ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GO10369 · 2001-04-06 00:00:00 — Interpellation 2000/01:369 av () till kulturminister om i i bedriver en invandrarprofilerad verksamhet till stort gagn för invandrarorganisationer, men också för andra enskilda organisationer och myndigheter över hela landet. Institutet har bl.a. ett omfattande arkiv, stort bibliotek och tre permanenta utställningar som beskriver invandringen historiskt och i nutid. Institutet har numera också en välbesökt sajt på 4000 sidor. Problemet för institutet är den alltför låga tilldelningen av ekonomiska medel. Sedan det årliga statliga anslaget oväntat sänktes går verksamheten på knäna ekonomiskt. En sådan omfattande och allsidig verksamhet som institutet bedriver kan naturligtvis inte i längden framgångsrikt fortsätta med till större delen obetald personal. Föreståndaren har t.ex. arbetat utan lön. Endast på grund av uppoffrande ideellt arbete har institutet kunnat fortsätta verksamheten . I regeringens skrivelse 2000/2001:59, En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering, nämns bl.a. "Betydelsen av att samtliga institutioner och myndigheter inom kulturarvsområdet aktivt engageras i arbetet mot rasism och främlingsfientlighet." Det borde vara självklart att minoriteter och invandrare genom sina organisationer och andra forum har möjlighet att själva vara delaktiga i arbetet mot rasism och främlingsfientlighet. Därför vore det lämpligt att integrera i i detta arbete. Institutet har ju dessutom redan en betydande kunskapsbank som skulle vara till gagn i arbetet. Min fråga till kulturminister blir därför: Avser kulturministern att verka för ökade anslag till institutet och för en integrering av i arbetet mot rasism och främlingsfientlighet?
ip · GO10370 · 2001-04-06 00:00:00 — Interpellation 2000/01:370 av () till statsrådet om stimulans av ungt ledarskap I samhället diskuteras hur unga människor ska kunna uppmuntras att ta del av den demokratiska processen i samhället. Man vill att unga ska kunna ta ansvar för sig själva och för andra jämnåriga eller yngre. Från sida har vi stött de här diskussionerna och ser det som angeläget att fler kan bli delaktiga i samhällsbyggandet. Idrottsrörelsen är en viktig del av detta och man har på olika sätt strävat efter att vidga sin intressesfär från att enbart omfatta idrott till att också omfatta andra delar av samhället. Man skapar kontakter med t.ex. kyrkorna för att få med även den andliga dimensionen i livet. Allt detta är bra och värt att stödja. Men alla ungdomar är inte intresserade av idrott. Många söker sig till verksamheter som kan ha ett inslag av idrott men som till huvudsyfte har annan verksamhet t.ex. 4H, Vi Unga, Unga Örnar, SVEROK, scoutrörelsen, kyrkliga organisationer och organisationer med kulturinriktning på sin verksamhet. De här organisationerna tillför också viktiga bitar i det demokratiska samhällsbygget eftersom ungdomarna själva leder och styr verksamheten. Tyvärr omfattas inte de senare organisationerna av samma ekonomiska villkor som idrottsrörelsen. Idrottsrörelsen har via rekommendation RSV 2354 utgåva8 en möjlighet att betala ut ersättningar till vissa kategorier ledare, hjälptränare m.fl. understigande ett halvt basbelopp utan att betala sociala avgifter för detta. Det innebär att man får minskade kostnader jämfört med andra organisationer. Ersättningen är inte att se som en lön utan snarare som en stimulans i det ideella arbetet i organisationen. Alla människor ska behandlas lika av staten men så sker inte mellan de här olika organisationerna. Med ledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : 1.Vad avser statsrådet vidta för åtgärder för att alla ungdomsorganisationer ska behandlas lika med avseende på avgiftsregler? 2.Vad avser statsrådet vidta för åtgärder för att stötta ungas ledarskap?
