ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GP10105 · 2001-11-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:105 av () till statsrådet om , en av många föreningar runtom i landet vars medlemmar är starkt engagerade i det demokratiska samhällsarbetet, önskar ånyo att frågan om en delning av kommun i syfte att bilda en ny kommun, ska utredas. Frågan har tidigare hanterats av både Kammarkollegiet och regeringen med avslag som resultat. Ärendet avslogs av regeringen , men då det därefter har tillsats en demokratiminister med uppdrag att stärka det demokratiska arbetet, och som dessutom har en egen vision om att nyskapa 10000 nya förtroendevalda, så borde ärendet ses i ett nytt ljus av förändringstankar. anförde i ett tillkännagivande till regeringen att en utredning om att bilda kommun borde tillsättas. Därefter har inte så mycket hänt. Förutom att inte får klart besked om vad som kommer att gälla, så har inte heller tillkännagivande till regeringen ännu hanterats. Enligt medierna så argumenterar demokratiministern ena dagen, inför intresseföreningens representanter, för att regeringen trots riksdagsbeslut inte kommer att ta upp frågan om utredning. Dagen efter får samma representanter skriftligt besked om att demokratiministern inte kan ange när regeringen kommer att ta ställning. Vad är det som gäller egentligen? Det är uppenbart olyckligt att engagerade människor med stark tilltro till lokal demokrati, och som själva är beredda att som förtroendevalda ta ansvar för kommunala uppgifter, behandlas på ett sätt som leder till ökat misstroende mot dagens politiska system. En negativa känsla som i förlängningen är förödande och som leder till att ytterligare människor anser att det inte är någon idé att engagera sig, eftersom man ändå blir stoppad och motarbetad trots stora visioner. Därför blir mina frågor till demokratiministern inriktade på situationen för engagerade människor i . Frågan om demokratiministerns visioner om 10000 nya förtroendevalda kunde dock lika gärna handla om regeringens hantering av kommundel utanför , som inte heller får besked ännu om deras möjligheter att bilda egen kommun. Mina frågor är: 1.Vad avser demokratiministern göra för att förtydliga för ljungskileborna hur regeringen kommer att arbeta vidare med ny kommundelningsutredning? 2.Avser demokratiministern följa uppmaning att på nytt låta genomföra en utredning om möjlighet att bilda egen kommun? 3.Vad avser demokratiministern göra för att stärka människors engagemang och vilja att bli mer delaktiga och ta mer ansvar i det demokratiska arbetet på det sätt som ger sig uttryck hos dem som önskar bilda nya kommuner?
ip · GP10106 · 2001-11-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:106 av () till statsrådet om engagemang i samhällsarbetet Positiva föredömen behövs i det politiska arbetet. Det är av stor betydelse för att man ska kunna uppnå det nödvändiga förändringsarbetet i olika frågor såväl på riksnivå som kommunnivå. Varje människa måste ha makt påverka de beslut som påverkar hennes vardag, hennes livssituation. Beslut ska därför fattas så nära människorna som möjligt. Det är också angeläget att människor får inspiration och känner en nyfikenhet, lust och vilja att aktivera sig i det direkta politiska samhällsarbetet. Livskraft och engagemang får många genom att aktivt arbeta tillsammans mot gemensamma mål. Vi ser glädjande nog att det pågår ett förändringsarbete i där många människor aktiverar sig för sin bygd. På många håll pågår ett aktivt arbete för att få till stånd kommundelningar för att flytta besluten närmare dem som frågorna berör. Nätverk bildas och arbetet tar fart. Många frågetecken möter dock på vägen och det kan vara lätt att ge upp när man inte får den respons från traditionella myndigheter som man hade förväntat sig. I detta arbete är det väldigt viktigt att man ser de goda föredömen som finns. I pågår just nu ett febrilt förberedningsarbete för att finna arbetsformer för sin nya kommun. Många människor är aktiva i detta och man ser även att det politiska partiarbetet tar fart när nya människor deltar aktivt i samhällsarbetet. kommun, från vilket avknoppats, visade även på ett mycket positivt sätt en vilja till att lösa de problem som måste lösas. Redan när motioner från fullmäktigeledamöter från såväl som lades visade man en samarbetsvilja från den socialdemokratiska ledningen. Detta positiva förändringsarbete, som utmynnade i att bildade en ny kommun, är värt att lyfta fram. Det finns även liknande erfarenheter från andra kommuner. Mina frågor till demokratiminister : 1.På vilket sätt avser ministern lyfta fram dessa positiva föredömen? 2.Hur avser ministern konkret verka för att vi ska få fler förtroendevalda i ?
