ip · GP10132 · 2001-12-04 00:00:00 — Interpellation 2001/02:132 av () till näringsminister om IUC-bolagens framtid IUC-verksamheten är ett underifrån initierat och kostnadseffektivt instrument för att stödja småföretagsutveckling. Det s.k. UPA-uppdraget (uppsökande verksamhet, produktutveckling och avknoppning) samt de omfattande utbildningsinsatser som skett via IUC har haft stor betydelse såväl för tillkomsten av nya produkter som av nya arbetstillfällen. Näringsminister uppskattar uppenbarligen, liksom jag, de industriella utvecklingscentrum (IUC) som finns i . Näringsministern fungerar som IUC-ambassadör i utländska kontakter och har enligt uppgift anmodat såväl som att använda sig av detta koncept samt erbjudit svenskt stöd. Så mycket viktigare blir det då att tillse att de IUC som etablerats i också ges goda förutsättningar att leva vidare. Dessvärre har IUC-bolagen tvingats leva med oklara ekonomiska förutsättningar, inte minst beträffande UPA-uppdraget. Besked har lämnats med väldigt kort framförhållning, vilket blir ohållbart för de som ska planera verksamhet, anställa människor, teckna kontrakt osv. Många uppgifter har förblivit ogjorda i väntan på besked. IUC i försattes i likvidation, bl.a. till följd av brist på besked med längre varaktighet. Verket för näringslivsutveckling fick uppdraget att vara samordnare för IUC-verksamheten . Myndigheten ska handha upphandling av tjänster inom ramen för det UPA-uppdraget. och även innevarande höst fram tills nu har det varit nästintill obefintlig aktivitet i myndighetens kontakt med IUC-bolagen. Dessvärre har det också varit omöjligt för dessa att ens vid förfrågan om framtida UPA-uppdrag få besked av någon art. Detta är naturligtvis otillfredsställande för planering . I regleringsbrevet för för Verket för näringslivsutveckling, , fick verket följande uppdrag,"verket och ska tillsammans med , i samråd med andra aktörer, lämna förslag på hur verksamheten med industriella utvecklingscentra kan samordnas och utvecklas". Det är rimligt att utifrån denna skrivning anta att syftet med uppdraget skulle vara att hitta en långsiktig lösning av finansiering för IUC-bolagen samt lämna förslag om hur verksamheten ska samordnas och hur UPA-uppdraget ska utvecklas. Slutredovisningen skulle ske och resultatet blev att beslutade att den rapport som tagits fram, till vilken representanter i utredningsarbetet lämnat en stor mängd skriftliga reservationer, inte skulle överlämnas till regeringen. I stället valde att begära att uppdraget skulle förlängas med ytterligare . En begäran som avslogs och förde frågan om IUC-konceptet och UPA-uppdraget tillbaka till bord. Återigen lämnas det nationella nätverket av IUC-bolag utan svar och information på hur staten avser att agera i ett långsiktigt perspektiv. I budgetpropositionen fanns som vanligt heller inga besked om ekonomiska medel för IUC eller UPA-uppdraget. Inte heller i den regionalpolitiska propositionen fanns besked att hämta. Det räcker inte med välvilliga och uppmuntrande ord för att IUC-bolagen fortsatt ska tro på staten som en stabil uppdragsgivare som upphandlar UPA-uppdrag. Det krävs långsiktiga beslut och ekonomiska resurser. Förutom den viktiga frågan kring en långsiktig strategi, för samverkan med landets IUC-bolag, återstår också den mer akuta frågeställningen om . Just nu väntar: a) 14 IUC-bolag som startat sin verksamhet på besked om de får ett UPA-uppdrag , b) 6 IUC-bolag som startat sin verksamhet på besked hur stort UPA-uppdraget blir för samt c) ett tiotal nya IUC-bolag, bl.a. IUC:n inom upplevelseindustrin, på besked om det är idé att förbereda kompetens och kunnande för ett UPA-uppdrag . Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Avser ministern vidta några åtgärder för att ge IUC-bolagen runtom i svar på frågan om UPA-verksamhet ? Avser ministern vidta några åtgärder för att säkerställa att slutför det utredningsuppdrag som skulle ha rapporterat ?