ip · GO10371 · 2001-04-06 00:00:00 — Interpellation 2000/01:371 av () till miljöminister om deponering av avfall lokalt I EU-direktiv "Rådets direktiv /31/EG om deponering av avfall" har man skrivit in att nationella undantag i detta s.k. deponeringsdirektiv kan göras. Som exempel på undantagen nämner man bl.a. glesbygdsområden med högst fem invånare/km2. Enligt uppgift är detta undantag dock inte aktuellt för , trots att det finns ett stort antal glesbygdskommuner i landet. I sitt remissvar har kommun särskilt belyst glesbygdsperspektivet. Det är angeläget att det finns möjlighet att på ett lokalt sätt vidareutveckla de arbeten som man börjat med i avfallsfrågor. Den geologiska strukturen i landet och andra lokala förutsättningar gör det möjligt att ta hand om soporna lokalt på ett miljövänligt sätt. Förutom miljön är ekonomin viktig ur ett kommunalt perspektiv. Om det inte blir möjligt i fortsättningen att på ett lokalt plan ta hand om avfallet kommer det att resultera i en mängd lastbilstransporter till några få förbränningsanläggningar i landet. Det kommer att kosta stora pengar i onödan och skada miljön. Och som vanligt kommer kostnaden per invånare att raka i höjden i landets glest befolkade delar. När EU faktiskt har belyst skillnaderna i och byggt regelverket efter detta är det angeläget att använder sig av denna möjlighet att stimulera lokal miljöpolitik. Med anledning av detta vill jag fråga miljöminister om regeringen kommer att medge undantag i deponeringsdirektivet för glesbygdskommuner.
ip · GO10377 · 2001-04-09 00:00:00 — Interpellation 2000/01:377 av de () till finansminister om öl- och vinskatten I förhandlingarna mellan den socialdemokratiska regeringen och samarbetspartierna har tydligen vinskattesänkningen stoppats. Kravet från på att av konkurrensskäl måste ha ungefär samma skattesatser på öl och vin kvarstår dock. Jag har förstått att uppgörelsen att inte sänka vinskatten indirekt också innebär att någon ölskattesänkning inte blir av, eftersom en sådan naturligtvis skulle leda till att differensen mellan skatten på öl och vin blir ännu större. vet vi att det tas in öl lagligt eller olagligt. Drickandet i tycks gå från folköl till starkare öl som inte är köpt i . Flera svenska bryggerier har fått stänga och ett antal varsel har lagts. Att prisinstrumentet som en del av den svenska alkoholpolitiken har spelat ut sin roll blir alltmer uppenbart. I takt med att nu successivt anpassar sina införselkvoter till vad som gäller för EU i övrigt kommer privatimporten att öka. Lösningen är naturligtvis att stegvis sänka både öl- och vinskatten till i vart fall dansk, men helst tysk, nivå. Jag vill ställa följande fråga till finansministern: Vilka initiativ avser regeringen ta för att tillgodose krav på sänkt vinskatt?
ip · GO10378 · 2001-04-09 00:00:00 — Interpellation 2000/01:378 av () till miljöminister om överklaganderegler Rätten till överklagande av offentliga beslut är en tung del av det svenska rättssamhället. Men med överklagandeprocesser följer att ärenden riskerar att bli försenade. Detta är dock också något som är en nödvändig del för att garantera demokratin och rättstryggheten. Det som är problem är om ett ärende blir liggande hos en myndighet utan ett avgörande. Min egen hemkommun sände in ett överklagande gällande ett strandskyddsärende till . Det har snart gått dess utan att något beslut fattats i ärendet. Denna långsamma handlingsprocess är enligt mitt sätt att se det helt oacceptabel. Både kommunen och enskilda medborgare lider stor skada av att ärendet förhalas på detta sätt. Inom sjukvården finns det på många håll en vårdgaranti som garanterar patienten t.ex. en operation . Jag anser att det borde vara möjligt att också införa en överklagandegaranti som innebär att myndigheter fattar beslut om överklagande . Med hänvisning till det anförda skulle jag vilja ställa följande fråga till miljöministern. Är regeringen och miljöministern beredda att diskutera möjligheten att införa någon form av tidsgaranti för beslut i överklagandeärenden?