ip · GP10107 · 2001-11-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:107 av () till näringsminister om regeringens löften om deltidsarbetslösheten Regeringen lovade i en departementsskrivelse (Ds 1999:44) att deltidsarbetslösheten bland vård- och omsorgspersonalen skulle halveras . Detta löfte har emellertid inte uppnåtts. uppgick minskningen av deltidsarbetslösheten till jämfört med . hade deltidsarbetslösheten för vårdpersonal sjunkit jämfört med . Regeringen har en lång väg kvar att vandra innan löftet om en halvering av deltidsarbetslösheten är uppnått. Den utveckling som skett måste dessutom betraktas mot bakgrund av att svensk ekonomi befunnit sig i en internationell högkonjunktur. när konjunkturen vänder nedåt är det rimligt att anta att det åtminstone inte blir lättare att få ned deltidsarbetslösheten. Det är stora skillnader mellan de olika länens förmåga att få ned deltidsarbetslösheten. Regeringen bär ett stort politiskt ansvar för detta misslyckande. Det moderatstyrda är det enda län som är i närheten av att uppnå målet. Där hade deltidsarbetslösheten inom vård och omsorg minskat . I socialdemokratiskt styrda län är bilden desto mörkare. Verkligheten är regeringens och socialdemokraternas värsta fiende. Den visar nämligen att valfrihet, mångfald och konkurrens leder till både bättre vård och bättre villkor för personalen. Alternativ att välja mellan gynnar både patienterna och personalen. Vårdpersonalens löner och möjlighet till mer flexibel arbetstid ökar om de har många arbetsgivare att välja mellan i stället för att vara hänvisade till ett landstingsmonopol. All personal behöver stor frihet när det gäller utformning av arbetstid. Den högsta sjukfrånvaron har personal som arbetar inom den kommunala sektorn. Därefter följer anställda som arbetar inom landstingen och sedan de som arbetar i det privata näringslivet. Detta kan utgöra en delförklaring till att fackförbundet egna medlemmar föredrar att arbeta för privata arbetsgivare, enligt en rapport gjord av . Med hänvisning till ovanstående vill jag till statsrådet ställa följande fråga: Vilka initiativ ämnar statsrådet vidta för att så snabbt som möjligt kunna uppfylla regeringens löfte om att halvera deltidsarbetslösheten inom vård och omsorg?
ip · GP10108 · 2001-11-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:108 av () till näringsminister om tågtrafiken Tågtrafiken på Ostkustbanan har varit drabbad av många förseningar. Det har varit vanligare att tågen varit försenade än att de kommit fram . Trots de många förseningarna är tågen oftast fullbokade. Mot den här bakgrunden kändes det mycket bra att SJ meddelade att man nu ska ta krafttag för att komma till rätta med förseningarna. Glädjen falnade dock avsevärt när det visade sig att krafttaget bestod i att man nu för förlänger restiderna i tidtabellen. Dessutom drar man in en avgång mellan och . För att kunna hålla tidtabellen kommer restiden för X2000 mellan och att förlängas till 3:18 på sydgång och 3:26 på nordgång. Detta kan jämföras med restiden som var 3:07. De ideliga förseningarna och stadigt ökande restiderna i tågtrafiken på Ostkustbanan är ett allvarligt hinder för utvecklingen av . Vilka åtgärder avser näringsministern att vidta för att komma till rätta med problemen på Ostkustbanan?
ip · GP10109 · 2001-11-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:109 av () till statsminister om resursförstärkning till kommunen Kommuner och landsting behöver tillföras mer pengar från staten utöver det som vi kommit överens om i budgetpropositionen . Detta dels på grund av stora otillfredsställda behov, dels på grund av behovet av att stimulera sysselsättningen i en vikande konjunktur. och jag försökte i finansutskottet få beslut om detta , men vi lyckades inte få majoritet för detta. Planeringen i kommuner och landsting skulle främjas av snabbast möjliga besked om att pengarna kommer. Det bästa skulle vara permanenta tillskott. Det enklaste och rakaste är också att pengarna utgår på utgiftssidan. Om vi väl är eniga om att det offentligt-finansiella utrymmet finns, så är det enligt min mening orimligt att gå krångliga omvägar via inkomstsidan @ sänkta arbetsgivaravgifter eller liknande @ bara på grund av budgettekniska skäl. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsministern: Vilka initiativ är statsministern beredd att ta så att kommuner och landsting får besked om tillskott av pengar? Vilka initiativ är statsministern beredd att ta så att dessa pengar utgår på budgettekniskt enklaste sätt?
