes en kartläggning av och länsstyrelserna kring tillgången på platser i särskilt boende för äldre i landets kommuner. Rapporten inom äldreomsorgen var ett led i tillsynen inom äldreomsorgen och av denna framgick att de äldres boendesituation var oacceptabel. Hälften av landets kommuner förmådde inte tillhandahålla platser i en utsträckning som svarade mot behoven. Inte ens fattade biståndsbeslut kunde uppfyllas. Vid undersökningstillfället befann sig ca 2800 äldre i landet i den situationen att man fått ett biståndsbeslut om särskilt boende, men ingen plats. Ytterligare ca 2000 äldre hade fått sina ansökningar avslagna trots att de i själva verket bedömdes vara i behov av plats. Denna situation måste ses som djupt otillfredsställande med tanke på att de äldre personer som väntar på plats också i de flesta fall har mycket omfattande behov av vård, omsorg och trygghet. Antalet vårdplatser i har mer än halverats . Minskningen av landstingsvårdens sjukhusplatser har inte ersatts av en utbyggnad av kommunernas särskilda boendeformer i en omfattning som motsvarat behoven. Följderna av dessa kraftiga neddragningar tydliggörs av den relaterade undersökningen och såväl som anser att de äldres boendesituation är oacceptabel. detta år ställde jag en interpellation till socialministern kring situationen för de äldre och den konstaterade bristen på vård- och boendeplatser i kommunerna. Av interpellationssvaret framgick att regeringen avsåg att göra en uppföljande undersökning, vilken i sin tur skulle ligga till grund för mera långsiktiga överväganden. Statsrådet uttalade också vid det tillfället som sin uppfattning att situationen för de äldre var oacceptabel. Behovet av en värdig vård och omsorg om de äldre är en av de viktigaste framtidsfrågorna i vårt samhälle. Även om de äldres hälsa förbättras och de friska åren blir fler kommer behovet av särskilda boendeformer med god vård och omsorg att vara ökande med hänvisning till den demografiska utvecklingen . Många äldre människor känner en förklarlig oro och en situation med bestående, eller t.o.m. allvarligare brist på platser i kommunernas särskilda boenden. Mina frågor till socialministern blir därför dessa: Vilka resultat har den uppföljande undersökningen visat på? Vad avser socialministern göra åt problemet med platsbristen i kommunernas äldreboenden?
ip · GP1054 · 2001-11-02 00:00:00 — Interpellation 2001/02:54 av () till statsrådet om diskriminering av äldre Inom knappt två årtionden kommer antalet invånare i att vara två miljoner. En politik för att möta detta samhälles speciella behov, och ta till vara dess möjligheter, måste utformas . De äldre får inte ses som en homogen grupp utan är, med varje individs unika bakgrund och förutsättningar, viktiga resurser på skilda områden i samhället. Många äldre upplever dock att deras livserfarenhet och kunskaper inte tas till vara och därmed inte kommer samhället och nya generationer till godo. På arbetslivets område är diskrimineringen av äldre påtaglig. Den faktiska pensionsåldern är avsevärt lägre än den lagstadgade. Äldre personer har stora svårigheter att komma tillbaka till arbetslivet efter långtidssjukskrivningar eller arbetslöshet. Forskning visar att ålder inte är en faktor som avgör människors kapacitet. Äldres breda erfarenhet och förvärvade kompetens gör dem i själva verket till skickliga och konkurrenskraftiga yrkesutövare. Den svenska vårdens köer till en rad behandlingar drabbar speciellt de äldre. har antalet vårdplatser mer än halverats och detta inte på grund av minskade vårdbehov bland de äldre. Bristen på vårdplatser tvingar i många fall landstingen att föra över äldre svårt sjuka till den kommunala omsorgen som saknar tillräckliga vårdresurser. Denna diskriminering av äldre är ett allvarligt avsteg från den nationella handlingsplan för äldrepolitiken som enigt ställt sig bakom. Den svenska lagstiftningen tar inte upp diskriminering på grund av ålder. På nationell nivå arbetar ingen myndighet med likabehandling oavsett ålder. Inom EU har åldersdiskrimineringen dock satts på dagordningen. I den stadga som antogs i anges att diskriminering på grund av ålder ska vara förbjuden. Vidare sägs att unionen erkänner och respekterar de äldres rätt till ett värdigt och oberoende liv och att delta i det sociala och kulturella livet. Om de äldre ska kunna utgöra en resurs på samhällslivets olika områden och känna sig trygga att deras livsbehov kan tillgodoses förutsätter detta att varje form av diskriminering undanröjs. Verkligheten är sådan att äldre personer diskrimineras i ett antal avseenden. Detta dels genom lagstiftning och regelverk, dels genom utestängande attityder på en rad områden. Olika former av diskriminering omfattas av lagar och särskilda ombudsmän. När äldre i utsätts för allmän diskriminering sker detta dock utan möjlighet till prövning i en besvärsinstans utifrån just åldern som grund för diskriminering. Mina frågor till statsrådet blir därför dessa: Vilka åtgärder vill statsrådet vidta för att komma till rätta med diskriminering av personer på grund av ålder? Är statsrådet beredd att låta åldersdiskriminering innefattas i lagstiftning och ombudsmannafunktion?
