ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GO10261 · 2001-02-16 00:00:00 — Interpellation 2000/01:261 av () till socialminister om serveringstillstånd för näringsidkare i Regeringen har sänt ut en lagrådsremiss rörande "Vissa ändringar i alkohollagen". Bl.a. omfattar lagrådsremissen serveringstider. Regeringens utgångspunkt är att den normala tiden för servering till allmänheten ska ligga om inte kommunen beslutar något annat. Serveringen får dock inte pågå längre än till 03.00 och serveringsstället ska vara utrymt senast efter serveringstidens utgång. Jag har förståelse för att regeringens utgångspunkt för detta initiativ är att värna om folkhälsan, stävja våld och kriminalitet och att främja en god alkoholkultur. Jag delar regeringens resonemang i dessa avseenden. Det har varit kommunerna som beslutat om hur länge resturangerna har fått sälja alkohol. infördes på försök öppethållande med servering av alkohol . Detta var bl.a. för att få bukt med svartklubbar. finns ett femtiotal krogar som har öppet till i städerna , , och . Men med min utgångspunkt som boende i i är dock närheten till en viktig faktor att räkna med. Flödet av smuggelsprit är stort och den lokala försäljningen av densamma är omfattande @ inte sällan till minderåriga. För krögare i och är genomförandet av det nya lagförslaget förknippat med stora svårigheter. De riskerar att förlora sina gäster som i ställer väljer att ta en 15 minuters båtresa över sundet till eller från ta tåget eller en taxi till . Deras oro delas av polisen och sociala myndigheter. Också för Öresundsintegrationstanken innebär detta ett avsteg, där villkoren för krognäringen kommer att skilja sig avsevärt på de båda sidorna sundet. Det finns en utbredd oro för att detta kommer att leda till att svartklubbarna ökar, att förutsättningarna för försäljningen av smuggelsprit befästs och framför allt att människor kommer att välja att söka sig till andra sidan sundet och nöjeslivet där. Det finns också skäl att befara att man i nästa skede kommer att kunna få göra ökade sociala och polisiära insatser. Jag vill mot bakgrund av detta ställa följande frågor till socialminister : Hur kommer socialministern att agera för att bemöta den problematik som det nya lagförslaget medför för krognäringen i ? Kommer socialministern att agera för att främja konkurrensneutralitet mellan krognäringen på de båda sidorna sundet? Ämnar socialministern ta initiativ för att möta de sociala problemen som följer på den utbredda förekomsten av smuggelsprit? Hur tänker socialministern agera för att bemöta signalerna från sociala myndigheter i regionen att en ökande skara minderåriga konsumerar alkohol?
ip · GO10262 · 2001-02-16 00:00:00 — Interpellation 2000/01:262 av () till näringsminister om körkortsexamination är den myndighet i som utfärdar körkort. Att samma myndighet ska ha monopol på att utföra själva prövningen @ såväl den teoretiska som den praktiska @ är dock något som kan ifrågasättas. är det dyrt och innebär långa väntetider att ta körkort. Det är oacceptabelt. Vi borde se på de lösningar som finns i flera europeiska länder där det inte är myndigheten som utför själva körkortsprovet utan kontrakterade företag. har en sådan modell och där är kostnaderna och väntetiderna på en helt annan nivå än i . Med anledning av ovanstående frågar jag: Vilka åtgärder tänker ministern vidta för att korta köerna, minska kostnaderna och höja kvaliteten för de som ska ta körkort?