ip · GP10111 · 2001-11-27 00:00:00 — Interpellation 2001/02:111 av () till justitieminister om misshandlade kvinnor som vågar polisanmäla "vågade hon inte gå ut, knappt öppna dörren. Mannen som hade misshandlat henne kunde däremot röra sig fritt i väntan på hovrättens dom." Så här ser vardagen ut för många av de kvinnor som utsatts för misshandel av sina män. Antalet kvinnor som blir misshandlade av en man i sin närhet är stort i , det vet vi @ men exakt hur många vet vi inte eftersom så få vågar anmäla det. Däremot vet vi att det är mycket vanligt att kvinnan före anmälan levt under hot och misshandel av gärningsmannen. De kvinnor som till slut finner modet att anmäla förövaren kan komma att få vänta på att få sin fråga prövad i domstol. , då den åtalade mannen vanligtvis försätts på fri fot, är den målsägande kvinnan åter försatt i en mardrömstillvaro av hotelser och trakasserier. Mot den bakgrunden är det oacceptabelt med de långa utredningstider som råder inom rättsväsendet. Regeringen hävdar att det extra tillskott på 600 miljoner som polisen tilldelades 2001 ska höja kvaliteten i utredningsarbetet och lagföringen öka. Detta stämmer inte med verkligheten då merparten av miljonerna går åt till att minska polismyndigheternas ekonomiska underskott. Jag vill därför ställa följande frågor till justitieminister . Vilka andra åtgärder ämnar justitieministern vidta för att minska tiden mellan anmälan och domstolsprövning? Vilka åtgärder ämnar justitieministern vidta för att misshandlade kvinnor under pågående utredning inte ska behöva leva under hot och fortsatta trakasserier av den åtalade mannen?
ip · GP10112 · 2001-11-27 00:00:00 — Interpellation 2001/02:112 av () till miljöminister om i Det har snart gått om hållbar utveckling hölls. Vi inom följer nu det viktiga planeringsarbetet inför nästa års världstoppmöte om miljöfrågorna och med anledning av detta vill jag härmed ställa en fråga rörande de officiella yttranden från ministrarna på det regionala förberedelsemötet som hölls i den 24@26 september inför om hållbar utveckling . I deklarationen från och i , står det bl.a. i kap. 24 om Global Action for Women Towards Sustainable and Equitable Development. På flertalet platser i deklarationen hänvisar man till kvinnornas viktiga roll i arbetet för en hållbar utveckling. Man nämner att det är extra viktigt att arbeta vidare med kvinnors roll i miljöledningsfrågor, miljöutveckling och möjligheten för kvinnor att få fullt medinflytande så att man kan påverka en hållbar utveckling tillsammans med männen. På vilket sätt vill miljöministern få i gång ett brett samarbete kring hållbar utveckling bland kvinnor? Hur avser ministern verka för att stärka kvinnors inflytande i den internationella miljö- och utvecklingspolitiken?
ip · GP10114 · 2001-11-29 00:00:00 — Interpellation 2001/02:114 av () till kulturminister om teater och teatersamlingar Så som jag redan har konstaterat i motioner utgör teater en av mest kända nationellt och internationellt mest uppskattade kulturskatter. Många människor besöker teatern och många slåss för att få tag på biljetter under de korta spelsäsongerna. Kopplad till teatern fungerar den också som ett museum som har bytt namn och med rätta tagit sig benämningen teatersamlingar. Ett ovärderligt förråd av unika föremål och dokument har samlats vid denna lilla institution. Samlingarnas värdefulla objekt saknar motsvarighet i andra länder. Både teatern och museet lider av kronisk brist på pengar. För att åtminstone lindra denna brist har regeringen beviljat tillfälliga anslagsökningar: 1 miljon till scenverksamheten och en halv miljon till museet inför den aktuella flytten från till en specialbyggd lokal vid i , i samma fastighet där Operan och har verkstäder och repetitionssalar. Men båda dessa belopp är absolut nödvändiga för teaterns och museets kontinuerliga verksamhet och borde alltså permanentas: Utan detta tillskott blir det omöjligt att presentera samma antal föreställningar. Ökningen av anslaget till museet täcker just den nya lokalens hyra. Att museet äntligen kommer att förfoga över lämpliga lokaler betyder bara att en någorlunda normal verksamhet nu kommer i gång @ varierande utställningar, läsning av böcker som på annat håll i inte går att finna, forskning på bild- och scenmaterial, undersökningar i gamla manuskript, andra skriftliga dokument, gamla pjästexter. Samlingarnas