ip · GP1057 · 2001-11-01 00:00:00 — Interpellation 2001/02:57 av Per () till statsrådet om information om personvalet Personvalsinslaget i svensk politik är något positivt. Det stärker relationen mellan väljare och valda och ökar möjligheterna för människor att ha ett direkt inflytande över vem som ska representera dem i . Vårt personvalssystem fungerar så att partierna fastställer en riksdagslista och för att åstadkomma en förändring i dess rangordning av kandidaterna krävs att av listans väljare kryssar en specifik kandidat. Denna flyttas då högst upp på listan och blir personvald. I det fall att flera kandidater blir personvalda rangordnas de i fallande skala efter den som erhållit flest kryss. I valet gav () ut en valbroschyr som skickades till samtliga hushåll. I den stod följande: "Personröstning är frivillig. Du kan ta en valsedel för ditt parti utan att sätta kryss för någon kandidat. Det innebär att du godtar partiets förslag till ordning av kandidaterna." Det här var grovt vilseledande information som riskerade att förstöra personvalet. Om av väljarna är nöjda med förstanamnet på listan och inte kryssar vederbörande kan kryssa någon annan på listan och den personen blir då förstanamn. har fått bestämma över 91. Om en stor majoritet av väljare var nöjda med den lista de röstade på 1998 och lydde att i det fallet inte kryssa den översta kandidaten så riskerade de att bli överkörda av en minoritet av väljare. RSV försvarade sig med att de inte ville påverka väljarna i någon riktning men den neutraliteten blev så stor att den missade att korrekt beskriva verkligheten för väljarna. Sådant riskerar att urholka människors förtroende för personvalsinstrumentet och för demokratin. Det är därför en angelägen uppgift för regeringens demokratiminister att verka för att personvalsinslaget stärks i nästa års valrörelse och att väljare inte vilseleds av statliga myndigheter. Ambitionen måste vara att väljarnas preferenser ska avspeglas i den valda församlingen. Då är en förutsättning att väljarna nås av relevant information som möjliggör detta. Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att tillse att RSV och andra berörda myndigheter inför nästa års val förser de svenska väljarna med så relevant information som möjligt om personvalssystemen?
ip · GP1058 · 2001-11-06 00:00:00 — Interpellation 2001/02:58 av (c) till justitieminister om utredning av miljöbrott Det har gjorts särskilda satsningar för att beivra miljöbrotten, med särskilda medel för åklagare och poliser. Särskilda miljöåklagare, ca 20 stycken, har utbildats och även ett antal miljöpoliser. Varje åklagare behöver motsvarande fyra poliser för utredningar. Balansen av anmälda miljöbrott är kraftigt stigande. Det rapporteras från miljöåklagare runtom i landet att det brister i polisens utredningskapacitet och att flaskhalsen i processen ligger hos polisen. De poliser som är avdelade för detta arbete rycks till andra uppgifter. Detta är ingen ny fråga. Det har påtalats tidigare, vilket lett till dialoger mellan ledning för polis och åklagare. är situationen än värre och antalet ärenden växer kraftigt. Det finns stor risk att medborgarnas förtroende för rättsväsendet minskar om inte lagarna efterföljs. Vi vet att ju längre ett ärende ligger desto svårare är det att hantera med bevisbörda m.m. Vilka åtgärder är justitieministern beredd att vidta för att få ned balanserna på miljöbrotten?