ip · GO10379 · 2001-04-10 00:00:00 — Interpellation 2000/01:379 av () till statsrådet om hyresrätten Regeringen säger sig värna om hyresrätten, men för i praktiken en politik som missgynnar denna boendeform. I stället förs en politik som gynnar byggande av bostadsrätter och ombildning av hyresrätt till bostadsrätt. Färsk statistik från de kommunala bostadsbolagen och från visar att det vid det gångna fanns drygt 400000 bostäder i . av dessa var hyresrätter, hälften av dessa kommunala bostäder. Intresseanmälningar finns för att ombilda ytterligare 9000 kommunala hyreslägenheter i innerstaden till bostadsrätter. Om alla intresseanmälningar leder till köp skulle det bli kvar ca 18000 kommunalt ägda hyreslägenheter i . Hyresrätten är en bra boendeform som behöver finnas i . Det är inte tal om annat. Därför är det kanske värt att notera att den stora omvandlingen av hyresrätter till bostadsrätter faktiskt sker i den privata sektorn. stod privata fastighetsägare för två tredjedelar av ombildningarna, helt enkelt därför att det är mer ekonomiskt lönsamt att sälja huset till en bostadsrättsförening än att förvalta husen med hyreslägenheter. Den som är mån om hyresrätten i innerstaden har alltså all anledning att se över de ekonomiska spelregler som lockar allt fler fastighetsägare att sälja sina hyreslägenheter. När en byggherre bygger en hyresrätt eller en bostadsrätt så utgår ett statligt räntebidrag som är tänkt att motsvara den avdragsrätt på av räntekostnaden som exempelvis en person får som lånar pengar till att bygga eller köpa ett hus. Det bidrag som utgår till hyres- och bostadsrätten baseras på följande beräkning: av en av fastställd subventionsränta multiplicerat med produktionskostnaden. Subventionsräntan är inte den faktiska räntan utan en teoretisk ränta som fastställer, och som i praktiken ligger ca ½% under marknadsräntan. Produktionskostnaden fastställdes till i snitt ca per kvadratmeter, . Produktionskostnaden multiplicerat av subventionsräntan blir bidragsunderlaget. Eftersom produktionskostnaden för en hyresrätt ligger på per kvadratmeter är det beräkningsunderlag som bidraget baseras på hopplöst föråldrat. En bostadsrätt kan nyttiggöra sig samma bidrag som en hyresrätt, men dessutom lägga en stor del av produktionskostnaden på den som köper bostadsrätten i form av en egeninsats. När denne tar del av avdragsrätten för privata räntekostnader får denne person både den subvention som hyresgästen får och den som egnahemsägaren får del av. Vid valet av att bygga en hyresrätt eller en bostadsrätt framstår detta som ett starkt skäl att bygga bostadsrätter. De två exemplen här ovan visar att bostadsrätten blir en mer intressant boendeform, både för den som ska bygga nytt och för den som ska förvalta en fastighet. Vi kristdemokrater vill ha bra och blandade boendeformer. Men när den av regeringen förda politiken i praktiken missgynnar en boendeform sätts valfriheten ur spel. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet: Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att skapa jämbördiga villkor mellan hyres- och bostadsrätten?
ip · GO10385 · 2001-04-10 00:00:00 — Interpellation 2000/01:385 av Per () till utbildningsminister om universitetens och högskolornas indirekta kostnader I regleringsbrev anges att "Med anledning av regeringens proposition (2000/01:3) Forskning och förnyelse ska universitet och högskolor för projekt som ingås som en lägsta nivå för påslag för indirekta kostnader ta ut av forskningsprojektens direkta kostnader exklusive lokalkostnader." Regeringen har inte @ trots att utbildningsutskottet efterlyste detta i sitt betänkande (2000/01:UbU6, s. 37) med anledning av den angivna propositionen @ definierat vad som i detta sammanhang ska avses med "indirekta kostnader". Eftersom de är angivna som en lägsta nivå är det självfallet väsentligt att veta vilka slag av kostnader som regeringen menat ska täckas av det obligatoriska påslaget och vilka kostnader som lärosätena kan ta ut, utöver detta påslag. har ingående redovisat en modell för beräkning av olika slag av kostnader för externfinansierad verksamhet. Beräkningar av detta slag är självfallet inte en fråga för statsmakterna. Däremot bör regeringen, när den @ som skett @ gått in i den närmare tillämpningen av den etablerade principen om full kostnadstäckning för externt finansierad verksamhet vid universitet och högskolor, ange vad den avser med sitt eget beslut. Jag vill därför fråga utbildningsministern vilka åtgärder han tänker vidta för att klargöra vilka kostnader som ska anses ingå i det föreskrivna påslaget på och vilka indirekta kostnader som universitet och högskolor eventuellt ska kunna debitera utöver påslaget.