ip · GO10263 · 2001-02-16 00:00:00 — Interpellation 2000/01:263 av Skånberg (kd) till statsrådet om religions- och yttrandefriheten och homosexualiteten I regeringens skrivelse 2000/01:59 "En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering" s. 78 skriver regeringen att eftersom det inte är straffbart att uttrycka hot eller missaktning mot homosexuella som grupp, anser regeringen att det finns skäl som talar för en kriminalisering av hets mot homosexuella som grupp. har i motionen 2000/01:Kd614 framfört krav på ett starkare skydd för de mänskliga fri- och rättigheterna samt ett tydligt diskrimineringsskydd för människans integritet oberoende av sexuell identitet. Vi delar sålunda regeringens uppfattning att det är viktigt att skydda homosexuella som alla andra medborgare mot våld och hets. Men det är också viktigt att dra upp en riktlinje för yttrandefriheten. Det måste vara möjligt att utan att bli beskylld för homofobi kunna respektfullt offentligt diskutera och ifrågasätta den homosexuella livsstilen och gayrörelsen, liksom varje annan livsstil, läggning eller livsåskådning. Det är också viktigt att inte träda religionsfriheten för när. I alla de stora religionernas heliga skrifter finns texter som hävdar att dessa religioners utövande är oförenligt med homosexuell utlevelse. Med anledning av vad som ovan anförts frågar jag statsrådet: Hur avser statsrådet att beakta såväl yttrandefrihetens som religionsfrihetens krav vid formuleringen av den förutskickade lagstiftningen om att straffbelägga den "som uttrycker missaktning mot homosexuella"?
ip · GO10264 · 2001-02-16 00:00:00 — Interpellation 2000/01:264 av () till justitieminister om sexköpslagen Polisen i har på uppdrag av utrett den nya sexköpslagen som trädde i kraft . Enligt deras rapport är lagen om kriminalisering av sexköpare tandlös och har inte lett till minskad prostitution. Lagen är svårtolkad och tillämpningen blir därmed otydlig. Utredningen pekar också på tveksamheter vad gäller polisens spaningsmetoder. Vad jag har förstått kom lagen till av omtanke om de prostituerade kvinnorna. Därför kriminaliserades inte heller utbjudandet av själva tjänsten, utan enbart köpet. Detta har, förutom att det är helt obegripligt inkonsekvent, lett till komplikationer i polisens spaningsarbete. Det allra värsta av allt är ändå att lagstiftningen har fått den helt motsatta effekten än den tänkta. De prostituerade kvinnornas situation har blivit sämre. Den öppna prostitutionen har minskat, men de kvinnor som är kvar på gatan är mer utsatta. I har priserna halverats, vilket innebär att kvinnorna måste hinna med fler kunder för att få ihop till samma inkomst som . Övergreppen har ökat, liksom även de oskyddade samlagen. I stället för öppen prostitution pågår sexhandeln i mer skyddade miljöer. Det är knappast något som gör hanteringen mindre kränkande. Det skyddar inte heller de kvinnor som är inblandade i verksamheten från våld och övergrepp. Inget av det som majoriteten i avsåg sig uppnå med lagen har uppfyllts. De främsta tillskyndarna av lagen kan väl knappast känna sig nöjda enbart med att slippa se de prostituerade ute på gatan. I polisens utredning ifrågasätts alltså de egna spaningsmetoderna. I detta sammanhang kritiseras även straffsatserna, eftersom de är för lindriga för att man ska kunna använda metoder som exempelvis husrannsakan. Det påpekas även att det finns en konflikt mellan spaningsmetoder och det faktum att sexförsäljningen inte är kriminell. Det är ju svårt att bevisa brottet om man enbart spanar på köparen. Ensam kan ju denne inte åstadkomma något av bevisvärde. Det jag främst reagerar över är emellertid att den prostituerades situation uppenbart har försämrats efter lagens tillkomst. Vad avser justitieministern vidta för åtgärder med anledning av rapporten?