ip · GP1059 · 2001-11-06 00:00:00 — Interpellation 2001/02:59 av () till kulturminister om det publikrelaterade filmstödet Vi har för sedan kunnat ta del av larmrapporter från om att pengarna till det publikrelaterade efterhandsstödet till filmproduktionen nu är slut. Detta innan det löpande avtalet är till ända. Enkelt kan man uttrycka sig så att den svenska filmen har gått så mycket bättre än vad som förväntats, att den framgången kan bli dess död. Det är såväl viktigt att nu kunna klarlägga vari felet till den uppkomna situationen står att finna som vilka åtgärder som måste vidtagas för att få rätsida på situationen. Det mest troliga synes vara att det är sådana fel i avtalskonstruktionen, att man alltså inte har beaktat flera tänkbara scenarior. Oklarheten är så stor och oron i branschen så förlamande att oavsett vilka av flera antydda förklaringar som har framskymtat, så måste åtgärder snabbt vidtagas. Redan har det aviserats att långt komna filmprojekt har lagts på is eller helt avskrivits. Min interpellation till kulturministern upptar därför följande frågeställning: Vad avser kulturministern att göra för att rädda filmavtalet och den svenska filmproduktionen?
ip · GP1060 · 2001-11-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:60 av () till näringsminister om svensk arbetsmarknad Tudelningen av den svenska arbetsmarknaden fortsätter. är den sammanlagda arbetslösheten i fyra gånger så omfattande som den är i . I är arbetslösheten mer än dubbelt så hög som i . I vissa regioner har den officiella arbetslösheten (öppet arbetslösa och de i aktiva åtgärder) minskat stadigt, medan den i andra delar av landet minskat marginellt eller inte alls. är den officiella arbetslösheten runt eller i sex av landets län. Den aktuella situationen på arbetsmarknaden visar att skillnaden mellan olika delar av snarare ökar än minskar. Trenden är tydlig. Fakta från SCB visar att det endast är regionen kring som uppnått ungefär samma nivå på sysselsättningen som före den djupa lågkonjunkturen . I övriga delar av och ligger sysselsättningen kvar på ungefär samma nivå som under lågkonjunkturen åren 1991@1993. I har det gått lite bättre men ändå återstår mycket att göra innan sysselsättningen är tillbaka på samma nivåer som . behövs illustrerar tydligt tudelningen av . I är 4,av befolkningen i åldrarna antingen öppet arbetslösa, i aktiva åtgärder eller förtidspensionerade. Motsvarande tal i är 35,! Dessa tal ska emellertid inte tolkas som att människor generellt sett är sjukare i än i , utan det är precis som LO skriver att dessa fakta snarare uttrycker hur den lokala arbetsmarknaden ser ut. I kommuner med hög arbetslöshet och litet utbud av nya jobb ökar sannolikheten att åtgärder som förtidspension och sjukskrivning används som redskap i arbetsmarknadspolitiken. Mot bakgrund av ovanstående vill jag till statsrådet ställa följande fråga: Vilka konkreta initiativ ämnar statsrådet vidta för att bryta tudelningen av svensk arbetsmarknad?
ip · GP1061 · 2001-11-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:61 av (-) till statsrådet om integrationspolitik Det är regering, riksdag, medier och organisationer, inte medborgarna, "medelålders vita män" och arbetsgivare, som är skuld till integrationspolitikens haveri. Ett haveri som dessutom kostat enorma belopp, som inte får redovisas, med effekt på andra budgetområden. Trots brist på erfarenhet och kompetens har svenska politiker fört en antalsmässigt och per capita helt unik politik jämfört med övriga EU. Tydligen anser sig svenska politiker besitta egenskaper kolleger i EU saknar. Det gör de inte och alla som vill se, ser att politiken havererat och allt tal om en "lyckad politik" är att våldföra sig på sanningen. Att många asylbeviljade saknar arbete är känt. Det bör påpekas att det faktum att många i saknar arbete inte med automatik skapar många nya jobb. Vore så fallet skulle inte människor vara utan arbete, varken i eller i andra länder. I en interpellationsdebatt, med undertecknad, delar inte statsrådet min syn på antalet asylbeviljades betydelse för en framgångsrik integrationspolitik. Att statsrådet gör så avseende min uppfattning kan jag leva med, men noterar att hon därmed inte delar den uppfattning i frågan som omfattas av övriga EU. Alla har tydligen fel med undantag för . Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidta för att bevisa att antalet asylbeviljningar saknar betydelse för en lyckad integrationspolitik?