ip · GO10387 · 2001-04-19 00:00:00 — Interpellation 2000/01:387 av () till statsrådet om valfrihet för föräldrar Socialdemokraterna har av tradition sällan förknippats med begrepp som valfrihet och mångfald. har regeringspartiet dessbättre visat tecken på en attitydförändring, åtminstone i retoriken. I det socialdemokratiska förslaget till nytt partiprogram finns en del formuleringar att glädjas åt, såsom att "valfrihet och olika alternativ inom välfärdstjänster som vård, skola och omsorg" är en förutsättning att fördela möjligheter och skapa mångfald. Men när det kommer till praktisk familjepolitik tycks regeringspartiet inte rubba planhushållningen som man kunde önska. Här vet fortfarande politiker bättre än medborgare vad som är bäst för medborgarna. har tillsammans med Kvinna gjort en omfattande attitydundersökning när det gäller föräldrars inställning till att vara hemma med sina små barn. Det visar sig att av de svenska kvinnorna önskade att vara hemma med sina barn . Det är siffror som regeringen måste förhålla sig till. Det går inte bara att vifta bort detta. Förskola och dagis har givetvis sina förtjänster när det gäller pedagogisk verksamhet. Men när det gäller ettåringar, tvååringar och treåringar har mamma och pappa betydligt mer att ge än en väl så utbildad barnpedagog. Detta är inte att nedvärdera förskollärare. Men det är alldeles uppenbart att ett barn i de här åldrarna behöver sin mamma och sin pappa mer än dagispersonalen. Trots detta uppenbara faktum vägrar regeringen hårdnackat att låta de föräldrar som vill vara hemma med sina barn få del av de barnomsorgsmedel. Alla föräldrar betalar skatt för barnomsorgen. Men bara de som lyder regeringens vilja får del av pengarna. De rika kan köpa sig privat barnomsorg, och därmed betala för barnomsorgen två gånger. Men de som inte har det lika gott ställt tvingas att dansa efter regeringens pipa. De har inget val. Den ekonomiska styrningen är benhård. Socialdemokrater tycker att stat och kommun är bäst på att ta hand om barn. Men det finns andra som tycker annorlunda. I en demokrati där man visar hänsyn till brukarnas önskemål måste man låta olika familjer lösa sin barnomsorg på olika sätt. Alla familjer vill inte samma sak. Den socialdemokratiska familjepolitiken likriktar. Den tar effektivt udden av familjers önskemål att själva lösa barnomsorgen. Mina frågor till statsrådet är: Vad avser statsrådet göra för att de föräldrar som vill vara hemma med sina 1@3-åringar ska ges ekonomiskt stöd för detta? Vad avser statsrådet göra för att minska den likriktning av barnomsorgen maxtaxan leder till?