ip · GO10265 · 2001-02-16 00:00:00 — Interpellation 2000/01:265 av () till statsrådet om det kristna kulturarvet i sydöstra Riksdagsledamöterna har för den socialdemokratiska riksdagsgruppens räkning närvarat vid den rättegång, som den turkiska staten hållit mot prästen . I sin redovisning till gruppen har de också givit en bild av det mycket allvariga tillståndet för många värdefulla byggnader och andra kulturminnen med anknytning till assyrier/syrianer. Frågan har också uppmärksammats av t.ex. (). Innan de dramatiska förföljelserna mot folkgruppen under fanns två miljoner assyrier/syrianer i området. De hade levt i sydöstra i årtusenden och byggt upp ett kulturarv med rötter i de första århundradena efter . lever bara ett par tusen assyrier/syrianer kvar i sydöstra och inte mer än kanske 10000 i hela landet. De tvingas se att deras kulturarv förfaller. Prästen verkar i i . Församlingen omfattar inte mer än en liten grupp familjer, men ett viktigt skäl för att man valt att ha en aktiv präst i församlingen är att bevara kyrkan från att förstöras eller övertas av andra. I sydöstra finns mängder av kyrkor och kloster med stort historiskt intresse. Det förefaller finnas nästintill oövervinnerliga svårigheter att underhålla och renovera fastigheterna. Så var t.ex. ett mycket bevarandevärt mosaiktak i på väg att förfalla. I urgamla kloster i området upprätthålls traditionerna av en liten, men historiskt och religiöst engagerad grupp människor, som våndas över att byggnader förstörts, omvandlats till andra ändamål och på olika sätt konfiskerats. och har också fått allvarliga rapporter om att församlingarna i området i den mån de haft resurser för att renovera t.ex. sina kyrkor stoppats av statliga myndigheter. Det finns skäl att se med stort allvar på det internationella samhällets ansvar för assyrier/syrianers kulturarv i sydöstra . Det berör det internationella samfundet som sådant, men också stora grupper medborgare i vårt land. Runt 60000 assyrier/syrianer lever nu i och delar ansvaret för att bygga det nya . För deras och deras anhörigas skull spelar kulturarvet i sydöstra en viktig roll för identitet och självkänsla. närmande till EU och de incitament på ökat engagemang för mänskliga rättigheter, som förmärkts i delar av det turkiska samhället utgör ett starkt hopp för den lilla grupp assyrier/syrianer, som fortfarande lever kvar i landet. Det måste vara naturligt för att med sitt ansvar för ett gemensamt världskulturarv ta initiativ inom EU för att i samverkan med församlingarna i sydöstra och den turkiska staten vidta åtgärder för att säkra att det kulturarv assyrier/syrianer har i sydöstra bevaras och utvecklas. Ett bevarande kommer att kräva en insats av biståndsmedel. Jag vill därför fråga biståndsministern om hon avser att ta initiativ till att , EU och andra internationella organisationer medverkar till att bevara kulturarvet i sydöstra .
ip · GO10266 · 2001-02-19 00:00:00 — Interpellation 2000/01:266 av () till utbildningsminister om äldre kvinnors vård och behandling Inom det medicinska området liksom inom en rad andra discipliner har forskningen i huvudsak varit fokuserad på män och mäns problem. Den epidemiologiska forskningen över hälsoproblems förekomst har utförts på och av män och baserats på manlig erfarenhet. Statistiken har ofta inte varit könsuppdelad och i studier där kvinnor funnits med har det manliga varit norm. Resultat från forskningsstudier har ofta generaliserats, utan att detta har ifrågasatts, till att även gälla för kvinnor. har forskningen inte varit neutral och objektiv, vare sig i val av vetenskapliga metoder, frågeställningar eller studieobjekt. har det dock skett en förändring. Mer forskning har satsas på att ta reda på hur olika sjukdomstillstånd yttrar sig hos kvinnor och vilka behandlingar som medför bäst resultat för kvinnor. Men är den kunskap vi har om diagnoser och behandlingar av olika sjukdomar generellt sett större för män än kvinnor. Det har också visat sig att det finns medicinska diagnoser för en större del av de symtom män brukar söka för än för kvinnor. Därmed får män oftare en diagnos för de symtom de presenterar när de söker vård än vad som är fallet när det gäller kvinnor. I en nyligen publicerad artikel på undertecknad av bl.a. , ordförande i , publicerades oroväckande fakta visande att äldre kvinnor i större utsträckning än män riskerar att få ett sämre bemötande i sjukvården. Dessa fakta grundar sig på en färsk apoteksstudie. Undersökningen visar bl.a. att äldre kvinnor i jämförelse med män erbjuds färre undersökningar och därmed sämre behandling. Studier visar likaså att kvinnor i högre utsträckning än män drabbas av läkemedelsbiverkningar. Det kan dels bero på att kvinnor använder mer läkemedel än män, dels på att kvinnor reagerar annorlunda än män på vissa mediciner. Forskning om skillnader mellan kvinnors och mäns benägenhet att reagera med biverkningar på olika läkemedel bör därför stimuleras. Det finns tydliga könsskillnader när det gäller läkemedelsanvändning som kan återspegla olika sjukdomsförekomst hos de båda könen, men också kan bero på att man behandlar samma tillstånd olika hos män respektive kvinnor. Här behövs mer forskning om vad som ligger bakom detta och vilka konsekvenser olikheterna för med sig för patienterna. Jag vill därför fråga statsrådet: Avser statsrådet att ta initiativ till fortsatt och fördjupad forskning kring behandling och vård av äldre kvinnor?