ip · GP1062 · 2001-11-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:62 av () till justitieminister om nedläggning av tingsrätter I ett brev från till 20 tingsrätter, i , meddelades för drygt en månad sedan att den pågående omorganisationen av domstolsväsendet tills vidare ska avbrytas. Bakgrunden är starka reaktioner i mot förslagen om att centralisera rättsväsendet ytterligare. Kritiken i gällde bl.a. att det är viktigt att så många medborgare som möjligt har en domstol inom ett rimligt avstånd. De tingsrätter som varit aktuella för en omorganisation får tills vidare fortsätta som självständiga enheter. I brevet från meddelas att de sammanslagningar och nedläggningar som redan gjorts ska granskas innan regeringen går vidare. Enligt pressuppgifter håller på att ta fram direktiv för den utredning som ska göra utvärderingen. /2001 har 16 mindre tingsrätter lagts ned eller lagts samman med andra tingsrätter. Därutöver försvann sju tingsrätter under åren 1994@1999. Flera av dessa tingsrätter har utgjort både befolkningsmässigt och geografiskt större domsagor och haft fler mål än några av de tingsrätter som åtminstone för tillfället inte är aktuella för nedläggning. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till justitieministern: 1.Om den utredning som ska göras ger vid handen att den lokala förankringen försämrats för de orter där tingsrätten tidigare lagts ned, kommer regeringen i så fall att ompröva redan genomförda nedläggningar, eller gäller kravet på närhet och lokal förankring enbart de tingsrätter som ännu inte lagts ned? 2.Kommer att få ta ställning till ett samlat förslag om domstolsorganisation för riket, eller har regeringen för avsikt att fullfölja den tidigare linjen att successivt förändra organisationen, inklusive rikets indelning i domsagor?
ip · GP1064 · 2001-11-09 00:00:00 — Interpellation 2001/02:64 av () till näringsminister om arbetsmarknadspolitik Utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden försämras i allt snabbare takt. För att finna en liknande utveckling vad gäller varsel om uppsägning får man gå tillbaka till lågkonjunkturen 1993. har 52959 människor varslats om uppsägning. Det är betydligt fler än under hela . Antalet varsel har ökat jämfört med . Detta har satt sina spår i folkopinionen. var det av hushållen som trodde att arbetslösheten skulle stiga. Motsvarande tal visar att av hushållen tror att arbetslösheten kommer att öka . Att den ekonomiska konjunkturen går upp och ned är ingenting nytt. Det som är anmärkningsvärt är regeringens passivitet. Den har underlåtit att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att åtminstone kunna få ned den totala arbetslösheten i hela landet till något mer anständiga nivåer. När nu konjunkturen vänder nedåt har den högsta arbetslösheten i modern tid vid utgången av en högkonjunktur. Det ger en besk eftersmak när man analyserar den förda arbetsmarknadspolitiken. Och det torde stå klart för alla och envar att regeringen varit mer intresserad av statistiken än av människorna bakom statistiken. , i högkonjunktur, gav statsrådet tydliga signaler om att fler människor måste ges plats i aktiva åtgärder. Näringsminister presenterade krav på AMS att sysselsätta 50000 fler i arbetsmarknadspolitiska åtgärder (Affärsvärlden ). Aktivitetsgarantin lanserades och infördes. Det är en verksamhet som av många arbetslösa liknas vid ett vuxendagis. , boende i , konstaterar: "Jag kunde inte drömma om att börja på dagis ". När nu konjunkturen vänder nedåt syns näringsministern inte till. Var är alla aktiva åtgärder? Vem som helst begriper att regeringens agerande har varit styrt av kortsiktiga hänsyn. Valet närmar sig med stormsteg. handlade allt i om att nå målet öppen arbetslöshet. har allt handlat om att förneka att sämre tider är på väg. Statsministern själv förkunnande på att efter sju svåra år kommer det att komma sju goda år. Han fick fel. Och regeringen har fört en passiv politik som minskat möjligheterna för hundratusentals människor att finna ett nytt riktigt arbete. Mot bakgrund av ovanstående vill jag till statsrådet ställa följande fråga: Vilka initiativ ämnar statsrådet vidta för att i denna konjunkturnedgång öka arbetslösa människors möjligheter att finna ett nytt arbete?