ip · GO10388 · 2001-04-20 00:00:00 — Interpellation 2000/01:388 av () till statsrådet om tillväxtavtalen och jämställdheten För att ska utvecklas i positiv riktning är det helt avgörande att landets olika delar utvecklas på ett konkurrenskraftigt sätt. Utvecklingen av den regionala näringspolitiken och tillväxtavtalen är ett steg i rätt riktning för att kunna möta förändringarna i omvärlden. Att olika aktörer går ihop med syftet att åstadkomma resultat tillsammans är mycket positivt. Ds 2001:15 "Rapport om tillväxtavtalen: första året" visar på en ökad medvetenhet om den regionala och lokala näringslivsmiljöns betydelse för företags konkurrenskraft. Rapporten visar dock tyvärr på att de flesta län har svårt att integrera jämställdhet och det ekologiska perspektivet i sina avtal. Det finns ett stort behov av bättre metoder och utbildning om hur man införlivar dessa frågor i det tillväxtfrämjande arbetet, konstateras det i rapporten. Det är enligt min mening inte tillräckligt med att utpeka pilotlän för att intensifiera jämställdhetsarbetet, då det ser mycket olika ut på den fronten . har den högsta andelen av kvinnligt nyföretagande av nya verksamheter 1998. har den lägsta andelen. utarbetar en jämställdhetsmanual och genomför utbildning. Jämställdhetsaspekter inarbetas i indikatorer för uppföljning och utvärdering av avtalen. arbetar med ett större metodprojekt inriktat mot näringslivet, framför allt större industrier med stora rekryteringsbehov. län försöker åstadkomma en "jämställdhetsförsäkring". har inlett ett projekt för att utarbeta ett jämställdhetsindex för att kunna jämföra graden av jämställdhet i olika myndigheter och organisationer. har nyckeltal för varje planerad åtgärd. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att stimulera bättre metoder och utbildning om hur jämställdhetsperspektivet kan integreras i tillväxtavtalen? Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att inte de län som står utanför de tre pilotlänen för jämställda tillväxtavtal ska slå sig till ro med jämställdhetsarbetet?
ip · GO10389 · 2001-04-19 00:00:00 — Interpellation 2000/01:389 av () till utbildningsminister om effektivisering av CSN:s verksamhet kritiserade revisorer , , för dess långa handläggningstider. förefaller situationen inte ha blivit bättre @ snarare tvärtom. Studenter vittnar om liten tillgänglighet och dålig service. har telefontiden kortats till futtiga . Under den tiden är belastningen så stor att det för många studenter är i det närmaste omöjligt att komma fram. Regeringen framstår som påfallande passiv inför den frustration och irritation som många av landets studenter känner. Det är ingen överdrift att påstå att CSN lider av en legitimitetskris. Om CSN ska kunna återfå studenternas förtroende fordras kraftfulla åtgärder som effektiviserar myndighetens verksamhet. En sådan konkret åtgärd vore att införa en skyldighet för CSN att betala en omvänd straffavgift till studenter som inte får sina studiemedel , exempelvis på grund av långa handläggningstider eller annat administrativt krångel. Det skulle skapa starka incitament för myndigheten att inrätta rutiner som gör att studiemedlen faktiskt betalas ut . Att ställa ökade krav på att CSN ska fullgöra sina åtaganden gentemot studenterna genom att införa en omvänd straffavgift är i högsta grad rimligt, inte bara av effektivitets- utan också rättviseskäl. räcker det med att som studielåntagare vara försenad med en delåterbetalning för att man ska drabbas av en ordentligt tilltagen straffavgift. Men om myndigheten inte sköter sig utan är försenad med sin betalning @ med allt vad det innebär av besvärliga konsekvenser för den enskilde studenten @ så händer ingenting. Vari ligger logiken? Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande fråga: Vilka åtgärder avser utbildningsministern att vidta i syfte att effektivisera CSN:s verksamhet?
ip · GO10390 · 2001-04-20 00:00:00 — Interpellation 2000/01:390 av () till utbildningsminister om bristen på behöriga lärare Jämfört med har antalet obehöriga lärare ökat med 5300 heltidstjänster enligt ordförande. Totalt saknades närmare 20000 behöriga lärare. Andelen behöriga lärare i och gymnasieskolan var . Främst leder det ökande antalet obehöriga lärare till att kvaliteten i undervisningen sjunker. Vidare ges mindre tid för handledning till obehöriga lärare . Utbildade lärare får allt tyngre arbete genom att dels klara sin egen tjänst, dels handleda ovana lärare. Problemen kommer att öka, då pensionsavgångarna är större än antalet tillträdande lärare. Yngre lärare lämnar också yrket i större omfattning . Här måste insatser göras för att locka utbildade lärare tillbaka till skolan. Kvaliteten på undervisningen i landet blir mycket skiftande, då det råder stor variation på andelen behöriga lärare i olika kommuner. Kommunernas insatser för att tillgodose en trivsam arbetsmiljö varierar, liksom förhållningssättet till lönesättning. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande fråga till utbildningsminister : Vilka åtgärder ämnar utbildningsministern vidta för att lösa den akuta bristen på behöriga lärare?