ip · GO10270 · 2001-02-20 00:00:00 — Interpellation 2000/01:270 av () till justitieminister om brottslighet från Enligt uppgifter i medierna från polis, åklagare och tullpersonal, sköljer närmast en brottsvåg från östeuropeiska länder över sydöstra och . Det hävdas att orsaken till brottsligheten beror på liten risk för upptäckt, milda svenska straff. Om någon grips, är en tids vistelse i svenska fängelser för t.ex. litauer, inte på något sätt avskräckande. Då polis och åklagare vid förhör med gripna upplyser om att brotten kan ge fängelse möts de ofta av @ skratt. Åklagare som närmast resignerat över situationen, säger att det enda avskräckande straffet är att fängelsestraff bör avtjänas i hemlandet. Givetvis beror brottsligheten också på dåliga sociala och ekonomiska förhållanden i delar av . Detta är dock inget skäl för att företagare och enskilda i ska utsättas för nämnda brottslighet. gjorde en litauisk journalist ett reportage om standarden i svenska fängelser och förstod då varför brottslingar från inte avskräcktes inför risken att åka fast. Mat, behandling, lön och utbildningsmöjligheter i svenska fängelser skiljer sig mycket från fängelser i . bör visa handlingskraft och kontakta litauiska kolleger i avsikt att få till stånd en lösning på problemet. Fortsätter brottsligheten från borde det rimligen innebära besvärligheter vid behandlingen av landets eventuella medlemsansökan till EU. Vilka åtgärder är justitieministern beredd vidta i syfte att förhindra brottslighet från ?
ip · GO10271 · 2001-02-20 00:00:00 — Interpellation 2000/01:271 av () till jordbruksminister om roll i produktionen av public service-TV-program sändes i SVT ett debattprogram om matsäkerhet. Debattprogrammet har enligt uppgifter i medierna tillkommit på initiativ av departementsråd . Syftet var att skulle kunna sätta agendan både med avseende på innehåll och vilka som skulle medverka i programmet. Wretborn har enligt samma uppgifter tagit kontakt med producentbolaget för att de skulle producera och därefter sälja in programmet till Utbildningsradion. För att skaffa finansiärer erbjöd Modern TV bl.a. , Krav, LRF och ICA att få använda programmet för internt bruk, s.k. visningsrätt, om de betalade var. Flera av organisationerna uppfattade att ett villkor för att få vara med i studion var att betala . När Krav inte ville betala tog Wretborn kontakt med informationschef och meddelade att det fanns goda möjligheter till att få bidrag från som skulle täcka kostnaderna för att medverka. Slutsatsen är att genom på olika sätt manövrerade fram debattprogrammet som visades i SVT/Utbildningsradion. Det är ytterst allvarligt när på detta sätt griper in och försöker styra över innehållet i förment oberoende debattprogram. Att dessutom anser sig ha möjlighet att erbjuda bidrag om för att finansiera en av organisationernas deltagande i debattprogrammet reser frågor om Jordbruksdepartementes hantering av svenska folkets skattemedel. Enligt min uppfattning är det inte rimligt att på detta sätt försöker styra över innehållet i SVT:s debattprogram. Frågan man kan ställa sig är på vilka grunder en tjänsteman på kunde erbjuda Krav möjligheten till bidrag om för att täcka kostnaderna för att deltaga i programmet. Mot denna bakgrund vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Vad avser statsrådet vidta för åtgärder för att värna om förtroendet för och säkerställa att det inträffade inte upprepas?