ip · GP1065 · 2001-11-09 00:00:00 — Interpellation 2001/02:65 av Per () till statsrådet om betygskriterier vid de nationella proven har turerna kring betygskriterierna vid de nationella proven varit många och förvirrande. Det hela började med att meddelade att de inte längre tänkte ange några betygskriterier vid de nationella proven . Detta beslut ledde med rätta till en hel del kritik. Hur skulle man nu kunna säkra rättvisa betyg? De nya betygen ska ju vara kunskapsrelaterade och ingenting annat. De ska inte vara beroende av vilken klass eleven går i, dvs. på intet sätt vara relativa i den bemärkelsen att samma kunskapsnivå kan rendera olika betyg beroende på hur duktiga klasskamrater den enskilde eleven har. Betygskriterier vid de nationella proven är viktiga instrument för att säkerställa detta. Som en reaktion på tilltag har låtit meddela att framgent tänker behålla betygskriterier vid de nationella proven. I ska en egen utvärderingsavdelning inrättas med uppgift att ta fram egna betygskriterier. Dessa ska sedan användas av samtliga 170 skolor. Även andra skolor runtom i landet är välkomna att använda sig av betygskriterier. Det här är ett bra initiativ mot ett huvudlöst förslag från , och något som kan bidra till att öka rättssäkerheten för landets elever. Senast i raden av utspel är dock att skolministern och nu tänker riva upp beslut i ett nytt regleringsbrev. "De nationella provens betygsstödjande roll är nödvändig", skriver i ett pressmeddelande . Det är högst anmärkningsvärt att dylika turer kring så centrala inslag i skolverksamheten tolereras. Det urholkar trovärdigheten i regeringens politik och det hotar enskilda elevers rätt till rättvisa och kunskapsrelaterade betyg. Vilken signal skickar egentligen den här oklarheten och förvirringen ut till landets skolor och elever? Mot bakgrund av detta vill jag fråga statsrådet följande: 1.Kommer de nationella proven även fortsättningsvis att ha en betygsstödjande roll? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att vi ska få ett rättssäkert betygssystem där kriterierna för ett visst betyg är lika oavsett var man bor och i vilken klass man studerar?
ip · GP1070 · 2001-11-12 00:00:00 — Interpellation 2001/02:70 av () till statsrådet om invandrarnas svårigheter på arbetsmarknaden Människor med utländsk bakgrund är de som först av alla slås ut ur dagens samhälle. Det börjar redan i skolan och fortsätter på arbetsmarknaden. Arbetslösheten är två till högre bland individer med invandrarbakgrund än för personer födda i . Av de personer som invandrat efter 1995 har bara ungefär fem av tio arbete. Situationen på arbetsmarknaden för människor med invandrarbakgrund blir svårare ju högre upp i samhällshierarkin man kommer. av invånare har utländsk bakgrund. Deras representation i styrelser och ledningsgrupper inom statliga myndigheter och börsnoterade företag är liten. Människor med invandrarbakgrund är underrepresenterade på chefsnivåer inom alla yrkeskategorier. Sammantaget ger detta bilden av ett slutet , där många dugliga och kunniga människor sållas bort bl.a. på grund av sin utländska bakgrund. Myndigheternas behandling av människor med utländsk bakgrund bidrar i allra högsta grad till denna situation. Historien om från som kom till är talande och lärolik på många sätt. hade arbetat som civilingenjör i . "Arbetsförmedlaren sa att mitt yrke inte fanns i . --- Arbetsförmedlingen sa att dom kan hjälpa mig att praktisera för att bli berättigad till A-kassa". hittade en praktikplats, men fick ingen fast anställning trots att han fick i uppdrag att lära upp den svensk som fick fast anställning. Han anser att det är: "Svenska myndigheter som tvingar människan att bli segregerad". undrar varför inte fler människor med invandrarbakgrund kan få arbete inom de olika myndigheterna. Regeringen och statsrådet talar högstämt om integration och allas rätt till ett arbete, men hur många i av de ledande tjänstemännen och politikerna har invandrarbakgrund? Det är ett fåtal. Är det inte för att låna uttryck: Skamligt att tala om integration? (SNS, Invandrare och myndigheter, 2001). Mot bakgrund av ovanstående vill jag till statsrådet ställa följande frågor: 1.Vilka konkreta initiativ ämnar statsrådet vidta för att bryta segregationen på den svenska arbetsmarknaden? 2.Vilka konkreta initiativ ämnar statsrådet vidta för att öka antalet chefer och tjänstemän med utländsk bakgrund inom departement och statliga myndigheter?