ip · GO10391 · 2001-04-17 00:00:00 — Interpellation 2000/01:391 av () till statsrådet om trafikutbildning Enligt statistik har 25,av 18-åringar i tagit körkort mot 32,. Det märks en tydlig nedgång år för såväl 18-åringar som 19- och 20-åringar. Ungdomars arbetsmarknad begränsas om resurserna att ta ett körkort saknas. Det krävs ofta körkort för att resa till och från arbetet, inte minst i glesbygd. sker cirka en fjärdedel av körkortsutbildningen privat. Det är viktigt att unga förares debut i trafiken sker under trygga och säkra former. Det finns också alltför många ungdomar som inte heller har någon vuxen att vända sig till för att kunna köra upp privat. Andel (i %) i respektive åldersgrupp med gällande körkort i klassB vid utgången av respektive år. 18 år19 år20 år 199432,658,366,9 199531,154,865,1 199629,152,962,3 199726,0 50,660,3 199827,348,6 59,0 200025,849,557,7 (På grund av registeromläggning vid i saknas statistik över körkortshavare /2000.) redovisar att av kostnaden för en körlektion går till stat och kommun i form av skatter, avgifter och moms. Ett sätt är att ta bort momsen på trafikutbildningen. Ett annat sätt att underlätta körkortstagandet är att ha teoriundervisningen samt delar av den praktiska övningen i gymnasieskolan. I flera kommuner har vissa av gymnasieskolans program körkortsutbildning på schemat. Det gäller t.ex. fordons-, naturbruks- och omvårdnadsprogrammet. Argumenten är ofta att bilkörning erfordras i arbetet eller att det är en marknadsföringsdel för att locka elever till programmen. Om gymnasieskolan ska ta hänsyn till elevens och samhällets behov, borde körkortsundervisning finnas som möjlighet för alla i gymnasieskolan. En samverkan med körskolorna kan förstärka kvaliteten på såväl den pedagogiska delen som underlätta ungdomars möjligheter. För att klara nollvisionen i trafiken, måste skolan tidigt ge eleverna kunskap om trafik. Här kan frivilligorganisationer också spela en viktig roll. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet : På vilket sätt avser statsrådet stimulera körkortsutbildningen i gymnasieskolan? Vilka åtgärder tänker statsrådet vidta för att förbereda nollvisionen i trafiken redan i ?
ip · GO10392 · 2001-04-20 00:00:00 — Interpellation 2000/01:392 av () till statsrådet om länsstyrelsernas roll i boendeplaneringen Kommunfullmäktige ska minst en gång ta ställning till översiktsplanens aktualitet. I översiktsplanen ska redovisas de allmänna intressen enligt 2kap. (med gällande lydelse från ) som bör beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden, bl.a. kommunens syn på hur den byggda miljön ska bevaras och utvecklas samt miljö- och riskfaktorer. Kommunen ska samråda med samt regionplaneorgan och kommuner som berörs av förslaget. Översiktsplanen och ändringar av den antas av kommunfullmäktige. Boendeplaneringen är kommunernas ansvar och sker på det sätt som kommunen bäst bedömer. Den regionalpolitiska utredningen framhöll inte boendeplaneringen. Med målsättningen att "Hela ska leva", är det viktigt att bättre möjliggöra mellankommunal planering. Regional samverkan i boendeplanering kommer att bli alltmer nödvändig genom den omvandling vi upplever i vårt samhälle med starka tillväxtkommuner kontra kommuner med stort överskott på lägenheter. Några exempel från länsstyrelsernas budgetunderlag visar att roll som tillsynsmyndighet på grund av ökade sociala problem, blir allt viktigare. Arbetet med växer. Samhällsbyggnadsenheter har bildats bestående av plan, bostad, kommunikation och civil beredskap och räddningstjänst. Det leder till ett mera tvärsektoriellt arbete. På vissa håll bedöms arbetet med bostadsfinansieringsdelen som eftersatt. Översynen av ger delvis förändrade arbetsuppgifter. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande fråga till statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att en utvärdering av länsstyrelsernas roll i boendeplaneringen sker?