ip · GO10272 · 2001-02-20 00:00:00 — Interpellation 2000/01:272 av () till kulturminister om public service-företagens oberoende "Vadå rättigheter", "Alla möjliga jobb", "Efter plugget" och "Storforum" är några TV-program svensk public service givit oss . De har något mer gemensamt, de är nämligen delvis finansierade av statliga myndigheter. Det blev känt att departementsråd velat skapa ett debattprogram där skulle få sätta agendan, såväl när det gällde vad som skulle diskuteras som när det gällde vem som skulle debattera. Eftersom det inte var möjligt att gå direkt till public service-TV med en sådan beställning, då det skulle strida mot avtalen om saklighet och oberoende, passade Wretborn bollen till den kommersiella producenten . Denna producent skapade, på Wretborns uppdrag, ett programförslag som man sen sålde in hos UR. Enligt uppgift antydde han dessutom att kunde betala visningsrätten för Kravs representant, som inte haft råd att betala de den kostade. Utvecklingen i public service-företagen har alltmer gått mot att konkurrera med kommersiella kanaler i stället för att vara ett komplement. "Vinna eller försvinna" startades för att konkurrera med TV4:s När effekten blir att så mycket pengar går till underhållningsprogram att man blir beroende av utomstående finansiärer, företag, fack och statliga myndigheter för att kunna producera program om aktuella ämnen i samhällsdebatten finns det anledning att reagera. Ett av de områden där det finns en stark legitimitet för public service och offentlig finansiering är den kritiskt granskande samhällsdebatten. visar det sig att just inom de områden där oberoendet borde vara centralt är man delvis betald av departement och statliga myndigheter. Det visar också att dagens programmakare inte klarar sig utan utomstående finansiärer. UR:s programchef säger sig i tidningen inte ha några synpunkter på hur externt producerade program är finansierade. Detta väcker en rad frågetecken kring public service-företagens oberoende och integritet. På vilket vis skiljer sig public service-journalistiken från den kommersiella journalistiken om de båda betalas på annat sätt än genom licensen? Bortsett från att de kommersiella kanalerna brukar redovisa vem som sponsrar eller står för reklaminslagen. Det blir särskilt obehagligt om de public service-företag som sägs vara oberoende och med uppdrag att granska statsmakten visar sig vara en betald megafon för densamma. Det reser också frågor om public service-uppdragets struktur. Hur garanteras att public service står för just oberoendet och opartiskheten och att de inte blir en potemkinkuliss? Vad avser statsrådet vidta för åtgärder för att säkerställa att program som sänds av public service-företagen inte är köpta av regeringsmakten? Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att tillse att regeringen och statliga myndigheter inte köper TV-program för att främja egna politiska intressen?
ip · GO10273 · 2001-02-15 00:00:00 — Interpellation 2000/01:273 av () till socialminister om narkotikapolitiken framför i sin rapport att svensk narkotikapolitik står inför ett val mellan två riktningar. Den ena vägen innebär en kraftig upprustning av ledning, kompetens och resurser inom arbetet mot narkotikamissbruk. Den andra vägen leder till sänkta ambitionsnivåer och en ökad acceptans av missbruk. Kommissionen anser att det finns stora brister på det narkotikapolitiska området. Avsaknad av politiskt engagemang har bl.a. medfört att resurstilldelningen till myndigheter och berörda samhällssektorer har minskat. Bristande strukturer i det förebyggande arbetet och vården är andra områden som kritiseras i rapporten. Om denna utveckling tillåts fortsätta står vi inför betydande drogproblem i vårt samhälle. har uppslutningen kring den restriktiva svenska narkotikapolitiken varit nästintill total @ trots försök från drogliberaler att mjuka upp både samhällets och det juridiska systemets inställning till narkotika. Men inför det faktum att missbruket av narkotika bedöms vara på samma höga nivå som , är det lätt att fråga sig huruvida regeringen tänker böja sig för det växande drogproblemet eller satsa offensivt för att förnya och utveckla insatserna för ett narkotikafritt samhälle. Det är också viktigt att komma ihåg att narkotikamissbruk inte är en enskild företeelse utan en bit av ett större sammanhang med flera av varandra ibland beroende faktorer. En presenterad undersökning, utförd bland 9000 högstadie- och gymnasieelever i , visar att rökare också nyttjar alkohol och narkotika tre till sex gånger så mycket som icke-rökare. För att uppnå optimal samverkan skulle således arbetet mot droger bedrivas mest effektivt av en enhet med förmågan att sammanföra dessa tre områden: tobak, alkohol och narkotika. Vilka åtgärder tänker socialministern vidtaga för att råda bot på de stora problem som påtalar? Vad avser socialministern göra för att få ett samlat grepp om problematiken kring alkohol och narkotika?