problem är inte helt lösta. Museet har faktiskt aldrig haft den ekonomi som krävs för att institutionen skulle kunna bli ett aktivt museum öppet för allmänheten och för forskningen. Registrering av dokument och vård av gamla föremål är eftersatta i brist på professionell arbetskraft. Föremål som knappt går att prissättas bevaras på flera ställen. Vissa förvaringslokaler utnyttjas i brist på andra möjligheter och är direkt olämpliga för t.ex. gamla 1700-talskostymer som i sådana dåliga miljöer hotas att angripas av mögel, svamp eller ruttna bort. bör redan nu förbereda en ny ökning av anslagen som möjliggör att den nyöppnade lokalen får en stark ställning i den svenska och den internationella museivärlden. Denna rika samling av unika teaterhistoriska föremål förtjänar betydligt starkare stöd från staten än den har beviljats. Med hänvisning till det ovan anförda ställer jag nu följande frågor till kulturministern: Kommer anslagen till föreställningarna och till museets lokalkostnader att permanentas? Kan teatersamlingar räkna med den ökning av det ekonomiska stödet som behövs för att rädda sina bestånd av kostymer, dekorer och dokument av ojämförligt högt värde?
ip · GP10115 · 2001-11-29 00:00:00 — Interpellation 2001/02:115 av () till statsrådet om kortare arbetstid Den sittande regeringen och det socialdemokratiska partiet har i en mängd olika sammanhang utlovat en sänkning av den generella arbetstiden. Det senaste exemplet på detta löfte återfinns i de politiska riktlinjer som antogs vid . I detta kongressmaterial utlovas att "en successiv arbetstidsförkortning ska genomföras. . Övertiden ska begränsas och den dolda övertiden synliggöras". Detta går svårligen att tolka på något annat sätt än att arbetstiden ska sänkas generellt och att denna ändring ska gälla alla på arbetsmarknaden. En undersökning från opinionsinstitutet visar att önskemålen om arbetstiden är varierande och individuella. Sju av tio arbetstagare vill inte sänka sin arbetstid. Ungefär fyra av tio arbetstagare vill arbeta exakt som de gör . Av undersökningen framgår vidare att vill minska sin arbetstid, vill arbeta mer än och vill arbeta som , men på andra arbetstider. Detta talar för ett ökat behov av flexibla och individuella arbetstider, inte generella politiskt beslutade arbetstidsförkortningar. En rapport från TCO När jobbet är slut, är jag också slut, visar att av tjänstemännen anser att de själva och deras arbetsgivare ska reglera arbetstiden. vill att politikerna ska blanda sig i arbetstidsfrågan. Arbetstidsfrågans betydelse verkar också variera med möjligheterna till flexibilitet. Det stora problemet för de flesta är inte veckoarbetstiden, utan avsaknaden av en möjlighet att själv kunna bestämma hur, var och när man ska arbeta. En majoritet vill kunna ha flexibilitet under en arbetsvecka. Kvinnor önskar en större ökning av flexibiliteten jämfört med män. upplever många människor att de inte lyckas få varken tid eller pengar att räcka till. Mamma och pappa vill vara mer tillsammans med barnen, men har inte råd att jobba mindre eftersom skatten är så hög. Mamma och pappa arbetar hårt, men får inte tillräckligt mycket kvar för att kunna lägga undan för en trygg framtid. Varje människa och varje familj är unik. Det är därför omöjligt att besluta politiskt eller att träffa centrala avtal som kan tillfredsställa den enskilde människan eller familjen. Trots detta förs nu en debatt som handlar om lagstiftad förkortning av normalarbetstiden för alla @ oavsett om man vill eller ej. En klok och sund lösning vore i stället att se till att den som vill har råd att korta sin arbetstid, som det lönar sig bättre att arbeta mer. Då kan de som har behov av kortare arbetstid arbeta mindre utan att den totala arbetstiden minskar. Tvärtom ökar förutsättningarna för att fler ska arbeta. Den anställde och arbetsgivaren ska tillsammans, via individuella eller gemensamma förhandlingar, komma överens om arbetstidens längd och utformning. En allmän lag om minskad arbetstid tar bort rätten att själv bestämma över sitt eget liv. Mot bakgrund av ovanstående vill jag till statsrådet ställa följande frågor: 1.Vilka initiativ avser statsrådet vidta för att tillse att människor själva kan bestämma mer över sin egen arbetstid? 2.Vilka initiativ avser statsrådet vidta för att förändra nuvarande utformning av de lagar som berör arbetstiden?