ip · GO10275 · 2001-02-21 00:00:00 — Interpellation 2000/01:275 av () till näringsminister om lönebidragets framtid Alltsedan lönebidraget infördes i svensk arbetsmarknadspolitik har systemet varit av stor betydelse för arbetshandikappades möjligheter att få ta del av den svenska arbetsmarknaden. Lönebidraget har underlättat för arbetshandikappade att genom ett aktivt arbetsliv få ta del av en social gemenskap på arbetsplatserna, bidragit till att stärka de arbetshandikappades ekonomiska situation och även bidragit till att framför allt ideella organisationer fått tillgång till värdefull hjälp i form av arbetskraft. De ersättningar som utbetalas till arbetsgivare för personer med arbetshandikapp, och som därigenom utgör ett stöd till arbetsgivarens lönekostnad för den anställde, har legat på en låg nivå vilket har lett till att många arbetsgivare har haft problem med att behålla eller nyanställa personer med arbetshandikapp. Nivån som uppgår till av maximalt , i vissa fall kan bidraget uppgå till av maximalt , motsvarar på inget sätt den löneutveckling som skett i samhället i övrigt. I den senaste budgetpropositionen som regeringen avlämnade till framgår att den del av lönebidraget som är kopplat till semesterlönedelen kommer att utgå. Det är svårt att se nyttan med regeringens förslag. Den besparing på området som indragningen av stödet till semesterlönedelen är förhållandevis lite i förhållande till de konsekvenser detta medför. Detta ska ställas i relation till de skrivningar som regeringen presenterar med innebörden att nivåerna på lönebidraget kommer att höjas när det ges utrymme i de statliga finanserna. För mig står dessa två budskap mot varandra. På vilket sätt avser regeringen utveckla lönebidraget ? Avser regeringen att i nära framtid höja den gräns om som lönebidraget baseras på? Har regeringen för avsikt att öka antalet lönebidrag och göra förändringar i regelverket för omprövning för att skapa en ökad trygghet för de lönebidragsanställda och deras arbetsgivare?
ip · GO10276 · 2001-02-20 00:00:00 — Interpellation 2000/01:276 av () till statsrådet om skolplikten lägger störst andel av BNP i världen på skolan. Likväl blir inte resultaten tillräckligt goda. Enligt har 3@4% av barnen i svårigheter med att skriva och läsa. En viss mängd grundkunskaper är nödvändiga för alla barn att nå, för att man ska klara sig bra senare i livet. Skolplikten bör därför omvandlas från att gälla ett visst antal skolår, till att bli en individuell rättighet till en viss definierad grundkunskap, som alla svenska medborgare behöver ha. Det kommer ta olika för landets barn att nå målet. För de flesta kan säkert vara ett riktmärke, men ingenting hindrar att en del barn klarar målen snabbare, som andra behöver . Det är kunskapsmålet som är det viktiga, inte tiden som åtgår. Skolplikten handlar om att barn ska vistas i en viss lokal . Utbildning ska inte handla om var man vistas, utan om vad man lär sig. Min fråga till skolministern är: Är skolministern beredd att avskaffa skolplikten och i stället införa en individuell kunskapsrätt?