ip · GP1050 · 2001-11-01 00:00:00 — Interpellation 2001/02:50 av () till statsrådet om likvärdiga betyg och nationella prov Betygen i skolan är viktiga som uppföljningsinstrument av hur skolan uppnår de nationella målen. De innebär dels att elevens insatser utvärderas men också att lärarens och skolans insatser kan värderas. Dessutom är betygen viktiga, när det gäller att informera skolan om att extrainsatser behövs i form av specialundervisning m.m. Om det saknas klara uppgifter om hur eleven uppnår målen, är det stor risk att många elever går miste om denna sin rätt till stöd. Beklagligt nog tyder de många avhoppen och misslyckandena i gymnasieskolan på att alltför många elever skickats vidare från utan att ha fått det stöd de är berättigade till. Om betygen ska fungera som utvärderingsinstrument, är det viktigt att de sätts efter samma principer över hela landet. Tyvärr kommer alltfler uppgifter om att betygen sätts utifrån olika principer och att betygssättningen därför inte är likvärdig och rättvis över landet. Många lärare uppger att betygskriterierna är otydliga och att de önskar mera stöd för betygssättningen. I granskning av betygen konstateras också att "det finns betydande brister vad gäller en rättvis och likvärdig betygssättning" (190). Sedan denna rapport presenterats har fattat det överraskande beslutet att ta bort betygsgränserna på de nationella proven. Om förslaget blir verklighet kommer lärarna att få ännu mindre stöd i sitt arbete än . Det blir inte längre någon nationell mall för hur resultaten på de nationella proven ska värderas. Som följd riskerar betygssättningen att bli mera godtycklig. Regeringens egna utredningar visar visserligen att det finns stora brister i betygssättningen, men leder beslut till att de nationella målen blir ännu svårare att tolka för lärarna. Jag vill därför ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att åstadkomma en likvärdig och rättvis betygssättning?
ip · GP1051 · 2001-11-01 00:00:00 — Interpellation 2001/02:51 av () till statsrådet om avvisningar av flyktingar till Ugandiern avvisades 1995 till av svensk polis och har blivit kvar , merparten av tiden i fängelse. Hans fall har uppmärksammats av SVT:s i programmet Fortet , som sändes . Detta utreds nu av polisen i . Redaktionen bakom dokumentären har tagit fram en mycket omfattande dokumentation kring Ekwiri och ytterligare fall av svensk flyktingdumpning till , av icke-ghananer. har minst nio personer avvisats från och transporterats till , personer som inte är från , vars identitet och nationalitet antingen är fastställd eller att deras identitet inte gått att fastställa. Men ändå har de skickats till utan att ha någon anknytning till landet. Att fastställa identitet är en mycket svår uppgift för och kräver stora resurser. Att avvisa en asylsökande är en ansvarsfull uppgift, det fodras mycket stor noggrannhet så att en person som inte uppfyller asylskälen inte skickas i väg till ett främmande land. I en intervju som gjorde inför arbetet med Fortet , hävdar migrationsministern att huvudprincipen för vid avvisning är att identiteten ska vara fastställd och att man kan återvända till "sitt hemland". Ändå verkar det finnas flera fall där motsatsen skett. Att de är ett fåtal i den totala helheten gör de inte desto mindre värda att uppmärksamma. Det verkar som om flera andra europeiska länder praktiserar samma dumpning av asylsökande som verkar göra. Det verkar dessutom finnas en tendens till att engelsktalande svarta placeras i , ett vänligt och frisinnat land som delvis tar emot med öppna armar men som också placerar dessa personer i fängelse i väntan på besked om vad man ska göra med dessa människor. Kontaktperson i är den svenske konsuln . Enligt får han varje gång i kontanter av de svenska poliser som följer med på resan. Pengarna används delvis för att betala för de "tjänster" som bistår med ute på flygplatsen. Exakt vad pengarna används till verkar vara oklart och någon redovisning av de beloppen har inte stått att finna. Men tankarna går lätt till att dessa pengar används på ett oetiskt och kanske olagligt sätt. Jag undrar med anledning av ovanstående hur statsrådet tänker handskas med de uppgifter som anförts här och säkerställa att detta inte upprepas.